title: Priekslikums padomes Lemumam ar kuru groza 3. pantu Lēmumā 98/198/EK, ar ko Apvienotajai Karalistei atļauj pagarināt pasākumu piemērosanu, lai atkāptos no 6. un 17. panta PVN Sestajā direktīvā (77/388/EEK) par dalībvalstu likumu saskaņosanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem.

text:
Avis juridique important

|

52004PC0682

Priekslikums Padomes lēmumam ar kuru groza 3. pantu Lēmumā 98/198/EK, ar ko Apvienotajai Karalistei atļauj pagarināt pasākumu piemērosanu, lai atkāptos no 6. un 17. panta PVN Sestajā direktīvā (77/388/EEK) par dalībvalstu likumu saskaņosanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem.  /* COM/2004/0682 galīgā redakcija */

Priekslikums PADOMES LĒMUMAM ar kuru groza 3. pantu Lēmumā 98/198/EK, ar ko Apvienotajai Karalistei atļauj pagarināt pasākumu piemērosanu, lai atkāptos no 6. un 17. panta PVN Sestajā direktīvā (77/388/EEK) par dalībvalstu likumu saskaņosanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem.(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. Under Article 27 of the Sixth Council Directive of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes - Common system of value added tax: uniform basis of assessment, [1] the Council, acting unanimously on a proposal from the Commission, may authorise any Member State to introduce special measures for derogation from the provisions of the Directive, in order to simplify the procedure for charging the tax or to prevent certain types of tax evasion or avoidance.[1]  OJ L 145, 13.6.1977, p.1. As last amended by Directive 2004/15/EC (OJ L 52, 21.2.2004, p. 61)2. As a rule, such authorisations are given on a temporary basis, so that an assessment can be made after a few years as to whether the special measures are appropriate and effective.3. Decision 95/252/EC of 29 June 1995 [2] taken by the Council under Article 27 of the Sixth Directive authorised the United Kingdom to apply measures derogating from Articles 6 and 17 of the Directive.[2]  OJ L 159, 11.7.1995, p. 19.4. The measures authorised under Decision 95/252/EC and subsequently under Decision 98/198/EC [3] enable the United Kingdom first to restrict to 50% the right of the hirer or lessee to deduct input tax on charges for hire or lease of a business passenger car where the car is used for private purposes and, secondly, not to treat as supplies of services for consideration the private use of a business car hired or leased by a taxable person. The derogation removes the need for the hirer / lessee to keep records of private mileage travelled in business cars and to account for tax on the actual mileage of each car and is therefore a simplification. The derogation has been renewed a number of times but is due to expire on 31 December 2004.[3]  OJ L 76, 9.3.1998, p. 37.5. By letter received by the Secretariat-General on 14 June 2004, the United Kingdom requested authorisation to extend application of these measures by a further three years. The Commission is content with this timescale as it will then be able to review the derogation in the light of future discussions on its proposals to define categories of restrictions to the right to deduct.6. The derogation was last renewed for a year until 31 December 2004 by virtue of Council Decision 2003/909/EC [4], pending the evaluation of the impact of the ruling in European Court of Justice case number C-17/01. The ruling, delivered on 29 April 2004, confirmed the validity of the equivalent German derogation, authorised by Council Decision 2000/186/EC. The ruling means that the matters of law and of fact which justified the original application of the special measures in question have not changed and still pertain.[4]  OJ L 342, 22.12.2003, p. 49.7. In accordance with Article 27(2) of the Sixth Directive, the Commission transmitted the United Kingdom's request to the other Member States on 7 July 2004.Priekslikums PADOMES LĒMUMAM ar kuru groza 3. pantu Lēmumā 98/198/EK, ar ko Apvienotajai Karalistei atļauj pagarināt pasākumu piemērosanu, lai atkāptos no 6. un 17. panta PVN Sestajā direktīvā (77/388/EEK) par dalībvalstu likumu saskaņosanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiemEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināsanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1977. gada 17. maija Sesto direktīvu par dalībvalstu likumu saskaņosanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem - pievienotās vērtības nodokļa kopējā sistēma: nodokļa vienotā bāze  [5], un jo īpasi tās 27. panta 1. punktu,[5]  OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp., kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/15.EK (OV L 52, 21.2.2004, 61. lpp.).ņemot vērā Komisijas priekslikumu  [6] ,[6]  OV C [...] [...], [...] lpp.ņemot vērā Padomes Lēmumus 95/252/EK  [7], 98/198/EK  [8], 1999/79/EK  [9], 2000/747/EK  [10] un 2003/909/EK  [11],[7]  OV L 159, 11.7.1995., 19. lpp.[8]  OV L 76, 13.3.1998., 31. lpp.[9]  OV L 27, 2.2.1999., 22. lpp.[10]  OV L 302, 1.12.2000., 63. lpp.[11]  OV L 342, 30.12.2003., 49. lpp.tā kā:(1) Saskaņā ar Direktīvas 77/388/EEK 27. panta 1. punktu Padome pēc Komisijas priekslikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij pagarināt īpasus pasākumus, lai atkāptos no minētās direktīvas noteikumiem nolūkā vienkārsot procedūru, kādā iekasē nodokli, vai novērst noteiktu veidu nodokļu apiesanu vai izvairīsanos no nodokļiem.(2) Ar vēstuli, kas Komisijas Ģenerālsekretariātā reģistrēta 2004. gada 14. jūnijā un pēc tam 2004. gada 7. jūlijā izplatīta visās dalībvalstīs, Apvienotās Karalistes valdība ir pieprasījusi pagarinājumu ar Padomes Lēmumiem 95/252/EK un 98/198/EK ieprieks piesķirtajai atkāpei.(3) Saglabātā atkāpe ļauj Apvienotajai Karalistei samazināt īrētāja vai nomnieka tiesības līdz 50% atņemt prieksnodokli īrēsanas vai nomāsanas izdevumiem pasazieru automasīnām, ko izmanto uzņēmējdarbībā, ja sīs automasīnas izmanto arī personīgām vajadzībām. Tā ļauj Apvienotajai Karalistei neklasificēt kā pakalpojumu par atlīdzību gadījumu, ja ar nodokli apliekama persona uzņēmējdarbības vajadzībām iznomātu vai izīrētu automasīnu izmanto privātām vajadzībām. Atkāpe paredz, ka īrētājam/nomniekam nav jāveic to attālumu uzskaite, kas ar uzņēmējdarbībai paredzēto automasīnu nobraukti personīgām vajadzībām, un nodokļu uzskaite par faktisko personīgām vajadzībām nobraukto attālumu ar katru automasīnu. Tādēļ tie ir vienkārsosanas pasākumi, bet tie samazina pārkāpumus, kas rodas nepareizas uzskaites dēļ.(4) Tādēļ juridiskie un faktiskie apstākļi, uz kuru pamata tika piesķirta atļauja piemērot sākotnējo atkāpi, nav mainījusies un tāpēc joprojām ir atbilstosi.(5) Ņemot vērā Komisijas priekslikumus grozīt Direktīvu 77/388/EEK attiecībā uz PVN atskaitīsanas tiesību ierobezojumiem, ir lietderīgi pagarināt atļaujas termiņu, līdz stājas spēkā direktīva, kas paredz grozījumus. Tomēr sī atļauja zaudē spēku vēlākais 2007. gada 31. decembrī, ja līdz sim datumam nav stājusies spēkā direktīva, kas ļauj novērtēt atkāpes nepieciesamību attiecīgajā brīdī, ņemot vērā turpmākas Padomes diskusijas par so direktīvu.(6) Pagarinājums neietekmēs Eiropas Kopienu pasu resursus, kas uzkrājas no pievienotās vērtības nodokļa,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU:1. pantsLēmuma 98/198/EK 3. pantu aizstāj ar sādu pantu:"3. pantsŠī atļauja zaudē spēku dienā, kad stājas spēkā Kopienas noteikumi, kas nosaka, kādiem ar motorizētiem autotransporta līdzekļiem saistītiem izdevumiem nav jāpiemēro pievienotās vērtības nodokļa pilnīga atskaitīsana, taču ne vēlāk kā 2007. gada 31. decembrī."2. pantsŠis lēmums ir adresēts Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei.Briselē, [...]Padomes vārdā -Priekssēdētājs


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 28.8.2017
            COM(2017) 455 final
            2017/0210(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem attiecībā uz priekšlikumiem, ko dažādas puses Konvencijā par migrējošo savvaļas dzīvnieku sugu aizsardzību ierosinājušas, lai pušu konferences divpadsmitajā sanāksmē izdarītu labojumus konvencijas pielikumos

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums ir par lēmumu, ar kuru nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Konvencijas par migrējošo savvaļas dzīvnieku sugu aizsardzību Pušu konferencē saistībā ar paredzēto lēmuma pieņemšanu par labojumiem konvencijas pielikumos.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Konvencija par migrējošo savvaļas dzīvnieku sugu aizsardzību

               Konvencijas par migrējošo savvaļas dzīvnieku sugu aizsardzību (“nolīguma”) mērķis ir aizsargāt migrējošās dzīvnieku sugas visā to sauszemes, jūras un gaisa areālā. Šī konvencija ir starpvalstu nolīgums, kurš noslēgts ANO Vides programmas aizgādībā un kura mērķis ir aizsargāt savvaļas dzīvniekus un to dabiskos biotopus pasaules mērogā. Nolīgums ir stājies spēkā 1983. gada 1. novembrī. Patlaban nolīgumam ir 124 puses. Eiropas Savienība ir nolīguma puse kopš 1983. gada 1. novembra
                  1
               . Nolīguma puses ir visas dalībvalstis.

               2.2.Pušu konference

               Pušu konference ir nolīguma galvenā lēmumpieņēmēja struktūra. Tās funkcijas ir uzskaitītas nolīguma VII pantā un ietver pilnvarojumu novērtēt migrējošo sugu aizsardzības statusu [saglabāšanās stāvokli] un pēc tam izdarīt labojumus nolīguma pielikumos. Pušu konference sanāk reizi trijos gados. Pušu konferences sanāksme pieņem lēmumu ar divu trešdaļu klātesošo un balsojušo pušu vairākumu, ja vien nolīgumā nav noteikts citādi.

               Pilnvarojums attiecībā uz Savienības nostāju par pielikumu labojumiem tiek dots ar Padomes lēmumu, kura pamatā ir Komisijas priekšlikums. Par ES kopējo nostāju attiecībā uz citiem lēmumu un rezolūciju projektiem vienojas iepriekš attiecīgās Padomes darba grupas sanāksmēs vai uz vietas ES koordinācijas sanāksmēs.

               2.3.Paredzētais pušu konferences akts

               2017. gada 23.–28. oktobrī, tiekoties tās divpadsmitajā sanāksmē Manilā (Filipīnas), pušu konferencei jāpieņem lēmums par nolīguma pielikumu labojumiem (“paredzētais akts”).

               Saskaņā ar nolīguma XI pantu priekšlikumus par labojumiem drīkst iesniegt jebkura puse. Pielikumu labojumi visām pusēm stājas spēkā deviņdesmit dienas pēc pušu konferences sanāksmes, kurā tie tikuši pieņemti, izņemot tām pusēm, kuras ieviesušas atrunu.

               Paredzētā akta mērķis ir izdarīt labojumus nolīguma I un II pielikumā, kā tas paredzēts nolīguma XI pantā. Labojumus pieņem ar divu trešdaļu klātesošo un balsojušo pušu vairākumu.

               Paredzētais akts kļūs pusēm saistošs atbilstoši nolīguma III pantam, kas nosaka: I pielikumā iekļauj apdraudētās migrējošās sugas, un pusēm, kas ir attiecīgo sugu areāla valstis, jācenšas veikt dažādus aizsardzības [saglabāšanas] pasākumus un jāaizliedz minēto sugu dzīvnieku ieguve.

               Nolīguma IV pantā ir noteikts, ka II pielikumā iekļauj migrējošās sugas, kurām ir nelabvēlīgs aizsardzības statuss [saglabāšanās sāvoklis] un kuru aizsardzībai un pārvaldībai nepieciešamas starptautiskās vienošanās, kā arī tās sugas, kuru aizsardzības statusu varētu ievērojami uzlabot starptautiskā sadarbība, ko varētu sasniegt ar starptautisku vienošanos.  Vajadzības gadījumā migrējošo sugu var vienlaicīgi iekļaut I un II pielikumā.

               3.Nostāja, kas jāieņem Savienības vārdā

               Nolīguma pušu konferences divpadsmitā sanāksme notiks Manilā (Filipīnas) 2017. gada 23.–28. oktobrī. Uz šo sanāksmi Savienība ir ierosinājusi labot nolīguma II pielikumu, papildinot to ar putnu sugām Lanius excubitor excubitor un Lanius minor.

               Citas puses ir ierosinājušas labot konvencijas I un II pielikumu attiecībā uz sugām Pan paniscus, Pan troglodytes, Equus africanus, Equus ferus przewalskii, Lasiurus cinereus, Lasiurus borealis, Lasiurus blossevillii, Lasiurus ega, Panthera leo, Panthera pardus, Ursus arctos isabellinus, Pusa caspica, Gazella bennettii, Giraffa camelopardalis, Fregata andrewsi, Aquila nipalensis, Gyps bengalensis, Gyps indicus, Gyps tenuirostris, Sarcogyps calvus, Gyps africanus, Gyps coprotheres, Gyps rueppelli, Necrosyrtes monachus, Trigonoceps occipitalis, Torgos tracheliotos, Anous minutus worcesteri, Emberiza sulphurata, Rhincodon typus, Squatina squatina, Rhinobatos rhinobatos, Carcharhinus obscurus, Prionace glauca un Rhynchobatus australiae.

               Savienībai būtu jāatbalsta visi priekšlikumi, jo tie ir zinātniski pamatoti un atbilst Savienības saistībām – starptautiskā līmenī sadarboties bioloģiskās daudzveidības aizsardzības jomā. Tam būtu jāietver arī centieni apsvērt, kā visu pieejamo zinātnisko informāciju vislabāk izmantot, lai ņemtu vērā gan bioloģiskās īpašības, gan zivsaimniecības bioloģiskos atskaites punktus.

               Tāpēc Padomei ir jāpieņem lēmums par nostāju, kas saistībā ar pušu konferences divpadsmito sanāksmi Savienības vārdā ir jāieņem attiecībā uz priekšlikumiem par [pielikumu] labojumiem.

               Labojumu priekšlikumi neprasa nekādas izmaiņas spēkā esošajos Savienības tiesību aktos.

               4. Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā ir paredzēti lēmumi, kas nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir tiesiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  2
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Pušu konference ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, Konvenciju par migrējošo savvaļas dzīvnieku sugu aizsardzību. Konvencijas pušu konferences divpadsmitā sanāksme notiks Manilā (Filipīnas) 2017. gada 23.–28. oktobrī. Uz šo sanāksmi Savienība ir ierosinājusi labot konvencijas II pielikumu, papildinot to ar putnu sugām Lanius excubitor excubitor un Lanius minor.

               Aktam, kuru pušu konference ir aicināta pieņemt, būs tiesiskas sekas. Paredzētais akts būs saistošs saskaņā ar starptautiskajām tiesībām atbilstīgi Konvencijas par migrējošo savvaļas dzīvnieku sugu aizsardzību III pantam. Paredzētais akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Materiālais juridiskais pamats lēmumiem, kurus pieņem atbilstoši LESD 218. panta 9. punktam, galvenokārt atkarīgs no tā, kāds paredzētajam aktam, kura sakarā Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja, ir mērķis un saturs. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, lēmums atbilstoši LESD 218. panta 9. punktam jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais vai dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz vidi.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir 192. panta 1. punkts.

               4.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam jābūt LESD 192. panta 1. punktam sasaistē ar tā 218. panta 9. punktu.

               2017/0210 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem attiecībā uz priekšlikumiem, ko dažādas puses Konvencijā par migrējošo savvaļas dzīvnieku sugu aizsardzību ierosinājušas, lai pušu konferences divpadsmitajā sanāksmē izdarītu labojumus konvencijas pielikumos

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu sasaistē ar tā 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Konvenciju par migrējošo savvaļas dzīvnieku sugu aizsardzību (“nolīgumu”) Savienība noslēdza ar Padomes 1982. gada 24. jūnija Lēmumu 82/461/EEK
                  3
               , un tā ir stājusies spēkā 1983. gada 1. novembrī.

               (2)Saskaņā ar nolīguma XI pantu pušu konference var pieņemt lēmumu izdarīt labojumus nolīguma pielikumos.

               (3)Pušu konferencei tās divpadsmitajā sanāksmē 2017. gada 23.–28. oktobrī būs jāpieņem lēmums par labojumu izdarīšanu nolīguma I un II pielikumā.

               (4)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem pušu konferencē, jo minētais lēmums būs Savienībai saistošs.

               (5)Savienībai būtu jāatbalsta visi priekšlikumi, jo tie ir zinātniski pamatoti un ir saskaņā ar Savienības saistībām – starptautiskā līmenī sadarboties bioloģiskās daudzveidības aizsardzības jomā atbilstīgi ANO Konvencijas par bioloģisko daudzveidību 5. pantam –, kā arī saskaņā ar minētās konvencijas pušu konferences lēmumiem, jo īpaši ar desmitajā sanāksmē pieņemto vispārējo mērķrādītāju, proti, “līdz 2020. gadam apdraudēto sugu izzušana ir novērsta un šo sugu, jo īpaši visstraujāk sarūkošo sugu, saglabāšanās stāvoklis ir uzlabojies un stabilizējies”; minētie priekšlikumi neprasa nekādas izmaiņas spēkā esošajos Savienības tiesību aktos.

               (6)Pan paniscus, Equus africanus, Equus ferus przewalskii, Ursus arctos isabellinus un Pusa caspica  sugas zīdītāji ES teritorijā nav sastopami. Tāpēc konvencijas I pielikuma papildināšana ar šīm sugām neprasa nekādas izmaiņas Savienības tiesību aktos.

               (7)Pan troglodytes, Equus africanus, Lasiurus cinereus, Lasiurus borealis, Lasiurus blossevillii, Lasiurus ega, Panthera leo, Panthera pardus, Gazella bennettii un Giraffa camelopardalis sugas zīdītāji ES teritorijā nav sastopami. Tāpēc II pielikuma papildināšana ar šīm sugām neprasa nekādas izmaiņas Savienības tiesību aktos.

               (8)Fregata andrewsi, Gyps bengalensis, Gyps indicus, Gyps tenuirostris, Sacrogyps calvus, Gyps coprotheres, Necrosyrtes monachus, Trigonoceps occipitalis, Anous minutus worcesteri un Emberiza sulphurata sugas putni ES teritorijā ir sastopami tikai aizjūras teritorijās, un Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 30. novembra Direktīva 2009/147/EK par savvaļas putnu aizsardzību uz minētajām teritorijām neattiecas. Tāpēc konvencijas I un II pielikuma papildināšana ar šīm sugām neprasa nekādas izmaiņas Savienības tiesību aktos.

               (9)Uz Aquila nipalensis, Gyps africanus, Gyps rueppelli un Torgos tracheliotos  sugas putniem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 30. novembra Direktīva 2009/147/EK par savvaļas putnu aizsardzību
                  4
               . Tāpēc konvencijas I un II pielikuma papildināšana ar šīm sugām neprasa nekādas izmaiņas Savienības tiesību aktos.

               (10)Uz Rhincodon typus, Squatina squatina, Rhinobatos rhinobatos, Carcharinus obscurus, Prionace glauca un Rhynchobatus australiae  sugas zivīm attiecas kopējā zivsaimniecības politika, kas piedāvā piemērotus instrumentus, ar kuriem ES var sekmēt šo sugu aizsardzības pārvaldību.

               (11)Turklāt Squatina squatina un Rhinobatos rhinobatos sugas zivju zvejošana un paturēšana ir aizliegta saskaņā ar Padomes Regulu (ES) 2017/127
                  5
                un GFCM stingri aizsargā šo sugu Vidusjūras populācijas (paturēšanas aizliegums)
                  6
               .

               (12)Turklāt suga Rhincodon typus ir iekļauta Konvencijas par starptautisko tirdzniecību ar apdraudētajām savvaļas dzīvnieku un augu sugām (CITES) II papildinājumā un ES Savvaļas dzīvnieku tirdzniecības regulas
                  7
                B pielikumā, un sugas pārvaldību patlaban reglamentē Indijas okeāna tunzivju komisija (IOTC), Klusā okeāna rietumu un centrālās daļas zvejniecības komisija (WCPFC) un Amerikas Tropisko tunzivju komisija (IATTC).

               (13)Savienībai būtu jāveicina centieni apsvērt, kādā veidā vislabāk izmantot visu pieejamo un iederīgo zinātnisko informāciju un uzlabot attiecīgo daudzpusējo un reģionālo instrumentu sadarbošanās struktūru, iestājoties par konsekvenci un papildināmību.

               (14)Šajā saistībā svarīgi ir arī okeānu pārvaldības mērķi, kas izvirzīti kopīgajā paziņojumā par starptautisko okeānu pārvaldību
                  8
               .

               (15)Lai nodrošinātu vienotu Savienības starptautisko pārstāvību un ciktāl Konvencija par migrējošo savvaļas dzīvnieku sugu aizsardzību ir gan Savienības, gan dalībvalstu kompetencē, Komisijai un dalībvalstīm vajadzētu cieši sadarboties konvencijas pielikumu labojumu pieņemšanas nolūkā.

               (16)Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 17. panta 1. punktu Savienība pušu konferencē ir jāpārstāv Komisijai. Dalībvalstīm ir jāatbalsta Savienības nostāja saskaņā ar LES 4. panta 3. punktu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem pušu konferences divpadsmitajā sanāksmē, ir šāda:

               (1)atbalstīt šādu sugu pievienošanu I pielikumam:

               (a)Pan paniscus

               (b)Equus africanus

               (c)Equus ferus przewalskii

               (d)Ursus arctos isabellinus

               (e)Pusa caspica

               (f)Fregata andrewsi

               (g)Aquila nipalensis

               (h)Gyps bengalensis

               (i)Gyps indicus

               (j)Gyps tenuirostris

               (k)Sacrogyps calvus

               (l)Gyps africanus

               (m)Gyps coprotheres

               (n)Gyps rueppelli

               (o)Necrosyrtes monachus

               (p)Trigonoceps occipitalis

               (q)Torgos tracheliotos

               (r)Anous minutus worcesteri

               (s)Emberiza sulphurata

               (t)Rhincodon typus

               (u)Squatina squatina

               (v)Rhinobatos rhinobatos

               (2)atbalstīt šādu sugu pievienošanu II pielikumam:

               (a)Pan troglodytes

               (b)Equus africanus

               (c)Lasiurus cinereus

               (d)Lasiurus borealis

               (e)Lasiurus blossevillii

               (f)Lasiurus ega

               (g)Panthera leo

               (h)Panthera pardus

               (i)Gazella bennettii

               (j)Giraffa camelopardalis

               (k)Aquila nipalensis

               (l)Gyps bengalensis

               (m)Gyps indicus

               (n)Gyps tenuirostris

               (o)Sacrogyps calvus

               (p)Gyps africanus

               (q)Gyps coprotheres

               (r)Gyps rueppelli

               (s)Necrosyrtes monachus

               (t)Trigonoceps occipitalis

               (u)Torgos tracheliotos

               (v)Anous minutus worcesteri

               (w)Emberiza sulphurata

               (x)Lanius excubitor excubitor

               (y)Lanius minor

               (``)Rhincodon typus

               (aa)Squatina squatina

               (bb)Rhinobatos rhinobatos

               (cc)Carcharinus obscurus

               (dd)Prionace glauca

               (ee)Rhynchobatus australiae

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai un dalībvalstīm.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Padomes 1982. gada 24. jūnija Lēmums 82/461/EEK, ar ko noslēdz Konvenciju par migrējošo savvaļas dzīvnieku sugu aizsardzību, OV L 210, 24.6.1982., 10. lpp.

                     (2)
                  Lieta C-399/12, Vācija/Padome (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (3)
                  OV L 210, 19.7.1982., 10. lpp.

                     (4)
                  OV L 20, 26.1.2010., 7. lpp.

                     (5)
                  Padomes 2017. gada 20. janvāra Regula (ES) 2017/127, ar ko 2017. gadam nosaka konkrētu zivju krājumu un zivju krājumu grupu zvejas iespējas, kuras piemērojamas Savienības ūdeņos un – attiecībā uz Savienības zvejas kuģiem – konkrētos ūdeņos, kas nav Savienības ūdeņi.

                     (6)
                  Vidusjūras Vispārējās zivsaimniecības komisijas Ieteikums GFCM/36/2012/3 par zivsaimniecības pārvaldības pasākumiem haizivju un raju saglabāšanai GFCM apgabalā.

                     (7)
                  Komisijas 2014. gada 1. decembra Regula (ES) Nr. 1320/2014, ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 338/97 par savvaļas dzīvnieku un augu sugu aizsardzību, reglamentējot to tirdzniecību (OV L 361, 17.12.2014., 1. lpp.).

                     (8)
                  Kopīgs paziņojums. Starptautiskā okeānu pārvaldība – okeānu nākotnes veidošanas darbakārtība (JOIN(2016) 49).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 19.7.2017
            COM(2017) 382 final
            2017/0160(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko nosaka Eiropas Savienības nostāju par Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai un izmaiņām Eiropas Savienības asociēto zemju un teritoriju sarakstā sakarā ar lēmuma pieņemšanu EPN komitejā, kura izveidota ar Pagaidu nolīgumu, ar ko izveido pamatu Ekonomisko partnerattiecību nolīgumam starp Austrumāfrikas un Dienvidāfrikas valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

                  Pievienotais priekšlikums ir juridisks instruments, ar ko nosaka Savienības nostāju, kas Savienības vārdā jāpieņem struktūrā, kura izveidota ar nolīgumu starp Savienību un trešām valstīm. Konkrēti, tas attiecas uz to, kā īstenojams Pagaidu nolīgums, ar ko izveido pamatu Ekonomisko partnerattiecību nolīgumam starp Austrumāfrikas un Dienvidāfrikas valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses (tālāk — “Nolīgums”), attiecībā uz EPN komitejas, kas izveidota ar nolīgumu, lēmuma pieņemšanu; EPN komitejas lēmums ir pievienots Padomes lēmumam.

                  Nolīgums tika parakstīts 2009. gada 29. augustā, un to provizoriski piemēro kopš 2012. gada 14. maija.

                  Nolīgumu piemēro, no vienas puses, teritorijās, kurās piemēro Līgumu par Eiropas Savienības darbību, un saskaņā ar minētā Līguma nosacījumiem un, no otras puses, parakstītāju Austrumāfrikas un Dienvidāfrikas valstu teritorijās (Madagaskarā, Maurīcijā, Seišelās un Zimbabvē).

                  Nolīguma 67. pantā noteikts, ka EPN komiteja var lemt par pārejas laika pasākumiem vai grozījumiem, kas varētu būt nepieciešami sakarā ar jaunu Eiropas Savienības dalībvalstu pievienošanos. 2013. gada 1. jūlijā Eiropas Savienībai pievienojās Horvātija, un 2017. gada 22. martā tā deponēja savu aktu par pievienošanos nolīgumam.

                  Nolīguma 1. protokola IX pielikumā uzskaitītas aizjūras zemes un teritorijas minētā protokola nozīmē, neskarot šo zemju un teritoriju statusu vai nākotnē iespējamas izmaiņas to statusā. Nolīguma 70. pantā paredzēts, ka nolīguma pielikumi un protokoli ir tā sastāvdaļa un tos var pārskatīt un/vai grozīt EPN komiteja.

                  2012. gada 1. janvārī par Eiropas Savienības asociēto teritoriju kļuva Senbartelmī (FR). 2014. gada 1. janvārī par vienu no Eiropas Savienības tālākajiem reģioniem kļuva Majota (FR). Tajā pašā dienā stājās spēkā Padomes Lēmums 2013/755/ES par aizjūras zemju un teritoriju asociāciju ar Eiropas Savienību, kuru piemēro visām Eiropas Savienības aizjūras zemēm un teritorijām, kas uzskaitītas LESD II pielikumā. Tāpēc būtu jāatjaunina nolīguma 1. protokola IX pielikumā iekļautais aizjūras zemju un teritoriju saraksts.

                  Tāpēc Eiropas Savienībai būtu jānosaka nostāja, kas jāieņem attiecībā uz EPN komitejas lēmuma pieņemšanu par Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai un izmaiņām Eiropas Savienības asociēto zemju un teritoriju sarakstā.

                  Šā Padomes lēmuma pielikumā ietverts lēmuma projekts, kas jāpieņem EPN komitejai.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

                  Ar šo priekšlikumu, pamatojoties uz iepriekš minētā nolīguma noteikumiem, īsteno Savienības kopējo tirdzniecības politiku attiecībā uz trešām partnervalstīm. Ierosinātie grozījumi nolīgumā ir saskanīgi ar LESD un nolīgumu.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

                  Ierosinātie grozījumi nolīgumā ir saskanīgi ar citām Savienības politikas jomām.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  Šā Padomes lēmuma juridiskais pamats ir LESD, jo īpaši tā 207. pants saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Saskaņā ar LESD 3. pantu Savienībai ir ekskluzīva kompetence kopējā tirdzniecības politikā. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro.

               •Proporcionalitāte

                  Šis priekšlikums ir nepieciešams, lai īstenotu Savienības starptautiskās saistības, kas izklāstītas nolīgumā.

               •Instrumenta izvēle

                  Šis priekšlikums ir saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, kurā paredzēts, ka Padome pieņem lēmumus par starptautiskiem nolīgumiem. Nav cita juridiska instrumenta, ko varētu izmantot šā priekšlikuma mērķa sasniegšanai.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

                  Nepiemēro.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Nepiemēro.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Nepiemēro.

               •Ietekmes novērtējums

                  Nepiemēro.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Uz priekšlikumu neattiecas REFIT procedūras; tas nerada izmaksas MVU; un tas nerada problēmas digitālās vides jomā.

               •Pamattiesības

                  Šis priekšlikums neietekmē pamattiesību aizsardzību Savienībā.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Šis priekšlikums neietekmē budžetu.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Nepiemēro.

               •Skaidrojošie dokumenti (direktīvām)

                  Nepiemēro.

               •Konkrēto priekšlikuma noteikumu detalizēts skaidrojums

                  Priekšlikuma mērķis ir pieņemt Savienības nostāju par lēmumu, kas jāpieņem līguma kopīgajā institucionālajā struktūrā, t. i., EPN komitejā. Nolīguma 66. panta pievienošanās klauzulā paredzēta Horvātijas “automātiska pievienošanās” nolīgumam, ņemot vērā pievienošanās akta deponēšanu ES Padomes Ģenerālsekretariātā. Attiecībā uz turpmākiem grozījumiem, kas nepieciešami pievienošanās dēļ, pievienošanās klauzula paredz EPN komitejas lēmumu.

                  Attiecībā uz AZT sarakstu nolīguma 70. pantā paredzēts, ka nolīguma pielikumi un protokoli ir tā sastāvdaļa un tos var pārskatīt un/vai grozīt EPN komiteja.

               2017/0160 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko nosaka Eiropas Savienības nostāju par Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai un izmaiņām Eiropas Savienības asociēto zemju un teritoriju sarakstā sakarā ar lēmuma pieņemšanu EPN komitejā, kura izveidota ar Pagaidu nolīgumu, ar ko izveido pamatu Ekonomisko partnerattiecību nolīgumam starp Austrumāfrikas un Dienvidāfrikas valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu un 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Pagaidu nolīgumu, ar ko izveido pamatu Ekonomisko partnerattiecību nolīgumam starp Austrumāfrikas un Dienvidāfrikas valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses
                  1

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)No 2012. gada 14. maija tiek provizoriski piemērots Pagaidu nolīgums, ar ko izveido pamatu Ekonomisko partnerattiecību nolīgumam starp Austrumāfrikas un Dienvidāfrikas valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses (tālāk — “Nolīgums”).

               (2)2011. gada 9. decembrī tika parakstīts Līgums par Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, un 2013. gada 1. jūlijā tas stājās spēkā.

               (3)2017. gada 22. martā Horvātijas Republika pievienojās Nolīgumam, deponējot savu pievienošanās aktu.

               (4)Nolīguma 67. pantā noteikts, ka ekonomisko partnerattiecību nolīguma komiteja (“EPN komiteja”) var lemt par visiem grozījumiem, kas varētu būt nepieciešami sakarā ar jaunu Eiropas Savienības dalībvalstu pievienošanos.

               (5)Nolīguma 70. pantā paredzēts, ka nolīguma pielikumi un protokoli ir tā sastāvdaļa un tos var pārskatīt un/vai grozīt EPN komiteja.

               (6)Pēc Majotas
                  2
                un Senbartelmī
                  3
                statusa maiņas un pēc tam, kad ir stājies spēkā Padomes Lēmums 2013/755/ES par aizjūras zemju un teritoriju asociāciju ar Eiropas Savienību
                  4
               , būtu jāatjaunina aizjūras zemju un teritoriju saraksts Nolīguma 1. protokola IX pielikumā,

               (7)Ir lietderīgi noteikt Eiropas Savienības nostāju attiecībā uz EPN komitejas lēmuma pieņemšanu par Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai un izmaiņām Eiropas Savienības asociēto zemju un teritoriju statusā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Savienības nostāja sakarā ar lēmuma pieņemšanu EPN komitejā, kura izveidota ar Pagaidu nolīgumu, ar ko izveido pamatu Ekonomisko partnerattiecību nolīgumam starp Austrumāfrikas un Dienvidāfrikas valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, par Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai un izmaiņām Savienības asociēto zemju un teritoriju sarakstā tiek balstīta uz EPN komitejas lēmuma projektu, kas pievienots šā lēmuma pielikumā.

               Savienības pārstāvis EPN komitejā var vienoties par nelielām izmaiņām lēmuma projektā bez Padomes papildu lēmuma.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 111, 24.4.2012., 2. lpp.

                     (2)
                  Eiropadomes 2012. gada 11. jūlija Lēmums 2012/419/ES, ar ko groza statusu, kas Majotai piešķirts attiecībā uz Eiropas Savienību (OV L 204, 31.7.2012., 131. lpp.).

                     (3)
                  Eiropadomes 2010. gada 29. oktobra Lēmums 2010/718/ES, ar ko groza statusu, kas Senbertelemī salai piešķirts attiecībā uz Eiropas Savienību (OV L 325, 9.12.2010., 4. lpp.).

                     (4)
                  Padomes 2013. gada 25. novembra Lēmums 2013/755/ES par aizjūras zemju un teritoriju asociāciju ar Eiropas Savienību (“Lēmums par aizjūras asociāciju”) (OV L 344, 19.12.2013., 1. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 19.7.2017
            COM(2017) 382 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Padomes Lēmums,
            ar ko nosaka Eiropas Savienības nostāju par Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai un izmaiņām Eiropas Savienības asociēto zemju un teritoriju sarakstā sakarā ar lēmuma pieņemšanu EPN komitejā, kura izveidota ar Pagaidu nolīgumu, ar ko izveido pamatu Ekonomisko partnerattiecību nolīgumam starp Austrumāfrikas un Dienvidāfrikas valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses

               PIELIKUMS

               PROJEKTS

               LĒMUMS …/2017

               ko pieņēmusi EPN KOMITEJA,

               kura izveidota ar Pagaidu nolīgumu, ar ko izveido pamatu Ekonomisko partnerattiecību nolīgumam starp Austrumāfrikas un Dienvidāfrikas valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, par Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai un izmaiņām Eiropas Savienības asociēto zemju un teritoriju sarakstā

               EPN KOMITEJA,

               ņemot vērā Pagaidu nolīgumu, ar ko izveido pamatu Ekonomisko partnerattiecību nolīgumam starp Austrumāfrikas un Dienvidāfrikas valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses (tālāk — “Nolīgums”), kas parakstīts 2009. gada 29. augustā Grand Baie un ko provizoriski piemēro no 2012. gada 14. maija, jo īpaši tā 63., 67. un 70. pantu
                  1
               .

               Ņemot vērā Līgumu par Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai un Aktu par pievienošanos nolūgumam, ko 2017. gada 22. martā deponējusi Horvātijas Republika,

               tā kā:

               (1)Nolīgumu piemēro, no vienas puses, teritorijās, kurās piemēro Līgumu par Eiropas Savienības darbību, un saskaņā ar minētā Līguma nosacījumiem un, no otras puses, parakstītāju Austrumāfrikas un Dienvidāfrikas valstu teritorijās (“ADĀ valstis”).

               (2)Nolīguma 67. panta 3. punktā noteikts, ka EPN komiteja var lemt par visiem grozījumiem, kas varētu būt nepieciešami pēc jaunu Eiropas Savienības dalībvalstu pievienošanās.

               (3)Nolīguma 70. pantā paredzēts, ka nolīguma pielikumi un protokoli ir tā sastāvdaļa un tos var pārskatīt un/vai grozīt EPN komiteja.

               (4)Pēc Majotas
                  2
                un Senbartelmī
                  3
                statusa maiņas un pēc tam, kad ir stājies spēkā Padomes Lēmums 2013/755/ES par aizjūras zemju un teritoriju asociāciju ar Eiropas Savienību
                  4
               , būtu jāatjaunina aizjūras zemju un teritoriju saraksts Nolīguma 1. protokola IX pielikumā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Horvātijas Republika, būdama Nolīguma puse, tādā pašā veidā kā attiecīgi pārējās Savienības dalībvalstis pieņem un ņem vērā Nolīguma, kā arī tam pievienoto pielikumu, protokolu un deklarāciju tekstu.

               2. pants

               Nolīgumu groza šādi:

               1) 69. pantu aizstāj ar šādu::

               “69. pants

               Autentiskie teksti

               Šis nolīgums ir sagatavots divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, horvātu, nīderlandiešu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā, visi teksti ir vienlīdz autentiski.”

               2) 1. protokola IV pielikumu aizstāj ar šādu:

               “1. protokola IV PIELIKUMS

               Faktūras deklarācija

               Faktūras deklarācija, kuras teksts ir iekļauts tālāk, jāaizpilda saskaņā ar zemsvītras piezīmēm. Tomēr zemsvītras piezīmes nav jāpārraksta.

               Teksts bulgāru valodā

               Износителят на продуктите, обхванати от този документ (митническо разрешение № … (1)) декларира, че освен кьдето е отбелязано друго, тези продукти са с … преференциален произход (2).

               Teksts spāņu valodā

               El exportador de los productos incluidos en el presente documento (autorización aduanera n o … (1)) declara que, salvoindicación en sentido contrario, estos productos gozan de un origen preferencial … (2).

               Teksts horvātu valodā

               Izvoznik proizvoda obuhvaćenih ovom ispravom (carinsko ovlaštenje br … (1)) izjavljuje da su, osim ako je drukčije izričito navedeno, ovi proizvodi … (2) preferencijalnog podrijetla.

               Teksts čehu valodā

               Vývozce výrobků uvedených v tomto dokumentu (číslo povolení … (1)) prohlašuje, že kromě zřetelně označených, mají tyto výrobky preferenční původ v … (2).

               Teksts dāņu valodā

               Eksportøren af varer, der er omfattet af nærværende dokument, (toldmyndighedernes tilladelse nr. … (1)), erklærer, at varerne, medmindre andet tydeligt er angivet, har præferenceoprindelse i … (2).

               Teksts vācu valodā

               Der Ausführer (Ermächtigter Ausführer; Bewilligungs-Nr. … (1)) der Waren, auf die sich dieses Handelspapier bezieht, erklärt, dass diese Waren, soweit nicht anderes angegeben, präferenzbegünstigte … (2) Ursprungswaren sind.

               Teksts igauņu valodā

               Käesoleva dokumendiga hõlmatud toodete eksportija (tolli kinnitus nr. … (1)) deklareerib, et need tooted on … (2) sooduspäritoluga, välja arvatud juhul, kui on selgelt näidatud teisiti.

               Teksts grieķu valodā

               Ο εξαγωγέας των προϊόντων που καλύπτονται από το παρόν έγγραφο (άδεια τελωνείου υπ'αριθ. … (1)) δηλώνει ότι, εκτός εάν δηλώνεται σαφώς άλλως, τα προϊόντα αυτά είναι προτιμησιακής καταγωγής … (2).

               Teksts angļu valodā

               The exporter of the products covered by this document (customs authorisation No … (1)) declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of … (2) preferential origin.

               Teksts franču valodā

               L'exportateur des produits couverts par le présent document (autorisation douanière n o … (1)) déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l'origine préférentielle … (2).

               Teksts itāļu valodā

               L'esportatore delle merci contemplate nel presente documento (autorizzazione doganale n. … (1)) dichiara che, salvo indicazione contraria, le merci sono di origine preferenziale … (2).

               Teksts latviešu valodā

               To produktu eksportētājs, kuri ietverti šajā dokumentā (muitas atļauja Nr. … (1)), deklarē, ka, izņemot tur, kur ir citādi skaidri noteikts, šiem produktiem ir preferenciāla izcelsme … (2).

               Teksts lietuviešu valodā

               Šiame dokumente išvardytų prekių eksportuotojas (muitinės liudijimo Nr … (1)) deklaruoja, kad, jeigu kitaip nenurodyta, tai yra … (2) preferencinės kilmės prekės.

               Teksts ungāru valodā

               A jelen okmányban szereplő áruk exportőre (vámfelhatalmazási szám: … (1)) kijelentem, hogy eltérő egyértelmű jelzés hiányában az áruk preferenciális … (2) származásúak.

               Teksts maltiešu valodā

               L-esportatur tal-prodotti koperti b’dan id-dokument (awtorizzazzjoni tad-dwana nru. … (1)) jiddikjara li, ħlief fejn indikat b’mod ċar li mhux hekk, dawn il-prodotti huma ta’ oriġini preferenzjali … (2).

               Teksts nīderlandiešu valodā

               De exporteur van de goederen waarop dit document van toepassing is (douanevergunning nr. … (1)), verklaart dat, behoudens uitdrukkelijke andersluidende vermelding, deze goederen van preferentiële … oorsprong zijn (2).

               Teksts poļu valodā

               Eksporter produktów objętych tym dokumentem (upoważnienie władz celnych nr … (1)) deklaruje, że z wyjątkiem gdzie jest to wyraźnie określone, produkty te mają … (2) preferencyjne pochodzenie.

               Teksts portugāļu valodā

               O abaixo-assinado, exportador dos produtos abrangidos pelo presente documento (autorização aduaneira n o . … (1)), declara que, salvo indicação expressa em contrário, estes produtos são de origem preferencial … (2).

               Teksts rumāņu valodā

               Exportatorul produselor ce fac obiectul acestui document (autorizația vamală nr. … (1)) declară că, exceptând cazul în care în mod expres este indicat altfel, aceste produse sunt de origine preferențială … (2).

               Teksts slovēņu valodā

               Izvoznik blaga, zajetega s tem dokumentom (pooblastilo carinskih organov št … (1)) izjavlja, da, razen če ni drugače jasno navedeno, ima to blago preferencialno … (2) poreklo.

               Teksts slovāku valodā

               Vývozca výrobkov uvedených v tomto dokumente (číslo povolenia … (1)) vyhlasuje, že okrem zreteľne označených, majú tieto výrobky preferenčný pôvod v … (2).

               Teksts somu valodā

               Tässä asiakirjassa mainittujen tuotteiden viejä (tullin lupa n:o … (1)) ilmoittaa, että nämä tuotteet ovat, ellei toisin ole selvästi merkitty, etuuskohteluun oikeutettuja … alkuperätuotteita (2).

               Teksts zviedru valodā

               Exportören av de varor som omfattas av detta dokument (tullmyndighetens tillstånd nr. … (1)) försäkrar att dessa varor, om inte annat tydligt markerats, har förmånsberättigande … ursprung (2).

                        .................................................................................. (3)

                        (vieta un datums)

                        .................................................................................. (4)

                        (eksportētāja paraksts; papildus salasāmā rakstā jānorāda

                        tās personas vārds, kura parakstījusi deklarāciju)

               _________________

               Piezīmes

               1. Ja faktūras deklarāciju ir sagatavojis atzītais eksportētājs protokola 22. panta nozīmē, tad šajā vietā jānorāda atzītā eksportētāja atļaujas numurs. Ja faktūras deklarāciju nesagatavo atzītais eksportētājs, tad norādi iekavās neņem vērā vai šo vietu atstāj tukšu.

               2. Norādīt ražojumu izcelsmi. Ja faktūras deklarācija daļēji vai pilnībā attiecas uz Seūtas vai Meliļas izcelsmes ražojumiem protokola 40. panta nozīmē, tad eksportētājam tie skaidri jānorāda ar simbolu “CM” dokumentā, kurā ir ietverta deklarācija.

               3. Minētās norādes var izlaist, ja attiecīgā informācija ietverta pašā dokumentā.

               4. Skatīt protokola 21. panta 5. punktu. Ja eksportētāja paraksts nav vajadzīgs, nav jānorāda arī parakstītāja vārds un uzvārds.”

               3. pants

               Eiropas Savienība nosūta ADĀ valstīm nolīgumu horvātu valodas redakcijā.

               4. pants

               1.Nolīguma noteikumus piemēro no ADĀ valsts uz Horvātijas Republiku vai no Horvātijas Republikas uz ADĀ valsti eksportētām precēm, kas atbilst Nolīguma 1. protokola noteikumiem un kas 2013. gada 1. jūlijā atradās tranzītā vai pagaidu uzglabāšanā, muitas noliktavā vai brīvajā zonā ADĀ valstīs vai Horvātijā.

               2.Gadījumos, kas minēti 1. punktā, piemēro preferenciālo režīmu, ja četru mēnešu laikā no Nolīguma spēkā stāšanās dienas importētājas valsts muitas dienestiem tiek iesniegts izcelsmes apliecinājums, ko retrospektīvi izsnieguši eksportētājas valsts muitas dienesti.

               5. pants

               ADĀ valstis apņemas saistībā ar Horvātijas pievienošanos Eiropas Savienībai necelt prasības un nesniegt pieprasījumus vai iesniegumus, kā arī negrozīt un neatcelt nekādas koncesijas atbilstīgi GATT 1994 XXIV.6. un XXVIII pantam vai GATS XXI pantam.

               6. pants

               Nolīguma 1. protokola IX pielikumu aizstāj ar šādu:

               “1. protokola IX PIELIKUMS

               Aizjūras zemes un teritorijas

               Šajā protokolā “aizjūras zemes un teritorijas” ir zemes un teritorijas, kas minētas Eiropas Kopienas dibināšanu līguma ceturtajā daļā un ir uzskaitītas tālāk.

               (Šis saraksts neskar šo valstu un teritoriju statusu vai to statusa izmaiņas nākotnē.)

               1.Aizjūras zemes un teritorijas, kurām ir īpašas attiecības ar Dānijas Karalisti:

               –Grenlande.

               2.Aizjūras zemes un teritorijas, kurām ir īpašas attiecības ar Francijas Republiku:

               –Jaunkaledonija un piederīgās teritorijas

               –Franču Polinēzija,

               –Senpjēra un Mikelona,

               –Senbartelmī,

               –Francijas Dienvidjūru un Antarktikas Zemes,

               –Volisa un Futunas Salas

               3.Aizjūras zemes un teritorijas, kurām ir īpašas attiecības ar Nīderlandes Karalisti:

               –Aruba,

               –Bonaire,

               –Kirasao,

               –Saba,

               –Sintestatiusa,

               –Sentmartēna.

               4.Aizjūras zemes un teritorijas, kurām ir īpašas attiecības ar Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti:

               –Angilja,

               –Bermudu Salas,

               –Kaimanu salas,

               –Folklenda (Malvinu) Salas,

               –Dienviddžordžija un Dienvidsendviču Salas un piederīgās teritorijas,

               –Montserrata,

               –Pitkērna,

               –Sv. Helēnas sala un piederīgās teritorijas,

               –Britu Antarktikas teritorija,

               –Britu Indijas Okeāna Teritorija,

               –Tērksas un Kaikosas Salas,

               –Britu Virdžīnu Salas.”

               7. pants

               Šis lēmums stājas spēkā [datums].

               Tomēr 3. un 4. pantu piemēro no 2013. gada 1. jūlija.

                     (1)
                  OV L 111, 24.4.2012., 2. lpp.

                     (2)
                  Eiropadomes 2012. gada 11. jūlija Lēmums 2012/419/ES, ar ko groza statusu, kas Majotai piešķirts attiecībā uz Eiropas Savienību (OV L 204, 31.7.2012., 131. lpp.).

                     (3)
                  Eiropadomes 2010. gada 29. oktobra Lēmums 2010/718/ES, ar ko groza statusu, kas Senbertelemī salai piešķirts attiecībā uz Eiropas Savienību (OV L 325, 9.12.2010., 4. lpp.).

                     (4)
                  Padomes 2013. gada 25. novembra Lēmums 2013/755/ES par aizjūras zemju un teritoriju asociāciju ar Eiropas Savienību (“Lēmums par aizjūras asociāciju”) (OV L 344, 19.12.2013., 1. lpp.).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 27.7.2017
            COM(2017) 393 final
            2017/0174(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Antigvu un Barbudu, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Antigvu un Barbudu par īstermiņa vīzu atcelšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Regulu (ES) Nr. 610/2013
                  1
                (Šengenas Robežu kodeksa grozījumi) tika grozīta Konvencija, ar ko īsteno Šengenas Nolīgumu
                  2
                (CISA), Regula (EK) Nr. 562/2006
                  3
                (Šengenas Robežu kodekss [ŠRK]) un Regula (EK) Nr. 810/2009
                  4
                (Vīzu kodekss) un – cita starpā – tika pārformulēts “īstermiņa uzturēšanās” jēdziens attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem Šengenas zonā. No 2013. gada 18. oktobra trešo valstu valstspiederīgie (neatkarīgi no tā, vai viņiem ir nepieciešama vīza vai nav), kuri plāno ieceļot Šengenas zonā saskaņā ar īstermiņa uzturēšanās režīmu, drīkst uzturēties Šengenas zonā uz laiku, kas nav ilgāks par “90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā”. Pretēji definīcijai, kas bija spēkā līdz 2013. gada 18. oktobrim (trīs mēneši sešu mēnešu laikposmā, skaitot no pirmās ieceļošanas dienas), jaunā pieeja ir precīzāka, nosakot ilgumu dienās, nevis mēnešos. Turklāt no definīcijas ir izņemts termins “skaitot no pirmās ieceļošanas dienas”, kas bija radījis neskaidrības un jautājumus.

               Ar ŠRK grozījumiem ES vīzu un robežu tiesību aktos, t. i. CISA, ŠRK, Vīzu kodeksā un Regulā (EK) Nr. 539/2001
                  5
                tika ieviestas visas nepieciešamās izmaiņas. Tomēr jēdziens “īstermiņa uzturēšanās” ir nostiprināts arī Eiropas Savienības noslēgtajos starptautiskajos nolīgumos. Ar Antigvu un Barbudu
                  6
               , Bahamu Salām
                  7
               , Barbadosu
                  8
               , Brazīliju
                  9
               , Maurīciju
                  10
               , Sentkitsu un Nevisu
                  11
                un Seišelām
                  12
                noslēgtajos nolīgumos par vīzu režīma atcelšanu, definējot bezvīzu īstermiņa uzturēšanās ilgumu, joprojām minēta vecā definīcija (“trīs mēnešus sešu mēnešu laikposmā pēc dienas, kad pirmo reizi ieceļots valsts teritorijā”
                  13
               ).

               Komisija 2014. gada 16. jūlijā pieņēma ieteikumu Padomes Lēmumam, ar ko pilnvaro sākt sarunas par grozījumiem nolīgumos par īstermiņa vīzu atcelšanu, kuri noslēgti starp Eiropas Savienību un iepriekšminētajām valstīm
                  14
               , Padome lēmumu pieņēma 2014. gada 9. oktobrī
                  15
               . Mērķis ir attiecībā uz šīm septiņām valstīm īstenot jauno “īstermiņa uzturēšanās” definīciju, kas noteikta ŠRK grozījumos. Turklāt “īstermiņa uzturēšanās” definīcija dienās, nevis mēnešos vīzu režīma atcelšanas nolīgumos ir vieglāk pārbaudāma un aprēķināma ar elektroniskiem/IT līdzekļiem un tādējādi tā ir piemērotāka centralizētajām robežu pārvaldības sistēmām, piemēram, ierosinātajai Ieceļošanas/izceļošanas sistēmai (IIS)
                  16
               .

               Pēc Padomes pilnvarojuma saņemšanas Komisija sāka sarunas par to, lai grozītu nolīgumus par vīzu režīma atcelšanu ar septiņām valstīm (Antigvu un Barbudu, Bahamu Salām, Barbadosu, Brazīliju, Maurīciju, Sentkitsu un Nevisu un Seišelām).

               Sarunas ar Antigvu un Barbudu tika sekmīgi noslēgtas, parafējot grozošo nolīgumu 2016. gada 28. oktobrī. Abas puses ir vienojušās pieņemt jauno “īstermiņa uzturēšanās” definīciju visā vīzu režīma atcelšanas nolīgumā starp ES un Antigvu un Barbudu. Turklāt nolīgumā iekļautas dažu tehnisku aspektu izmaiņas (skat. turpmāk), bet ceļotājiem visi nolīguma grozījumi ir maznozīmīgi.

                  Apvienotās Karalistes un Īrijas īpašā situācija ir atspoguļota nolīguma preambulā.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN SAMĒRĪGUMS

               •Juridiskais pamats

               Atbilstoši nolīguma prasībām ir nepieciešams abu līgumslēdzēju pušu apstiprinājums, ko pauž saskaņā ar to attiecīgajām procedūrām. Savienības gadījumā ir nepieciešams Padomes lēmums par nolīguma parakstīšanu un noslēgšanu.

               Šis priekšlikums ir iesniegts Padomei, lai pilnvarotu Nolīguma, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Antigvu un Barbudu par īstermiņa vīzu atcelšanu, parakstīšanu.

               Nolīgums nodrošina juridisko saskaņotību, kā arī harmonizāciju starp dalībvalstīm, piemērojot jauno ŠRK grozījumos noteikto “īstermiņa uzturēšanās” definīciju, kas piedāvā skaidru “īstermiņa uzturēšanās” interpretāciju.

               Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 77. panta 2. punkta a) apakšpunkts saistībā ar tā 218. pantu.

               Savienībai nav pilnvaru, lai grozītu nolīgumus par vīzu režīma atcelšanu, kas būtu saistoši četrām valstīm, kuras ir asociētās valstis Šengenas acquis, tostarp kopējās vīzu politikas īstenošanā. Lai attiecībā uz noteikumiem par atļautās uzturēšanās ilgumu Šengenas zonā nodrošinātu saskaņotu pieeju un tos īstenotu, nolīgumam ir pievienota kopīga deklarācija, kurā norādīts, ka būtu vēlams, ka Antigva un Barbuda, no vienas puses, un Islande, Lihtenšteina, Norvēģija un Šveice, no otras puses, attiecīgi groza savus spēkā esošos divpusējos nolīgumus par vīzu režīma atcelšanu.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Ja viena no starptautiska nolīguma līgumslēdzējām pusēm ir Eiropas Savienība, tad dalībvalstis pašas nevar juridiski īstenot šāda nolīguma grozījumus. Nolīgumu par vīzu režīma atcelšanu ar Antigvu un Barbudu ir noslēgusi Eiropas Savienība. Tādēļ ir nepieciešama rīcība Savienības līmenī.

               Turklāt, dalībvalstu noslēgtie nolīgumi par vīzu režīma atcelšanu ietekmētu Savienības acquis vīzu jomā (LESD 3. panta 2. punkts).

               •Proporcionalitāte

               Šis priekšlikums paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai sasniegtu izvirzīto mērķi, proti, grozīt spēkā esošo nolīgumu par vīzu režīma atcelšanu starp Antigvu un Barbudu un Savienību.

               3.IETEKME UZ BUDŽETU

               Šis priekšlikums nerada papildu izmaksas ES budžetā.

               4. EX POST NOVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Padome 2014. gada 9. oktobrī pieņēma sarunu norādes, ar ko pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar Antigvu un Barbudu, lai grozītu nolīgumu par vīzu režīma atcelšanu starp abām pusēm. Dalībvalstis Vīzu jautājumu darba grupas sanāksmēs tika informētas par sarunu norisi.

               5.CITI ELEMENTI

               •Sarunu iznākums

                  Komisija uzskata, ka mērķi, ko Padome bija izvirzījusi sarunu norādēs, tika sasniegti un ka nolīguma projekts ir Savienībai pieņemams.

                  Nolīguma projekta galīgo saturu var apkopot šādi.

                  a. Uzturēšanās ilgums

                  Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Antigvas un Barbudas pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju uz laikposmu, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā (nevis uz trīs mēnešiem sešu mēnešu laikposmā pēc dienas, kad pirmo reizi ieceļots valsts teritorijā). Jauno definīciju piemēro visā nolīgumā starp Eiropas Savienību un Antigvu un Barbudu par īstermiņa vīzu atcelšanu.

                  b. Nobeiguma noteikumi – nolīguma apturēšana (8. panta 4. punkts)

               Nolīguma 8. panta 4. punkta pēdējo teikumu groza šādi: “Līgumslēdzēja puse, kas apturējusi šā nolīguma piemērošanu, nekavējoties informē otru Līgumslēdzēju pusi, ja minētās apturēšanas iemesli vairs nepastāv, un minēto apturēšanu atceļ”. Pievienojot esošajam tekstam vārdus “minēto apturēšanu atceļ”, grozītajā nolīgumā precizē, ka bezvīzu režīma apturēšanu faktiski atceļ, ja zūd minētās apturēšanas iemesli. Ar šo grozījumu nolīguma par vīzu režīma atcelšanu ar Antigvu un Barbudu redakcija tiek saskaņota ar visiem pārējiem vīzu režīma atcelšanas nolīgumiem, kurus Savienība parakstīja 2015. un 2016. gadā. Ar Vīzu jautājumu darba grupa 2016. gada 14. jūnijā apspriedās par šo grozījumu, un neviena dalībvalsts nav cēlusi iebildumus.

                  c. Aizvietot “Kopiena” ar “Savienību”

                  Kopš 2009. gada 1. decembra, kad stājies spēkā Lisabonas līgums, Eiropas Savienība pati par sevi ir ieguvusi konsolidētu juridisko statusu. Tomēr jēdziens “Eiropas Kopiena” joprojām ir ietverts starptautiskajos nolīgumos, kas stājās spēkā pirms Lisabonas līguma, kā tas ir attiecībā uz Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Antigvu un Barbudu par īstermiņa vīzu atcelšanu. Tādēļ visā nolīgumā par vīzu režīma atcelšanu vārdu “Kopiena” ar grozošo nolīgumu aizstāj ar “Savienība”.

                  d. Kopīgās deklarācijas

                  Nolīgumam ir pievienotas divas kopīgās deklarācijas:

                  – par to, kā interpretēt 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, un

                  – par Islandi, Norvēģiju, Šveici un Lihtenšteinu.

                  e. Stāšanās spēkā

                  Šis nolīgums stāsies spēkā sestā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad pēdējā līgumslēdzēja puse paziņo otrai, ka ratifikācijas procedūras ir pabeigtas. Lai nodrošinātu juridisko noteiktību un ļautu ceļotājiem saprast un ievērot tiesību aktus, ir vajadzīgs pietiekami ilgs pārejas periods. Kad tiks pabeigta nolīguma ratifikācija, sešu mēnešu laikposms ļaus ceļotājiem pabeigt saskaņā ar veco definīciju aprēķināto īstermiņa uzturēšanos, pirms stājas spēkā jaunā īstermiņa uzturēšanās definīcija un tās 180 dienu retrospektīvais atsauces periods.

                  Visus citus noteikumus esošajā Nolīgumā starp Eiropas Kopienu un Antigvu un Barbudu par īstermiņa vīzu atcelšanu, tostarp to teritoriālo piemērošanas jomu, grozošais nolīgums neskar.

               6.SECINĀJUMS

               Ņemot vērā iepriekš minētos rezultātus, Komisija ierosina Padomei lemt par nolīguma parakstīšanu Savienības vārdā un atļaut Padomes priekšsēdētājam iecelt attiecīgi pilnvarotu(-as) personu(-as) tā parakstīšanai Savienības vārdā.

               2017/0174 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Antigvu un Barbudu, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Antigvu un Barbudu par īstermiņa vīzu atcelšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar tā 218. panta 5. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Ar 2009. gada 30. novembra lēmumu Padome noslēdza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Antigvu un Barbudu par īstermiņa vīzu atcelšanu. Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Antigvas un Barbudas pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju, “ne vairāk kā uz trīs mēnešiem sešu mēnešu laikposmā”.

               (2)Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 610/2013
                  17
                Savienības vīzu un robežu tiesību aktos tika ieviestas horizontālas izmaiņas un īstermiņa uzturēšanās ilgums noteikts ne ilgāks par 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā.

               (3)Nolīgumā starp Savienību un Antigvu un Barbudu par īstermiņa vīzu atcelšanu ir nepieciešams iekļaut šo jauno definīciju, lai pilnībā harmonizētu Savienības īstermiņa uzturēšanās režīmu.

               (4)Padome 2014. gada 9. oktobrī pieņēma lēmumu, ar ko Komisiju pilnvaro sākt sarunas par Nolīgumu, ar ko grozīs Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Antigvu un Barbudu par īstermiņa vīzu atcelšanu (“nolīgums”).

               (5)Sarunas ar Antigvu un Barbudu par nolīgumu tika veiksmīgi pabeigtas, Savienības un Antigvas un Barbudas galvenajiem sarunu vedējiem nolīgumu parafējot vēstuļu apmaiņas veidā 2016. gada 28. oktobrī.

               (6)Nolīgums būtu jāparaksta un nolīgumam pievienotās deklarācijas būtu jāapstiprina Savienības vārdā.

               (7)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK
                  18
               . Tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (8)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK
                  19
               . Tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo pilnvaro Savienības vārdā parakstīt Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Antigvu un Barbudu, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Antigvu un Barbudu par īstermiņa vīzu atcelšanu (“nolīgums”), ņemot vērā tā noslēgšanu.

               Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Savienības vārdā tiek apstiprinātas šim lēmumam pievienotās deklarācijas.

               3. pants

               Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu.

               4. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 182, 29.6.2013., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 239, 22.9.2000., 19. lpp.

                     (3)
                  OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.

                     (4)
                  OV L 243, 15.9.2009., 1. lpp.

                     (5)
                  OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.

                     (6)
                  OV L 169, 30.6.2009., 3. lpp.

                     (7)
                  OV L 169, 30.6.2009., 24. lpp.

                     (8)
                  OV L 169, 30.6.2009., 10. lpp.

                     (9)
                  Ar Brazīliju Eiropas Savienība noslēdza divus nolīgumus. Vienu attiecībā uz parasto pasu turētājiem (OV L 255, 21.9.2012., 4. lpp.) un vienu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētājiem (OV L 66, 12.3.2011., 2. lpp.).

                     (10)
                  OV L 169, 30.6.2009., 17. lpp.

                     (11)
                  OV L 169, 30.6.2009., 38. lpp.

                     (12)
                  OV L 169, 30.6.2009., 31. lpp.

                     (13)
                  Sal. “Mērķis” un “Uzturēšanās ilgums” nolīgumos.

                     (14)
                  COM(2014)468 final.

                     (15)
                  Padomes Lēmums, ar ko Komisiju pilnvaro sākt sarunas par grozījumiem nolīgumos par īstermiņa vīzu atcelšanu, kuri noslēgti starp Eiropas Savienību/Kopienu un Antigvu un Barbudu, Bahamu Salu Sadraudzību, Barbadosu, Brazīlijas Federatīvo Republiku, Maurīcijas Republiku, Sentkitsas un Nevisas Federāciju un Seišelu Republiku, ko Padome pieņēma 2014. gada 9. oktobrī.

                     (16)
                  COM(2016)194 final.

                     (17)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 610/2013 (2013. gada 26. jūnijs), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), Konvenciju, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, Padomes Regulu (EK) Nr. 1683/95 un Regulu (EK) Nr. 539/2001, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 767/2008 un Regulu (EK) Nr. 810/2009 (OV L 182, 29.6.2013., 1. lpp.).

                     (18)
                  Padomes Lēmums 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.).

                     (19)
                  Padomes Lēmums 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 27.7.2017
            COM(2017) 393 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            par to, lai parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Antigvu un Barbudu, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Antigvu un Barbudu par īstermiņa vīzu atcelšanu

               PIELIKUMS

               NOLĪGUMS

               starp Eiropas Savienību un Antigvu un Barbudu, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Antigvu un Barbudu par īstermiņa vīzu atcelšanu

               EIROPAS SAVIENĪBA,

               no vienas puses, un

               ANTIGVA UN BARBUDA

               no otras puses,

               turpmāk kopā “Līgumslēdzējas puses”,

               ŅEMOT VĒRĀ Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Antigvu un Barbudu par īstermiņa vīzu atcelšanu (turpmāk “nolīgums”), kas stājās spēkā 2010. gada 1. maijā,

               ATKĀRTOTI APSTIPRINOT, cik svarīgi ir atvieglot tiešos personiskos kontaktus,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka šā nolīguma mērķis ir apmierināt līgumslēdzēju pušu pilsoņu vajadzības,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka “īstermiņa uzturēšanās” definīcija, kas sniegta nolīgumā (trīs mēneši sešu mēnešu laikposmā no pirmās ieceļošanas dienas) nav pietiekami precīza, un jo īpaši jēdziens “pirmā ieceļošanas diena” var radīt neskaidrības un jautājumus,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka ES “iekšējos” vīzu un robežu tiesību aktos ar Regulu (ES) Nr. 610/2013 (2013. gada 26. jūnijs) ir ieviestas horizontālas izmaiņas un tajā īstermiņa uzturēšanās ir definēta šādi: “90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā”,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka ieceļošanas/izceļošanas sistēmas mērķiem, kuru paredzēts ieviest Eiropas Savienībā, ir nepieciešama vienota un skaidri definēta “īstermiņa uzturēšanās” definīcija, kas ir piemērojama visiem trešo valstu valstspiederīgajiem,

               VĒLOTIES nodrošināt ceļotāju netraucētu plūsmu Līgumslēdzēju pušu robežšķērsošanas vietās,

               VĒLREIZ APSTIPRINOT to, ka nolīgums attiecas uz visu Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņiem, izņemot Apvienoto Karalisti un Īriju,

               ŅEMOT VĒRĀ Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu un Protokolu par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, kuri pievienoti Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un apstiprinot, ka šā nolīguma noteikumi neattiecas uz Apvienoto Karalisti un Īriju,

               IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.

               1. pants

               Nolīgumu groza saskaņā ar šā panta noteikumiem:

               (1)nosaukumā un 3. panta 5. punktā, 6. panta 1. punktā un 8. panta 7. punktā vārdu “Kopiena” aizstāj ar vārdu “Savienība” attiecīgajā locījumā;

               (2)nolīguma 1. panta vārdus “uz trīs mēnešiem sešu mēnešu laikā” aizstāj ar vārdiem “uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā”;

               (3)nolīguma 4. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

               “Eiropas Savienības pilsoņi var uzturēties Antigvas un Barbudas teritorijā uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.”;

               (4)nolīguma 4. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

               “Antigvas un Barbudas pilsoņi var uzturēties dalībvalstu teritorijā, kas pilnībā piemēro Šengenas acquis, uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā. Minēto laikposmu aprēķina neatkarīgi no jebkuras uzturēšanās reizes dalībvalstī, kura Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā.

               Antigvas un Barbudas pilsoņi var uzturēties katras dalībvalsts teritorijā, kas Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā, uz laiku, kurš nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, neatkarīgi no uzturēšanās laika, kas aprēķināts attiecībā uz to dalībvalstu teritoriju, kurās pilnībā piemēro Šengenas acquis.”;

               (5)nolīguma 4. panta 3. punktā vārdus “trim mēnešiem” aizstāj ar vārdiem “90 dienām” un vārdu “Kopienas” aizstāj ar vārdu “Savienības”;

               (6)nolīguma 8. panta 4. punkta pēdējo teikumu aizstāj ar šādu:

               “Līgumslēdzēja puse, kas apturējusi šā nolīguma piemērošanu, nekavējoties informē otru Līgumslēdzēju pusi, ja minētās apturēšanas iemesli vairs nepastāv, un minēto apturēšanu atceļ”.

               2. pants

               Līgumslēdzējas puses ratificē vai apstiprina šo nolīgumu saskaņā ar to attiecīgajām procedūrām, un tas stājas spēkā sestā mēneša pirmajā dienā pēc datuma, kad pēdējā Puse paziņo otrai Pusei par iepriekš minēto procedūru pabeigšanu.

               Nolīgums ir sagatavots divtūkstoš septiņpadsmitā gada … … …., divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, horvātu, igauņu, itāliešu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā, un visi teksti ir vienlīdz autentiski.

               Eiropas Savienības vārdā –

               Antigvas un Barbudas vārdā –

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR ISLANDI, NORVĒĢIJU, ŠVEICI UN LIHTENŠTEINU

               Ir vēlams, ka Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas iestādes, no vienas puses, un Antigva un Barbuda, no otras puses, nekavējoties groza esošos divpusējos nolīgumus par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu ar tādiem pašiem nosacījumiem kā šajā nolīgumā.

               Kopīga deklarācija par to, kā interpretēt 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā

               Līgumslēdzējas puses saprot, ka laiks, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, kā paredzēts šā nolīguma 4. pantā, nozīmē vai nu nepārtrauktu apmeklējumu vai vairākus secīgus apmeklējumus, kuru ilgums nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā kopumā.

               Jēdziens “jebkurš” nozīmē, ka tiek piemērots “kustīgs” 180 dienu atsauces laikposms, skaitot atpakaļ katru uzturēšanās dienu pēdējo 180 dienu laikposmā, lai pārbaudītu, vai joprojām tiek izpildīta prasība par 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā. Tas cita starpā nozīmē, ka pēc nepārtrauktas 90 dienu ilgas prombūtnes var atkal uzturēties uz laiku līdz 90 dienām.

               ________