               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 14.12.2018
            COM(2018) 837 final
            2018/0425(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem darba grupā vīna jautājumos, kura izveidota ar Ekonomisko partnerattiecību nolīgumu starp Eiropas Savienību un Japānu, attiecībā uz veidlapām, kas izmantojamas sertifikātiem Japānas izcelsmes vīna produktu importam Eiropas Savienībā, un metodēm attiecībā uz pašsertifikāciju

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kas Savienības vārdā darba grupā vīna jautājumos jāieņem saistībā ar paredzēto lēmuma pieņemšanu par veidlapām, kuras izmantojamas kā sertifikāts Japānas izcelsmes vīna produktu importam Eiropas Savienībā, un metodēm attiecībā uz pašsertifikācijas īstenošanu. Šis priekšlikums sagatavots, lai nodrošinātu, ka darba grupa vīna jautājumos var pieņemt minēto lēmumu brīdī, kad stājas spēkā Ekonomisko partnerattiecību nolīgums starp Eiropas Savienības un Japānu (2019. gada 1. februāris).

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Par ekonomisko partnerattiecību nolīgumu

               Ekonomisko partnerattiecību nolīguma starp Eiropas Savienības un Japānu (“nolīgums”) mērķis ir liberalizēt un veicināt tirdzniecību un ieguldījumus, kā arī veicināt ciešākas ekonomiskās attiecības starp Pusēm. Nolīgums stājas spēkā [spēkā stāšanās diena].

               2.2.Darba grupa vīna jautājumos

               Saskaņā ar nolīguma 22.4. pantu ir izveidota darba grupa vīna jautājumos. Darba grupa vīna jautājumos ir atbildīga par C iedaļas un 2.-E pielikuma efektīvu īstenošanu un darbību.

               2.3.Darba grupas vīna jautājumos plānotais akts

               Saskaņā ar nolīguma 2.35. panta 3. punktu darba grupa vīna jautājumos savu pirmo sanāksmi rīko dienā, kad stājas spēkā nolīgums. [Spēkā stāšanās diena] pirmās sanāksmes laikā darba grupai jāpieņem lēmums par veidlapām, kas izmantojamas kā sertifikāts Japānas izcelsmes vīna produktu importēšanai Eiropas Savienībā, un metodēm attiecībā uz pašsertifikācijas īstenošanu (“paredzētais akts”).

               Paredzētā akta mērķis ir efektīvi īstenot nolīguma C iedaļu un 2.-E pielikumu un jo īpaši nolīguma 2.28. panta 1. punktu.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Ekonomisko partnerattiecību nolīgumā starp Eiropas Savienības un Japānu, uz kuru attiecas Komisijas priekšlikums Padomes Lēmumam COM(2018)192 final, ir iekļauta visaptveroša iedaļa par vīna eksporta savstarpēju veicināšanu, tā dēvētais “vīna nozares tiesību aktu kopums”. Tas jo īpaši attiecas uz to, ka, stājoties spēkā nolīgumam, pilnīgi atceļ tarifus Eiropas vīniem un dzirkstošajiem vīniem, ko eksportē uz Japānu, kā arī uz aptuveni 130 ES vīna ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību Japānas teritorijā, vairāku ES vīndarības metožu apstiprināšanu, tostarp vīnam pievienojamu prioritāro piedevu apstiprināšanu un ES importēto Japānas vīnu vienkāršotas sertifikācijas pieņemšanu ar darba grupas vīna jautājumos lēmumu.

               Paredzētais darba grupas akts šo visaptverošo iedaļu ļauj īstenot, izveidojot veidlapas, kas izmantojamas kā sertifikāts Japānas izcelsmes vīna produktu importam Eiropas Savienībā, kā arī metodes attiecībā uz pašsertifikācijas īstenošanu.

               Veidlapas un metodes attiecībā uz pašsertifikāciju ir saskaņā ar Eiropas Savienības politiku tirdzniecības veicināšanai ar trešām valstīm, kuras ir noslēgušas nolīgumus ar Savienību, un savstarpējai palīdzībai cīņā pret krāpšanu.

               Tādēļ to pieņemšana būtu jāapstiprina.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt ES likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  1
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Darba grupa vīna jautājumos ir ar nolīgumu izveidota struktūra.

               Akts, kuru darba grupa vīna jautājumos ir aicināta pieņemt, ir akts ar juridiskām sekām. No nolīguma 1.3. panta izriet, ka paredzētais akts būs saistošs starptautisko tiesību nozīmē.

               Paredzētais akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu pieņemamā lēmuma materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā paredzētā akta mērķa un satura, attiecībā uz kuru ieņem nostāju Savienības vārdā. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz vīna produktu tirdzniecības liberalizāciju un veicināšanu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 207. pants.

               4.3.Secinājums

               Par ierosinātā lēmuma juridisko pamatu būtu jānosaka LESD 207. pants saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               5.Paredzētā akta publicēšana

               Tā kā prasības, kas izklāstītas darba grupas vīna jautājumos aktā, vajadzēs īstenot muitas iestādēm un importētājiem Eiropas Savienībā, ir lietderīgi to pēc pieņemšanas publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               2018/0425 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem darba grupā vīna jautājumos, kura izveidota ar Ekonomisko partnerattiecību nolīgumu starp Eiropas Savienību un Japānu, attiecībā uz veidlapām, kas izmantojamas sertifikātiem Japānas izcelsmes vīna produktu importam Eiropas Savienībā, un metodēm attiecībā uz pašsertifikāciju

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Ar Padomes Lēmumu [...]
                  2
                Savienība noslēdza Ekonomisko partnerattiecību nolīgumu starp Eiropas Savienību un Japānu (“nolīgums”). Tas stājas spēkā [2019. gada 1. februārī].

               (2)Saskaņā ar nolīguma 2.28. panta 2. punktu darba grupa vīna jautājumos ar lēmumu pieņem kārtību, kādā īstenojams minētā panta 1. punkts, kurā paredzēta sertifikācija Japānas izcelsmes vīna produktu importēšanai un pārdošanai Savienībā, un jo īpaši par izmantojamajām veidlapām un par sertifikātā sniedzamo informāciju.

               (3) Nolīguma 2.35. panta 2. punkta a) apakšpunktā ir noteikts, ka viena no funkcijām, kādas ir darba grupai vīna jautājumos, ir pieņemt metodes attiecībā uz pašsertifikāciju.

               (4)Saskaņā ar nolīguma 2.35. panta 3. punktu darba grupa vīna jautājumos savu pirmo sanāksmi rīko dienā, kad stājas spēkā nolīgums.

               (5)Darba grupai vīna jautājumos savā pirmajā sanāksmē [2019. gada 1. februārī/ dienā, kad stājas spēkā nolīgums] ir jāpieņem lēmums par veidlapām, kas izmantojamas Japānas izcelsmes vīna produktu importam Savienībā, un metodes attiecībā uz pašsertifikāciju, lai nodrošinātu efektīvu nolīguma īstenošanu un tādējādi vienkāršotu Japānas izcelsmes vīna produktu importu. Paredzētās veidlapas un metodes attiecībā uz pašsertifikāciju atbilst Savienības politikai tirdzniecības veicināšanai ar trešām valstīm, kuras ir noslēgušas nolīgumus ar Savienību, un savstarpējai palīdzībai cīņā pret krāpšanu.

               (6)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem darba grupā vīna jautājumos, jo minētās darba grupas pieņemtais lēmums Savienībai būs saistošs,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem darba grupas vīna jautājumos pirmajā sanāksmē, pamatojas uz darba grupas vīna jautājumos lēmuma projektu, kas pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Pēc tam kad darba grupa vīna jautājumos pieņem lēmumu, to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (2)

                        OV L […], […], […]. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 14.12.2018
            COM(2018) 837 final
            PIELIKUMS
            Priekšlikumam
            PADOMES LĒMUMAM
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem darba grupā vīna jautājumos, kura izveidota ar Ekonomisko partnerattiecību nolīgumu starp Eiropas Savienību un Japānu, attiecībā uz veidlapām, kas izmantojamas sertifikātiem Japānas izcelsmes vīna produktu importam Eiropas Savienībā, un metodēm attiecībā uz pašsertifikāciju

               PIELIKUMS

               ES UN JAPĀNAS DARBA GRUPAS VĪNA JAUTĀJUMOS LĒMUMS Nr. 1

               (.... gada ...),

               par to veidlapu pieņemšanu, kas izmantojamas sertifikātiem Japānas izcelsmes vīna produktu importam Eiropas Savienībā, un metodēm attiecībā uz pašsertifikāciju

               DARBA GRUPA VĪNA JAUTĀJUMOS,

               ņemot vērā Ekonomisko partnerattiecību nolīgumu starp Eiropas Savienību un Japānu (“nolīgums”) un jo īpaši tā 2.28. un 2.35. pantu,

               tā kā:

               (1)Ekonomisko partnerattiecību nolīgums starp Eiropas Savienību un Japānu (“nolīgums”) stājas spēkā [2019. gada 1. februārī].

               (2)Ar nolīguma 22.4. pantu izveido darba grupu vīna jautājumos, kas cita starpā ir atbildīga par nolīguma C iedaļas un 2.-E pielikuma efektīvu īstenošanu un darbību.

               (3)Saskaņā ar nolīguma 2.28. pantu sertifikāts, kura autentiskums apstiprināts saskaņā ar Japānas normatīvajiem aktiem, tai skaitā Japānas kompetentās iestādes pilnvarota ražotāja pašsertifikācijas apliecība ir pietiekams dokuments, kurš kalpo par pierādījumu tam, ka ir izpildītas prasības attiecībā uz Japānas izcelsmes vīna produktu importu un pārdošanu Eiropas Savienībā.

               (4)Ievērojot nolīguma 2.28. panta 2. punkta a) apakšpunktu, veidlapas, kas izmantojamas sertifikātiem, un sertifikātos sniedzamo informāciju ar lēmumu pieņem darba grupa vīna jautājumos, kas izveidota saskaņā ar nolīguma 22.4. pantu.

               (5)Ievērojot nolīguma 2.35. panta 2. punkta a) apakšpunktu, metodes attiecībā uz pašsertifikāciju pieņem darba grupa vīna jautājumos,

               IR NOLĒMUSI ŠĀDI.

               1. pants

               1.Veidlapa, kas jāizmanto sertifikātiem, kuru autentiskums apstiprināts saskaņā ar Japānas normatīvajiem aktiem, ir noteikta šā lēmuma I pielikumā.

               2.Veidlapa, kas jāizmanto pašsertifikātiem, ko sagatavojuši Japānas kompetentās iestādes pilnvaroti ražotāji, ir noteikta šā lēmuma II pielikumā.

               3.Japānas kompetentās iestādes apstiprināto ražotāju metodes attiecībā uz pašsertifikāciju ir izklāstītas šā lēmuma III pielikumā.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā [2019. gada 1. februārī/ dienā, kad stājas spēkā nolīgums].

                     Darba grupa vīna jautājumos

                     [...]

               I PIELIKUMS

               PARAUGS SERTIFIKĀTAM, KO JAPĀNAS VALSTS PĒTNIECĪBAS INSTITŪTS “NATIONAL RESEARCH INSTITUTE OF BREWING [NRIB]” IZDEVIS JAPĀNAS IZCELSMES VĪNA PRODUKTU IMPORTAM ES
                  1

                        1. Eksportētājs (pilns vārds, uzvārds vai nosaukums un adrese)

                        Trešā valsts, kas izdevusi dokumentu:  JAPĀNA

                        Vienkāršotais VI 1, sērijas numurs
                           2
                        :

                        DOKUMENTS VĪNA, VĪNOGU SULAS VAI VĪNOGU MISAS IMPORTĒŠANAI EIROPAS SAVIENĪBĀ

                        2. Saņēmējs (vārds, uzvārds vai nosaukums un adrese)

                        3. Muitas zīmogs (tikai dienesta lietošanai ES)

                        4. Transportēšanas veids un sīka informācija par pārvadājumu
                           3

                        5. Izkraušanas vieta (ja atšķiras no 2. ailē norādītās)

                        6. Importētā produkta apraksts
                           4

                        7. Daudzums l/hl/kg

                        8. Trauku skaits
                           5

                        9. Sertifikāts

                        “Iepriekš aprakstītais produkts ir paredzēts tiešam patēriņam pārtikā un atbilst definīcijām un vīndarības metodēm, kas atļautas 2. nodaļas C iedaļā Ekonomisko partnerattiecību nolīgumā starp Eiropas Savienību un Japānu.”

                        Ražotāja vārds, uzvārds vai nosaukums un adrese:

                        Pilns kompetentās iestādes nosaukums un adrese:                               Vieta un datums:

                        National Research Institute of Brewing

                        Japānas Finanšu ministrijas uzraudzībā

                        3-7-1, Kagamiyama, Higashihiroshima, Hiroshima, Japan

                        Kompetentās iestādes zīmogs:

                        Pilns kompetentās iestādes amatpersonas paraksts, uzvārds un amats:

               Piešķiršana (laišana brīvā apgrozībā un izrakstu izdošana)

                        Daudzums

                        10. Muitas dokumenta par laišanu brīvā apgrozībā un izraksta numurs un izdošanas datums

                        11. Saņēmēja pilns vārds un uzvārds vai nosaukums un adrese (izraksts)

                        12. Kompetentās

                        iestādes

                        zīmoga

                        vieta

                        Pieejams

                        Piešķirts

                        Pieejams

                        Piešķirts

                        Pieejams

                        Piešķirts

                        13. Papildu apsvērumi

               II PIELIKUMS

               PAŠSERTIFIKĀTA PARAUGS JAPĀNAS IZCELSMES VĪNA PRODUKTU IMPORTAM EIROPAS SAVIENĪBĀ
                  6

                        1. Eksportētājs (pilns vārds, uzvārds vai nosaukums un adrese)

                        Trešā valsts, kas izdevusi dokumentu:  JAPĀNA

                        Vienkāršotais VI 1                     , sērijas numurs
                           7
                        :

                        DOKUMENTS VĪNA, VĪNOGU SULAS VAI VĪNOGU MISAS IMPORTĒŠANAI EIROPAS SAVIENĪBĀ

                        2. Saņēmējs (vārds, uzvārds vai nosaukums un adrese)

                        3. Muitas zīmogs (tikai dienesta lietošanai ES)

                        4. Transportēšanas veids un sīka informācija par pārvadājumu
                           8

                        5. Izkraušanas vieta (ja atšķiras no 2. ailē norādītās)

                        6. Importētā produkta apraksts
                           9

                        7. Daudzums l/hl/kg

                        8. Trauku skaits
                           10

                        9. Sertifikāts

                        “Iepriekš aprakstītais produkts ir paredzēts tiešam patēriņam pārtikā un atbilst definīcijām un vīndarības metodēm, kas atļautas 2. nodaļas C iedaļā Ekonomisko partnerattiecību nolīgumā starp Eiropas Savienību un Japānu. To ražojis ražotājs, kuru individuāli pilnvarojusi Japānas Valsts nodokļu aģentūra vīna ražošanai un Valsts pētniecības institūts “National Research Institute of Brewing” (NRIB) pašsertifikācijai. Ražotājs ir pakļauts NRIB pārbaudei un uzraudzībai.”

                        Pilnvarotā ražotāja vārds un uzvārds vai nosaukums, adrese un reģistrācijas/atļaujas numurs:

                        Pilns kompetentās iestādes nosaukums un adrese:                   Vieta un datums:

                        National Research Institute of Brewing

                        Japānas Finanšu ministrijas uzraudzībā

                        3-7-1, Kagamiyama, Higashihiroshima, Hiroshima, Japan

                        Pilnvarotā ražotāja zīmogs:                                     Pilnvarotā ražotāja paraksts:

                        10. ANALĪŽU PROTOKOLS (norāda iepriekš aprakstītā produkta raksturlielumus)

                        VĪNOGU MISAI UN VĪNOGU SULAI

                         Informācija nav nepieciešama

                        RŪGSTOŠAM VĪNAM UN RŪGSTOŠAI VĪNOGU MISAI

                        – Faktiskais spirta saturs:

                        VISIEM PRODUKTIEM:

                        – Kopējais sēra dioksīda saturs:

                        – Kopējais skābums:

                        Pilnvarotā ražotāja zīmogs:                                    Vieta un datums:

                        Pilnvarotā ražotāja paraksts, uzvārds un amats:

                        Piešķiršana (laišana brīvā apgrozībā un izrakstu izdošana)

                        Daudzums

                        11. Muitas dokumenta par laišanu brīvā apgrozībā un izraksta numurs un izdošanas datums

                        12. Saņēmēja pilns vārds un uzvārds vai nosaukums un adrese (izraksts)

                        13. Kompetentās

                        iestādes

                        zīmoga

                        vieta

                        Pieejams

                        Piešķirts

                        Pieejams

                        Piešķirts

                        Pieejams

                        Piešķirts

                        14. Papildu apsvērumi

               III pielikums

               Metodes attiecībā uz pašsertifikāciju

               1.National Research Institute of Brewing, Japānas Finanšu ministrijas uzraudzībā,

               i)individuāli ieceļ ražotājus, kas Japānā pilnvaroti sagatavot pašsertifikātus, kuri minēti 2.28. pantā Ekonomisko partnerattiecību nolīgumā starp Eiropas Savienību un Japānu;

               ii)uzrauga un pārbauda pilnvarotos ražotājus, kā arī

               iii)paziņo Eiropas Savienībai:

               ·divas reizes gadā – janvārī un jūlijā – pilnvaroto ražotāju vārdu un uzvārdu vai nosaukumu un adresi, kā arī to oficiālos reģistrācijas numurus, un –

               ·nekavējoties – jebkura pilnvarotā ražotāja vārda, uzvārda vai nosaukuma un adreses maiņu vai šāda ražotāja atsaukšanu.

               2.Eiropas Savienība nekavējoties publicē un atjaunina pilnvaroto ražotāju vārdu un uzvārdu vai nosaukumu un adresi sarakstā “Trešo valstu kompetentās iestādes, izraudzītās laboratorijas un pilnvarotie vīna ražotāji un pārstrādātāji, lai sagatavotu VI-1 dokumentus par vīna importu ES”, kas ir pieejams Eiropas Komisijas oficiālajā tīmekļa vietnē:

               ec.europa.eu/agriculture/sites/agriculture/files/wine/lists/06.

                     (1)

                        Saskaņā ar 2.28. pantu Ekonomisko partnerattiecību nolīgumā starp ES un Japānu.

                     (2)

                        Tas ir NRIB piešķirtais partijas izsekojamības numurs.

                     (3)

                        Norādīt: transportu, ko izmanto produktu nogādāšanai līdz ievešanas punktam ES; norādīt transportlīdzekļa veidu (kuģis, gaisakuģis u. c.), norādīt kuģa vārdu utt.

                     (4)

                        Norādīt šādu informāciju:– tirdzniecības nosaukums (kā norādīts marķējumā, piemēram, ražotāja vārds un uzvārds vai nosaukums, vīnkopības reģions, preču zīme u. c.),– izcelsmes valsts nosaukums [norādīt “Japāna”],– vajadzības gadījumā, ģeogrāfiskās izcelsmes norādes nosaukums,– faktiskais spirta saturs tilpumprocentos,– produkta krāsa (norādīt tikai “sarkanais”, “sārtais”, “rozā” vai “baltais”),– kombinētās nomenklatūras kods (KN kods).

                     (5)

                        “Trauks” ir vīna tvertne, kuras tilpums ir mazāks par 60 litriem. Trauku skaits var būt pudeļu skaits.

                     (6)

                        Saskaņā ar 2.28. pantu Eiropas Savienības un Japānas Ekonomisko partnerattiecību nolīgumā.

                     (7)

                        Tas ir National Research Institute of Brewing (NRIB) piešķirtās partijas izsekojamības numurs.

                     (8)

                        Norādīt: transportu, ko izmanto produktu nogādāšanai līdz ievešanas punktam ES; norādīt transportlīdzekļa veidu (kuģis, gaisakuģis u. c.), norādīt kuģa vārdu utt.

                     (9)

                        Norādīt šādu informāciju:– tirdzniecības nosaukums (kā norādīts marķējumā, piemēram, ražotāja vārds un uzvārds vai nosaukums, vīnkopības reģions, preču zīme u. c.),– izcelsmes valsts nosaukums [norādīt “Japāna”],– vajadzības gadījumā – ģeogrāfiskās izcelsmes norādes nosaukums,– faktiskais spirta saturs tilpumprocentos,– produkta krāsa (norādīt vienīgi ar vārdiem “sarkanais”, “sārtais”, “rozā” vai “baltais”),– kombinētās nomenklatūras kods (KN kods).

                     (10)

                        “Trauks” ir vīna tvertne, kuras tilpums ir mazāks par 60 litriem. Trauku skaits var būt pudeļu skaits.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 15.2.2019
            COM(2019) 82 final
            2019/0039(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par priekšlikuma iesniegšanu Eiropas Savienības vārdā attiecībā uz metoksihlora iekļaušanu Stokholmas Konvencijas par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem A pielikumā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

                  Stokholmas Konvencija par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem (turpmāk "Konvencija"), kas apstiprināta ar Padomes Lēmumu 2006/507/EK
                     1
                  , stājās spēkā 2004. gada 17. maijā. Šīs Konvencijas mērķis ir aizsargāt sabiedrības veselību un vidi pret noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem (NOP). Konvencija nodrošina uz piesardzības principu balstītu sistēmu, lai izbeigtu ražot, lietot, importēt un eksportēt NOP, lai varētu nekaitīgā veidā ar tiem rīkoties un tos iznīcināt, kā arī likvidēt vai samazināt dažu NOP netīšu izplūdi.

                  Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 850/2004
                     2
                   Savienības tiesību aktos tiek iekļautas saistības, kas noteiktas Konvencijā un 1979. gada Konvencijai par gaisa pārrobežu piesārņojumu lielos attālumos pievienotajā Protokolā par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem ("Protokols"), kas apstiprināts ar Padomes Lēmumu 259/2004/EK
                     3
                  .

                  Konvencijas 8. panta 1. punkts nosaka, ka ikviena Konvencijas Puse var iesniegt sekretariātā priekšlikumu iekļaut kādu ķīmisko vielu Konvencijas A, B un/vai C pielikumā, ko pēc tam pārskata Noturīgo organisko piesārņotāju izvērtēšanas komiteja (NOP IK), ievērojot 8. panta 3. un 4. punktu. Priekšlikumā ietver informāciju, kas norādīta D pielikumā. Balstoties uz NOP IK ieteikumiem, Pušu konference pieņem lēmumu par vielas iekļaušanu A pielikumā (likvidēšana), B pielikumā (ierobežojumi) un/vai C pielikumā (netīša ražošana). Pielikumu labojumu pieņemšanas procedūru reglamentē Konvencijas 22. pants.

                  Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1107/2009
                     4
                   un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 528/2012
                     5
                   Eiropas Savienībā metoksihloru aizliegts izmantot attiecīgi kā aktīvo vielu augu aizsardzības līdzekļos un biocīdos. Turklāt metoksihlors nav reģistrēts saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1907/2006
                     6
                  , un tāpēc to nav atļauts ražot vai laist Savienības tirgū apjomos, kas gadā uz vienu ražotāju vai importētāju ir viena tonna vai vairāk.

                  Saskaņā ar pieejamo informāciju un datiem par metoksihlora raksturīgajām īpašībām, kas tika izskatīti saskaņā ar Konvencijas D pielikumā izklāstītajiem kritērijiem, var secināt, ka metoksihlors ir noturīgs, bioakumulatīvs un toksisks. Turklāt metoksihlors ir pakļauts arī pārnesei vidē lielos attālumos, un šī viela ir konstatēta pat tik attālās teritorijās kā Arktika. Ņemot vērā informāciju par metoksihlora PBT un LRT īpašībām, tiek ierosināts atzīt, ka metoksihlors atbilst Konvencijas D pielikuma kritērijiem un tāpēc to var uzskatīt par NOP. Detalizētākas ziņas par novērtējumu pieejamas zinātniskajā dokumentācijā, kas pievienota priekšlikumam par metoksihlora iekļaušanu Stokholmas konvencijas A pielikumā.

                  Lai gan pirms dažiem gadiem metoksihloru bija aizliegts izmantot kā aktīvo vielu augu aizsardzības līdzekļos un biocīdos Savienībā un citi zināmi tā lietojumi nepastāv, nevar izslēgt, ka metoksihlors joprojām tiek ražots, lietots vai emitēts citās valstīs. Sakarā ar šīs ķīmiskās vielas iespējamo pārnesi vidē lielos attālumos tie pasākumi, ko veic valstu vai Savienības mērogā, nav pietiekami, lai nodrošinātu augstu vides un sabiedrības veselības aizsardzības līmeni, un tāpēc ir vajadzīga plašāka starptautiska mēroga rīcība.

                  Gaidot nākamo NOP IK sanāksmi, kas notiks 2019. gada septembrī, ir lietderīgi, ka Komisija Savienības vārdā Stokholmas konvencijas sekretariātā iesniedz priekšlikumu iekļaut metoksihloru Konvencijas A pielikumā. Pirms Pušu konference pieņems lēmumu par tā iekļaušanu sarakstā, šo priekšlikumu pārskatīs saskaņā ar Konvencijas kritērijiem un procedūrām.

               •Saskanība ar esošajiem rīcībpolitikas noteikumiem konkrētajā rīcībpolitikas jomā

                  Priekšlikums saskan ar Regulu (EK) Nr. 850/2004, ar ko Savienībā īsteno Stokholmas konvenciju, un papildina minēto regulu. Tas pilnībā atbilst mērķim aizsargāt sabiedrības veselību un vidi pret noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem.

               •Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem

                  Priekšlikums ir saskaņots ar Regulu (EK) Nr. 1107/2009 un (ES) Nr. 528/2012, jo abās regulās noteiktie kritēriji neļauj laist tirgū un lietot PBT vielas un vielas, kas klasificētas kā NOP. Kopējās vienošanās dokuments
                     7
                   precizē sakarību starp Stokholmas konvenciju, Regulu (EK) Nr. 850/2004 un Regulu (EK) Nr. 1907/2006 attiecībā uz ierobežojumiem un atļaujas saņemšanas prasībām, lai nodrošinātu saskaņotību to starpā.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  Ierosinātā Padomes lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts, kas ir atbilstošais pamats aktam, ar kuru nosaka Eiropas Savienības nostāju saistībā ar starptautisku nolīgumu, šajā gadījumā Stokholmas konvenciju.

                  Priekšlikuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 192. panta 1. punkts, ņemot vērā, ka pasākumiem, par kuriem ir notikusi vienošanās uz Stokholmas konvencijas pamata, galvenokārt ir vidisks mērķis (proti, atteikšanās no noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem).

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Noturīgie organiskie piesārņotāji rada globālas bažas, un Stokholmas konvenciju Savienībā īsteno ar Regulu (EK) Nr. 850/2004. Tā kā Savienība ir Konvencijas Puse, ir lietderīgi, ka jaunu ķīmisku vielu izvirza Savienība.

               •Proporcionalitāte

                  Noturīgie organiskie piesārņotāji rada globālas bažas, un Stokholmas konvencijas mērķis ir novērst šo ķīmisko vielu ražošanu un izmantošanu. Tāpēc ir samērīgi ierosināt minētās ķīmiskās vielas iekļaušanu Konvencijā, lai nodrošinātu, ka atbilstoši pasākumi tiek veikti pasaules līmenī.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Priekšlikums tika apspriests ar dalībvalstīm un citām ieinteresētajām personām vairākās Regulas (EK) Nr. 850/2004 kompetento iestāžu sanāksmēs, kā arī sanāksmē un Eiropas Ķimikāliju aģentūras PBT ekspertu grupas rakstveida procedūrā, izskatot arī saņemtos komentārus.

               •Ietekmes novērtējums

                  Ietekmes novērtējums netika veikts. Ķīmiskās vielas izvirzīšanai uz iekļaušanu Konvencijā nebūs nekādas ietekmes, jo nešķiet, ka tā tiktu izmantota ES. Ja NOP IK secinās, ka ķīmiskā viela ir noturīgs organiskais piesārņotājs, NOP IK veiks iespējamo pārvaldības pasākumu ietekmes novērtējumu, ņemot vērā sociālekonomisko informāciju.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Priekšlikums neietekmē komercdarbību, jo ķīmisko vielu Savienībā neizmanto komerciāliem mērķiem, un tāpēc tas neparedz atbrīvojumu mikrouzņēmumiem un neietver īpašus noteikumus MVU. Priekšlikumam nav nekādas ietekmes uz ES nozaru konkurētspēju vai tirdzniecību, jo ķīmiskā viela netiek tirgota starp Savienību un trešām valstīm.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Priekšlikums neietekmē budžetu.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Īstenošanas plāns, uzraudzīšana, izvērtēšana un ziņošana netiek uzskatīta par nepieciešamu.

               •Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums

                  Priekšlikums sniedz Komisijai pilnvaras izvirzīt metoksihloru iekļaušanai Stokholmas konvencijā Eiropas Savienības vārdā.

               2019/0039 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par priekšlikuma iesniegšanu Eiropas Savienības vārdā attiecībā uz metoksihlora iekļaušanu Stokholmas Konvencijas par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem A pielikumā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Eiropas Kopiena 2004. gada 14. oktobrī ar Padomes Lēmumu 2006/507/EK
                  8
                noslēdza Stokholmas Konvenciju par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem.

               (2)Savienība kā Konvencijas Puse var iesniegt priekšlikumus labot Konvencijas pielikumus. Konvencijas A pielikumā uzskaitīti tie organiskie piesārņotāji, kuru lietošana un ražošana jāizbeidz, B pielikumā uzskaitīti tie organiskie piesārņotāji, kas jāierobežo, un C pielikumā uzskaitīti tie organiskie piesārņotāji, kuru emisijas no netīšas ražošanas ir jāsamazina vai jālikvidē.

               (3)Saskaņā ar pieejamiem zinātniskajiem datiem un pārskata ziņojumiem, kā arī pienācīgi ņemot vērā Konvencijas D pielikumā izklāstītos pārbaudes kritērijus, metoksihlors uzrāda noturīgu organisko piesārņotāju pazīmes.

               (4)Metoksihlors nav apstiprināts kā aktīva viela saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1107/2009
                  9
               , un tāpēc Savienībā to aizliegts laist tirgū un izmantot augu aizsardzības līdzekļos. Metoksihlors nav apstiprināts kā aktīva viela saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 528/2012
                  10
               , un tāpēc Savienībā to aizliegts laist tirgū un izmantot biocīdos. Turklāt metoksihlors nav reģistrēts saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1907/2006
                  11
               , un tāpēc to nav atļauts ražot vai laist Savienības tirgū apjomos, kas gadā uz vienu ražotāju vai importētāju ir viena tonna vai vairāk.

               (5)Lai gan metoksihlors Savienībā tika pilnībā pakāpeniski likvidēts pirms daudziem gadiem, to joprojām drīkst izmantot kā pesticīdu un izkliedēt vidē ārpus Savienības, kas var būt par iemeslu tam, kāpēc tas tiek konstatēts vidē. Sakarā ar metoksihlora iespējamo pārnesi vidē lielos attālumos tie pasākumi, ko veic valstu vai Savienības mērogā, nav pietiekami, lai nodrošinātu augstu vides un sabiedrības veselības aizsardzības līmeni, un tāpēc ir vajadzīga plašāka starptautiska mēroga rīcība.

               (6)Tādēļ Savienībai Konvencijas sekretariātā būtu jāiesniedz priekšlikums iekļaut metoksihloru Konvencijas A pielikumā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Savienība iesniedz priekšlikumu par metoksihlora (CAS Nr. 72-43-5, EK Nr. 200-779-9) iekļaušanu Stokholmas Konvencijas par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem (“Konvencija”) A pielikumā.

               Komisija šo priekšlikumu Savienības vārdā dara zināmu Konvencijas sekretariātam, iekļaujot visu nepieciešamo informāciju atbilstīgi Konvencijas D pielikumam.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Padomes 2004. gada 14. oktobra Lēmums Nr. 2006/507/EK par to, kā Eiropas Kopienas vārdā noslēdz Stokholmas Konvenciju par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem (OV L 209, 31.7.2006., 1. lpp.).

                     (2)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 850/2004 par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem un ar ko groza Direktīvu 79/117/EEK (OV L 158, 30.4.2004., 7. lpp.).

                     (3)

                        Padomes 2004. gada 19. februāra Lēmums 2004/259/EK, ar ko Kopienas vārdā noslēdz Protokolu 1979. gada Konvencijai par gaisa pārrobežu piesārņojumu lielos attālumos ar noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem (OV L 81, 19.3.2004., 35. lpp.).

                     (4)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 21. oktobra Regula (EK) Nr. 1107/2009 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, ar ko atceļ Padomes Direktīvas 79/117/EEK un 91/414/EEK (OV L 309, 24.11.2009., 1. lpp.).

                     (5)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 22. maija Regula (ES) Nr. 528/2012 par biocīdu piedāvāšanu tirgū un lietošanu (OV L 167, 27.6.2012., 1. lpp.).

                     (6)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 30.12.2006., 1. lpp.).

                     (7)

                  http://ec.europa.eu/growth/sectors/chemicals/reach/special-cases_lv

                     (8)

                        Padomes 2004. gada 14. oktobra Lēmums Nr. 2006/507/EK par to, kā Eiropas Kopienas vārdā noslēdz Stokholmas Konvenciju par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem (OV L 209, 31.7.2006., 1. lpp.).

                     (9)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 21. oktobra Regula (EK) Nr. 1107/2009 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, ar ko atceļ Padomes Direktīvas 79/117/EEK un 91/414/EEK (OV L 309, 24.11.2009., 1. lpp.).

                     (10)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 22. maija Regula (ES) Nr. 528/2012 par biocīdu piedāvāšanu tirgū un lietošanu (OV L 167, 27.6.2012., 1. lpp.).

                     (11)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 30.12.2006., 1. lpp.).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 8.3.2019
            COM(2019) 115 final
            2019/0064(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Amerikas Tropisko tunzivju komisijā un Nolīguma par Starptautisko delfīnu saglabāšanas programmu pušu sanāksmē, un ar kuru atceļ Lēmumu 10126/14

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu par nostāju, kas Amerikas Tropisko tunzivju komisijas (IATTC) un Nolīguma par Starptautisko delfīnu saglabāšanas programmu pušu sanāksmes sanāksmēs 2019.–2023. gada periodā Savienības vārdā jāieņem saistībā ar pasākumu paredzamo pieņemšanu.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Antigvas konvencija un Starptautiskā delfīnu saglabāšanas programma

               Konvencija Amerikas Tropisko tunzivju komisijas stiprināšanai, kas izveidota ar Amerikas Savienoto Valstu un Kostarikas Republikas 1949. gada konvenciju (Antigvas konvencija), izveidojot IATTC, tiecas nodrošināt Antigvas konvencijas aptverto zivju krājumu ilgtermiņa saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu. Antigvas konvencija stājās spēkā 2008. gada 10. oktobrī.

               Nolīgums par Starptautisko delfīnu saglabāšanas programmu (IDCP nolīgums), izveidojot AIDCP pušu sanāksmi, tiecas nejauši izraisītu delfīnu mirstību Antigvas konvencijas apgabalā pakāpeniski samazināt līdz līmenim, kas tuvojas nullei. Saskaņā ar Antigvas konvencijas XIV pantu IATTC ir būtiska loma nolīguma īstenošanas koordinēšanā un AIDCP satvarā pieņemto pasākumu īstenošanā. Nolīgums stājās spēkā 1999. gada 15. februārī.

               Savienība ir IATTC un AIDCP puse, un Antigvas konvenciju tā ir apstiprinājusi saskaņā ar Padomes Lēmumu 2006/539/EK
                  1
                un AIDCP – saskaņā ar Padomes Lēmumu 2005/938/EK
                  2
               .

               2.2.Amerikas Tropisko tunzivju komisija un Starptautiskās delfīnu saglabāšanas programmas pušu sanāksme

               IATTC ir struktūra, kas izveidota ar Antigvas konvenciju un ir atbildīga par zvejas resursu pārvaldību un saglabāšanu Antigvas konvencijas apgabalā. Tā pieņem saglabāšanas un pārvaldības pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu konvencijas aptverto zivju krājumu ilgtermiņa saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu.

               AIDCP pušu sanāksme ir struktūra, kas izveidota ar AIDCP, un tās uzdevums ir Antigvas konvencijas apgabalā ilgtermiņā nodrošināt to dzīvo jūras resursu ilgtspējību, kas saistīti ar tunzivju zveju ar riņķvadu. IATTC pilda svarīgus pienākumus, kas saistīti ar AIDCP pušu sanāksmes pieņemto pasākumu īstenošanu, un nodrošina AIDCP sekretariāta funkcijas.

               IATTC un AIDCP pušu sanāksmes pieņemtie pasākumi Savienībai var kļūt saistoši.

               Savienībai kā IATTC un AIDCP pušu sanāksmes loceklei ir līdzdalības tiesības un balsstiesības. IATTC un AIDCP pušu sanāksme lēmumus pieņem vienprātīgi.

               2.3.IATTC un AIDCP pušu sanāksmes pieņemtie lēmumi

               IATTC ir pilnvaras pieņemt saglabāšanas un pārvaldības pasākumus (“rezolūcijas”) attiecībā uz tās kompetencē ietilpstošajām zvejniecībām, un šīs rezolūcijas līgumslēdzējām pusēm ir saistošas.

               Saskaņā ar Antigvas konvencijas IX panta 7. punktu rezolūcijas stājas spēkā 45 dienas pēc tam, kad IATTC par tām ir paziņojusi līgumslēdzējām pusēm.

               AIDCP pušu sanāksmei ir pilnvaras pieņemt lēmumus, kas vajadzīgi, lai sasniegtu AIDCP mērķus. Šādi lēmumi tūlīt pēc to pieņemšanas ir līgumslēdzējām pusēm saistoši.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem reģionālo zvejniecības pārvaldības organizāciju (RZPO) gadskārtējās sanāksmēs, patlaban tiek noteikta atbilstīgi divpakāpju pieejai. Padomes lēmumā tiek izklāstīti Savienības nostājas vadošie principi un orientējošie norādījumi vairākiem gadiem, un pēc tam šī nostāja neoficiālos Komisijas dokumentos, kuri jāapspriež Padomes darba grupā, tiek pielāgota katrai gadskārtējai sanāksmei.

               IATTC gadījumā šī pieeja ir īstenota ar Padomes 2014. gada 23. maija Lēmumu 10126/14, kurā izklāstīta Savienības nostāja IATTC un AIDCP pušu sanāksmē 2014.–2018. gada periodā. Lēmumā ir ietverti vispārīgi principi un orientējoši norādījumi, bet, ciktāl iespējams, ņemta vērā arī IATTC un AIDCP specifika. Turklāt pēc dalībvalstu lūguma tajā iekļauta standarta procedūra, kas izmantojama Savienības nostājas ikgadējā noteikšanā.

               Lēmums 10126/14 paredz Savienības nostājas pārskatīšanu pirms gadskārtējās sanāksmes 2019. gadā. Tāpēc šajā priekšlikumā, kas aizstās Lēmumu 10126/14, ir izklāstīta Savienības nostāja IATTC 2019.–2023. gada periodā.

               Lēmumā 10126/14 tika iestrādāti jaunās kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) principi un virzieni, kas izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1380/2013
                  3
               , kā arī ņemti vērā mērķi, kas noteikti Komisijas paziņojumā par KZP ārējo dimensiju
                  4
               . Turklāt lēmums Savienības nostāju pielāgoja Lisabonas līgumam.

               Zvejas ietekmējuma aspektā pašreizējā pārskatīšanā ir ņemts vērā Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par Eiropas stratēģiju attiecībā uz plastmasu aprites ekonomikā
                  5
               , Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un Komisijas kopīgais paziņojums Starptautiskā okeānu pārvaldība – okeānu nākotnes veidošanas darbakārtība
                  6
                un Padomes secinājumi par minēto kopīgo paziņojumu
                  7
               .

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas uz tādu starptautisko tiesību normu pamata, kuras reglamentē attiecīgo struktūru, un instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  8
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               IATTC un AIDCP pušu sanāksme ir struktūras, kas izveidotas ar nolīgumu, proti, Antigvas konvenciju un AIDCP.

               Akti, kurus IATTC un AIDCP pušu sanāksme ir aicinātas pieņemt, ir akti ar juridiskām sekām. Paredzētie akti saskaņā ar Antigvas konvencijas IX pantu un AIDCP VII pantu ir saistoši atbilstoši starptautiskajām tiesībām, un tie var būtiski ietekmēt tādu ES tiesību aktu saturu kā:

               ·Padomes Regula (EK) Nr. 1005/2008, ar ko izveido Kopienas sistēmu, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju
                  9
               ;

               ·Padomes Regula (EK) Nr. 1224/2009, ar ko izveido Kopienas kontroles sistēmu, lai nodrošinātu atbilstību kopējās zivsaimniecības politikas noteikumiem
                  10
               ;

               ·Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 12. decembra Regula (ES) 2017/2403 par ārējo zvejas flotu ilgtspējīgu pārvaldību
                  11
               .

               Paredzētie akti nepapildina un negroza Antigvas konvencijā vai AIDCP noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats ir galvenokārt atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta noteikta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz zivsaimniecību. Juridiskais pamats, kas nosaka šajā nostājā atspoguļojamos principus, ir Regula (ES) Nr. 1380/2013.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 43. panta 2. punkts. Ar šo lēmumu ir jāaizstāj Lēmums 10126/14, kas aptver 2014.–2018. gada periodu.

               4.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 43. panta 2. punktam, lasītam saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               2019/0064 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Amerikas Tropisko tunzivju komisijā un Nolīguma par Starptautisko delfīnu saglabāšanas programmu pušu sanāksmē, un ar kuru atceļ Lēmumu 10126/14

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu, lasītu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Ar Padomes Lēmumu 2006/539/EK
                  12
                Eiropas Savienība ir noslēgusi Konvenciju Amerikas Tropisko tunzivju komisijas stiprināšanai, kas izveidota ar Amerikas Savienoto Valstu un Kostarikas Republikas 1949. gada konvenciju (Antigvas konvencija), ar kuru izveidota Amerikas Tropisko tunzivju komisija (IATTC).

               (2)IATTC ir struktūra, kas izveidota ar Antigvas konvenciju un ir atbildīga par zvejas resursu pārvaldību un saglabāšanu Antigvas konvencijas apgabalā. IATTC pieņem saglabāšanas un pārvaldības pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu šīs konvencijas aptverto zivju krājumu ilgtermiņa saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu. Šādi pasākumi Savienībai var kļūt saistoši.

               (3)Ar Padomes Lēmumu 2005/938/EK
                  13
                Eiropas Savienība ir apstiprinājusi Nolīgumu par Starptautisko delfīnu saglabāšanas programmu (AIDCP), ar ko izveidota Starptautiskās delfīnu saglabāšanas programmas pušu sanāksme. Saskaņā ar Antigvas konvencijas XIV pantu IATTC ir būtiska loma AIDCP īstenošanas koordinēšanā un AIDCP satvarā pieņemto pasākumu īstenošanā. IATTC nodrošina AIDCP sekretariāta funkcijas.

               (4)AIDCP pušu sanāksme ir struktūra, kas izveidota ar AIDCP, un tās uzdevums ir veicināt to, lai tunzivju zvejā ar riņķvadu Antigvas konvencijas apgabalā nejauši izraisīta delfīnu mirstība tiktu pakāpeniski samazināta līdz līmenim, kas tuvojas nullei. AIDCP pušu sanāksme pieņem lēmumus, kas vajadzīgi, lai Antigvas konvencijas apgabalā ilgtermiņā nodrošinātu to dzīvo jūras resursu ilgtspējību, kas saistīti ar tunzivju zveju ar riņķvadu. Šādi pasākumi Savienībai var kļūt saistoši.

               (5)Kā paredz Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1380/2013
                  14
               , Savienībai ir jānodrošina, ka zvejas un akvakultūras darbības ilgtermiņā ir vidiski ilgtspējīgas un tiek pārvaldītas atbilstīgi mērķim nodrošināt ieguvumus ekonomiskajā, sociālajā un nodarbinātības jomā un veicināt pārtikas pieejamību. Tā paredz arī to, ka Savienībai zvejniecības pārvaldībā jāievēro piesardzīga pieeja un tās mērķim jābūt nodrošināt, lai dzīvo jūras bioloģisko resursu izmantošanas rezultātā iegūto sugu populācijas tiktu atjaunotas un uzturētas virs līmeņa, kas nodrošina maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu. Turklāt tā paredz, ka Savienībai ir jāpieņem pārvaldības un saglabāšanas pasākumi, kuru pamatā ir labākie pieejamie zinātniskie ieteikumi, jāatbalsta zinātnisko atziņu gūšana un zinātnisko ieteikumu izstrāde, pakāpeniski jāizskauž izmetumi un jāveicina zvejas metodes, kas palīdz nodrošināt selektīvāku zveju un, ciktāl iespējams, nevēlamu nozveju nepieļaušanu un samazināšanu, kā arī zveju, kurai ir maza ietekme uz jūras ekosistēmu un zvejas resursiem. Turklāt Regulā (ES) Nr. 1380/2013 ir konkrēti paredzēts, ka minētie mērķi un principi Savienībai jāpiemēro ārējās attiecībās zivsaimniecības jomā.

               (6)Kā norādīts Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un Eiropas Komisijas kopīgajā paziņojumā Starptautiskā okeānu pārvaldība – okeānu nākotnes veidošanas darbakārtība
                  15
                un Padomes secinājumos par minēto kopīgo paziņojumu
                  16
               , galvenais Savienības darba uzdevums reģionālajās zvejniecības pārvaldības organizācijās (RZPO) ir veicināt pasākumus, kas atbalsta un kāpina šo forumu rezultativitāti un attiecīgā gadījumā uzlabo to pārvaldību.

               (7)Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par Eiropas stratēģiju attiecībā uz plastmasu aprites ekonomikā
                  17
                ir minēti konkrēti pasākumi, kuru mērķis ir mazināt plastmasas radīto piedrazojumu, jūras piesārņojumu, kā arī jūrā nozaudēto vai pamesto zvejas rīku daudzumu.

               (8)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem IATTC un AIDCP pušu sanāksmes sanāksmēs 2019.–2023. gada periodā, jo IATTC pieņemtie saglabāšanas un izpildes panākšanas pasākumi un AIDCP pušu sanāksmes lēmumi būs Savienībai saistoši un var būtiski ietekmēt tādu Savienības tiesību aktu saturu kā Padomes Regula (EK) Nr. 1005/2008
                  18
               , Padomes Regula (EK) Nr. 1224/2009
                  19
                un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2017/2403
                  20
               .

               (9)Pašreizējā nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem IATTC sanāksmēs, ir noteikta ar Padomes Lēmumu 10126/14
                  21
               . Ir lietderīgi Lēmumu 10126/14 atcelt un aizstāt ar jaunu lēmumu 2019.–2023. gada periodam.

               (10)Ņemot vērā Antigvas konvencijas apgabala zvejas resursu dinamisko raksturu un no tā izrietošo nepieciešamību Savienības nostājā ņemt vērā jaunākās izmaiņas, to vidū jaunu zinātnisko un citu relevanto informāciju, kas iesniegta pirms IATTC un AIDCP pušu sanāksmes sanāksmēm vai to laikā, saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību (LES) 13. panta 2. punktā iestrādāto Savienības iestāžu pilnīgas sadarbības principu būtu jāizveido procedūras, kas jāievēro, kad ik gadu tiek precizēta Savienības nostāja 2019.–2023. gada periodā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Amerikas Tropisko tunzivju komisijas (IATTC) un Nolīguma par Starptautisko delfīnu saglabāšanas programmu (AIDCP) pušu sanāksmes sanāksmēs, ir izklāstīta I pielikumā.

               2. pants

               Savienības nostāju, kas jāieņem IATTC un AIDCP pušu sanāksmes sanāksmēs, katru gadu precizē saskaņā ar II pielikumu.

               3. pants

               I pielikumā izklāstīto Savienības nostāju Padome pēc Komisijas priekšlikuma novērtē un vajadzības gadījumā pārskata vēlākais līdz IATTC gadskārtējai sanāksmei 2024. gadā.

               4. pants

               2014. gada 23. maija Lēmumu 10126/14 atceļ.

               5. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Padomes 2006. gada 22. maija Lēmums 2006/539/EK par Konvencijas Amerikas Tropisko tunzivju komisijas stiprināšanai, kas izveidota ar Amerikas Savienoto Valstu un Kostarikas Republikas 1949. gada Konvenciju, noslēgšanu Eiropas Kopienas vārdā (OV L 224, 16.8.2006., 22. lpp.).

                     (2)

                        Padomes 2005. gada 8. decembra Lēmums 2005/938/EK par to, ka Eiropas Kopienas vārdā apstiprina Nolīgumu par Starptautisko delfīnu saglabāšanas programmu (OV L 348, 30.12.2005., 26. lpp.).

                     (3)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK (OV L 354, 28.12.2013., 22. lpp.).

                     (4)

                        COM(2011) 424, 13.7.2011.

                     (5)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (6)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (7)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (8)

                        Tiesas 2014. gada 7. oktobra spriedums lietā C-399/12 Vācija/Padome, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (9)

                        OV L 286, 29.10.2008., 1. lpp.

                     (10)

                        OV L 343, 22.12.2009., 1. lpp.

                     (11)

                        OV L 347, 28.12.2017., 81. lpp.

                     (12)

                        Padomes 2006. gada 22. maija lēmums par Konvencijas Amerikas Tropisko tunzivju komisijas stiprināšanai, kas izveidota ar Amerikas Savienoto Valstu un Kostarikas Republikas 1949. gada Konvenciju, noslēgšanu Eiropas Kopienas vārdā (OV L 224, 16.8.2006., 22. lpp.).

                     (13)

                        Padomes 2005. gada 8. decembra Lēmums 2005/938/EK par to, ka Eiropas Kopienas vārdā apstiprina Nolīgumu par Starptautisko delfīnu saglabāšanas programmu (OV L 348, 30.12.2005., 26. lpp.).

                     (14)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Regula (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK (OV L 354, 28.12.2013., 22. lpp.).

                     (15)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (16)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (17)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (18)

                        Padomes Regula (EK) Nr. 1005/2008, ar ko izveido Kopienas sistēmu, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju, un ar ko groza Regulas (EEK) Nr. 2847/93, (EK) Nr. 1936/2001 un (EK) Nr. 601/2004, un ar ko atceļ Regulas (EK) Nr. 1093/94 un (EK) Nr. 1447/1999 (OV L 286, 29.10.2008., 1. lpp.).

                     (19)

                        Padomes 2009. gada 20. novembra Regula (EK) Nr. 1224/2009, ar ko izveido Savienības kontroles sistēmu, lai nodrošinātu atbilstību kopējās zivsaimniecības politikas noteikumiem, un groza Regulas (EK) Nr. 847/96, (EK) Nr. 2371/2002, (EK) Nr. 811/2004, (EK) Nr. 768/2005, (EK) Nr. 2115/2005, (EK) Nr. 2166/2005, (EK) Nr. 388/2006, (EK) Nr. 509/2007, (EK) Nr. 676/2007, (EK) Nr. 1098/2007, (EK) Nr. 1300/2008 un (EK) Nr. 1342/2008, un atceļ Regulas (EEK) Nr. 2847/93, (EK) Nr. 1627/94 un (EK) Nr. 1966/2006 (OV L 343, 22.12.2009., 1. lpp.).

                     (20)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 12. decembra Regula (ES) 2017/2403 par ārējo zvejas flotu ilgtspējīgu pārvaldību un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1006/2008 (OV L 347, 28.12.2017., 81. lpp.).

                     (21)

                        Padomes 2014. gada 23. maija lēmums par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāpieņem Amerikas Tropisko tunzivju komisijā (IATTC).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 8.3.2019
            COM(2019) 115 final
            PIELIKUMI
            dokumentam
            priekšlikums Padomes lēmumam
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Amerikas Tropisko tunzivju komisijā un Nolīguma par Starptautisko delfīnu saglabāšanas programmu pušu sanāksmēs, un ar kuru atceļ Lēmumu 10126/14

               I PIELIKUMS

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Amerikas Tropisko tunzivju komisijā (IATTC) un Nolīguma par Starptautisko delfīnu saglabāšanas programmu (AIDCP) pušu sanāksmē

               1.PRINCIPI

               IATTC un AIDCP pušu sanāksmes satvarā Savienība:

               a)rīkojas saskaņā ar mērķiem un principiem, kurus tā tiecas īstenot kopējā zivsaimniecības politikā (KZP), jo īpaši izmantojot piesardzīgu pieeju un ar maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu saistītos mērķus, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 1380/2013 2. panta 2. punktā, ar nolūku veicināt uz ekosistēmu balstītas pieejas īstenošanu zvejniecības pārvaldībā, nepieļaut un, ciktāl iespējams, samazināt nevēlamas nozvejas, pakāpeniski izskaust izmetumus, minimalizēt zvejas darbību ietekmi uz jūras ekosistēmām un to biotopiem, kā arī, veicinot Savienības zvejniecību ekonomisko dzīvotspēju un konkurētspēju, nodrošināt pietiekami augstu dzīves līmeni tiem, kas atkarīgi no zvejas darbībām, un ņemt vērā patērētāju intereses;

               b)tiecas IATTC un AIDCP pasākumu sagatavošanas posmā pienācīgi iesaistīt ieinteresētās personas un nodrošina, ka IATTC un AIDCP pušu sanāksmē pieņemtie pasākumi ir saskaņā, attiecīgi, ar Antigvas konvenciju un ar AIDCP nolīgumu;

               c)nodrošina, ka IATTC un AIDCP pušu sanāksmes pieņemtie pasākumi ir saskanīgi ar starptautiskajām tiesībām un jo īpaši ar ANO 1982. gada Jūras tiesību konvenciju, ANO 1995. gada Nolīgumu par transzonālo zivju krājumu un tālu migrējošo zivju krājumu saglabāšanu un pārvaldību, 1993. gada Nolīgumu par zvejas kuģu atbilstības veicināšanu starptautiskajiem saglabāšanas un pārvaldības pasākumiem atklātā jūrā un Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas 2009. gada Nolīgumu par ostas valsts pasākumiem;

               d)veicina nostājas, kas ir saskanīgas ar reģionālo zvejniecības pārvaldības organizāciju (RZPO) paraugpraksi attiecīgajā apgabalā;

               e)tiecas panākt konsekvenci un sinerģiju ar rīcībpolitiku, kuru Savienība zivsaimniecības nozarē īsteno divpusējās attiecībās ar trešām valstīm, un nodrošina saskaņotību ar citām rīcībpolitikām tādās jomās kā ārējās attiecības, nodarbinātība, vide, tirdzniecība, attīstība, pētniecība un inovācija;

               f)nodrošina Savienības starptautisko saistību ievērošanu;

               g)ievēro Padomes 2012. gada 19. marta secinājumus par Komisijas paziņojumu par kopējās zivsaimniecības politikas ārējo dimensiju
                  1
               ;

               h)tiecas Savienības flotei IATTC konvencijas apgabalā radīt vienlīdzīgus konkurences apstākļus, pamatojoties uz tiem pašiem principiem un standartiem, kas piemērojami saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, un veicināt minēto principu un standartu vienādu īstenošanu;

               i)darbojas saskaņā ar Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un Eiropas Komisijas kopīgo paziņojumu Starptautiskā okeānu pārvaldība – okeānu nākotnes veidošanas darbakārtība
                  2
               , kā arī Padomes secinājumiem par minēto kopīgo paziņojumu
                  3
                un veicina pasākumus, kas atbalsta un kāpina IATTC un AIDCP rezultativitāti un attiecīgā gadījumā uzlabo to pārvaldību un sniegumu (jo īpaši attiecībā uz zinātni, atbilstību, pārredzamību un lēmumu pieņemšanu), un tādējādi dod ieguldījumu visos ilgtspējīgas okeānu pārvaldības aspektos;

               j)pēc vajadzības un atbilstoši partnerstruktūru pilnvarojumam veicina attiecīgi RZPO darba koordināciju ar reģionālajām jūras konvencijām (RJK) un sadarbību ar pasaules mēroga organizācijām;

               k)veicina koordināciju un sadarbību ar citām tunzivju RZPO kopīgu interešu jautājumos, jo īpaši atkal aktivizējot tā saukto Kobes procesu, kurā iesaistījušās tunzivju RZPO, un attiecinot to uz visām RZPO.

               2.ORIENTĒJOŠI NORĀDĪJUMI

               Savienība vajadzības gadījumā cenšas atbalstīt IATTC un AIDCP šādu pasākumu pieņemšanā:

               a)Antigvas konvencijas apgabala zvejas resursu saglabāšanas un pārvaldības pasākumi, kas pamatojas uz labākajiem pieejamajiem zinātniskajiem ieteikumiem un ietver IATTC reglamentēto dzīvo jūras bioloģisko resursu kopējās pieļaujamās nozvejas (KPN) un kvotas vai zvejas piepūles regulējumu, un kas ļautu maksimālajam ilgtspējīgas ieguves apjomam atbilstošu izmantošanas pakāpi sasniegt pakāpeniski pieaugošā veidā vēlākais līdz 2020. gadam. Minētie saglabāšanas un pārvaldības pasākumi vajadzības gadījumā ietver īpašus pasākumus, kuri vērsti uz pārzvejotiem krājumiem un kuru mērķis ir saglabāt pieejamajām zvejas iespējām atbilstošu zvejas piepūli;

               b)nelegālas, nereģistrētas un neregulētas (NNN) zvejas darbību novēršanas, aizkavēšanas un izskaušanas pasākumi konvencijas apgabalā, arī NNN zvejas kuģu sarakstu izveide;

               c)Antigvas konvencijas apgabalā piemērojami uzraudzības, kontroles un pārraudzības pasākumi, kuri ietver ostas valsts pasākumu (PSM) pieņemšanu un kuģu satelītnovērošanas sistēmas (VMS) stiprināšanu un kuru mērķis ir nodrošināt kontroles efektivitāti un atbilstību IATTC pieņemtajiem pasākumiem;

               d)pasākumi, kuru mērķis ir minimalizēt zvejas darbību negatīvo ietekmi uz jūras bioloģisko daudzveidību, jūras ekosistēmām un to biotopiem, t. sk. pasākumi, kuru mērķis ir samazināt jūras piesārņojumu un novērst plastmasas izmešanu jūrā, samazināt jūrā esošās plastmasas ietekmi uz jūras bioloģisko daudzveidību un ekosistēmām, tādi jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzības pasākumi Antigvas konvencijas apgabalā, kas ir saskaņā ar ANO Ģenerālās asamblejas rezolūcijām, un pasākumi, kuru mērķis ir nepieļaut un, ciktāl iespējams, samazināt nevēlamas nozvejas, jo īpaši jutīgu jūras sugu nozvejas, un pakāpeniski izskaust izmetumus;

               e)pasākumi, kas pieņemti, lai pārvaldītu zivju pievilināšanas ierīču (ZPI) izmantošanu, jo īpaši lai uzlabotu datu vākšanu, pareizi kvantificētu, izsekotu un uzraudzītu ZPI izmantošanu, samazinātu ietekmi uz jutīgiem tunzivju krājumiem, mazinātu ZPI iespējamo ietekmi uz mērķsugām un nemērķa sugām, kā arī uz ekosistēmu, un samazinātu ZPI īpatsvaru jūras piedrazojumā;

               f)pasākumi, kuru mērķis ir mazināt pamesto, nozaudēto vai citādi izmesto zvejas rīku ietekmi okeānā un atvieglot šādu zvejas rīku identificēšanu un atgūšanu;

               g)pasākumi, kuru mērķis ir stiprināt atbilstības uzraudzības sistēmu organizācijā un nodrošināt rezultatīvu turpinājumu darbībām, ko karoga valstis veikušas, lai novērstu neatbilstības problēmas;

               h)pasākumi, kuru mērķis ir aizliegt zveju, kuras vienīgais nolūks ir iegūt haizivju spuras, un prasīt, lai visas haizivis tiktu izkrautas ar neatdalītām spurām;

               i)vajadzības gadījumā vienotas pieejas ar citām RZPO, jo īpaši tām, kas iesaistītas zvejniecības pārvaldībā tajā pašā apgabalā;

               j)papildu tehniskie pasākumi, kas pamatojas uz IATTC struktūru un darba grupu un AIDCP pušu sanāksmes ieteikumiem;

               k)tunzivju zvejā ar riņķvadu nejauši izraisītas delfīnu mirstības pakāpeniska samazināšana līdz līmenim, kas tuvojas nullei, un regulāri delfīnu populācijas novērtējumi;

               l)pēc vajadzības un tādā apmērā, kādā to atļauj attiecīgie dibināšanas dokumenti, – ieteikumi, kas rosina īstenot Starptautiskās Darba organizācijas (SDO) Konvenciju par darbu zvejniecībā;

               m)pasākumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu organizācijas efektivitāti, arī organizācijas snieguma regulāra izskatīšana.

               II PIELIKUMS

               Kārtība, kādā ik gadu precizējama Savienības nostāja, kas jāieņem Amerikas Tropisko tunzivju komisijas un Nolīguma par Starptautisko delfīnu saglabāšanas programmu pušu sanāksmes sanāksmēs

               Pirms katras IATTC un AIDCP pušu sanāksmes sanāksmes, kurā minētās struktūras ir aicinātas pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām Savienībai, tiek veikti pasākumi, kas vajadzīgi, lai nostājā, kas Savienības vārdā paužama saskaņā ar I pielikumā izklāstītajiem principiem un orientējošajiem norādījumiem, tiktu ņemta vērā jaunākā zinātniskā informācija un cita relevanta informācija, kas nosūtīta Komisijai.

               Šajā nolūkā, pamatojoties uz minēto informāciju, Komisija pietiekami laicīgi pirms katras IATTC un AIDCP pušu sanāksmes sanāksmes Padomei vai tās darba sagatavošanas struktūrām, lai tās varētu apspriest un apstiprināt Savienības vārdā paužamās nostājas detaļas, nosūta rakstisku dokumentu, kurā detalizēti izklāstīti ierosinātie Savienības nostājas precizējumi.

               Ja IATTC sanāksmes vai AIDCP pušu sanāksmes gaitā, arī uz vietas, panākt vienošanos par jauno elementu iekļaušanu Savienības nostājā nav iespējams, šo jautājumu nodod Padomei vai tās darba sagatavošanas struktūrām.

                     (1)

                        7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 8.3.2019
            COM(2019) 114 final
            2019/0063(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Konvencijas par dienvidu tunzivju saglabāšanu (FMT:ItalicCCSBT) paplašinātajā komisijā, un ar kuru atceļ Lēmumu 10125/14

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu par nostāju, kas Konvencijas par dienvidu tunzivju saglabāšanu paplašinātās komisijas sanāksmēs 2019.–2023. gada periodā Savienības vārdā jāieņem saistībā ar saglabāšanas un pārvaldības pasākumu paredzamo pieņemšanu.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Konvencija par dienvidu tunzivju saglabāšanu

               Konvencija par dienvidu tunzivju saglabāšanu (CSBT konvencija), izveidojot Dienvidu tunzivju saglabāšanas komisiju (CCSBT), tiecas nodrošināt dienvidu tunzivju saglabāšanu un optimālu izmantošanu. Konvencija stājās spēkā 1994. gada 20. maijā.

               Savienība ir CCSBT paplašinātās komisijas līgumslēdzēja puse, kas konvenciju apstiprinājusi saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2015/2437
                  1
               .

               2.2.Dienvidu tunzivju saglabāšanas komisija

               CCSBT ir struktūra, kas izveidota ar CSBT konvenciju un ir atbildīga par zvejas resursu pārvaldību un saglabāšanu dienvidu tunzivs izplatības apgabalā. Tā kā konvencijas puses var būt tikai valstis, CCSBT ir izveidojusi “CCSBT paplašināto komisiju”, kurā papildus CCSBT locekļiem ietilpst zvejas subjekti un Savienība. CCSBT paplašinātā komisija sagatavo lēmumus, kurus pēc tam formāli apstiprina CCSBT. CCSBT pasākumi, kas paredzēti dienvidu tunzivju saglabāšanai, pārvaldībai un optimālai izmantošanai, Savienībai var kļūt saistoši.

               Savienībai kā CCSBT paplašinātās komisijas loceklei ir līdzdalības tiesības un balsstiesības. CCSBT lēmumus pieņem vienprātīgi.

               2.3.CCSBT lēmumi

               CCSBT ir pilnvaras pieņemt saglabāšanas un izpildes panākšanas pasākumus attiecībā uz tās kompetencē ietilpstošajām zvejniecībām, un šie pasākumi līgumslēdzējām pusēm ir saistoši.

               Saskaņā ar CSBT konvencijas 8. panta 7. punktu pasākumi stājas spēkā, tiklīdz CCSBT tos pieņēmusi.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem reģionālo zvejniecības pārvaldības organizāciju (RZPO) gadskārtējās sanāksmēs, patlaban tiek noteikta atbilstīgi divpakāpju pieejai. Padomes lēmumā tiek izklāstīti Savienības nostājas vadošie principi un orientējošie norādījumi vairākiem gadiem, un pēc tam šī nostāja neoficiālos Komisijas dokumentos, kuri jāapspriež Padomes darba grupā, tiek pielāgota katrai gadskārtējai sanāksmei.

               CCSBT gadījumā šī pieeja ir īstenota ar Padomes 2014. gada 26. maija Lēmumu 10125/14, kurā izklāstīta Savienības nostāja CCSBT 2014.–2018. gada periodā. Lēmumā ir ietverti vispārīgi principi un orientējoši norādījumi, bet, ciktāl iespējams, ņemta vērā arī CCSBT specifika. Turklāt pēc dalībvalstu lūguma tajā iekļauta standarta procedūra, kas izmantojama Savienības nostājas ikgadējā noteikšanā.

               Lēmums 10125/14 paredz Savienības nostājas pārskatīšanu pirms gadskārtējās sanāksmes 2019. gadā. Tāpēc šajā priekšlikumā, kas aizstās Lēmumu 10125/14, ir izklāstīta Savienības nostāja CCSBT 2019.–2023. gada periodā.

               Lēmumā 10125/14 tika iestrādāti jaunās kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) principi un virzieni, kas izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1380/2013
                  2
               , kā arī ņemti vērā mērķi, kas noteikti Komisijas paziņojumā par KZP ārējo dimensiju
                  3
               . Turklāt lēmums Savienības nostāju pielāgoja Lisabonas līgumam.

               Zvejas ietekmējuma aspektā pašreizējā pārskatīšanā ir ņemts vērā Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par Eiropas stratēģiju attiecībā uz plastmasu aprites ekonomikā
                  4
               , Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un Komisijas kopīgais paziņojums Starptautiskā okeānu pārvaldība – okeānu nākotnes veidošanas darbakārtība
                  5
                un Padomes secinājumi par minēto kopīgo paziņojumu
                  6
               .

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas uz tādu starptautisko tiesību normu pamata, kuras reglamentē attiecīgo struktūru, un instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  7
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               CCSBT ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, CSBT konvenciju.

               Akti, kurus CCSBT ir aicināta pieņemt, ir akti ar juridiskām sekām. Saskaņā ar CSBT konvencijas 20. pantu tie ir saistoši atbilstoši starptautiskajām tiesībām un var būtiski ietekmēt tādu ES tiesību aktu saturu kā:

               ·Padomes Regula (EK) Nr. 1005/2008, ar ko izveido Kopienas sistēmu, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju
                  8
               ;

               ·Padomes Regula (EK) Nr. 1224/2009, ar ko izveido Kopienas kontroles sistēmu, lai nodrošinātu atbilstību kopējās zivsaimniecības politikas noteikumiem
                  9
               ;

               ·Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 12. decembra Regula (ES) 2017/2403 par ārējo zvejas flotu ilgtspējīgu pārvaldību
                  10
               .

               Paredzētie akti nepapildina un negroza CSBT konvencijā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats ir galvenokārt atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta noteikta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz zivsaimniecību. Juridiskais pamats, kas nosaka šajā nostājā atspoguļojamos principus, ir Regula (ES) Nr. 1380/2013.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 43. panta 2. punkts. Ar šo lēmumu ir jāaizstāj Lēmums 10125/14, kas aptver 2014.–2018. gada periodu.

               4.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 43. panta 2. punktam, lasītam saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               2019/0063 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Konvencijas par dienvidu tunzivju saglabāšanu (CCSBT) paplašinātajā komisijā, un ar kuru atceļ Lēmumu 10125/14

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu, lasītu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Ar Padomes Lēmumu (ES) 2015/2437
                  11
                Eiropas Savienība ir noslēgusi Konvenciju par dienvidu tunzivju saglabāšanu (CSBT konvencija), ar kuru izveidota Dienvidu tunzivju saglabāšanas komisija (CCSBT).

               (2)CCSBT ir struktūra, kas izveidota ar CSBT konvenciju un ir atbildīga par zvejas resursu pārvaldību un saglabāšanu dienvidu tunzivs izplatības apgabalā. Tā kā CSBT konvencijas puses var būt tikai valstis, CCSBT ir izveidojusi “CCSBT paplašināto komisiju”, kurā papildus CCSBT locekļiem ietilpst zvejas subjekti un Savienība. CCSBT satvarā CCSBT paplašinātā komisija sagatavo lēmumus, kurus formāli apstiprina CCSBT. CCSBT pieņem saglabāšanas un pārvaldības pasākumus, kas paredzēti dienvidu tunzivju saglabāšanai, pārvaldībai un optimālai izmantošanai. Šādi pasākumi Savienībai var kļūt saistoši.

               (3)Kā paredz Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1380/2013
                  12
               , Savienībai ir jānodrošina, ka zvejas un akvakultūras darbības ilgtermiņā ir vidiski ilgtspējīgas un tiek pārvaldītas atbilstīgi mērķim nodrošināt ieguvumus ekonomiskajā, sociālajā un nodarbinātības jomā un veicināt pārtikas pieejamību. Tā paredz arī to, ka Savienībai zvejniecības pārvaldībā jāievēro piesardzīga pieeja un tās mērķim jābūt nodrošināt, lai dzīvo jūras bioloģisko resursu izmantošanas rezultātā iegūto sugu populācijas tiktu atjaunotas un uzturētas virs līmeņa, kas nodrošina maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu. Turklāt tā paredz, ka Savienībai ir jāpieņem pārvaldības un saglabāšanas pasākumi, kuru pamatā ir labākie pieejamie zinātniskie ieteikumi, jāatbalsta zinātnisko atziņu gūšana un zinātnisko ieteikumu izstrāde, pakāpeniski jāizskauž izmetumi un jāveicina zvejas metodes, kas palīdz nodrošināt selektīvāku zveju un, ciktāl iespējams, nevēlamu nozveju nepieļaušanu un samazināšanu, kā arī zveju, kurai ir maza ietekme uz jūras ekosistēmu un zvejas resursiem. Turklāt Regulā (ES) Nr. 1380/2013 ir konkrēti paredzēts, ka minētie mērķi un principi Savienībai jāpiemēro ārējās attiecībās zivsaimniecības jomā.

               (4)Kā norādīts Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un Eiropas Komisijas kopīgajā paziņojumā Starptautiskā okeānu pārvaldība – okeānu nākotnes veidošanas darbakārtība
                  13
                un Padomes secinājumos par minēto kopīgo paziņojumu
                  14
               , galvenais Savienības darba uzdevums reģionālajās zvejniecības pārvaldības organizācijās (RZPO) ir veicināt pasākumus, kas atbalsta un kāpina šo forumu rezultativitāti un attiecīgā gadījumā uzlabo to pārvaldību.

               (5)Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par Eiropas stratēģiju attiecībā uz plastmasu aprites ekonomikā
                  15
                ir minēti konkrēti pasākumi, kuru mērķis ir mazināt plastmasas radīto piedrazojumu, jūras piesārņojumu, kā arī jūrā nozaudēto vai pamesto zvejas rīku daudzumu.

               (6)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem CCSBT sanāksmēs 2019.–2023. gada periodā, jo CCSBT saglabāšanas un izpildes panākšanas pasākumi būs Savienībai saistoši un var būtiski ietekmēt tādu Savienības tiesību aktu saturu kā Padomes Regula (EK) Nr. 1005/2008
                  16
               , Padomes Regula (EK) Nr. 1224/2009
                  17
                un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2017/2403
                  18
               .

               (7)Pašreizējā nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem CCSBT sanāksmēs, ir noteikta ar Padomes Lēmumu 10125/14
                  19
               . Ir lietderīgi Lēmumu 10125/14 atcelt un aizstāt ar jaunu lēmumu 2019.–2023. gada periodam.

               (8)Ņemot vērā dienvidu tunzivs izplatības apgabala zvejas resursu dinamisko raksturu un no tā izrietošo nepieciešamību Savienības nostājā ņemt vērā jaunākās izmaiņas, to vidū jaunu zinātnisko un citu relevanto informāciju, kas iesniegta pirms CCSBT sanāksmēm vai to laikā, saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību (LES) 13. panta 2. punktā iestrādāto Savienības iestāžu pilnīgas sadarbības principu būtu jāizveido procedūras, kas jāievēro, kad ik gadu tiek precizēta Savienības nostāja 2019.–2023. gada periodā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Konvencijas par dienvidu tunzivju saglabāšanu (CCSBT) paplašinātās komisijas sanāksmēs, ir izklāstīta I pielikumā.

               2. pants

               Savienības nostāju, kas jāieņem CCSBT paplašinātās komisijas sanāksmēs, katru gadu precizē saskaņā ar II pielikumu.

               3. pants

               I pielikumā izklāstīto Savienības nostāju Padome pēc Komisijas priekšlikuma novērtē un vajadzības gadījumā pārskata vēlākais līdz CCSBT paplašinātās komisijas gadskārtējai sanāksmei 2024. gadā.

               4. pants

               2014. gada 26. maija Lēmumu 10125/14 atceļ.

               5. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Padomes 2015. gada 14. decembra Lēmums (ES) 2015/2437 par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Dienvidu tunzivju saglabāšanas komisiju (CCSBT) par Savienības dalību Konvencijas par dienvidu tunzivju saglabāšanu paplašinātajā komisijā (OV L 366, 23.12.2015., 27. lpp.).

                     (2)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK (OV L 354, 28.12.2013., 22. lpp.).

                     (3)

                        COM(2011) 424, 13.7.2011.

                     (4)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (5)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (6)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (7)

                        Tiesas 2014. gada 7. oktobra spriedums lietā C-399/12 Vācija/Padome, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (8)

                        OV L 286, 29.10.2008., 1. lpp.

                     (9)

                        OV L 343, 22.12.2009., 1. lpp.

                     (10)

                        OV L 347, 28.12.2017., 81. lpp.

                     (11)

                        Padomes 2015. gada 14. decembra Lēmums (ES) 2015/2437 par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Dienvidu tunzivju saglabāšanas komisiju (CCSBT) par Savienības dalību Konvencijas par dienvidu tunzivju saglabāšanu paplašinātajā komisijā (OV L 366, 23.12.2015., 27. lpp.).

                     (12)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Regula (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK (OV L 354, 28.12.2013., 22. lpp.).

                     (13)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (14)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (15)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (16)

                        Padomes Regula (EK) Nr. 1005/2008, ar ko izveido Kopienas sistēmu, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju, un ar ko groza Regulas (EEK) Nr. 2847/93, (EK) Nr. 1936/2001 un (EK) Nr. 601/2004, un ar ko atceļ Regulas (EK) Nr. 1093/94 un (EK) Nr. 1447/1999 (OV L 286, 29.10.2008., 1. lpp.).

                     (17)

                        Padomes 2009. gada 20. novembra Regula (EK) Nr. 1224/2009, ar ko izveido Savienības kontroles sistēmu, lai nodrošinātu atbilstību kopējās zivsaimniecības politikas noteikumiem, un groza Regulas (EK) Nr. 847/96, (EK) Nr. 2371/2002, (EK) Nr. 811/2004, (EK) Nr. 768/2005, (EK) Nr. 2115/2005, (EK) Nr. 2166/2005, (EK) Nr. 388/2006, (EK) Nr. 509/2007, (EK) Nr. 676/2007, (EK) Nr. 1098/2007, (EK) Nr. 1300/2008 un (EK) Nr. 1342/2008, un atceļ Regulas (EEK) Nr. 2847/93, (EK) Nr. 1627/94 un (EK) Nr. 1966/2006 (OV L 343, 22.12.2009., 1. lpp.).

                     (18)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 12. decembra Regula (ES) 2017/2403 par ārējo zvejas flotu ilgtspējīgu pārvaldību un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1006/2008 (OV L 347, 28.12.2017., 81. lpp.).

                     (19)

                        Padomes 2014. gada 26. maija Lēmums 10125/14 par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāpieņem Dienvidu tunzivju saglabāšanas komisijā (CCSBT).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 8.3.2019
            COM(2019) 114 final
            PIELIKUMI
            dokumentam
            priekšlikums Padomes lēmumam
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Konvencijas par dienvidu tunzivju saglabāšanu (CCSBT) paplašinātajā komisijā, un ar kuru atceļ Lēmumu 10125/14

               I PIELIKUMS

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Konvencijas par dienvidu tunzivju saglabāšanu (CCSBT) paplašinātajā komisijā

               1.PRINCIPI

               CCSBT satvarā Savienība:

               a)rīkojas saskaņā ar mērķiem un principiem, kurus tā tiecas īstenot kopējā zivsaimniecības politikā (KZP), jo īpaši izmantojot piesardzīgu pieeju un ar maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu saistītos mērķus, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 1380/2013 2. panta 2. punktā, ar nolūku veicināt uz ekosistēmu balstītas pieejas īstenošanu zvejniecības pārvaldībā, nepieļaut un, ciktāl iespējams, samazināt nevēlamas nozvejas, pakāpeniski izskaust izmetumus, minimalizēt zvejas darbību ietekmi uz jūras ekosistēmām un to biotopiem, kā arī, veicinot Savienības zvejniecību ekonomisko dzīvotspēju un konkurētspēju, nodrošināt pietiekami augstu dzīves līmeni tiem, kas atkarīgi no zvejas darbībām, un ņemt vērā patērētāju intereses;

               b)tiecas CCSBT pasākumu sagatavošanas posmā pienācīgi iesaistīt ieinteresētās personas un nodrošina, ka CCSBT pieņemtie pasākumi ir saskaņā ar CSBT konvenciju;

               c)nodrošina, ka CCSBT pieņemtie pasākumi ir saskanīgi ar starptautiskajām tiesībām un jo īpaši ar ANO 1982. gada Jūras tiesību konvenciju, ANO 1995. gada Nolīgumu par transzonālo zivju krājumu un tālu migrējošo zivju krājumu saglabāšanu un pārvaldību, 1993. gada Nolīgumu par zvejas kuģu atbilstības veicināšanu starptautiskajiem saglabāšanas un pārvaldības pasākumiem atklātā jūrā un Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas 2009. gada Nolīgumu par ostas valsts pasākumiem;

               d)veicina nostājas, kas ir saskanīgas ar reģionālo zvejniecības pārvaldības organizāciju (RZPO) paraugpraksi attiecīgajā apgabalā;

               e)tiecas panākt konsekvenci un sinerģiju ar rīcībpolitiku, kuru Savienība zivsaimniecības nozarē īsteno divpusējās attiecībās ar trešām valstīm, un nodrošina saskaņotību ar citām rīcībpolitikām tādās jomās kā ārējās attiecības, nodarbinātība, vide, tirdzniecība, attīstība, pētniecība un inovācija;

               f)nodrošina Savienības starptautisko saistību ievērošanu;

               g)ievēro Padomes 2012. gada 19. marta secinājumus par Komisijas paziņojumu par kopējās zivsaimniecības politikas ārējo dimensiju
                  1
               ;

               h)tiecas Savienības flotei dienvidu tunzivs izplatības apgabalā radīt vienlīdzīgus konkurences apstākļus, pamatojoties uz tiem pašiem principiem un standartiem, kas piemērojami saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, un veicināt minēto principu un standartu vienādu īstenošanu;

               i)darbojas saskaņā ar Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un Eiropas Komisijas kopīgo paziņojumu Starptautiskā okeānu pārvaldība – okeānu nākotnes veidošanas darbakārtība
                  2
               , kā arī Padomes secinājumiem par minēto kopīgo paziņojumu
                  3
                un veicina pasākumus, kas atbalsta un kāpina CCSBT rezultativitāti un attiecīgā gadījumā uzlabo tās pārvaldību un sniegumu (jo īpaši attiecībā uz zinātni, atbilstību, pārredzamību un lēmumu pieņemšanu), un tādējādi dod ieguldījumu visos ilgtspējīgas okeānu pārvaldības aspektos;

               j)pēc vajadzības un atbilstoši partnerstruktūru pilnvarojumam veicina attiecīgi RZPO darba koordināciju ar reģionālajām jūras konvencijām (RJK) un sadarbību ar pasaules mēroga organizācijām;

               k)veicina koordināciju un sadarbību ar citām tunzivju RZPO kopīgu interešu jautājumos, jo īpaši atkal aktivizējot tā saukto Kobes procesu, kurā iesaistījušās tunzivju RZPO, un attiecinot to uz visām RZPO.

               2.ORIENTĒJOŠI NORĀDĪJUMI

               Savienība vajadzības gadījumā cenšas atbalstīt CCSBT šādu pasākumu pieņemšanā:

               a)dienvidu tunzivs izplatības apgabala zvejas resursu saglabāšanas un pārvaldības pasākumi, kas pamatojas uz labākajiem pieejamajiem zinātniskajiem ieteikumiem un ietver CCSBT reglamentēto dzīvo jūras bioloģisko resursu kopējās pieļaujamās nozvejas (KPN) un kvotas vai zvejas piepūles regulējumu, un kas ļautu maksimālajam ilgtspējīgas ieguves apjomam atbilstošu izmantošanas pakāpi sasniegt pakāpeniski pieaugošā veidā vēlākais līdz 2020. gadam. Minētie saglabāšanas un pārvaldības pasākumi vajadzības gadījumā ietver īpašus pasākumus, kuri vērsti uz pārzvejotiem krājumiem un kuru mērķis ir saglabāt pieejamajām zvejas iespējām atbilstošu zvejas piepūli;

               b)nelegālas, nereģistrētas un neregulētas (NNN) zvejas darbību novēršanas, aizkavēšanas un izskaušanas pasākumi dienvidu tunzivs izplatības apgabalā, arī NNN zvejas kuģu sarakstu izveide;

               c)dienvidu tunzivs izplatības apgabalā piemērojami uzraudzības, kontroles un pārraudzības pasākumi, kuru mērķis ir nodrošināt kontroles efektivitāti un atbilstību CCSBT pieņemtajiem pasākumiem;

               d)pasākumi, kuru mērķis ir minimalizēt zvejas darbību un akvakultūras negatīvo ietekmi uz jūras bioloģisko daudzveidību, jūras ekosistēmām un to biotopiem, t. sk. pasākumi, kuru mērķis ir samazināt jūras piesārņojumu un novērst plastmasas izmešanu jūrā, samazināt jūrā esošās plastmasas ietekmi uz jūras bioloģisko daudzveidību un ekosistēmām, tādi jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzības pasākumi dienvidu tunzivs izplatības apgabalā, kas ir saskaņā ar ANO Ģenerālās asamblejas rezolūcijām, un pasākumi, kuru mērķis ir nepieļaut un, ciktāl iespējams, samazināt nevēlamas nozvejas, jo īpaši jutīgu jūras sugu nozvejas, un pakāpeniski izskaust izmetumus;

               e)pasākumi, kas pieņemti, lai pārvaldītu zivju pievilināšanas ierīču (ZPI) izmantošanu, jo īpaši lai uzlabotu datu vākšanu, pareizi kvantificētu, izsekotu un uzraudzītu ZPI izmantošanu, samazinātu ietekmi uz jutīgiem tunzivju krājumiem, mazinātu ZPI iespējamo ietekmi uz mērķsugām un nemērķa sugām, kā arī uz ekosistēmu, un samazinātu ZPI īpatsvaru jūras piedrazojumā;

               f)pasākumi, kuru mērķis ir mazināt pamesto, nozaudēto vai citādi izmesto zvejas rīku ietekmi okeānā un atvieglot šādu zvejas rīku identificēšanu un atgūšanu;

               g)pasākumi, kuru mērķis ir aizliegt zveju, kuras vienīgais nolūks ir iegūt haizivju spuras, un prasīt, lai visas haizivis tiktu izkrautas ar neatdalītām spurām;

               h)pēc vajadzības un tādā apmērā, kādā to atļauj attiecīgie dibināšanas dokumenti, – ieteikumi, kas rosina īstenot Starptautiskās Darba organizācijas (SDO) Konvenciju par darbu zvejniecībā;

               i)papildu tehniskie pasākumi, kas pamatojas uz CCSBT apakšstruktūru un darba grupu ieteikumiem.

               II PIELIKUMS

               Kārtība, kādā ik gadu precizējama Savienības nostāja, kas jāieņem

               Konvencijas par dienvidu tunzivju saglabāšanu paplašinātās komisijas sanāksmēs

               Pirms katras CCSBT paplašinātās komisijas sanāksmes, kurā minētā struktūra ir aicināta pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām Savienībai, tiek veikti pasākumi, kas vajadzīgi, lai nostājā, kas Savienības vārdā paužama saskaņā ar I pielikumā izklāstītajiem principiem un orientējošajiem norādījumiem, tiktu ņemta vērā jaunākā zinātniskā informācija un cita relevanta informācija, kas nosūtīta Komisijai.

               Šajā nolūkā, pamatojoties uz minēto informāciju, Komisija pietiekami laicīgi pirms katras CCSBT sanāksmes Padomei vai tās darba sagatavošanas struktūrām, lai tās varētu apspriest un apstiprināt Savienības vārdā paužamās nostājas detaļas, nosūta rakstisku dokumentu, kurā detalizēti izklāstīti ierosinātie Savienības nostājas precizējumi.

               Ja CCSBT paplašinātās komisijas sanāksmes gaitā, arī uz vietas, panākt vienošanos par jauno elementu iekļaušanu Savienības nostājā nav iespējams, šo jautājumu nodod Padomei vai tās darba sagatavošanas struktūrām.

                     (1)

                        7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.