               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 28.7.2017
            COM(2017) 394 final
            2017/0169(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Bahamu Salu Sadraudzību, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Regulu (ES) Nr. 610/2013
                  1
                (Šengenas Robežu kodeksa grozījumi) tika grozīta Konvencija, ar ko īsteno Šengenas Nolīgumu
                  2
                (CISA), Regula (EK) Nr. 562/2006
                  3
                (Šengenas Robežu kodekss [ŠRK]) un Regula (EK) Nr. 810/2009
                  4
                (Vīzu kodekss) un – cita starpā – tika pārformulēts “īstermiņa uzturēšanās” jēdziens attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem Šengenas zonā. No 2013. gada 18. oktobra trešo valstu valstspiederīgie (neatkarīgi no tā, vai viņiem ir nepieciešama vīza vai nav), kuri plāno ieceļot Šengenas zonā saskaņā ar īstermiņa uzturēšanās režīmu, drīkst uzturēties Šengenas zonā uz laiku, kas nav ilgāks par “90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā”. Pretēji definīcijai, kas bija spēkā līdz 2013. gada 18. oktobrim (trīs mēneši sešu mēnešu laikposmā, skaitot no pirmās ieceļošanas dienas), jaunā pieeja ir precīzāka, nosakot ilgumu dienās, nevis mēnešos. Turklāt no definīcijas ir izņemts termins “skaitot no pirmās ieceļošanas dienas”, kas bija radījis neskaidrības un jautājumus.

               Ar ŠRK grozījumiem ES vīzu un robežu tiesību aktos, t. i. CISA, ŠRK, Vīzu kodeksā un Regulā (EK) Nr. 539/2001
                  5
                tika ieviestas visas nepieciešamās izmaiņas. Tomēr jēdziens “īstermiņa uzturēšanās” ir nostiprināts arī Eiropas Savienības noslēgtajos starptautiskajos nolīgumos. Ar Antigvu un Barbudu
                  6
               , Bahamu Salām
                  7
               , Barbadosu
                  8
               , Brazīliju
                  9
               , Maurīciju
                  10
               , Sentkitsu un Nevisu
                  11
                un Seišelām
                  12
                noslēgtajos nolīgumos par vīzu režīma atcelšanu, definējot bezvīzu īstermiņa uzturēšanās ilgumu, joprojām minēta vecā definīcija (“trīs mēnešus sešu mēnešu laikposmā pēc dienas, kad pirmo reizi ieceļots valsts teritorijā”
                  13
               ).

               Komisija 2014. gada 16. jūlijā pieņēma ieteikumu Padomes Lēmumam, ar ko pilnvaro sākt sarunas par grozījumiem nolīgumos par īstermiņa vīzu atcelšanu, kuri noslēgti starp Eiropas Savienību un iepriekšminētajām valstīm
                  14
               , Padome lēmumu pieņēma 2014. gada 9. oktobrī
                  15
               . Mērķis ir attiecībā uz šīm septiņām valstīm īstenot jauno “īstermiņa uzturēšanās” definīciju, kas noteikta ŠRK grozījumos. Turklāt “īstermiņa uzturēšanās” definīcija dienās, nevis mēnešos vīzu režīma atcelšanas nolīgumos ir vieglāk pārbaudāma un aprēķināma ar elektroniskiem/IT līdzekļiem un tādējādi tā ir piemērotāka centralizētajām robežu pārvaldības sistēmām, piemēram, ierosinātajai Ieceļošanas/izceļošanas sistēmai (IIS)
                  16
               .

               Pēc Padomes pilnvarojuma saņemšanas Komisija sāka sarunas par to, lai grozītu nolīgumus par vīzu režīma atcelšanu ar septiņām valstīm (Antigvu un Barbudu, Bahamu Salām, Barbadosu, Brazīliju, Maurīciju, Sentkitsu un Nevisu un Seišelām).

               Sarunas ar Bahamu Salu Sadraudzību tika sekmīgi noslēgtas, parafējot grozošo nolīgumu 2016. gada 30. augustā. Abas puses ir vienojušās pieņemt jauno “īstermiņa uzturēšanās” definīciju visā vīzu režīma atcelšanas nolīgumā starp ES un Bahamu Salām. Turklāt nolīgumā iekļautas dažu tehnisku aspektu izmaiņas (skat. turpmāk), bet ceļotājiem visi nolīguma grozījumi ir maznozīmīgi.

                  Apvienotās Karalistes un Īrijas īpašā situācija ir atspoguļota nolīguma preambulā.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN SAMĒRĪGUMS

               •Juridiskais pamats

               Atbilstoši nolīguma prasībām ir nepieciešams abu līgumslēdzēju pušu apstiprinājums, ko pauž saskaņā ar to attiecīgajām procedūrām. Savienības gadījumā ir nepieciešams Padomes lēmums par nolīguma parakstīšanu un noslēgšanu.

               Šis priekšlikums ir iesniegts Padomei, lai pilnvarotu Nolīguma, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu, noslēgšanu.

               Nolīgums nodrošina juridisko saskaņotību, kā arī harmonizāciju starp dalībvalstīm, piemērojot jauno ŠRK grozījumos noteikto “īstermiņa uzturēšanās” definīciju, kas piedāvā skaidru “īstermiņa uzturēšanās” interpretāciju.

               Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 77. panta 2. punkta a) apakšpunkts saistībā ar tā 218. pantu.

               Savienībai nav pilnvaru, lai grozītu nolīgumus par vīzu režīma atcelšanu, kas būtu saistoši četrām valstīm, kuras ir asociētās valstis Šengenas acquis, tostarp kopējās vīzu politikas īstenošanā. Lai attiecībā uz noteikumiem par atļautās uzturēšanās ilgumu Šengenas zonā nodrošinātu saskaņotu pieeju un tos īstenotu, nolīgumam ir pievienota kopīga deklarācija, kurā norādīts, ka būtu vēlams, ka Bahamu Salas, no vienas puses, un Islande, Lihtenšteina, Norvēģija un Šveice, no otras puses, attiecīgi groza savus spēkā esošos divpusējos nolīgumus par vīzu režīma atcelšanu.

               Pievienotais priekšlikums ir juridiskais instruments nolīguma noslēgšanai. Padome pieņems lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu pēc tam, kad nolīgumu Savienības vārdā parakstīs Padomes prezidentūras iecelta persona un no Eiropas Parlamenta būs saņemta piekrišana saskaņā ar LESD 218. panta 6. punkta otrās daļas a) apakšpunktu.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Ja viena no starptautiska nolīguma līgumslēdzējām pusēm ir Eiropas Savienība, tad dalībvalstis pašas nevar juridiski īstenot šāda nolīguma grozījumus. Nolīgumu par vīzu režīma atcelšanu ar Bahamu Salām ir noslēgusi Eiropas Savienība. Tādēļ ir nepieciešama rīcība Savienības līmenī.

               Turklāt, dalībvalstu noslēgtie nolīgumi par vīzu režīma atcelšanu ietekmētu Savienības acquis vīzu jomā (LESD 3. panta 2. punkts).

               •Proporcionalitāte

               Šis priekšlikums paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai sasniegtu izvirzīto mērķi, proti, grozīt spēkā esošo nolīgumu par vīzu režīma atcelšanu starp Bahamu Salām un Savienību.

               3.IETEKME UZ BUDŽETU

               Šis priekšlikums nerada papildu izmaksas ES budžetā.

               4. EX POST NOVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Padome 2014. gada 9. oktobrī pieņēma sarunu norādes, ar ko pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar Bahamu Salu Sadraudzību, lai grozītu nolīgumu par vīzu režīma atcelšanu starp abām pusēm. Dalībvalstis Vīzu jautājumu darba grupas sanāksmēs tika informētas par sarunu norisi.

               5.CITI ELEMENTI

               •Sarunu iznākums

                  Komisija uzskata, ka mērķi, ko Padome bija izvirzījusi sarunu norādēs, tika sasniegti un ka nolīguma projekts ir Savienībai pieņemams.

                  Nolīguma projekta galīgo saturu var apkopot šādi.

                  a. Uzturēšanās ilgums

                  Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Bahamu Salu Sadraudzības pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju uz laikposmu, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā (nevis uz trīs mēnešiem sešu mēnešu laikposmā pēc dienas, kad pirmo reizi ieceļots valsts teritorijā). Jauno definīciju piemēro visā nolīgumā starp Eiropas Savienību un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu.

                  b. Nobeiguma noteikumi – nolīguma apturēšana (8. panta 4. punkts)

               Ar nolīgumu groza 8. panta 4. punkta pēdējo teikumu, pievienojot “minēto apturēšanu atceļ”. Tādējādi, nolīguma 8. panta 4. punkta pēdējais teikums ir formulēts šādi: “Līgumslēdzēja puse, kas apturējusi šā nolīguma piemērošanu, nekavējoties informē otru Līgumslēdzēju pusi, ja minētās apturēšanas iemesli vairs nepastāv, un minēto apturēšanu atceļ”. Pievienojot esošajam tekstam vārdus “minēto apturēšanu atceļ”, grozītajā nolīgumā precizē, ka bezvīzu režīma apturēšanu faktiski atceļ, ja zūd minētās apturēšanas iemesli. Ar šo grozījumu nolīguma par vīzu režīma atcelšanu ar Bahamu Salām redakcija tiek saskaņota ar visiem pārējiem vīzu režīma atcelšanas nolīgumiem, kurus Savienība parakstīja 2015. un 2016. gadā. Ar Vīzu jautājumu darba grupa 2016. gada 14. jūnijā apspriedās par šo grozījumu, un neviena dalībvalsts nav cēlusi iebildumus.

                  c. Aizvietot “Kopiena” ar “Savienību”

                  Kopš 2009. gada 1. decembra, kad stājies spēkā Lisabonas līgums, Eiropas Savienība pati par sevi ir ieguvusi konsolidētu juridisko statusu. Tomēr jēdziens “Eiropas Kopiena” joprojām ir ietverts starptautiskajos nolīgumos, kas stājās spēkā pirms Lisabonas līguma, kā tas ir attiecībā uz Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu. Tādēļ visā nolīgumā par vīzu režīma atcelšanu vārdu “Kopiena” ar grozošo nolīgumu aizstāj ar “Savienība”.

                  d. Kopīgās deklarācijas

                  Nolīgumam ir pievienotas divas kopīgās deklarācijas:

                  – par to, kā interpretēt 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, un

                  – par Islandi, Norvēģiju, Šveici un Lihtenšteinu.

                  e. Stāšanās spēkā

                  Šis nolīgums stāsies spēkā sestā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad pēdējā līgumslēdzēja puse paziņo otrai, ka ratifikācijas procedūras ir pabeigtas. Lai nodrošinātu juridisko noteiktību un ļautu ceļotājiem saprast un ievērot tiesību aktus, ir vajadzīgs pietiekami ilgs pārejas periods. Kad tiks pabeigta nolīguma ratifikācija, sešu mēnešu laikposms ļaus ceļotājiem pabeigt saskaņā ar veco definīciju aprēķināto īstermiņa uzturēšanos, pirms stājas spēkā jaunā īstermiņa uzturēšanās definīcija un tās 180 dienu retrospektīvais atsauces periods.

                  Visus citus noteikumus esošajā Nolīgumā starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu, tostarp to teritoriālo piemērošanas jomu, grozošais nolīgums neskar.

               6.SECINĀJUMS

               Ņemot vērā iepriekš izklāstītos apsvērumus, Komisija ierosina Padomei pēc Eiropas Parlamenta piekrišanas saņemšanas apstiprināt Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Bahamu Salu Sadraudzību, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu (“nolīgums”).

               2017/0169 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Bahamu Salu Sadraudzību, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar 218. panta 6. punkta otrās daļas a) apakšpunkta v) punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu
                  17
               ,

               tā kā:

               (1)Ar 2009. gada 30. novembra lēmumu Padome noslēdza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu. Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Bahamu Salu Sadraudzības pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju, “ne vairāk kā uz trīs mēnešiem sešu mēnešu laikposmā”.

               (2)Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 610/2013
                  18
                Savienības vīzu un robežu tiesību aktos tika ieviestas horizontālas izmaiņas un īstermiņa uzturēšanās ilgums noteikts ne ilgāks par 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā.

               (3)Nolīgumā starp Savienību un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu ir nepieciešams iekļaut šo jauno definīciju, lai pilnībā harmonizētu Savienības īstermiņa uzturēšanās režīmu.

               (4)Komisija Savienības vārdā ir risinājusi sarunas ar Bahamu Salu Sadraudzību par nolīgumu, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu (“nolīgums”).

               (5)Saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) Nr. 2017/[...] nolīgums ir parakstīts.

               (6)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK
                  19
               . Tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (7)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK
                  20
               . Tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (8)Tāpēc nolīgums būtu jāapstiprina,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Bahamu Salu Sadraudzību, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu (“nolīgums”).

               Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Padomes priekšsēdētājs Savienības vārdā sniedz nolīguma 2. pantā paredzēto paziņojumu
                  21
               .

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 182, 29.6.2013., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 239, 22.9.2000., 19. lpp.

                     (3)
                  OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.

                     (4)
                  OV L 243, 15.9.2009., 1. lpp.

                     (5)
                  OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.

                     (6)
                  OV L 169, 30.6.2009., 3. lpp.

                     (7)
                  OV L 169, 30.6.2009., 24. lpp.

                     (8)
                  OV L 169, 30.6.2009., 10. lpp.

                     (9)
                  Ar Brazīliju Eiropas Savienība noslēdza divus nolīgumus. Vienu attiecībā uz parasto pasu turētājiem (OV L 255, 21.9.2012., 4. lpp.) un vienu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētājiem (OV L 66, 12.3.2011., 2. lpp.).

                     (10)
                  OV L 169, 30.6.2009., 17. lpp.

                     (11)
                  OV L 169, 30.6.2009., 38. lpp.

                     (12)
                  OV L 169, 30.6.2009., 31. lpp.

                     (13)
                  Sal. “Mērķis” un “Uzturēšanās ilgums” nolīgumos.

                     (14)
                  COM(2014)468 final.

                     (15)
                  Padomes Lēmums, ar ko Komisiju pilnvaro sākt sarunas par grozījumiem nolīgumos par īstermiņa vīzu atcelšanu, kuri noslēgti starp Eiropas Savienību/Kopienu un Antigvu un Barbudu, Bahamu Salu Sadraudzību, Barbadosu, Brazīlijas Federatīvo Republiku, Maurīcijas Republiku, Sentkitsas un Nevisas Federāciju un Seišelu Republiku, ko Padome pieņēma 2014. gada 9. oktobrī.

                     (16)
                  COM(2016)194 final.

                     (17)
                  Piekrišana sniegta […].

                     (18)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 610/2013 (2013. gada 26. jūnijs), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), Konvenciju, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, Padomes Regulu (EK) Nr. 1683/95 un Regulu (EK) Nr. 539/2001, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 767/2008 un Regulu (EK) Nr. 810/2009 (OV L 182, 29.6.2013., 1. lpp.).

                     (19)
                  Padomes Lēmums 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.).

                     (20)
                  Padomes Lēmums 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.).

                     (21)
                  Nolīguma spēkā stāšanās dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 28.7.2017
            COM(2017) 394 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Bahamu Salu Sadraudzību, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu

               PIELIKUMS

               dokumentam

               Priekšlikums Padomes lēmumam

               par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Bahamu Salu Sadraudzību, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu

               NOLĪGUMS

               starp Eiropas Savienību un Bahamu Salu Sadraudzību, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu

               EIROPAS SAVIENĪBA,

               no vienas puses, un

               BAHAMU SALU SADRAUDZĪBA (turpmāk “Bahamu Salas”)

               no otras puses,

               turpmāk kopā “Līgumslēdzējas puses”,

               ŅEMOT VĒRĀ Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu (turpmāk “nolīgums”), kas stājās spēkā 2010. gada 1. aprīlī,

               ATKĀRTOTI APSTIPRINOT, cik svarīgi ir atvieglot tiešos personiskos kontaktus,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka šā nolīguma mērķis ir apmierināt līgumslēdzēju pušu pilsoņu vajadzības,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka “īstermiņa uzturēšanās” definīcija, kas sniegta nolīgumā (trīs mēneši sešu mēnešu laikposmā no pirmās ieceļošanas dienas) nav pietiekami precīza, un jo īpaši jēdziens “pirmā ieceļošanas diena” var radīt neskaidrības un jautājumus,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka ES “iekšējos” vīzu un robežu tiesību aktos ar Regulu (ES) Nr. 610/2013 (2013. gada 26. jūnijs) ir ieviestas horizontālas izmaiņas un tajā īstermiņa uzturēšanās ir definēta šādi: “90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā”,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka ieceļošanas/izceļošanas sistēmas mērķiem, kuru paredzēts ieviest Eiropas Savienībā, ir nepieciešama vienota un skaidri definēta “īstermiņa uzturēšanās” definīcija, kas ir piemērojama visiem trešo valstu valstspiederīgajiem,

               VĒLOTIES nodrošināt ceļotāju netraucētu plūsmu Līgumslēdzēju pušu robežšķērsošanas vietās,

               VĒLREIZ APSTIPRINOT to, ka nolīgums attiecas uz visu Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņiem, izņemot Apvienoto Karalisti un Īriju,

               ŅEMOT VĒRĀ Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu un Protokolu par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, kuri pievienoti Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un apstiprinot, ka šā nolīguma noteikumi neattiecas uz Apvienoto Karalisti un Īriju,

               IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.

               1. pants

               Nolīgumu groza saskaņā ar šā panta noteikumiem:

               (1)nosaukumā un 3. panta 5. punktā, 6. panta 1. punktā un 8. panta 7. punktā vārdu “Kopiena” aizstāj ar vārdu “Savienība” attiecīgajā locījumā;

               (2)nolīguma 1. panta vārdus “uz trīs mēnešiem sešu mēnešu laikā” aizstāj ar vārdiem “uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā”;

               (3)nolīguma 4. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

               “Eiropas Savienības pilsoņi var uzturēties Bahamu Salu teritorijā uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.”;

               (4)nolīguma 4. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

               “Bahamu Salu pilsoņi var uzturēties dalībvalstu teritorijā, kas pilnībā piemēro Šengenas acquis, uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā. Minēto laikposmu aprēķina neatkarīgi no jebkuras uzturēšanās reizes dalībvalstī, kura Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā.

               Bahamu Salu pilsoņi var uzturēties katras dalībvalsts teritorijā, kas Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā, uz laiku, kurš nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, neatkarīgi no uzturēšanās laika, kas aprēķināts attiecībā uz to dalībvalstu teritoriju, kurās pilnībā piemēro Šengenas acquis.”;

               (5)nolīguma 4. panta 3. punktā vārdus “trim mēnešiem” aizstāj ar vārdiem “90 dienām” un vārdu “Kopienas” aizstāj ar vārdu “Savienības”;

               (6)nolīguma 8. panta 4. punkta pēdējo teikumu aizstāj ar šādu:

               “Līgumslēdzēja puse, kas apturējusi šā nolīguma piemērošanu, nekavējoties informē otru Līgumslēdzēju pusi, ja minētās apturēšanas iemesli vairs nepastāv, un minēto apturēšanu atceļ”.

               2. pants

               Līgumslēdzējas puses ratificē vai apstiprina šo nolīgumu saskaņā ar to attiecīgajām procedūrām, un tas stājas spēkā sestā mēneša pirmajā dienā pēc datuma, kad pēdējā Puse paziņo otrai Pusei par iepriekš minēto procedūru pabeigšanu.

               Nolīgums ir sagatavots divtūkstoš septiņpadsmitā gada … … …., divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, horvātu, igauņu, itāliešu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā, un visi teksti ir vienlīdz autentiski.

               Eiropas Savienības vārdā –

               Bahamu Salu Sadraudzības vārdā –

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR ISLANDI, NORVĒĢIJU, ŠVEICI UN LIHTENŠTEINU

               Ir vēlams, ka Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas iestādes, no vienas puses, un Bahamu Salas, no otras puses, nekavējoties groza esošos divpusējos nolīgumus par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu ar tādiem pašiem nosacījumiem kā šajā nolīgumā.

               Kopīga deklarācija par to, kā interpretēt 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā

               Līgumslēdzējas puses saprot, ka laiks, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, kā paredzēts šā nolīguma 4. pantā, nozīmē vai nu nepārtrauktu apmeklējumu vai vairākus secīgus apmeklējumus, kuru ilgums nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā kopumā.

               Jēdziens “jebkurš” nozīmē, ka tiek piemērots “kustīgs” 180 dienu atsauces laikposms, skaitot atpakaļ katru uzturēšanās dienu pēdējo 180 dienu laikposmā, lai pārbaudītu, vai joprojām tiek izpildīta prasība par 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā. Tas cita starpā nozīmē, ka pēc nepārtrauktas 90 dienu ilgas prombūtnes var atkal uzturēties uz laiku līdz 90 dienām.

               ________


				|

		52014PC0208

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Kuģošanas drošības komitejas 93. sesijā attiecībā uz SOLAS konvencijas II-2/1., 2/3., 2/9.7., 2/13.4., 2/18., 2/20.-1., 2/29. noteikuma, III nodaļas, Glābšanas līdzekļu kodeksa un 2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas kodeksa grozījumu pieņemšanu /* COM/2014/0208 final - 2014/0119 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           IEVADS
Šis Komisijas priekšlikums attiecas uz
Savienības nostāju Starptautiskās Jūrniecības
organizācijas (IMO) Kuģošanas drošības komitejas (MSC)
93. sesijā saistībā ar septiņiem grozījumiem, kas
atsevišķi izklāstīti turpmākajās
apakšiedaļās.
1.1.        Grozījumi SOLAS
konvencijas II-2/3. un II-2/9.7. noteikumā attiecībā uz
ventilācijas cauruļvadu ugunsizturību jaunos kuģos
Ar šiem grozījumiem SOLAS konvencijas
II-2. nodaļā ievieš jaunas prasības kuģu ventilācijas
sistēmām. Grozījumu mērķis ir arī precizēt
prasības attiecībā uz uguns un dūmu
slāpētāju uzstādīšanu un ar tālvadību
vadāmiem uguns slāpētājiem. Ir pievienotas arī jaunas
uguns slāpētāja un dūmu slāpētāja
definīcijas.
Šīs izmaiņas ir izklāstītas MSC
92/26/Add.1. 13. pielikumā. MSC 92. ziņojuma (MSC 92/26)
8.6. punktā norādīts, ka minētie grozījumi tiks
pieņemti MSC 93. sesijā.
1.2.        Grozījumi SOLAS
konvencijas II-2/13.4. noteikumā attiecībā uz papildu
glābšanas izejām no mašīntelpām jaunos pasažieru un kravas
kuģos
SOLAS konvencijas
II-2. nodaļā ietvertas prasības par glābšanas izejām
ugunsgrēka gadījumā. Šo SOLAS konvencijas prasību
grozījumu mērķis ir nodrošināt, lai mašīntelpās
kāpnes ar atklātiem pakāpieniem, kuras ir daļa no
evakuācijas ceļa un neatrodas aizsargātā šahtā, būtu
izgatavotas no tērauda. Turklāt ir ieviestas prasības attiecībā
uz evakuācijas ceļiem no darbnīcām mašīntelpās.
Šīs izmaiņas ir izklāstītas MSC
92/26/Add.1. 13. pielikumā. MSC 92. ziņojuma (MSC 92/26)
8.17. punktā norādīts, ka minētie grozījumi tiks
pieņemti MSC 93. sesijā.
1.3.        Grozījumi SOLAS
konvencijas II-2/18. noteikumā attiecībā uz helikopteru
nolaišanās laukumiem uz jauniem ro-ro pasažieru kuģiem
SOLAS konvencijas
II-2. nodaļā ietvertas prasības par helikopteru
iekārtām. Šo SOLAS konvencijas grozījumu mērķis
ir no 2012. gada 22. jūnija ieviest IMO
cirkulāru MSC.1/Circ.1431 – Pamatnostādnes
attiecībā uz helikopteru iekārtās uzstādītu putu
ugunsdzēsības iekārtu apstiprināšanu.
Tādējādi tiek prasīts, lai putu ugunsdzēsības
sistēma atbilstu šīm pamatnostādnēm.
Šīs izmaiņas ir izklāstītas MSC
92/26/Add.1. 13. pielikumā. MSC 92. ziņojuma (MSC 92/26)
8.30. punktā norādīts, ka minētie grozījumi tiks
pieņemti MSC 93. sesijā.
1.4.        Grozījumi SOLAS
konvencijas III nodaļā un ar to saistītajās
prasībās attiecībā uz visu kuģu glābšanas laivu
un dežūrlaivu periodisko apkalpošanu un tehnisko apkopi
SOLAS konvencijas III
nodaļā ietvertas prasības par glābšanas
līdzekļiem. Šo SOLAS konvencijas grozījumu
mērķis ir noteikt, lai prasības attiecībā uz
glābšanas laivu un dežūrlaivu periodisko apkalpošanu un tehnisko
apkopi būtu obligātas.
Šīs izmaiņas ir izklāstītas MSC
92/26/Add.2. 31. pielikumā. MSC 92. ziņojuma (MSC 92/26)
13.16. punktā norādīts, ka minētie grozījumi tiks
pieņemti MSC 93. sesijā.
1.5.        Grozījumi Glābšanas
līdzekļu (LSA) kodeksā attiecībā uz
glābšanas vestu atsauces testa ierīcēm – ar saistītajiem
Pārskatītajiem ieteikumiem par glābšanas līdzekļu
testēšanu un Pamatnostādnēm par nokomplektētas
pieaugušajiem paredzēto glābšanas līdzekļu atsauces testa
ierīces konstrukcijas validēšanu
IMO Glābšanas
līdzekļu kodeksā ietvertas prasības par glābšanas
līdzekļiem. Ar šiem Glābšanas līdzekļu kodeksa
grozījumiem ievieš jaunas prasības par glābšanas vestu atsauces
testa ierīcēm.
Šīs izmaiņas ir izklāstītas MSC
92/26/Add.2. 34. pielikumā. MSC 92. ziņojuma (MSC 92/26)
13.27.1. punktā norādīts, ka minētie grozījumi
tiks pieņemti MSC 93. sesijā.
1.6.        Grozījumi SOLAS
konvencijas II-1/29. noteikumā attiecībā uz prasībām
stūres mehānisma izmēģinājumiem
SOLAS konvencijas II-1.
nodaļā ietvertas prasības par stūres mehānismu un
noteikti līdzekļi, ar kuriem var pierādīt atbilstību.
Ar šiem SOLAS konvencijas grozījumiem paredz alternatīvus
atbilstības pierādīšanas līdzekļus gadījumos, kad
nav iespējama pierādīšana ar izmēģinājumiem
jūrā, kuģim kuģojot ar visdziļāko iegrimi.
Šīs izmaiņas ir izklāstītas MSC
92/26/Add.2. 35. pielikumā. MSC 92. ziņojuma (MSC 92/26)
13.29. punktā norādīts, ka minētie grozījumi tiks
pieņemti MSC 93. sesijā.
1.7.        Grozījumi
2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas kodeksā,
galvenokārt lai to saskaņotu ar klasifikācijas
sabiedrību/atzīto organizāciju praksi
Stāvokļa novērtēšanas
sistēmā (CAS) ir noteikta pastiprinātas pārbaudes
shēma vecākiem kuģiem. Beramkravu kuģu un naftas
tankkuģu apsekojumu laikā veicamo uzlaboto pārbaužu
programmā jeb pastiprinātās apsekošanas programmā
norādīts, kā īstenot šādu pastiprinātu
pārbaudi. Tā kā pastiprinātās apsekošanas programmu
izmanto kā līdzekli CAS mērķu sasniegšanai,
stāvokļa novērtēšanas sistēmā atsaucas uz pastiprinātās
apsekošanas programmas izmantošanu šādam nolūkam. Šo
Pastiprinātās apsekošanas programmas kodeksa grozījumu
mērķis ir saskaņot programmu ar aktuālo praksi.
Šīs izmaiņas ir izklāstītas MSC
92/26/Add.2. 36. pielikumā. MSC 92. ziņojuma (MSC 92/26)
13.33. punktā norādīts, ka minētie grozījumi tiks
pieņemti MSC 93. sesijā.
2.           IMO GROZĪJUMU
PIEŅEMŠANA
2.1.        SOLAS konvencijas
II-2/1., 2/3., 2/9.7., 2/13.4., 2/18., 2/20.-1., 2/29. noteikuma,
III nodaļas, Glābšanas līdzekļu kodeksa un
2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas kodeksa
grozījumu pieņemšana
Šie grozījumi apstiprināti
Kuģošanas drošības komitejas 92. sesijā, kas notika
2013. gada 12.-21. jūnijā, un tie tiks iesniegti
pieņemšanai minētās komitejas 93. sesijā, kas notiks
2014. gada 14.-23. maijā.
2.2.        Grozījumu
pieņemšana un stāšanās spēkā
Pēc apstiprināšanas un pieņemšanas minētajā
komitejā iepriekš izklāstītie grozījumi tiks iesniegti
attiecīgajām līgumslēdzējām pusēm, lai
tās dotu savu piekrišanu uzņemties saistības, kas izriet no minētajiem
grozījumiem.
3.           ATTIECĪGIE ES
TIESĪBU AKTI UN ES KOMPETENCE
3.1.        Grozījumi SOLAS
konvencijas II-2/3. un II-2/9.7. noteikumā attiecībā uz
ventilācijas cauruļvadu ugunsizturību jaunos kuģos
Ar Direktīvas 2009/45/EK[1] par pasažieru kuģu
drošības noteikumiem un standartiem 1. pielikuma
II-2. nodaļu Savienība jau ieviesusi prasības par
ugunsdrošību, ugunsgrēka atklāšanu un ugunsgrēka
likvidēšanu. Minētās nodaļas A daļas 12. noteikumā
paredzētas īpašas prasības  ventilācijas cauruļvadiem,
kuras izriet no tiem pašiem SOLAS konvencijas noteikumiem, ko tagad
nodomāts grozīt. Turklāt iepriekš minētā pielikuma
II-2. nodaļas B daļas 9. noteikumā sīki
izklāstītas visaptverošas prasības par materiāliem, no
kā jābūt izgatavotiem ventilācijas cauruļvadiem
dažādās pasažieru kuģa daļās atkarībā no
tā klases.  SOLAS konvencijas II-2. nodaļas C daļas
9. noteikuma grozījumi aizstāj visu 7. punktu par
ventilācijas sistēmām, kas attiecas uz cauruļvadu
šķērsojumu vietu noteikšanu un testēšanu, ietverot īpašus
noteikumus  pasažieru kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā
36 pasažierus.
Ja iepriekš minētie grozījumi tiktu
pieņemti, būtu jāpārskata
Direktīvā 2009/45/EK noteiktās prasības
ventilācijas cauruļvadiem. Tas attiecas, piemēram, uz
direktīvas 1. pielikuma II-2. nodaļas A daļas 12. noteikumā
paredzētajām prasībām par cauruļvadu
šķērsojumu vietām un uz B daļas 9. noteikuma
prasībām par ventilācijas sistēmām kuģos, kas
pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus.
Tāpēc SOLAS konvencijas
grozījumi, kurus paredzēts pieņemt, var ietekmēt Direktīvā 2009/45/EK
noteiktās prasības ventilācijas cauruļvadiem.
3.2.        Grozījumi SOLAS
konvencijas II-2/13.4. noteikumā attiecībā uz papildu
glābšanas izejām no mašīntelpām jaunos pasažieru un kravas
kuģos
Ar Direktīvas 2009/45/EK
1. pielikuma II-2. nodaļu, it sevišķi ar nodaļas B
daļas (Ugunsdrošības pasākumi) 6. noteikumu, Savienība
jau ieviesusi prasības par glābšanas izejām no
mašīntelpām pasažieru kuģos, kuras izriet no tiem pašiem SOLAS
konvencijas noteikumiem, ko tagad nodomāts grozīt.
Ja iepriekš minētie grozījumi tiktu
pieņemti, būtu jāpārskata
Direktīvā 2009/45/EK noteiktās prasības par
glābšanas izejām, ņemot vērā īpašos noteikumus,
kas piemērojami starpsienu klājam, un noteikumus par glābšanas
izejām no mehānismu vadības telpām.
Tāpēc SOLAS konvencijas
grozījumi, kurus paredzēts pieņemt, var ietekmēt
Direktīvā 2009/45/EK noteiktās prasības par
glābšanas izejām no mašīntelpām jaunos pasažieru
kuģos.
3.3.        Grozījumi SOLAS
konvencijas II-2/18. noteikumā attiecībā uz helikopteru
nolaišanās laukumiem uz jauniem ro-ro pasažieru kuģiem
Ar Direktīvas 2009/45/EK
1. pielikuma II-2. nodaļu Savienība jau ieviesusi
prasības par helikopteru nolaišanās laukumu nodrošināšanu. It
sevišķi minētās nodaļas B daļas
18. noteikumā paredzēts, ka "kuģiem, uz kuriem ir
helikopteru pacelšanās un nolaišanās laukums, piemēro 2003. gada
1. janvārī pārskatītās SOLAS konvencijas II‑2.
nodaļas G daļas 18. noteikuma prasības". Šīs
prasības tagad nodomāts grozīt.
Ja iepriekš minētie grozījumi tiktu
pieņemti, būtu jāpārskata Direktīvā 2009/45/EK
noteiktās prasības par helikopteru nolaišanās laukumiem uz
jauniem ro-ro pasažieru kuģiem.
Tāpēc SOLAS konvencijas
grozījumi, kurus paredzēts pieņemt, var ietekmēt
Direktīvā 2009/45/EK noteiktās prasības par
helikopteru nolaišanās laukumiem, nosakot satvaru šādu noteikumu
pārskatīšanai.
3.4.        Grozījumi SOLAS
konvencijas III nodaļā un ar to saistītajās
prasībās attiecībā uz visu kuģu glābšanas laivu
un dežūrlaivu periodisko apkalpošanu un tehnisko apkopi
Ar Direktīvas 2009/45/EK par pasažieru
kuģu drošības noteikumiem un standartiem 1. pielikuma
III nodaļas 12. noteikumu Savienība jau ieviesusi
prasības par glābšanas līdzekļu gatavību
ekspluatācijai, apkopi un pārbaudēm. 12. noteikuma
2. punktā paredzēts, ka "glābšanas līdzekļu
apkopi un pārbaudes veic saskaņā ar SOLAS III/20. noteikuma
prasībām". Tādējādi direktīvā
prasīta atbilstība attiecīgajiem SOLAS konvencijas
noteikumiem, ko tagad nodomāts grozīt, un jebkuras izmaiņas
tieši skars ES tiesību aktus.
Tāpēc ierosinātie attiecīgo SOLAS
konvencijas noteikumu grozījumi ietekmēs
Direktīvā 2009/45/EK noteiktās prasības par
glābšanas līdzekļu gatavību ekspluatācijai, apkopi un
pārbaudēm.
3.5.        Grozījumi Glābšanas
līdzekļu kodeksā attiecībā uz glābšanas vestu
atsauces testa ierīcēm – ar saistītajiem Pārskatītajiem
ieteikumiem par glābšanas līdzekļu testēšanu un
Pamatnostādnēm par nokomplektētas pieaugušajiem paredzēto
glābšanas līdzekļu atsauces testa ierīces konstrukcijas
validēšanu
Ar Direktīvas 2009/45/EK par pasažieru
kuģu drošības noteikumiem un standartiem 1. pielikuma
III nodaļu Savienība jau ieviesusi prasības par
individuālajiem glābšanas līdzekļiem. It sevišķi
minētās nodaļas 2. noteikuma 2. punktā
paredzēts, ka visi šādi līdzekļi "atbilst [..] LSA
kodeksam".
Turklāt Direktīvas 96/98/EK[2] par kuģu
aprīkojumu 5. panta 1. punktā noteikts, ka
"aprīkojums, kas minēts A.1 pielikumā un ko uzstāda uz
Kopienas kuģa [..] atbilst šajā pielikumā minēto
starptautisko tiesību instrumentu piemērojamām
prasībām". A.1 pielikuma tabulas A.1/1.4. punktā
norādītais glābšanas vestēm piemērojamais standarts ir
IMO Rezolūcija MSC.48(66) (LSA kodekss), un
piemērojamie testēšanas standarti ir norādīti IMO
Rezolūcijā A.689(17) ar grozījumiem.
Tādējādi abās
direktīvās prasīta atbilstība attiecīgajiem SOLAS
konvencijas noteikumiem, ko tagad nodomāts grozīt, un jebkuras šo
noteikumu izmaiņas tieši skars ES tiesību aktus.
Tāpēc ierosinātie LSA
kodeksa grozījumi ietekmēs Direktīvā 2009/45/EK un
Direktīvā 96/98/EK noteiktās prasības.
3.6.        Grozījumi SOLAS
konvencijas II-1/29. noteikumā attiecībā uz prasībām
stūres mehānisma izmēģinājumiem
Ar Direktīvas 2009/45/EK
1. pielikuma II-1. nodaļas C daļas 6. un 7. noteikumu
Savienība jau ieviesusi prasības stūres mehānisma
izmēģinājumiem, kuras izriet no tiem pašiem SOLAS
konvencijas noteikumiem, ko tagad nodomāts grozīt, un atkārto
tos.
Ja iepriekš minētie grozījumi tiktu
pieņemti, būtu jāpārskata
Direktīvā 2009/45/EK noteiktās prasības par galveno
stūres mehānismu un stūres palīgmehānismu, ņemot
vērā jaunos SOLAS konvencijas noteikumus.
Tāpēc SOLAS konvencijas
grozījumi, kurus paredzēts pieņemt, var ietekmēt Direktīvā 2009/45/EK
noteiktās prasības.
3.7.        Grozījumi
2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas kodeksā,
galvenokārt lai to saskaņotu ar klasifikācijas
sabiedrību/atzīto organizāciju praksi
Regulas (ES) Nr. 530/2012[3], ar ko paredz
paātrināti pakāpeniski ieviest prasību par dubultkorpusu
vai līdzvērtīgu konstrukciju attiecībā uz vienkorpusa
naftas tankkuģiem, mērķis ir izveidot MARPOL 73/78
dubultkorpusa vai līdzvērtīgas konstrukcijas prasību
paātrinātas pakāpeniskas ieviešanas plānu vienkorpusa
naftas tankkuģiem, kā noteikts minētās regulas
3. pantā, un aizliegt transportēt uz vai no dalībvalstu
ostām smagos naftas produktus vienkorpusa naftas tankkuģos.
Ar šo regulu tiek padarīta obligāta IMO
stāvokļa novērtēšanas sistēmas piemērošana
vienkorpusa naftas tankkuģiem, kas ir vairāk nekā 15 gadus
veci. Regulas 5. pantā prasīts šādiem tankkuģiem
izpildīt CAS, kas ir definēta 6. pantā kā
stāvokļa novērtēšanas sistēma, kura pieņemta ar
2001. gada 27. aprīļa Rezolūciju MEPC 94(46),
kas grozīta ar 2002. gada 11. oktobra Rezolūciju MEPC 99(48)
un 2003. gada 4. decembra Rezolūciju MEPC 112(50). Beramkravu
kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā veicamo uzlaboto
pārbaužu programmā jeb pastiprinātās apsekošanas
programmā norādīts, kā īstenot šādu
pastiprinātu novērtēšanu. Tā kā pastiprinātās
apsekošanas programmu izmanto kā līdzekli stāvokļa
novērtēšanas sistēmas mērķu sasniegšanai, jebkuras
šīs programmas pārbaužu izmaiņas kļūs tieši un
automātiski piemērojamas ar Regulas (ES) Nr. 530/2012
starpniecību.
Tāpēc grozījumi, kurus
paredzēts pieņemt MSC 93. sesijā un kuri ieviestu
izmaiņas Pastiprinātās apsekošanas programmas kodeksā,
skartu ES tiesību aktus, piemērojot Regulu (ES) Nr. 530/2012.
3.8.        Kopsavilkums
Ņemot vērā iepriekš minētos
attiecīgos ES tiesību aktus, Komisija uzskata, ka septiņu
iepriekš izklāstīto grozījumu pieņemšana, kas
paredzēta MSC 93. sesijā, ir ES ekskluzīvā
kompetencē, kas Savienībai piešķirta ar LESD 3. panta
2. punktu, ciktāl attiecīgo starptautisko tiesību
instrumentu pieņemšana var ietekmēt kopīgos noteikumus vai
mainīt to darbības jomu.
Atbilstīgi konsolidētajai
judikatūrai, pat ja Savienība nav IMO locekle,
dalībvalstis nav pilnvarotas uzņemties saistības, kas var
ietekmēt ES tiesību aktus, kuri pieņemti, lai sasniegtu
līgumu mērķus, ja vien tās nav pilnvarotas tā
rīkoties ar Padomes lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma.
4.           SECINĀJUMS
Tāpēc Komisija nāk klajā ar
priekšlikumu Padomes lēmumam par nostāju, kas Eiropas Savienības
vārdā jāieņem attiecībā uz
1.1.–1.7. punktā norādītajiem grozījumiem, kurus
paredzēts pieņemt Kuģošanas drošības komitejas
93. sesijā.
2014/0119 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS
par nostāju, kas Eiropas Savienības
vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības
organizācijas Kuģošanas drošības komitejas 93. sesijā
attiecībā uz SOLAS konvencijas II-2/1., 2/3., 2/9.7., 2/13.4.,
2/18., 2/20.-1., 2/29. noteikuma, III nodaļas, Glābšanas
līdzekļu kodeksa un 2011. gada Pastiprinātās
apsekošanas programmas kodeksa grozījumu pieņemšanu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas
Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu un
218. panta 9. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
tā kā:
(1)       Eiropas Savienībai
jūras transporta nozarē būtu jāpievēršas
kuģošanas drošības uzlabošanai.
(2)       Starptautiskās Jūrniecības
organizācijas IMO Kuģošanas drošības komiteja (MSC)
92. sesijā apstiprināja SOLAS konvencijas II-2/1., 2/3.,
2/9.7., 2/13.4., 2/18., 2/20.-1., 2/29. noteikuma, III nodaļas,
Glābšanas līdzekļu kodeksa un 2011. gada
Pastiprinātās apsekošanas programmas kodeksa grozījumus.
Minētos grozījumus ir paredzēts pieņemt MSC 93.
sesijā, kas notiks 2014. gada maijā.
(3)       Ar grozījumiem SOLAS
konvencijas II-2/3. un II-2/9.7. noteikumā attiecībā uz
ventilācijas cauruļvadu ugunsizturību jaunos kuģos tiks
ieviestas jaunas prasības kuģu ventilācijas sistēmām,
tostarp pasažieru kuģos, kas pārvadā vairāk nekā 36
pasažierus. Direktīvas 2009/45/EK[4]
par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem
1. pielikuma II-2. nodaļas A daļas 12. noteikumā
paredzētās prasības par cauruļvadu šķērsojumu
vietām un B daļas 9. noteikuma prasības par
ventilācijas sistēmām kuģos, kas pārvadā
vairāk nekā 36 pasažierus, attiecas uz šiem jautājumiem un izriet
no minētajiem SOLAS konvencijas noteikumiem, ko tagad nodomāts
grozīt.
(4)       Ar grozījumiem SOLAS
konvencijas II-2/13.4. noteikumā tiks ieviestas papildu glābšanas
izejas no mašīntelpām jaunos pasažieru un kravas kuģos.
Direktīvas 2009/45/EK 1. pielikuma II-2. nodaļas B
daļas 6. noteikumā (Evakuācijas līdzekļi)
paredzētās prasības attiecas uz šiem jautājumiem un izriet
no minētajiem SOLAS konvencijas noteikumiem, ko tagad nodomāts
grozīt.
(5)       Grozījumi SOLAS
konvencijas II-2/18. noteikumā attiecībā uz helikopteru
nolaišanās laukumiem uz jauniem ro-ro pasažieru kuģiem ietvers
prasību par to, ka putu ugunsdzēsības sistēmām
jāatbilst IMO 2012. gada 22. jūnija
cirkulāram MSC.1/Circ.1431 – Pamatnostādnes
attiecībā uz helikopteru iekārtās uzstādītu putu
ugunsdzēsības iekārtu apstiprināšanu. Direktīvas
2009/45/EK 1. pielikuma II-2. nodaļas B daļas
18. noteikumā paredzēts, ka kuģi, uz kuriem ir helikopteru
pacelšanās un nolaišanās laukums, atbilst 2003. gada 1.
janvārī pārskatīto SOLAS konvencijas noteikumu
prasībām, ko tagad nodomāts grozīt.
(6)       To grozījumu
mērķis, kas paredzēti SOLAS konvencijas III nodaļas
20. noteikumā un ar to saistītajās prasībās
attiecībā uz visu kuģu glābšanas laivu un dežūrlaivu
periodisko apkalpošanu un tehnisko apkopi, ir noteikt, ka šīs sīki
izstrādātās prasības ir obligātas. Direktīvas
2009/45/EK 1. pielikuma III nodaļā noteikts, ka
glābšanas līdzekļu apkopi un pārbaudes veic
saskaņā ar tām pašām SOLAS III/20. noteikuma
prasībām, ko tagad nodomāts grozīt.
(7)       Ar grozījumiem
Glābšanas līdzekļu (LSA) kodeksā attiecībā
uz glābšanas vestu atsauces testa ierīcēm tiks ieviestas jaunas
prasības atsauces testa ierīcēm. Direktīvas 2009/45/EK
1. pielikuma III nodaļas 2. noteikuma 2. punktā
norādīts, ka visi šādi individuālie glābšanas
līdzekļi atbilst LSA kodeksam. Turklāt Direktīvas 96/98/EK[5] par kuģu
aprīkojumu 5. panta 1. punktā noteikts, ka aprīkojums,
kas minēts tās A.1 pielikumā un ko uzstāda uz Kopienas
kuģa, atbilst minētajā pielikumā norādīto
starptautisko tiesību instrumentu piemērojamām prasībām.
A.1 pielikuma tabulas A.1/1.4. ierakstā norādītais
glābšanas vestēm piemērojamais standarts ir IMO
Rezolūcija MSC.48(66) – LSA kodekss, ko tagad nodomāts
grozīt.
(8)       Ar grozījumiem SOLAS
konvencijas II-1/29. noteikumā attiecībā uz prasībām
stūres mehānisma izmēģinājumiem tiks ieviestas papildu
prasības atbilstības pierādīšanai ar
izmēģinājumiem jūrā. Direktīvas 2009/45/EK
1. pielikuma II-1. nodaļas C daļas 6. un 7. noteikums
izriet no tā paša SOLAS konvencijas II-1. nodaļas C
daļas 29. noteikuma par prasībām attiecībā uz galveno
stūres mehānismu un stūres palīgmehānismu, kuru tagad
nodomāts grozīt, un atkārto to.
(9)       Grozījumi
2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas kodeksā to
saskaņo ar klasifikācijas sabiedrību praksi. Regulas (ES)
Nr. 530/2012[6],
ar ko paredz paātrināti pakāpeniski ieviest prasību par
dubultkorpusu vai līdzvērtīgu konstrukciju attiecībā
uz vienkorpusa naftas tankkuģiem, 5. un 6. pants padara obligātu
IMO stāvokļa novērtēšanas sistēmas (CAS)
piemērošanu vienkorpusa naftas tankkuģiem, kas ir vairāk
nekā 15 gadus veci. Beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu
laikā veicamo uzlaboto pārbaužu programmā jeb
pastiprinātās apsekošanas programmā norādīts, kā
īstenot šādu pastiprinātu novērtēšanu. Tā kā
pastiprinātās apsekošanas programmu izmanto kā līdzekli
stāvokļa novērtēšanas sistēmas mērķu
sasniegšanai, jebkuras šīs programmas pārbaužu izmaiņas
kļūs automātiski piemērojamas ar Regulas (ES) Nr. 530/2012
starpniecību.
(10)     Savienība nav ne IMO
locekle, ne attiecīgo konvenciju un kodeksu līgumslēdzēja
puse. Tādēļ nepieciešams, ka Padome pilnvaro dalībvalstis
paust Savienības nostāju un dot savu piekrišanu uzņemties
saistības, kas izriet no minētajiem grozījumiem,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1.           Savienības nostāja IMO
Kuģošanas drošības komitejas 93. sesijā ir piekrist SOLAS
konvencijas II-2/3., 2/9.7., 2/13.4. un 2/18. noteikuma grozījumu
pieņemšanai, kā izklāstīts IMO dokumenta MSC
92/26.Add.1 13. pielikumā, un SOLAS konvencijas II-2/20.-1.,
2/29. noteikuma, III nodaļas, Glābšanas līdzekļu
kodeksa un 2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas kodeksa
grozījumu pieņemšanai, kā attiecīgi izklāstīts IMO
dokumenta MSC 92/26.Add.2 31., 34., 35. un 36. pielikumā.
2.           Šā panta
1. punktā noteikto Savienības nostāju, kopīgi
rīkojoties Savienības interesēs, pauž dalībvalstis, kuras
ir IMO locekles.
3.           Par formālām un
sīkām izmaiņām šajā nostājā var vienoties,
neizdarot grozījumus tajā.
2. pants
Ar šo dalībvalstis tiek pilnvarotas
Savienības interesēs dot savu piekrišanu uzņemties
saistības, kas izriet no 1. panta 2. punktā minētajiem
grozījumiem.
3. pants
Šis lēmums ir adresēts
dalībvalstīm.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 163, 25.6.2009., 1. lpp.
[2]               OV L 46, 17.2.1997., 25. lpp.
[3]               OV L 172, 30.6.2012., 3. lpp.
[4]               OV L 163, 25.6.2009., 1. lpp.
[5]               OV L 46, 17.2.1997., 25. lpp.
[6]               OV L 172, 30.6.2012., 3. lpp.


Grozīts priekšlikums Padomes lēmumspar īpašo programmu „Idejas”, ar ko īsteno Eiropas Kopienas Septīto pamatprogrammu pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (no 2007. līdz 2013. gadam) Labojums saskaņā ar 2006. gada 17. maija vienošanos par finanšu plānu laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam (iesniegusi Komisija atbilstīgi EK Līguma 250. panta 2. punktam)


title: Priekšlikums Padomes lēmums ar ko Itālijas Republikai atļauj piemērot pasākumus, atkāpjoties no 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 168. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (Autentisks ir tikai teksts itāļu valodā)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0238

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 7.5.2007COM(2007) 238 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSar ko Itālijas Republikai atļauj piemērot pasākumus, atkāpjoties no 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 168. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (Autentisks ir tikai teksts itāļu valodā)(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPRIEKšLIKUMA KONTEKSTS |Priekšlikuma pamatojums un mērķi Atbilstīgi 395. panta 1. punktam 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij piemērot īpašus pasākumus, atkāpjoties no minētās direktīvas, nolūkā vienkāršot nodokļa iekasēšanas procedūru vai novērst noteiktu veidu nodokļa nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļa maksāšanas. Itālija vēstulē, kas reģistrēta Komisijas Ģenerālsekretariātā, lūdza atļauju ieviest pasākumus, atkāpjoties no Direktīvas 2006/112/EK 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 168. panta. Atbilstīgi Direktīvas 2006/112/EK 395. panta 2. punktam Komisija 2007. gada 28. februārī informēja pārējās dalībvalstis par Itālijas lūgumu. Komisija 2006. gada 21. novembrī paziņoja Itālijai, ka tās rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu lūguma izvērtēšanai. |Vispārīgais konteksts Direktīvas 2006/112/EK 168. pantā noteikts, ka nodokļu maksātājam ir tiesības atskaitīt PVN, kas maksājams par pirkumiem, kuri veikti saistībā ar darījumiem, par ko uzliek nodokli. Tās pašas direktīvas 26. panta 1. punkta a) apakšpunktā noteikts, ka preču, kas ir saimnieciskās darbības aktīvu daļa, izmantošanu privātām vajadzībām uzskata par pakalpojumu sniegšanu par atlīdzību, ja PVN par šīm precēm ir bijis atskaitāms. Šī sistēma ļauj atgūt PVN, sākotnēji iegādājoties aktīvus, kurus izmanto gan saimnieciskajai darbībai, gan privātām vajadzībām, bet lai nodrošinātu to, ka galapatēriņš tiek aplikts ar nodokli, izmantošanu privātām vajadzībām uzskata par pakalpojumu sniegšanu, un ar to saistīto PVN personas, kas nav nodokļu maksātājas, nevar atgūt. Transportlīdzekļu gadījumā šo sistēmu piemērot ir sarežģīti vairāku iemeslu dēļ, bet galvenokārt tādēļ, ka ir grūti skaidri nodalīt izmantošanu privātām vajadzībām un izmantošanu saimnieciskajai darbībai. Ja tiek veikta attiecīga uzskaite, tās uzturēšana un kontrole ir papildu apgrūtinājums gan uzņēmumiem, gan pārvaldes iestādēm. Attiecīgo transportlīdzekļu lielais daudzums nozīmē, ka pat nelieli atsevišķi nodokļa nemaksāšanas gadījumi kopumā var veidot ievērojamas summas. Kā alternatīvu direktīvā noteiktajai sistēmai Itālijas nodokļu iestādes lūdza atļaut tām vienkārši ieviest sākotnējā atskaitījuma ierobežojumu noteiktas procentuālās daļas apmērā un savukārt atbrīvot uzņēmumus no pienākuma veikt nodokļa uzskaiti privātas izmantošanas gadījumā. Šā pasākuma priekšrocība ir sistēmas vienkāršošana visām iesaistītajām personām, vienlaikus nodrošinot, ka tiek iekasēta nodokļa procentuālā daļa, kas citādi varētu tikt nesamaksāta. Tiek lūgts ierobežojums 60 % apmērā. Tas pamatots ar Itālijas veikto izpēti un atbilstīgi priekšlikuma noteikumiem tiktu pārskatīts pēc diviem izņēmuma darbības gadiem. Jauno sistēmu piemēros visiem uzņēmumiem, kuros transportlīdzekļus izmanto ne tikai saimnieciskajai darbībai. Vienkāršošanas priekšrocība, ko dod vienotas standarta likmes piemērošana, zustu, ja uzņēmumiem būtu izvēles iespēja nepiemērot minēto sistēmu. Tomēr uz atsevišķiem transportlīdzekļiem atskaitīšanas tiesību ierobežojums neattieksies, un tādēļ uz tiem attieksies parastie noteikumi. Pirmkārt, no ierobežojuma darbības jomas tiks izslēgti visi transportlīdzekļi ar vairāk nekā 9 sēdvietām (ieskaitot vadītāja vietu) un tādi transportlīdzekļi, kas pārsniedz noteiktu masu. Tādējādi ierobežojuma piemērošanas jomā iekļauti galvenokārt vieglie automobiļi, autofurgoni, pikapi, motocikli un mopēdi. Bez tam ierobežojums neattiecas uz visiem turpmāk minētajiem transportlīdzekļiem, pat ja tie ietilpst piemērošanas jomā un neatkarīgi no to izmantošanas privātām vajadzībām: transportlīdzekļi, kas pieder uzņēmumiem, kuru saimnieciskā darbība ir transportlīdzekļu pirkšana un pārdošana; transportlīdzekļi, kas iegādāti, lai tos iznomātu vai izīrētu; taksometri, transportlīdzekļi, kurus autoskolās izmanto mācībām, un transportlīdzekļi, kurus izmanto tirdzniecības pārstāvji. |Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Ir spēkā vai ir bijuši spēkā citi izņēmumi, ar ko ierobežo tiesības atskaitīt PVN attiecībā uz transportlīdzekļiem. Pašlaik Apvienotajā Karalistē ir spēkā izņēmums, ar ko atļauj līdz 50 % ierobežot īrētāja vai nomnieka, kas ir nodokļu maksātājs, tiesības atskaitīt priekšnodokli par maksājumiem, ko veic par saimnieciskajai darbībai izmantojama vieglā automobiļa īri vai nomu, ja šādu vieglo automobili izmanto arī privātām vajadzībām. Apvienotajai Karalistei arī atļauts šādu vieglo automobiļu izmantošanu privātām vajadzībām neuzskatīt par pakalpojumu sniegšanu par atlīdzību. Direktīvas 2006/112/EK 176. pantā noteikts, ka Padome lems, uz kuriem izdevumiem neattiecas PVN atskaitīšana. Līdz tam dalībvalstīm atļauts saglabāt visus izņēmumus, kas bija spēkā 1979. gada 1. janvārī. Tādējādi ir vairāki „nogaidoši” noteikumi, ar ko ierobežo tiesības atskaitīt nodokļus attiecībā uz transportlīdzekļiem. |Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Nepiemēro. |APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS |Apspriešanās ar ieinteresētajām personām |Nepiemēro. |Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana |Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. |Ietekmes novērtējums Priekšlikuma mērķis ir novērst izvairīšanos no PVN maksāšanas un vienkāršot nodokļa iekasēšanas procedūru, un tādējādi tam ir iespējama pozitīva ietekme. Šo risinājumu Itālija uzskata par piemērotu pasākumu, un tas ir salīdzināms ar citiem izņēmumiem, kas ir bijuši spēkā pagātnē vai ir spēkā pašlaik. Pieprasītais pasākums ir arī līdzīgs pieejai, kas izklāstīta Komisijas priekšlikumā COM(2004) 728, kurā ietverti noteikumi par to, uz kādiem izdevumiem var attiecināt atskaitīšanas tiesību ierobežojumu. |PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI |Ierosināto pasākumu kopsavilkums Atļauja Itālijai piemērot pasākumu, atkāpjoties no Direktīvas 2006/112/EK 168. panta, lai ierobežotu nodokļu maksātāja tiesības atskaitīt PVN par izdevumiem, kas saistīti ar mehāniskiem autotransporta līdzekļiem, ja šādus transportlīdzekļus izmanto ne tikai saimnieciskajai darbībai. Ja piemēro atskaitīšanas tiesību ierobežojumu, tad, atkāpjoties no 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta, nodokļu maksātāju atbrīvo no pienākuma veikt nodokļa uzskaiti transportlīdzekļa privātas izmantošanas gadījumā. Pasākums attiecas tikai uz transportlīdzekļiem, kuru sēdvietu skaits un masa nepārsniedz konkrēti noteiktu sēdvietu skaitu un masu, un ir paredzēts ierobežots skaits īpašu izņēmumu no šā noteikuma. Ierobežojums noteikts kā vienota likme 60 % apmērā, un Itālijai jāpārskata atkāpes pasākuma apjoms un nepieciešamība un jāziņo par to, kad būs pagājuši 2 gadi pēc izņēmuma darbības sākuma. Lēmuma darbības termiņš beigsies lēmumā norādītajā dienā vai dienā, kad stāsies spēkā Kopienas noteikumi, ar ko regulē atskaitīšanas tiesību ierobežojumus minētajā jomā, ja tas notiks agrāk. |Juridiskais pamats Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 395. panta 1. punkts. |Subsidiaritātes princips Priekšlikums ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro. |Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. |Šis lēmums attiecas uz dalībvalstij pēc pašas lūguma piešķirtu atļauju, un tas nav obligāts. |Ņemot vērā izņēmuma ierobežoto darbības jomu, īpašais pasākums ir proporcionāls vēlamajam mērķim. |Juridisko instrumentu izvēle |Ierosinātais juridiskais instruments: cits. |Citi instrumenti nebūtu piemēroti šāda iemesla dēļ. Saskaņā ar 395. pantu Padomes Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu izņēmumi no kopējiem PVN noteikumiem ir iespējami tikai tad, ja tos pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu atļauj Padome. Padomes lēmums ir vienīgais piemērotais juridiskais instruments, jo to var adresēt atsevišķai dalībvalstij. |IETEKME UZ BUDžETU |Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. |PAPILDU INFORMāCIJA |Pārbaude, pārskatīšana un turpināmība |Priekšlikumā ietverta pārskatīšanas klauzula. |Priekšlikumā ietverta turpināmības klauzula. |1.  PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSar ko Itālijas Republikai atļauj piemērot pasākumus, atkāpjoties no 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 168. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu[1] un jo īpaši tās 395. panta 1. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[2],tā kā:(1) Itālija 2006. gada 9. oktobra vēstulē, kas 2006. gada 11. oktobrī reģistrēta Komisijas Ģenerālsekretariātā, lūdza atļauju ieviest pasākumus, atkāpjoties no Direktīvas 77/388/EEK (tagad Direktīva 2006/112/EK) noteikumiem, ar ko regulē nodokļu maksātāja tiesības atskaitīt PVN, kas maksājams par pirkumiem, un noteikumiem, ar ko pieprasa uzskaitīt nodokli par saimnieciskās darbības aktīviem, kurus izmanto privātām vajadzībām.(2) Atbilstīgi Direktīvas 2006/112/EK 395. panta 2. punktam Komisija 2007. gada 28. februāra vēstulē informēja pārējās dalībvalstis par Itālijas lūgumu. Komisija 2006. gada 21. novembra vēstulē paziņoja Itālijai, ka tās rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu lūguma izvērtēšanai.(3) Direktīvas 2006/112/EK 168. pantā noteiktas nodokļu maksātāja tiesības atskaitīt PVN, kas maksājams par precēm un pakalpojumiem, ko tas saņēmis izmantošanai darījumos, par kuriem uzliek nodokli. Tās pašas direktīvas 26. panta 1. punkta a) apakšpunktā ietverta prasība uzskaitīt PVN, ja saimnieciskās darbības aktīvus izmanto privātām vajadzībām.(4) Ir sarežģīti precīzi nodalīt transportlīdzekļu izmantošanu privātām vajadzībām, un pat tad, ja tas ir iespējams, attiecīgā metode bieži vien ir apgrūtinoša. Atbilstīgi pieprasītajiem pasākumiem transportlīdzekļiem, kurus izmanto ne tikai saimnieciskajai darbībai, PVN apmēru, ko ir tiesības atskaitīt saistībā ar izdevumiem, ar dažiem izņēmumiem nosaka kā vienotu procentu likmi. Pamatojoties uz pašlaik pieejamo informāciju, Itālijas iestādes uzskata 40 % likmi par pamatotu. Lai novērstu nodokļa dubulto uzlikšanu, vienlaicīgi jāaptur prasība veikt PVN uzskaiti attiecībā uz transportlīdzekļa izmantošanu privātām vajadzībām, ja uz to attiecas minētais ierobežojums. Šos pasākumus var pamatot ar nepieciešamību vienkāršot PVN iekasēšanas procedūru un novērst izvairīšanos no nodokļa maksāšanas ar nepareizu uzskaiti.(5) Šo izņēmuma pasākumu darbības termiņš jāierobežo, lai ļautu novērtēt to efektivitāti un procentu likmes piemērotību, jo ierosinātā procentu likme pamatojas uz sākotnēju izpēti saistībā ar izmantošanu saimnieciskajai darbībai.(6) Komisija 2004. gada 29. oktobrī iesniedza priekšlikumu Padomes direktīvai, ar ko izdara grozījumus Direktīvā 77/388/EEK (tagad Direktīva 2006/112/EK) attiecībā uz tiesībām atskaitīt PVN[3]. Izņēmuma pasākumu darbības termiņam jābeidzas, kad stājas spēkā ierosinātā direktīva, ja tas notiek agrāk nekā lēmumā minētajā dienā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAtkāpjoties no Direktīvas 2006/112/EK 168. panta, ar šo Itālijai atļauj ierobežot tiesības atskaitīt PVN, kas maksājams par izdevumiem saistībā ar mehāniskiem autotransporta līdzekļiem, kurus izmanto ne tikai saimnieciskajai darbībai, tā, ka minētās tiesības nepārsniedz 40 %.2. pantsAtkāpjoties no Direktīvas 2006/112/EK 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta, Itālija neuzskata, ka transportlīdzekļa izmantošana privātām vajadzībām ir pakalpojumu sniegšana par atlīdzību, ja transportlīdzeklis ir nodokļu maksātāja saimnieciskās darbības aktīvu daļa un ja uz minēto transportlīdzekli attiecas atskaitīšanas tiesību ierobežojums saskaņā ar šo lēmumu.3. pantsAr šo lēmumu atļautais atskaitīšanas tiesību ierobežojums neattiecas uz izdevumiem saistībā ar transportlīdzekļiem, kas ietilpst kādā no turpmāk minētajām kategorijām:2.  transportlīdzeklis, kas ietilpst nodokļu maksātāja preču krājumos, tam veicot saimniecisko darbību;3.  transportlīdzeklis, ko izmanto kā taksometru;4.  transportlīdzeklis, ko autoskola izmanto mācībām;5.  transportlīdzeklis, ko izīrē vai iznomā;6.  transportlīdzeklis, ko izmanto tirdzniecības pārstāvji.4. pantsAttiecīgajos izdevumos ietilpst transportlīdzekļa pirkšana, tostarp līgumi par montāžu un tamlīdzīgi, ražošana, iegāde Kopienas iekšienē, ievešana, noma vai īre, pārveidošana, remonts vai tehniskā apkope un izdevumi par precēm vai pakalpojumiem saistībā ar transportlīdzekļiem un to izmantošanu, tostarp par smērvielām un degvielu.5. pantsLēmuma 1. un 2. pantu piemēro visiem mehāniskiem transportlīdzekļiem, izņemot lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktorus, kurus parasti izmanto cilvēku vai preču pārvadāšanai pa autoceļiem un kuru maksimālā atļautā masa nepārsniedz 3500 kilogramus, un kuriem nav vairāk par astoņām sēdvietām, neskaitot vadītāja vietu.6. pantsNovērtējumu par šā lēmuma piemērošanas pirmajiem diviem gadiem, tostarp piemērojamās ierobežojuma procentu likmes novērtējumu, iesniedz Komisijai, kad pagājuši divi gadi no šā lēmuma stāšanās spēkā, bet jebkurā gadījumā ne vēlāk kā 2009. gada 31. decembrī.7. pantsLēmuma darbības termiņš beidzas dienā, kad stājas spēkā Kopienas noteikumi, ar ko nosaka tos izdevumus saistībā ar mehāniskiem autotransporta līdzekļiem, uz kuriem neattiecas pievienotās vērtības nodokļa pilnas atskaitīšanas tiesības, bet ne vēlāk kā 2010. gada 31. decembrī.8. pantsŠis lēmums ir adresēts Itālijas Republikai.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp.[2] OV C [...], [...], [...]. lpp.[3] OV C 24, 29.1.2005., 10. lpp., COM(2004)728.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 21.8.2015
            COM(2015) 389 final
            2015/0180(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Savienībai jāieņem OTIF Ģenerālās asamblejas 12. sesijā attiecībā uz dažiem grozījumiem Konvencijā par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (COTIF) un tās papildinājumos

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

                  Ierosinātā Padomes lēmuma mērķis ir noteikt nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem Starptautisko dzelzceļa pārvadājumu starpvaldību organizācijas (OTIF) Ģenerālās asamblejas 12. sesijā, kura notiks no 2015. gada 29. līdz 30. septembrim, attiecībā uz dažiem grozījumiem Konvencijā par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (COTIF), kā arī tās D papildinājumā ("Vienotie noteikumi attiecībā uz līgumiem par ritekļu izmantošanu starptautiskajā dzelzceļa satiksmē" — CUV), F papildinājumā ("Vienotie noteikumi tehnisko standartu apstiprināšanai un vienotu tehnisko priekšrakstu pieņemšanai, kas piemērojami izmantošanai starptautiskajā satiksmē paredzētajiem dzelzceļa materiāliem" — APTU) un G papildinājumā ("Vienotie noteikumi attiecībā uz starptautiskajā satiksmē izmantojamo dzelzceļa materiālu tehnisko atzīšanu" — ATMF), par kuriem gatavojas lemt Ģenerālā asambleja.

               •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

                  Grozījumiem, kurus Konvencijā par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (COTIF) un tās papildinājumos ierosināts izdarīt saistībā ar Savienības tiesībām, ir skaidrs mērķis precizēt F un G pielikuma darbības jomu, kā arī valdītāja un par tehnisko apkopi atbildīgās struktūras lomu atbilstoši ES tiesību aktiem, jo īpaši – Dzelzceļu drošības direktīvai
                     1
                  .

               •Saskanība ar citām ES politikas jomām

                  Ierosinātajiem grozījumiem, kas izdarāmi Konvencijā par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (COTIF) un tās papildinājumos, nav tiešas saiknes ar citām Savienības politikas jomām.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  OTIF Ģenerālajā asamblejā apspriežamie grozījumi COTIF un tās papildinājumos saistīti ar kopīgiem noteikumiem, ko piemēro starptautiskiem pārvadājumiem uz Savienības teritoriju vai no tās, vai cauri Savienības teritorijai. Ierosinātā Padomes lēmuma mērķis ir noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja minētā struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām. Tātad ierosinātā Padomes lēmuma juridiskais pamats ir LESD 91. pants saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvai kompetencei)

                  Eiropas Komisija ierosina tikai ES nostāju attiecībā uz grozījumiem, kuriem ir tieša saikne ar Savienības tiesību aktiem, jo īpaši par dzelzceļa drošību un savstarpējo izmantojamību un redakcionāliem grozījumiem, ar ko atjaunina Eiropas Savienības nosaukumu saskaņā ar Lisabonas līgumu.

               •Proporcionalitāte

                  Būtiskie grozījumi Konvencijā par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (COTIF) un tās papildinājumos precizē F un G pielikuma darbības jomu, kā arī valdītāja un par tehnisko apkopi atbildīgās struktūras lomu atbilstoši ES tiesību aktiem, jo īpaši – Dzelzceļu drošības direktīvai. Ierosinātā Savienības nostāja pilnībā saskan ar Savienības nostāju, kas pārstāvēta OTIF Revīzijas komitejas 25. sesijā saskaņā ar Padomes 2014. gada 24. jūnija lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kas minētajā sesijā jāieņem Eiropas Savienības vārdā (2014/699/ES)
                     2
                  .

               •Instrumenta izvēle

                  Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. panta 9. punktu Padome pēc priekšlikuma, ko iesniedz Komisija vai Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos, nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi/spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

               COTIF un tās papildinājumu grozījumu priekšlikumi tika apspriesti un par tiem balsoja OTIF Revīzijas komitejas 25. sesijā no 2014. gada 25. līdz 26. jūnijam, vai par B papildinājuma ("Vienotie noteikumi attiecībā uz kravu starptautisko dzelzceļa pārvadājumu līgumu" – CIM) daļēju pārskatīšanu – izmantojot rakstisku procedūru
                  3
               . Revīzijas komiteja ar rakstisku procedūru pieņēma Konsolidēto paskaidrojuma ziņojumu
                  4
               . G papildinājuma (ATMF) un D papildinājuma (CUV) grozījumi Starptautisko dzelzceļa pārvadājumu starpvaldību organizācijā (OTIF) ir apspriesti vairākās īpašu darba grupu sanāksmēs. Šajās sanāksmēs aktīvi darbojusies gan Eiropas Komisija, gan Eiropas Dzelzceļa aģentūra (EDzA), kā arī vairākas dalībvalstis. Līdzīgā apspriedē par B papildinājumu (CIM) un E papildinājumu ("Vienotie noteikumi attiecībā uz līgumu par infrastruktūras izmantošanu starptautiskajā dzelzceļa satiksmē" — CUI) OTIF īpašajās darba grupās, kurās piedalās Eiropas Komisija un vairākas dalībvalstis, nav pieņemti oficiāli grozījumu priekšlikumi, kas jāpieņem Ģenerālās asamblejas 12. sesijā. Turklāt Eiropas Komisija noorganizēja ES dalībvalstu un dzelzceļa nozares pārstāvju darba grupu, kura apsprieda grozījumu priekšlikumus, kurus iesniedza ES dalībvalstis  un kuri nav apspriesti OTIF Revīzijas komitejas 25. sesijā.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Dzelzceļa nozares pārstāvji, piemēram, Eiropas Dzelzceļu un infrastruktūras uzņēmumu kopienas (CER), Eiropas dzelzceļa infrastruktūras pārvaldītāju (EIM), Starptautiskās Dzelzceļa transporta komitejas (CIT), Starptautiskās dzelzceļa savienības (UIC), Eiropas Dzelzceļa kravas pārvadājumu apvienības (ERFA), Starptautiskās vagonu apsaimniekotāju savienības (UIP) pārstāvji aktīvi piedalījās attiecīgo iepriekš minēto sanāksmju diskusijās.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Neattiecas.

               •Ietekmes novērtējums

                  Grozījumi, kas attiecas uz Savienības tiesību aktiem un ko ierosināts izdarīt Konvencijā par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (COTIF) un tās papildinājumos, pamatojas uz spēkā esošajiem Savienības tiesību aktiem, un tas ir OTIF skaidri izvirzīts mērķis. Nostāja, kas Eiropas Savienībai jāieņem, pilnībā atbilst nostājai, ko Padome pieņēma OTIF Revīzijas komitejas 25. sesijai (Padomes Lēmums 2014/699/ES). Tādēļ šā priekšlikuma ietekmes novērtējums nebija vajadzīgs.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Neattiecas.

               •Pamattiesības

                  Šim priekšlikumam nav ietekmes uz pamattiesībām.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Priekšlikums neietekmē budžetu.

               5.CITI JAUTĀJUMI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzības, novērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Pieņemtie grozījumi stāsies spēkā saskaņā ar attiecīgajiem COTIF noteikumiem. No Eiropas Savienības puses nav nepieciešami uzraudzības, novērtēšanas un ziņošanas pasākumi.

               •Skaidrojošie dokumenti (direktīvām)

                  Neattiecas.

               •Konkrētu priekšlikuma noteikumu sīks skaidrojums

               Savienība pievienojās COTIF 2011. gada jūlijā ar Padomes Lēmumu 2013/103/ES
                  5
               . COTIF ir jaukts nolīgums, kurā līgumslēdzējas puses ir gan Savienība, gan visas dalībvalstis. Lēmuma III pielikumā ir noteikti Padomes, dalībvalstu un Komisijas iekšējie noteikumi procedūrās saistībā ar OTIF. Ekskluzīvas ES kompetences jautājumos ES balso ar visu to dalībvalstu balsīm, kuras ir COTIF līgumslēdzējas puses. 26 ES dalībvalstis arī ir OTIF dalībvalstis. Tomēr 1 ES dalībvalsts nav ratificējusi 1999. gada COTIF, bet 3 ES dalībvalstis nav atsaukušas savus paziņojumus par E papildinājuma (CUI), F papildinājuma (APTU) un G papildinājuma (ATMF) nepiemērošanu; minētie paziņojumi tika pieņemti, kad šie papildinājumi vēl bija pretrunā ES tiesību aktiem. Līdz ar to šīs ES dalībvalstis nevar balsot par grozījumiem, kas skar noteikumus, kurus tās nepiemēro. OTIF ir 44 aktīvas dalībvalstis (tādu 2 valstu dalība, kuras nav ES dalībvalstis, ir apturēta, līdz tiks atjaunota starptautiskā dzelzceļa satiksme, un 2 valstis, kas nav ES dalībvalstis, ir zaudējušas balsstiesības saskaņā ar COTIF noteikumiem).

               Saskaņā ar COTIF VI sadaļas 34. pantu grozījumi pašā Konvencijā, par kuriem lemj Ģenerālā asambleja, stājas spēkā visām Līgumslēdzējām pusēm divpadsmit mēnešus pēc tam, kad tos apstiprinājušas divas trešdaļas dalībvalstu, izņemot tās, kuras pirms stāšanās spēkā ir iesniegušas deklarāciju, ka tās šādus grozījumus neapstiprina. Grozījumi Konvencijas papildinājumos, par kuriem lemj Ģenerālā asambleja, stājas spēkā visām dalībvalstīm divpadsmit mēnešu laikā pēc tam, kad tos apstiprinājusi puse no dalībvalstīm, kuras nav iesniegušas paziņojumu par attiecīgā papildinājuma nepiemērošanu pilnībā, izņemot tās, kuras pirms stāšanās spēkā ir iesniegušas deklarāciju, ka tās šādus grozījumus neapstiprina.

               Ģenerālā asambleja, pieņemot grozījumu, var noteikt, ka tas ir tāds, ka jebkura dalībvalsts, kas ir iesniegusi deklarāciju par tā neapstiprināšanu un kas nebūs apstiprinājusi grozījumu astoņpadsmit mēnešu laikā no tā stāšanās spēkā, beidzoties šim periodam, beidz dalību OTIF.

               Ja Ģenerālās asamblejas lēmumi attiecas uz Konvencijas papildinājumiem, attiecīgā papildinājuma piemērošana tiek pilnībā apturēta no minēto lēmumu stāšanās spēkā, attiecībā uz satiksmi ar un starp dalībvalstīm, kas ir iesniegušas deklarāciju par grozījumu neapstiprināšanu.

               Sākot no datuma, kad Konvencijas vai papildinājumu grozījumi stājas spēkā, tie kļūs saistoši Savienībai un tās dalībvalstīm, kļūstot par neatņemamu Savienības acquis daļu.

               Saskaņā ar COTIF VII sadaļas 38. pantu Eiropas Savienība ir reģionāla organizācija, kura, pievienojoties COTIF, var īstenot tiesības, ko saskaņā ar Konvenciju bauda tās dalībnieki, ciktāl tas attiecas uz jautājumiem, kas ir tās kompetencē.

               Padomes Lēmuma priekšlikuma pielikumā sniegts 12. Ģenerālajā asamblejā ģenerālsekretāra iesniegto plānoto grozījumu detalizēts saraksts ar konkrētu norādi par to, kurus grozījumus Savienība var atbalstīt. Daži plānotie grozījumi, jo īpaši COTIF 12. un 20. panta, kā arī D, F un G papildinājuma grozījumi, ir saistīti ar Savienības tiesību aktiem par dzelzceļu drošību un savstarpējo izmantojamību; tie tiek uzskatīti par lietderīgiem attiecībā uz rentabliem un drošiem starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem, ņemot vērā tehnoloģiju attīstību, un tādēļ tie ir atbalstāmi. Redakcionāli grozījumi, piemēram, COTIF 3. panta grozījums, ar ko atjaunina Eiropas Savienības nosaukumu saskaņā ar Lisabonas līgumu (līdzīgus grozījumus pieņēma pēc Revīzijas komitejas 25. sesijas attiecībā uz noteikumiem, kas ir šīs struktūras kompetencē). Attiecībā uz dažiem grozījumiem (jo īpaši attiecībā uz OTIF finansēšanu un pārvaldību) ES nostāja nav ierosināta.

               2015/0180 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Savienībai jāieņem OTIF Ģenerālās asamblejas 12. sesijā attiecībā uz dažiem grozījumiem Konvencijā par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (COTIF) un tās papildinājumos

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Savienība 1980. gada 9. maija Konvencijai par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (COTIF), kas grozīta ar 1999. gada 3. jūnija Viļņas protokolu (turpmāk "COTIF konvencija"), pievienojās ar 2011. gada 16. jūnija Padomes Lēmumu 2013/103/ES par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Starptautisko dzelzceļa pārvadājumu starpvaldību organizāciju par Eiropas Savienības pievienošanos minētajai Konvencijai
                  6
               .

               (2)Visas dalībvalstis, izņemot Kipru un Maltu, ir COTIF konvencijas līgumslēdzējas puses un piemēro to.

               (3)Paredzams, ka Ģenerālā asambleja, kas izveidota saskaņā ar COTIF konvencijas 13. panta 1. paragrāfa a) punktu, savā 12. sesijā, kura notiks no 2015. gada 29. līdz 30. septembrim, lems par dažiem grozījumiem COTIF konvencijā, kā arī tās D papildinājumā ("Vienotie noteikumi attiecībā uz līgumiem par ritekļu izmantošanu starptautiskajā dzelzceļa satiksmē" — CUV), F papildinājumā ("Vienotie noteikumi tehnisko standartu apstiprināšanai un vienotu tehnisko priekšrakstu pieņemšanai, kas piemērojami izmantošanai starptautiskajā satiksmē paredzētajiem dzelzceļa materiāliem" — APTU) un G papildinājumā ("Vienotie noteikumi attiecībā uz starptautiskajā satiksmē izmantojamo dzelzceļa materiālu tehnisko atzīšanu" — ATMF).

               (4)Savienības nostāja par uzskaitītajiem jautājumiem šajā nolūkā jāpieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jo lēmumi par minētajiem grozījumiem, kurus pieņems Ģenerālā asambleja, ir lēmumi ar juridiskām sekām un to priekšmets attiecas uz Savienības kompetenci.

               (5)COTIF konvencijas grozījumu mērķis ir a) atjaunināt Tehnisko ekspertu komitejas uzdevumus un atsauci uz jēdziena "valdītājs" definīciju saskaņā ar ES tiesību aktiem un b) grozīt atsevišķus noteikumus, kuri attiecas uz OTIF finansēšanu, revīziju un ziņošanu, kā arī nelielām administratīvām izmaiņām.

               (6)OTIF ģenerālsekretāra piedāvāto D papildinājuma (CUV) grozījumu mērķis ir precizēt, kādas lomas līgumos par ritekļu izmantošanu starptautiskajā dzelzceļu satiksmē ir valdītājam un par tehnisko apkopi atbildīgajai struktūrai.

               (7)G papildinājuma (ATMF) un F papildinājuma (APTU) grozījumu mērķis ir precizēt to darbības jomu, svītrojot atsauci uz "citu dzelzceļa materiālu".

               (8)Minētie grozījumi attiecas uz Savienības kompetenci un ir saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem un stratēģiskajiem mērķiem, tāpēc Savienībai tie būtu jāatbalsta.

               (9)Tādēļ būtu jāpieņem Savienības nostāja, kas pievienota šim lēmumam. Savienības nostājai vajadzētu būt pārstāvētai Ģenerālajā asamblejā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1.
                     Nostāja, kas Eiropas Savienībai jāieņem Ģenerālās asamblejas 12. sesijā saskaņā ar Konvenciju par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem, atbilst šā lēmuma pielikumam.

               2.
                     Savienības pārstāvji Ģenerālajā asamblejā drīkst vienoties par nelieliem grozījumiem šā lēmuma pielikumā minētajos dokumentos bez jauna Padomes lēmuma.

               2. pants

               Lēmumus, ko pieņem Ģenerālā asambleja, publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, norādot to spēkā stāšanās datumu.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               4. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai un dalībvalstīm.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/49/EK par drošību Kopienas dzelzceļos, un par Padomes Direktīvas 95/18/EK par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu un Direktīvas 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas sadali un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras izmantošanu un drošības sertifikāciju grozījumiem (Dzelzceļu drošības direktīva) (OV L 164, 30.4.2004., 44. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar daudziem aktiem, jo īpaši ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2008/110/EK (OV L 345, 23.12.2008., 62. lpp.).

                     (2)
                  Padomes 2014. gada 24. jūnija Lēmums par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem OTIF Revīzijas komitejas 25. sesijā attiecībā uz dažiem grozījumiem Konvencijā par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (COTIF) un tās papildinājumos, OV L 293, 9.10.2014., 26. lpp.

                     (3)
                  OTIF Revīzijas komitejas 23.04.2015. apkārtraksts A 55-25/505.2015.

                     (4)
                  OTIF Revīzijas komitejas 23.04.2015. apkārtraksts A 55-25/504.2015.

                     (5)
                  Padomes 2011. gada 16. jūnija Lēmums par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Starptautisko dzelzceļa pārvadājumu starpvaldību organizāciju par Eiropas Savienības pievienošanos 1980. gada 9. maija Konvencijai par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (COTIF), kas grozīta ar 1999. gada 3. jūnija Viļņas protokolu, OV L 51, 23.2.2013., 1. lpp.

                     (6)
                  OV L 51, 23.2.2013., 1. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 21.8.2015
            COM(2015) 389 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Padomes Lēmums
            par nostāju, kas Savienībai jāieņem OTIF Ģenerālās asamblejas 12. sesijā attiecībā uz dažiem grozījumiem Konvencijā par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (COTIF) un tās papildinājumos

               PIELIKUMS

               dokumentam

               Padomes Lēmums

               par nostāju, kas Savienībai jāieņem OTIF Ģenerālās asamblejas 12. sesijā attiecībā uz dažiem grozījumiem Konvencijā par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (COTIF) un tās papildinājumos

               1.Ievads

               Starptautisko dzelzceļa pārvadājumu starpvaldību organizācijas (OTIF) ģenerālsekretārs ir sasaucis minētās organizācijas Ģenerālās asamblejas 12. sesiju 2015. gada 29.-30. septembrī Bernē.

               Šā dokumenta mērķis ir noteikt saskaņotu ES nostāju, kas jāieņem Ģenerālās asamblejas sesijā. Dokumentu sagatavoja MOVE ĢD sadarbībā ar citiem attiecīgajiem Komisijas dienestiem.

               2.Atsauces dokumenti

               Dokumenti, kas attiecas uz darba kārtības jautājumiem, 2015. gada 15. maijā tika izplatīti OTIF dalībvalstīm un ir pieejami OTIF tīmekļa vietnē, izmantojot šādu saiti:

                  http://www.otif.org/en/law/general-assembly/working-documents-concerning-revision-of-cotif.html

               .

               3.Piezīmes par katru darba kārtības punktu

               1. punkts. Priekšsēdētāja un priekšsēdētāja vietnieku vēlēšanas

               Dokuments: nav.

               Balsstiesību īstenošana: dalībvalstis.

               Saskaņotā nostāja: nav.

               2. punkts. Darba kārtības pieņemšana

               Dokumenti: AG 12/2, AG 12/2 Add.1.

               Balsstiesību īstenošana: dalībvalstis.

               Saskaņotā nostāja: nav.

               3. punkts. Pilnvaru komitejas izveidošana

               Dokuments: nav.

               Balsstiesību īstenošana: dalībvalstis.

               Saskaņotā nostāja: nav.

               4. punkts. Darba organizācija un par vajadzīgām uzskatīto komiteju izvirzīšana

               Dokuments: nav.

               Balsstiesību īstenošana: dalībvalstis.

               Saskaņotā nostāja: nav.

               5. punkts. Ģenerālsekretāra vēlēšanas laikposmam no 2016. gada 1. janvāra līdz 2018. gada 31. decembrim

               Dokumenti: AG 12/5, AG 12/5.1, AG 12/5.2.

               Balsstiesību īstenošana: dalībvalstis.

               Saskaņotā nostāja: nav.

               Abi kandidāti ir no ES dalībvalstīm (Austrijas un Francijas).

               6. punkts. OTIF dalībnieki — vispārējā situācija

               Dokuments: AG 12/6.

               Balsstiesību īstenošana: nepiemēro.

               Saskaņotā nostāja: nav.

               7. punkts. Budžeta shēma

               Dokumenti: AG 12/7.1, AG 12/7.2.

               Balsstiesību īstenošana: dalībvalstis.

               Saskaņotā nostāja: nav.

               8. punkts. COTIF pamatteksta daļēja pārskatīšana

               Dokumenti: AG 12/8, AG 12/8 Add. 1, AG 12/8 Add. 2.

               Balsstiesību īstenošana: dalībvalstis.

               Saskaņotā nostāja:

               atbalstīt grozījumus 3. pantā ("Starptautiskā sadarbība") (redakcionāls labojums, ar kuru atsauci uz jēdzienu "Eiropas Kopiena" aizstāj ar atsauci uz jēdzienu "Eiropas Savienība");

               atbalstīt grozījumus 12. pantā (“Sprieduma izpildīšana. Pielikums"), jo ar tiem groza termina "valdītājs" definīciju, saskaņojot to ar ES tiesību aktiem;

               atbalstīt grozījumus 20. pantā ("Tehnisko ekspertu komiteja"), jo tie ir vajadzīgi, lai atjauninātu vienotos noteikumus APTU un ATMF un tie būtu saskaņā ar ES tiesību aktiem.

               Pārējie grozījumi: ES nostājas nav.

               9. punkts. B papildinājuma (vienotie noteikumi CIM) daļēja pārskatīšana

               Dokuments: AG 12/9.

               Balsstiesību īstenošana: dalībvalstis.

               Saskaņotā nostāja: ņemt vērā ģenerālsekretāra ziņojumu par sasniegto un turpināt darbu pie šā papildinājuma pārskatīšanas.

               10. punkts. D papildinājuma (vienotie noteikumi CUV) daļēja pārskatīšana

               Dokumenti: AG 12/10, AG 12/10 Add. 1, AG 12/10 Add. 2, AG 12/10 Add. 3.

               Balsstiesību īstenošana: ES.

               Saskaņotā nostāja:

               atbalstīt 9. panta un paskaidrojuma ziņojuma grozījumus saskaņā ar ES nostāju, kas pārstāvēta OTIF Revīzijas komitejas 25. sesijā
                  1
               , jo ar tiem tiek izskaidrota valdītāja un par tehnisko apkopi atbildīgās struktūras loma atbilstoši ES tiesību aktiem.

               Jauno 1.a pantu, ko dokumentā AG 12/10 Add. 3 ierosināja Vācija, apsprieda un atbalstīja ES dalībvalstu un dzelzceļa nozares pārstāvju darba grupa, kuras sanāksme notika 2014. gada 26. novembrī. Līdzīgi noteikumi ietverti arī CIM (2. pants — Publisko tiesību piemērošana). Tāpēc atbalstāms ir arī šis priekšlikums.

               11. punkts. F papildinājuma (vienotie noteikumi APTU) daļēja pārskatīšana

               Dokuments: AG 12/11.

               Balsstiesību īstenošana: ES.

               Saskaņotā nostāja: atbalstīt 3. panta grozījumu, kura mērķis ir precizēt darbības jomu, svītrojot "citu dzelzceļa materiālu", un paskaidrojuma ziņojuma attiecīgās izmaiņas.

               12. punkts. G papildinājuma (vienotie noteikumi ATMF) pārskatīšana

               Dokuments: AG 12/12.

               Balsstiesību īstenošana: ES.

               Saskaņotā nostāja: atbalstīt 1. un 3. panta grozījumu, kura mērķis ir precizēt darbības jomu, svītrojot "citu dzelzceļa materiālu", un paskaidrojuma ziņojuma attiecīgās izmaiņas.

               13. punkts. Pārskatīts un konsolidēts paskaidrojuma ziņojums

               Dokumenti: AG 12/13, AG 12/13 Add.1-10.

               Balsstiesību īstenošana: dalībvalstis.

               Saskaņotā nostāja: ņemt vērā ģenerālsekretāra pārskatīto un konsolidēto paskaidrojuma ziņojumu un pilnvarot ģenerālsekretāru iekļaut skaidrojumus, ko pieņēmusi šī Ģenerālā asambleja un kuri attiecas uz COTIF un tās papildinājumu grozījumiem, kas pieņemti šajā Ģenerālajā asamblejā.

               14. punkts. Vienotie dzelzceļa nozares tiesību akti

               Dokuments: AG 12/14.

               Balsstiesību īstenošana: dalībvalstis.

               Saskaņotā nostāja: nav.

               15. punkts. Ziņojums par Administratīvās komitejas darbību laikposmā no 2012. gada 1. oktobra līdz 2015. gada 30. septembrim

               Dokuments: AG 12/15.

               Balsstiesību īstenošana: dalībvalstis.

               Saskaņotā nostāja: nav.

               16. punkts. Administratīvās komitejas vēlēšanas laikposmam no 2015. gada 1. oktobra līdz 2018. gada 30. septembrim (sastāvs un priekšsēdētājs)

               Dokuments: AG 12/16.

               Balsstiesību īstenošana: dalībvalstis.

               Saskaņotā nostāja: nav.

               17. punkts. Ģenerālās asamblejas 13. sesijas pagaidu datums

               Dokuments: nav.

               Balsstiesību īstenošana: nepiemēro.

               Saskaņotā nostāja: nav.

               18. punkts. Citi jautājumi

               Dokuments: nav vēl pieejams.

               Balsstiesību īstenošana: vajadzības gadījumā par to tiks lemts uz vietas.

               Saskaņotā nostāja: vajadzības gadījumā par to tiks lemts uz vietas.

               19. punkts. Ģenerālās asamblejas pilnvaras

               Dokuments: nav vēl pieejams.

               Balsstiesību īstenošana: vajadzības gadījumā par to tiks lemts uz vietas.

               Saskaņotā nostāja: vajadzības gadījumā par to tiks lemts uz vietas.

               20. punkts. Komitejas ziņojumi, ja vajadzīgs

               Dokuments: nav vēl pieejams.

               Balsstiesību īstenošana: vajadzības gadījumā par to tiks lemts uz vietas.

               Saskaņotā nostāja: vajadzības gadījumā par to tiks lemts uz vietas.

               21. punkts. Lēmumu, pilnvaru, ieteikumu un citu Ģenerālās asamblejas dokumentu pieņemšana (galīgais dokuments)

               Dokuments: nav vēl pieejams.

               Balsstiesību īstenošana: dalībvalstis.

               Saskaņotā nostāja: par to tiks lemts uz vietas.

                     (1)
                  Padomes 2014. gada 24. jūnija Lēmums 2014/699/ES par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem OTIF Revīzijas komitejas 25. sesijā attiecībā uz dažiem grozījumiem Konvencijā par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (COTIF) un tās papildinājumos, OV L 293, 9.10.2014., 26. lpp.


title: Priekšlikums Padomes lēmums par finansiālajām iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai finansētu Eiropas Attīstības fondu (3. daļa 2009. gadam)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0575

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 19.10.2009COM(2009)575 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar finansiālajām iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai finansētu Eiropas Attīstības fondu (3. daļa 2009. gadam)PASKAIDROJUMA RAKSTSIekšējā nolīgumā un 10. EAF finanšu regulā ir paredzēta jauna procedūra aicinājumiem dalībvalstīm veikt iemaksas EAF finansēšanai. Saskaņā ar finanšu regulas 157. pantu šo jauno procedūru pirmo reizi piemēro attiecībā uz iemaksām par 2009. gadu ("N+2" minētā iespējamības noteikuma nozīmē).Saskaņā ar finanšu regulas 57. panta 5. punktu šis priekšlikums attiecas uz:-  iemaksas trešās daļas summu 2009. gadam ("n+1" minētajā pantā noteikto patstāvīgo procedūru nozīmē).Saskaņā ar finanšu regulas 57. panta 7. punktu ar katru no šīm summām precizē Komisijas pārvaldīto summu un EIB pārvaldīto summu.Saskaņā ar finanšu regulas 145. pantu EIB nosūtīja Komisijai tās atjauninātās saistību un maksājumu tāmes par tās pārvaldītajiem instrumentiem.Saskaņā ar finanšu regulas 57. panta 5. punktu Padomei jāpieņem lēmums par šo priekšlikumu ne vēlāk kā 21 kalendārā dienā pēc Komisijas priekšlikuma iesniegšanas, un dalībvalstīm jāveic trešās daļas iemaksa ne vēlāk kā 21 kalendārā dienā pēc datuma, kad tām tika paziņots Padomes lēmums.Finanšu regulas 58. panta 2. punktā ir noteikts, ka, aicinot veikt iemaksas, vispirms vienu pēc otras izlieto summas, kas norādītas iepriekšējos EAF. Tādējādi šā priekšlikuma aicinājumi veikt iemaksas attiecas uz summām saskaņā ar 9. EAF.Tiek atgādināts, ka finanšu regulas 60. panta 1. punktā noteikts, ka, ja maksājamā iemaksu daļa netiek veikta noteiktajā termiņā, attiecīgajai dalībvalstij ir jāmaksā procenti par nesamaksāto summu; procentu maksāšanas kārtība ir noteikta tajā pašā pantā.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar finansiālajām iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai finansētu Eiropas Attīstības fondu (3. daļa 2009. gadam)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju Iekšējo nolīgumu par Kopienas palīdzības finansēšanu un administrēšanu saskaņā ar Finanšu protokolu, kas pievienots Partnerattiecību nolīgumam starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm un kas parakstīts 2000. gada 23. jūnijā Kotonū (Benina), un finansiālas palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, uz ko attiecas EK līguma ceturtā daļa[1], un jo īpaši tā 10. panta 1. punktu,ņemot vērā Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju Iekšējo nolīgumu par Kopienas palīdzības finansēšanu saskaņā ar daudzgadu finanšu shēmu laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam atbilstīgi ĀKK un EK partnerattiecību nolīgumam un par finansiālās palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, uz ko attiecas EK līguma ceturtā daļa[2], un jo īpaši tā 7. pantu,ņemot vērā 2008. gada 18. februāra Finanšu regulu, ko piemēro 10. Eiropas Attīstības fondam (turpmāk tekstā „10. EAF finanšu regula”)[3], un jo īpaši tās 57. pantu un 58. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[4],tā kā:(1) 10. Eiropas Attīstības fonda (turpmāk tekstā „EAF”) finanšu regulas 58. panta 2. punktā noteikts, ka, aicinot veikt iemaksas, vispirms izlieto summas, kas norādītas iepriekšējos EAF. Tādējādi aicinājums veikt iemaksu būtu jāsniedz saskaņā ar 9. EAF.(2) Saskaņā ar 10. EAF finanšu regulas 145. panta pirmo daļu Eiropas Investīciju banka nosūtīja Komisijai tās atjauninātās saistību un maksājumu tāmes par tās pārvaldītajiem instrumentiem.(3) Saskaņā ar 10. EAF finanšu regulas 157. pantu 57. līdz 61. pantā paredzētās procedūras pirmo reizi būtu jāpiemēro 2009. gadā. Saskaņā ar šo procedūru Komisija iesniedz priekšlikumu, ar ko precizē iemaksas trešās daļas summu 2009. gadam. Padomei jāpieņem lēmums ne vēlāk kā 21 kalendārā dienā pēc Komisijas priekšlikuma iesniegšanas, un dalībvalstīm jāveic trešās daļas iemaksa ne vēlāk kā 21 kalendārā dienā pēc datuma, kad tām tika paziņots Padomes lēmums,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsIemaksas, ko dalībvalstis veic Komisijai un Eiropas Investīciju bankai saskaņā ar iemaksu trešo daļu 2009. gadam, lai finansētu EAF, ir norādītas tabulā šā lēmuma pielikumā.2. pantsŠis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.3. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm, kuras veic iemaksas 9. EAF.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPIELIKUMS2009. gada iemaksu trešā daļa (euro)[pic][1] OV L 317, 15.12.2000., 355. lpp.[2] OV L 247, 9.9.2006., 32. lpp.[3] OV L 78, 19.3.2008., 1. lpp.[4] OV C…, ..., ... lpp.