               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 21.10.2016
            COM(2016) 671 final
            2016/0327(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveices Konfederāciju, Norvēģiju un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Šis priekšlikums tiek iesniegts saistībā ar reformu 2010. gada VPS izcelsmes noteikumos, kuri tika ieviesti ar Padomes 2010. gada 18. novembra Regulu (ES) Nr. 1063/2010, ar ko grozīja Regulu (EEK) Nr. 2454/93.

               Reforma ar nosacījumiem ietvēra Turciju izcelsmes kumulācijas sistēmā, kas līdz tam laikam tika piemērota starp Savienību, Šveici un Norvēģiju.

               Ar šo reformu ieviesa arī jaunu reģistrēto eksportētāju izcelsmes sertifikācijas sistēmu, kuras piemērošana ir atlikta līdz 2017. gada 1. janvārim.

               Pamatojoties uz iepriekš minētajiem elementiem, ir jāpārskata pašreizējais juridiskais instruments, ko piemēro izcelsmes kumulācijas sistēmai starp Savienību, Šveici un Norvēģiju. Tas ir šā priekšlikuma mērķis.

               •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

                  Priekšlikums atbilst kopējai tirdzniecības politikai, it īpaši muitas, preču brīvas aprites un izcelsmes noteikumu jomā.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

                  Nepiemēro.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Līgums par Eiropas Savienības darbību, jo īpaši tā 218. panta 5. punkts;
                  Padomes 2000. gada 5. decembra Lēmums Nr. 2001/101/EK.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Priekšlikums ir saistīts ar kopējo tirdzniecības politiku, kas ir Savienības ekskluzīvā kompetencē.

               •Proporcionalitāte

               Šis priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu, jo tā ietekme stingri aprobežojas ar to, kas nepieciešams, lai arī uz Turciju attiecinātu kumulāciju, kas pastāv attiecībā uz Šveices un Norvēģijas izcelsmes produktiem.

               •Instrumenta izvēle

               Saskaņā ar 218. panta 5. punktu Līgumā par Eiropas Savienības darbību Padome pieņem lēmumu, ar kuru atļauj parakstīt nolīgumu pēc sarunu vadītāja priekšlikuma. Šis ir priekšlikums šādam lēmumam.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

                  Nepiemēro.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Apspriežoties ar ieinteresētajām personām, ir panākta pilnīga piekrišana visiem nolīguma elementiem.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Nepiemēro.

               •Ietekmes novērtējums

                  Atsaucoties uz pievienoto ceļvedi un labāka regulējuma pamatnostādnēm, ietekmes novērtējums netika veikts, jo priekšlikums attiecas uz izcelsmes kumulēšanu starp Savienību, Šveici, Norvēģiju un, iespējams, Turciju, uz sistēmu, kas pastāvēja jau agrāk un kas tagad ir pielāgota, lai atbilstu tehniskajām prasībām, kas izriet no REX sistēmas ieviešanas no 2017. gada 1. janvāra.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Nepiemēro.

               •Pamattiesības

                  Šim priekšlikumam nav ietekmes uz pamattiesību aizsardzību.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Nepiemēro.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Pasākumu regulāri novērtēs puses, kas uzturēs regulāru saziņu, kā arī rīkos apmācības un sanāksmes saistībā ar REX sistēmas īstenošanu.

               •Skaidrojošie dokumenti (direktīvām)

                  Nepiemēro.

               •Konkrēto priekšlikuma noteikumu detalizēts skaidrojums

               Iepriekšējais Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Kopienu un katru no EBTA valstīm, ar kuru saskaņā ar vispārējo preferenču sistēmu (Norvēģija un Šveice) piešķir tarifa preferences ar noteikumu, ka preces ar Norvēģijas vai Šveices izcelsmes saturu, tām nonākot Kopienas muitas teritorijā, pielīdzina precēm ar Kopienas izcelsmes saturu, kas apstiprināts Eiropas Kopienas vārdā (Padomes 2000. gada 5. decembra Lēmums), ir jāaizstāj ar jaunu nolīgumu, lai ņemtu vērā reformu VPS izcelsmes noteikumos, kas pieņemti ar 2010. gada 18. novembra Regulu Nr. 1063/2010. Saskaņā ar pilnvarām, ko Padome 2012. gada 8. martā piešķīra Komisijai, ar Norvēģiju un Šveici tika risinātas un noslēgtas sarunas par šo jauno nolīgumu.

               2016/0327 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveices Konfederāciju, Norvēģiju un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu saistībā ar tā 218. panta 5. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar Komisijas Deleģētās Regulas (ES) 2015/2446
                  1
                41. panta b) punktu Norvēģijā, Šveicē vai Turcijā iegūtus produktus, kuru sastāvā ir materiāli, kas nav tur iegūti pilnībā, uzskata par produktiem, kuru izcelsme ir saņēmējā valstī, ar nosacījumu, ka šie materiāli ir pietiekami apstrādāti vai pārstrādāti minētās Deleģētās Regulas 45. panta nozīmē (kumulācijas sistēma).

               (2)Saskaņā ar 54. pantu Komisijas Deleģētajā Regulā (ES) 2015/2446 kumulācijas sistēmu piemēro ar nosacījumu, ka Šveice pēc savstarpības principa piemēro tādu pašu režīmu produktiem, kuru izcelsme ir saņēmējās valstīs un kuru sastāvā ir materiāli, kuru izcelsme ir Savienībā.

               (3)Attiecībā uz Šveici šī kumulatīvā sistēma sākotnēji tika ieviesta ar Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Šveici. Minētā vēstuļu apmaiņa notika 2000. gada 14. decembrī pēc tam, kad Padome bija sniegusi piekrišanu ar Lēmumu 2001/101/EK
                  2
               .

               (4)Lai nodrošinātu, ka tiek piemērots izcelsmes jēdziens, kas atbilst Savienības vispārējo preferenču sistēmas ("VPS") izcelsmes noteikumiem, Šveice ir grozījusi savus VPS izcelsmes noteikumus. Tādēļ ir nepieciešams pārskatīt Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Šveici.

               (5)Savienības, Norvēģijas un Šveices A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātu savstarpējās atzīšanas sistēma būtu jāturpina piemērot saskaņā ar pārskatīto vēstuļu apmaiņu un ar nosacījumiem būtu jāpiemēro Turcijai, lai atvieglotu tirdzniecību starp Savienību, Norvēģiju, Šveici un Turciju.

               (6)Turklāt Savienības VPS izcelsmes noteikumos paredzēts īstenot jaunu sistēmu, kas paredz, ka izcelsmes apliecinājumus izsniedz reģistrētie eksportētāji, un kas jāpiemēro no 2017. gada 1. janvāra. Vēstuļu apmaiņā jāveic grozījumi arī šajā jomā.

               (7)Lai ņemtu vērā minētās jaunās sistēmas piemērošanu un ar to saistītos noteikumus, Padome 2012. gada 8. martā pilnvaroja Komisiju vēstuļu apmaiņas veidā risināt sarunas par nolīgumu ar Šveici attiecībā uz A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātu vai aizstājējpaziņojumu par izcelsmi savstarpēju atzīšanu un to, ka produktus ar Norvēģijas, Šveices vai Turcijas izcelsmes saturu, tiem nonākot Savienības muitas teritorijā, pielīdzina produktiem ar Savienības izcelsmes saturu. Sarunas tika sekmīgi noslēgtas, parafējot nolīgumu.

               (8)Tādēļ nolīgums būtu jāparaksta Eiropas Savienības vārdā, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Savienībās vārdā tiek apstiprināta Nolīguma vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveices Konfederāciju, Norvēģiju un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros ("Nolīgums") parakstīšana, ņemot vērā minētā nolīguma noslēgšanu.

               Parakstāmā Nolīguma vēstuļu apmaiņas veidā teksts ir pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Padomes Ģenerālsekretariāts izveido instrumentu, kas piešķir nolīguma sarunu vadītāja norādītajām personām visas pilnvaras parakstīt nolīgumu, ņemot vērā tā noslēgšanu.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā 2017. gada 1. janvārī.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Komisijas 2015. gada 28. jūlija Deleģētā regula (ES) 2015/2446, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 952/2013 attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, kuri attiecas uz dažiem Savienības Muitas kodeksa noteikumiem (OV L 343, 29.12.2015., 1. lpp.).

                     (2)
                  Padomes Lēmums 2001/101/EK (2000. gada 5. decembris), ar ko apstiprina Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Kopienu un katru no EBTA valstīm, ar kuru saskaņā ar vispārējo preferenču sistēmu (Norvēģija un Šveice) piešķir tarifa preferences ar noteikumu, ka preces ar Norvēģijas vai Šveices izcelsmes saturu, tām nonākot Kopienas muitas teritorijā, pielīdzina precēm ar Kopienas izcelsmes saturu (savstarpējs līgums) (OV L 38, 8.2.2001., 24. lpp.)

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 21.10.2016
            COM(2016) 671 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            priekšlikums PADOMES LĒMUMAM
            par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveices Konfederāciju, Norvēģiju un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros

               Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveices Konfederāciju, Norvēģiju un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros

               A. Savienības vēstule

                     …, …

                     [Vieta un datums]

               Godātais kungs!

               1. Eiropas Savienība (“Savienība”) un Šveices Konfederācija (“Šveice”) kā šā nolīguma puses atzīst, ka vispārējās preferenču sistēmas (“VPS”) nolūkos abas puses piemēro līdzīgus izcelsmes noteikumus ar šādiem vispārējiem principiem:

               (a)noteiktas izcelsmes produkta jēdziena definēšana, pamatojoties uz tiem pašiem kritērijiem;

               (b)noteikumi attiecībā uz reģionālu kumulatīvu izcelsmi,

               (c)noteikumi attiecībā uz kumulācijas piemērošanu materiāliem, kuru izcelsme saskaņā ar to VPS izcelsmes noteikumiem ir Savienībā, Šveicē, Norvēģijā vai Turcijā;

               (d)noteikumi attiecībā uz nenoteiktas izcelsmes materiālu vispārēju pielaidi;

               (e)noteikumi attiecībā uz no saņēmējvalsts saņemtu produktu nemainīšanu;

               (f)noteikumi attiecībā uz izcelsmes aizstājējapliecinājumu izdošanu vai sagatavošanu;

               (g)administratīvas sadarbības nepieciešamība ar kompetentām iestādēm saņēmējvalstīs saistībā ar izcelsmes apliecinājumiem.

               2. Eiropas Savienība un Šveice atzīst, ka materiāli, kuru izcelsme attiecīgo VPS izcelsmes noteikumu nozīmē ir Eiropas Savienībā, Šveicē, Norvēģijā vai Turcijā, iegūst jebkuras puses VPS saņēmējvalsts izcelsmi, ja tie minētajā saņēmējvalstī tiek apstrādāti vai pārstrādāti veidā, kas pārsniedz tādu apstrādi vai pārstrādi, kuru uzskata par nepietiekamu, lai produktam piešķirtu noteiktas izcelsmes statusu. Šis apakšpunkts attiecas uz materiāliem, kuru izcelsme ir Norvēģijā un Turcijā un uz kuriem attiecas nosacījumi, kas noteikti attiecīgi 15. un 16. punktā.

               Savienības dalībvalstu un Šveices muitas dienesti nodrošina viens otram nepieciešamo administratīvo sadarbību, īpaši lai vēlāk pārbaudītu izcelsmes apliecinājumus attiecībā uz iepriekšējā daļā minētajiem materiāliem. Ir piemērojami noteikumi par administratīvo sadarbību, kas paredzēti 1972. gada 22. jūlija Nolīguma starp Eiropas Ekonomikas Kopienu un Šveices Konfederāciju 3. protokolā.

               Šā punkta noteikumus nepiemēro produktiem, kuri minēti 1.–24. nodaļā preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētajā sistēmā, ko pieņēmusi Organizācija, kura izveidota ar Briselē 1950. gada 15. decembrī parakstīto Muitas sadarbības padomes izveides konvenciju, (“harmonizētā sistēma”).

               3. Eiropas Savienība un Šveice apņemas akceptēt izcelsmes aizstājējapliecinājumus A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātu formā (“aizstājējsertifikāti”), ko izdevuši otras puses muitas dienesti, un aizstājējpaziņojumus par izcelsmi, ko sagatavojuši otras puses pārsūtītāji, kuri reģistrēti šim nolūkam.

               Katra puse saskaņā ar saviem tiesību aktiem var izvērtēt, vai piešķirt preferenciālu režīmu produktiem, uz ko attiecas izcelsmes aizstājējapliecinājumi.

               4. Pirms izcelsmes aizstājējapliecinājuma izdošanas vai sagatavošanas katra puse nodrošina, ka tiek ievēroti šādi nosacījumi:

               (a)izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izsniegt vai sagatavot tikai tad, ja sākotnējie izcelsmes apliecinājumi ir izdoti vai sagatavoti saskaņā ar Savienībā vai Šveicē spēkā esošajiem tiesību aktiem;

               (b)izcelsmes apliecinājumu vai izcelsmes aizstājējapliecinājumu var aizstāt ar vienu vai vairākiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem, lai no vienas puses otrai pusei nosūtītu visus vai daļu no produktiem, kas norādīti sākotnējā izcelsmes apliecinājumā, tikai tad, ja produkti nav laisti brīvā apgrozībā kādā no pusēm;

               (c)produkti ir palikuši muitas uzraudzībā pārsūtītājas puses teritorijā un nedrīkst būt nekādā veidā mainīti vai pārveidoti, vai pakļauti kādām darbībām, izņemot darbības, ko veic, lai saglabātu tos esošajā stāvoklī (“nemainīšanas princips”);

               (a)ja produkti ir ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu saskaņā ar atkāpi no izcelsmes noteikumiem, ko piešķir viena no pusēm, izcelsmes aizstājējapliecinājumus neizdod vai nesagatavo, ja produkti ir pārsūtīti otrai pusei;

               (b)ja produkti, kas pārsūtāmi uz otras puses teritoriju, ir ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu, izmantojot reģionālo kumulāciju, izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izdot muitas dienesti vai sagatavot pārsūtītāji;

               (c)ja pārsūtītāja puse produktiem, kas pārsūtāmi uz otras puses teritoriju, nav noteikusi preferenciālu režīmu, izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izdot muitas dienesti vai sagatavot pārsūtītāji.

               5. 4. punkta c) apakšpunkta nolūkos piemēro šādus nosacījumus.

               Ja pastāv pamatotas šaubas attiecībā uz atbilstību nemainīšanas principam, galamērķa puses muitas dienesti var pieprasīt, lai deklarants iesniedz pierādījumus par atbilstību minētajam principam, ko var izdarīt ar dažādiem līdzekļiem.

               Pēc pārsūtītāja lūguma pārsūtītājas puses muitas dienesti apliecina, ka produkti ir bijuši muitas uzraudzībā, kamēr tie atrodas attiecīgās puses teritorijā, un ka, kamēr produkti ir uzglabāti attiecīgās puses teritorijā, muitas dienesti nav piešķīruši atļauju produktus nekādā veidā mainīt vai pārveidot, vai pakļauti kādām darbībām, izņemot darbības, ko veic, lai saglabātu tos esošajā stāvoklī.

               Ja aizstājējapliecinājums ir aizstājējsertifikāts, galamērķa puses muitas dienesti nedrīkst pieprasīt sertifikātu, kas apliecina manipulācijas neveikšanu, kamēr minētie produkti atradās otras puses teritorijā.

               6. Katra puse nodrošina, ka

               a)
                     ja izcelsmes aizstājējapliecinājumi atbilst sākotnējiem izcelsmes apliecinājumiem, ko izdevusi vai sagatavojusi kāda Savienības un Šveices VPS saņēmējvalsts, Savienības dalībvalstu un Šveices muitas dienesti viens otram nodrošina pienācīgu administratīvo sadarbību, lai turpmāk pārbaudītu minētos izcelsmes aizstājējapliecinājumus. Pēc galamērķa puses pieprasījuma pārsūtītājas puses muitas dienesti uzsāk un uzrauga attiecīgo sākotnējo izcelsmes apliecinājumu turpmākas pārbaudes procedūru;

               b)
                     ja izcelsmes aizstājējapliecinājumi atbilst sākotnējiem izcelsmes apliecinājumiem, kas izdoti vai sagatavoti kādā valstī, kura saņem VPS tikai no galamērķa puses, šī puse sadarbībā ar saņēmējvalsti veic sākotnējo izcelsmes apliecinājumu turpmākas pārbaudes procedūru. Pārsūtītājas puses muitas dienesti turpmākas pārbaudes procedūras veikšanai iesniedz galamērķa puses muitas dienestiem sākotnējos izcelsmes apliecinājumus, kas atbilst pārbaudāmajiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem vai, attiecīgā gadījumā, sākotnējo izcelsmes apliecinājumu kopijas, kas atbilst pārbaudāmajiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem.

               7. Katra puse nodrošina, ka

               (a)aizstājējsertifikāta augšējā labajā ailē norāda tās pārsūtītājas valsts nosaukumu, kurā tas ir izdots;

               (b)4. ailē ir jābūt vārdiem "replacement certificate" vai "certificat de remplacement", kā arī izcelsmes sertifikāta A veidlapas sākotnējās izdošanas datumam un kārtas numuram;

               (c)pārsūtītāja vārdu/nosaukumu norāda 1. ailē;

               (d)galīgā saņēmēja vārdu/nosaukumu var norādīt 2. ailē;

               (e)visus datus par pārsūtītiem produktiem, kas norādīti sākotnējā sertifikātā, pārceļ uz 3.–9. aili;

               (f)norādes uz pārsūtītāja rēķinu var sniegt 10. ailē;

               (g)muitas dienests, kas ir izdevis aizstājējsertifikātu, vizē 11. aili. Dienests ir atbildīgs tikai par aizstājējsertifikāta izdošanu. 12. ailē norāda datus par izcelsmes valsti un galamērķa valsti, kas bija norādīti sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā. Pārsūtītājs paraksta izcelsmes sertifikātu 12. ailē. Pārsūtītājs, kas labticīgi parakstās 12. ailē, nav atbildīgs par sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā iekļauto datu precizitāti;

               (h)muitas dienests, kuram pieprasīta aizstājējsertifikāta izdošana, sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā norāda nosūtīto produktu svaru, numurus un veidu, kā arī attiecīgā aizstājējsertifikāta vai sertifikātu kārtas numurus. attiecīgais muitas dienests vismaz trīs gadus glabā aizstājējsertifikāta pieprasījumu, kā arī sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapu.

               (i)Izcelsmes aizstājējsertifikātu sagatavo angļu vai franču valodā.

               8. Katra puse nodrošina, ka

               (a)pārsūtītājs aizstājējpaziņojumā par izcelsmi norāda:

               (1)visas tās ziņas par pārsūtītajiem produktiem, kas bija norādītas sākotnējā izcelsmes apliecinājumā;

               (2)datumu, kad sagatavots sākotnējais izcelsmes apliecinājums;

               (3)sākotnējā izcelsmes apliecinājumā iekļautās ziņas, tostarp attiecīgā gadījumā informāciju par kumulāciju, kas piemērota precēm, uz kurām attiecas paziņojums par izcelsmi;

               (4)vārdu/nosaukumu, adresi un savu reģistrētā eksportētāja numuru;

               (5)saņēmēja vārdu/nosaukumu un pilnu adresi Savienībā vai Šveicē;

               (6)datumu un vietu, kur sagatavots paziņojums par izcelsmi vai izdots izcelsmes sertifikāts;

               (b)katrā aizstājējpaziņojumā par izcelsmi izdara atzīmi “Replacement statement” vai “Attestation de remplacement”;

               (c)neatkarīgi no sākotnējā sūtījumā iekļauto noteiktas izcelsmes produktu vērtības aizstājējpaziņojumus par izcelsmi sagatavo pārsūtītāji, kuri reģistrēti elektroniskajā izcelsmes pašsertifikācijas sistēmā, ko īsteno eksportētāji un ko sauc par reģistrēto eksportētāju (REX) sistēmu;

               (d)ja izcelsmes apliecinājums tiek aizstāts ar citu, pārsūtītājs sākotnējā izcelsmes apliecinājumā norāda:

               (1)datumu, kad sagatavots aizstājējpaziņojums (-i) par izcelsmi, un to preču daudzumu, uz kurām attiecas aizstājējpaziņojums (-i) par izcelsmi;

               (2)pārsūtītāja vārdu/nosaukumu un adresi;

               (3)saņēmēja vai saņēmēju vārdu/nosaukumu un pilnu adresi Savienībā vai Šveicē;

               (e)sākotnējā paziņojumā par izcelsmi ir atzīme “Replaced” vai “Remplacé”;

               (f)izcelsmes apliecinājums ir derīgs divpadsmit mēnešus no tā sagatavošanas datuma.

               (g)Aizstājējpaziņojumus par izcelsmi sagatavo angļu vai franču valodā.

               9. Pārsūtītājs glabā sākotnējos izcelsmes apliecinājumus un izcelsmes aizstājējapliecinājumu kopijas vismaz trīs gadus pēc tā kalendāra gada beigām, kurā izcelsmes aizstājējapliecinājumi tika izdoti vai sagatavoti.

               10. Puses vienojas dalīt REX sistēmas izmaksas saskaņā ar sadarbības kārtību, ko nosaka nosaka pušu kompetentās iestādes.

               11. Visas domstarpības starp pusēm, kas rodas, interpretējot vai piemērojot šo nolīgumu, risina tikai pušu divpusējās sarunas. Ja minētās domstarpības var ietekmēt Norvēģijas un/vai Turcijas intereses, ar tām apspriežas.

               12. Puses ar savstarpēju rakstveida piekrišanu jebkurā laikā var grozīt nolīgumu. Ja to lūdz viena no pusēm, abas puses apspriežas par iespējamiem šā nolīguma grozījumiem. Ja minētie grozījumi var ietekmēt Norvēģijas un/vai Turcijas intereses, ar tām apspriežas. Šādi grozījumi stājas spēkā dienā, par kuru savstarpēji vienojas, pēc tam, kad abas puses ir paziņojušas viena otrai, ka ir izpildītas to attiecīgās iekšējās prasības.

               13. Ja pastāv nopietnas bažas par pienācīgu šā nolīguma darbību, jebkura puse var pārtraukt tā piemērošanu ar nosacījumu, ka otra puse par to ir rakstiski informēta trīs mēnešus iepriekš.

               14. Jebkura no pusēm var izbeigt šā nolīguma darbību ar nosacījumu, ka otra puse par to ir rakstiski informēta trīs mēnešus iepriekš.

               15. 2. punkta pirmo daļu piemēro attiecībā uz materiāliem, kuru izcelsme ir Norvēģijā, tikai tad, ja puses ir noslēgušas līdzīgu nolīgumu ar Norvēģiju un ir paziņojušas viena otrai par šā nosacījuma izpildi.

               16. 2. punkta pirmo daļu piemēro attiecībā uz materiāliem, kuru izcelsme ir Turcijā
                  1
               , tikai tad, ja puses ir noslēgušas līdzīgu nolīgumu ar Turciju un ir paziņojušas viena otrai par šā nosacījuma izpildi.

               17. No dienas, kad stājas spēkā nolīgums starp Šveici un Turciju saskaņā ar šā nolīguma 2. punkta pirmo daļu, un ievērojot savstarpības principu ar Turciju, katra puse var noteikt, ka pušu teritorijā var izdot vai sastādīt izcelsmes aizstājējapliecinājumus produktiem, kas sastāv no materiāliem, kuru izcelsme ir Turcijā un kuri saskaņā ar divpusējo kumulāciju pārstrādāti VPS saņēmējvalstīs.

               18. Šis nolīgums stājas spēkā dienā, par kuru savstarpēji vienojas, pēc tam, kad Savienība un Šveice ir paziņojušas viena otrai par to, ka ir pabeigtas vajadzīgās iekšējās pieņemšanas procedūras. No šā datuma tas aizstāj Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā, kas parakstīts 2000. gada 14. decembrī
                  2
               .

               Būšu pateicīgs, ja apstiprināsiet, ka Jūsu valdība piekrīt iepriekš teiktajam.

               Ja Jūsu valdība piekrīt visam iepriekš minētajam, man ir tas gods ierosināt, ka šī vēstule un Jūsu apstiprinošā atbilde kopā veido Eiropas Savienības un Šveices Konfederācijas nolīgumu.

               Lūdzu, pieņemiet manus visdziļākās cieņas apliecinājumus.

               Eiropas Savienības vārdā –

               B. Vēstule no Šveices

               Godātais kungs!

               Man ir tas gods apstiprināt, ka saņemta Jūsu vēstule, kuras teksts ir šāds.

               1. Savienība un Šveice kā šā nolīguma puses atzīst, ka vispārējās preferenču sistēmas (“VPS”) nolūkos abas puses piemēro līdzīgus izcelsmes noteikumus ar šādiem vispārējiem principiem:

               (a)noteiktas izcelsmes produkta jēdziena definēšana, pamatojoties uz tiem pašiem kritērijiem;

               (b)noteikumi attiecībā uz reģionālu kumulatīvu izcelsmi,

               (c)noteikumi attiecībā uz kumulācijas piemērošanu materiāliem, kuru izcelsme saskaņā ar to VPS izcelsmes noteikumiem ir Savienībā, Šveicē, Norvēģijā vai Turcijā;

               (d)noteikumi attiecībā uz nenoteiktas izcelsmes materiālu vispārēju pielaidi;

               (e)noteikumi attiecībā uz no saņēmējvalsts saņemtu produktu nemainīšanu;

               (f)noteikumi attiecībā uz izcelsmes aizstājējapliecinājumu izdošanu vai sagatavošanu;

               (g)administratīvas sadarbības nepieciešamība ar kompetentām iestādēm saņēmējvalstīs saistībā ar izcelsmes apliecinājumiem.

               2. Eiropas Savienība un Šveice atzīst, ka materiāli, kuru izcelsme attiecīgo VPS izcelsmes noteikumu nozīmē ir Eiropas Savienībā, Šveicē, Norvēģijā vai Turcijā, iegūst jebkuras puses VPS saņēmējvalsts izcelsmi, ja tie minētajā saņēmējvalstī tiek apstrādāti vai pārstrādāti veidā, kas pārsniedz tādu apstrādi vai pārstrādi, kuru uzskata par nepietiekamu, lai produktam piešķirtu noteiktas izcelsmes statusu. Šis apakšpunkts attiecas uz materiāliem, kuru izcelsme ir Norvēģijā un Turcijā un uz kuriem attiecas nosacījumi, kas noteikti attiecīgi 15. un 16. punktā.

               Savienības dalībvalstu un Šveices muitas dienesti nodrošina viens otram nepieciešamo administratīvo sadarbību, īpaši lai vēlāk pārbaudītu izcelsmes apliecinājumus attiecībā uz iepriekšējā daļā minētajiem materiāliem. Ir piemērojami noteikumi par administratīvo sadarbību, kas paredzēti 1972. gada 22. jūlija Nolīguma starp Eiropas Ekonomikas Kopienu un Šveices Konfederāciju 3. protokolā.

               Šā punkta noteikumus nepiemēro produktiem, kuri minēti 1.–24. nodaļā preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētajā sistēmā, ko pieņēmusi Organizācija, kura izveidota ar Briselē 1950. gada 15. decembrī parakstīto Muitas sadarbības padomes izveides konvenciju, (“harmonizētā sistēma”).

               3. Eiropas Savienība un Šveice apņemas akceptēt izcelsmes aizstājējapliecinājumus A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātu formā (“aizstājējsertifikāti”), ko izdevuši otras puses muitas dienesti, un aizstājējpaziņojumus par izcelsmi, ko sagatavojuši otras puses pārsūtītāji, kuri reģistrēti šim nolūkam.

               Katra puse saskaņā ar saviem tiesību aktiem var izvērtēt, vai piešķirt preferenciālu režīmu produktiem, uz ko attiecas izcelsmes aizstājējapliecinājumi.

               4. Pirms izcelsmes aizstājējapliecinājuma izdošanas vai sagatavošanas katra puse nodrošina, ka tiek ievēroti šādi nosacījumi:

               (a)izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izsniegt vai sagatavot tikai tad, ja sākotnējie izcelsmes apliecinājumi ir izdoti vai sagatavoti saskaņā ar Savienībā vai Šveicē spēkā esošajiem tiesību aktiem;

               (b)izcelsmes apliecinājumu vai izcelsmes aizstājējapliecinājumu var aizstāt ar vienu vai vairākiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem, lai no vienas puses otrai pusei nosūtītu visus vai daļu no produktiem, kas norādīti sākotnējā izcelsmes apliecinājumā, tikai tad, ja produkti nav laisti brīvā apgrozībā kādā no pusēm;

               (c)produkti ir palikuši muitas uzraudzībā pārsūtītājas puses teritorijā un nedrīkst būt nekādā veidā mainīti vai pārveidoti, vai pakļauti kādām darbībām, izņemot darbības, ko veic, lai saglabātu tos esošajā stāvoklī (“nemainīšanas princips”);

               (a)ja produkti ir ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu saskaņā ar atkāpi no izcelsmes noteikumiem, ko piešķir viena no pusēm, izcelsmes aizstājējapliecinājumus neizdod vai nesagatavo, ja produkti ir pārsūtīti otrai pusei;

               (b)ja produkti, kas pārsūtāmi uz otras puses teritoriju, ir ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu, izmantojot reģionālo kumulāciju, izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izdot muitas dienesti vai sagatavot pārsūtītāji;

               (c)ja pārsūtītāja puse produktiem, kas pārsūtāmi uz otras puses teritoriju, nav noteikusi preferenciālu režīmu, izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izdot muitas dienesti vai sagatavot pārsūtītāji.

               5. 4. punkta c) apakšpunkta nolūkos piemēro šādus nosacījumus.

               Ja pastāv pamatotas šaubas attiecībā uz atbilstību nemainīšanas principam, galamērķa puses muitas dienesti var pieprasīt, lai deklarants iesniedz pierādījumus par atbilstību minētajam principam, ko var izdarīt ar dažādiem līdzekļiem.

               Pēc pārsūtītāja lūguma pārsūtītājas puses muitas dienesti apliecina, ka produkti ir bijuši muitas uzraudzībā, kamēr tie atrodas attiecīgās puses teritorijā, un ka, kamēr produkti ir uzglabāti attiecīgās puses teritorijā, muitas dienesti nav piešķīruši atļauju produktus nekādā veidā mainīt vai pārveidot, vai pakļauti kādām darbībām, izņemot darbības, ko veic, lai saglabātu tos esošajā stāvoklī.

               Ja aizstājējapliecinājums ir aizstājējsertifikāts, galamērķa puses muitas dienesti nedrīkst pieprasīt sertifikātu, kas apliecina manipulācijas neveikšanu, kamēr minētie produkti atradās otras puses teritorijā.

               6. Katra puse nodrošina, ka

               a)
                     ja izcelsmes aizstājējapliecinājumi atbilst sākotnējiem izcelsmes apliecinājumiem, ko izdevusi vai sagatavojusi kāda Savienības un Šveices VPS saņēmējvalsts, Savienības dalībvalstu un Šveices muitas dienesti viens otram nodrošina pienācīgu administratīvo sadarbību, lai turpmāk pārbaudītu minētos izcelsmes aizstājējapliecinājumus. Pēc galamērķa puses pieprasījuma pārsūtītājas puses muitas dienesti uzsāk un uzrauga attiecīgo sākotnējo izcelsmes apliecinājumu turpmākas pārbaudes procedūru;

               b)
                     ja izcelsmes aizstājējapliecinājumi atbilst sākotnējiem izcelsmes apliecinājumiem, kas izdoti vai sagatavoti kādā valstī, kura saņem VPS tikai no galamērķa puses, šī puse sadarbībā ar saņēmējvalsti veic sākotnējo izcelsmes apliecinājumu turpmākas pārbaudes procedūru. Pārsūtītājas puses muitas dienesti turpmākas pārbaudes procedūras veikšanai iesniedz galamērķa puses muitas dienestiem sākotnējos izcelsmes apliecinājumus, kas atbilst pārbaudāmajiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem vai, attiecīgā gadījumā, sākotnējo izcelsmes apliecinājumu kopijas, kas atbilst pārbaudāmajiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem.

               7. Katra puse nodrošina, ka

               (a)aizstājējsertifikāta augšējā labajā ailē norāda tās pārsūtītājas valsts nosaukumu, kurā tas ir izdots;

               (b)4. ailē ir jābūt vārdiem "replacement certificate" vai "certificat de remplacement", kā arī izcelsmes sertifikāta A veidlapas sākotnējās izdošanas datumam un kārtas numuram;

               (c)pārsūtītāja vārdu/nosaukumu norāda 1. ailē;

               (d)galīgā saņēmēja vārdu/nosaukumu var norādīt 2. ailē;

               (e)visus datus par pārsūtītiem produktiem, kas norādīti sākotnējā sertifikātā, pārceļ uz 3.–9. aili;

               (f)norādes uz pārsūtītāja rēķinu var sniegt 10. ailē;

               (g)muitas dienests, kas ir izdevis aizstājējsertifikātu, vizē 11. aili. Dienests ir atbildīgs tikai par aizstājējsertifikāta izdošanu. 12. ailē norāda datus par izcelsmes valsti un galamērķa valsti, kas bija norādīti sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā. Pārsūtītājs paraksta izcelsmes sertifikātu 12. ailē. Pārsūtītājs, kas labticīgi parakstās 12. ailē, nav atbildīgs par sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā iekļauto datu precizitāti;

               (h)muitas dienests, kuram pieprasīta aizstājējsertifikāta izdošana, sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā norāda nosūtīto produktu svaru, numurus un veidu, kā arī attiecīgā aizstājējsertifikāta vai sertifikātu kārtas numurus. attiecīgais muitas dienests vismaz trīs gadus glabā aizstājējsertifikāta pieprasījumu, kā arī sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapu.

               (i)Izcelsmes aizstājējsertifikātu sagatavo angļu vai franču valodā.

               8. Katra puse nodrošina, ka

               (a)pārsūtītājs aizstājējpaziņojumā par izcelsmi norāda:

               (1)visas tās ziņas par pārsūtītajiem produktiem, kas bija norādītas sākotnējā izcelsmes apliecinājumā;

               (2)datumu, kad sagatavots sākotnējais izcelsmes apliecinājums;

               (3)sākotnējā izcelsmes apliecinājumā iekļautās ziņas, tostarp attiecīgā gadījumā informāciju par kumulāciju, kas piemērota precēm, uz kurām attiecas paziņojums par izcelsmi;

               (4)vārdu/nosaukumu, adresi un savu reģistrētā eksportētāja numuru;

               (5)saņēmēja vārdu/nosaukumu un pilnu adresi Savienībā vai Šveicē;

               (6)datumu un vietu, kur sagatavots paziņojums par izcelsmi vai izdots izcelsmes sertifikāts;

               (b)katrā aizstājējpaziņojumā par izcelsmi izdara atzīmi “Replacement statement” vai “Attestation de remplacement”;

               (c)neatkarīgi no sākotnējā sūtījumā iekļauto noteiktas izcelsmes produktu vērtības aizstājējpaziņojumus par izcelsmi sagatavo pārsūtītāji, kuri reģistrēti elektroniskajā izcelsmes pašsertifikācijas sistēmā, ko īsteno eksportētāji un ko sauc par reģistrēto eksportētāju (REX) sistēmu;

               (d)ja izcelsmes apliecinājums tiek aizstāts ar citu, pārsūtītājs sākotnējā izcelsmes apliecinājumā norāda:

               (1)datumu, kad sagatavots aizstājējpaziņojums (-i) par izcelsmi, un to preču daudzumu, uz kurām attiecas aizstājējpaziņojums (-i) par izcelsmi;

               (2)pārsūtītāja vārdu/nosaukumu un adresi;

               (3)saņēmēja vai saņēmēju vārdu/nosaukumu un pilnu adresi Savienībā vai Šveicē;

               (e)sākotnējā paziņojumā par izcelsmi ir atzīme “Replaced” vai “Remplacé”;

               (f)izcelsmes apliecinājums ir derīgs divpadsmit mēnešus no tā sagatavošanas datuma.

               (g)Aizstājējpaziņojumus par izcelsmi sagatavo angļu vai franču valodā.

               9. Pārsūtītājs glabā sākotnējos izcelsmes apliecinājumus un izcelsmes aizstājējapliecinājumu kopijas vismaz trīs gadus pēc tā kalendāra gada beigām, kurā izcelsmes aizstājējapliecinājumi tika izdoti vai sagatavoti.

               10. Puses vienojas dalīt REX sistēmas izmaksas saskaņā ar sadarbības kārtību, ko nosaka nosaka pušu kompetentās iestādes.

               11. Visas domstarpības starp pusēm, kas rodas, interpretējot vai piemērojot šo nolīgumu, risina tikai pušu divpusējās sarunas. Ja minētās domstarpības var ietekmēt Norvēģijas un/vai Turcijas intereses, ar tām apspriežas.

               12. Puses ar savstarpēju rakstveida piekrišanu jebkurā laikā var grozīt nolīgumu. Ja to lūdz viena no pusēm, abas puses apspriežas par iespējamiem šā nolīguma grozījumiem. Ja minētie grozījumi var ietekmēt Norvēģijas un/vai Turcijas intereses, ar tām apspriežas. Šādi grozījumi stājas spēkā dienā, par kuru savstarpēji vienojas, pēc tam, kad abas puses ir paziņojušas viena otrai, ka ir izpildītas to attiecīgās iekšējās prasības.

               13. Ja pastāv nopietnas bažas par pienācīgu šā nolīguma darbību, jebkura puse var pārtraukt tā piemērošanu ar nosacījumu, ka otra puse par to ir rakstiski informēta trīs mēnešus iepriekš.

               14. Jebkura no pusēm var izbeigt šā nolīguma darbību ar nosacījumu, ka otra puse par to ir rakstiski informēta trīs mēnešus iepriekš.

               15. 2. punkta pirmo daļu piemēro attiecībā uz materiāliem, kuru izcelsme ir Norvēģijā, tikai tad, ja puses ir noslēgušas līdzīgu nolīgumu ar Norvēģiju un ir paziņojušas viena otrai par šā nosacījuma izpildi.

               16. 2. punkta pirmo daļu piemēro attiecībā uz materiāliem, kuru izcelsme ir Turcijā
                  3
               , tikai tad, ja puses ir noslēgušas līdzīgu nolīgumu ar Turciju un ir paziņojušas viena otrai par šā nosacījuma izpildi.

               17. No dienas, kad stājas spēkā nolīgums starp Šveici un Turciju saskaņā ar šā nolīguma 2. punkta pirmo daļu, un ievērojot savstarpības principu ar Turciju, katra puse var noteikt, ka pušu teritorijā var izdot vai sastādīt izcelsmes aizstājējapliecinājumus produktiem, kas sastāv no materiāliem, kuru izcelsme ir Turcijā un kuri saskaņā ar divpusējo kumulāciju pārstrādāti VPS saņēmējvalstīs.

               18. Šis nolīgums stājas spēkā dienā, par kuru savstarpēji vienojas, pēc tam, kad Savienība un Šveice ir paziņojušas viena otrai par to, ka ir pabeigtas vajadzīgās iekšējās pieņemšanas procedūras. No šā datuma tas aizstāj Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā, kas parakstīts 2000. gada 14. decembrī
                  4
               .

               Man ir tas gods apstiprināt valdības piekrišanu iepriekš minētajam.

                     (1)
                  Savienība ir izpildījusi šo nosacījumu, publicējot Komisijas paziņojumu saskaņā ar 85. pantu Regulā (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka Kopienas Muitas kodeksa izveides īstenošanas noteikumus, un attiecinot arī uz Turciju divpusējās kumulācijas sistēmu, kura ieviesta ar minēto pantu; OV C134, 15.4.2016., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 38, 8.2.2001., 24. lpp.

                     (3)
                  Savienība ir izpildījusi šo nosacījumu, publicējot Komisijas paziņojumu saskaņā ar 85. pantu Regulā (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka Kopienas Muitas kodeksa izveides īstenošanas noteikumus, un attiecinot arī uz Turciju divpusējās kumulācijas sistēmu, kura ieviesta ar minēto pantu; OV C134, 15.4.2016., 1. lpp.

                     (4)
                  OV L 38, 8.2.2001., 24. lpp.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52008PC0380

Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes lēmums ar ko groza Padomes Lēmumu 2001/470/EK, ar ko izveido Eiropas Tiesiskās sadarbības tīklu civillietās un komerclietās  /* COM/2008/0380 galīgā redakcija - COD 2008/0122 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 23.6.2008COM(2008) 380 galīgā redakcija2008/0122 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMSar ko groza Padomes Lēmumu 2001/470/EK, ar ko izveido Eiropas Tiesiskās sadarbības tīklu civillietās un komerclietās(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. PRIEKŠLIKUMA PAMATOJUMS UN MĒRĶI1.1 IevadsPadome 2001. gada 28. maijā pieņēma Lēmumu Nr. 2001/470/EK, ar ko izveido Eiropas Tiesiskās sadarbības tīklu civillietās un komerclietās starp dalībvalstīm, izņemot Dāniju (še turpmāk „Lēmums”)[1], ko piemēro kopš 2002. gada 1. decembra.Eiropas Tiesiskās sadarbības tīkla civillietās un komerclietās (še turpmāk „Tīkls”) izveides pamatā ir doma, ka, lai pakāpeniski ieviestu brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, ir nepieciešams uzlabot, vienkāršot un paātrināt tiesisko sadarbību starp dalībvalstīm. Tīklam, pakāpeniski izveidojot sabiedrībai paredzētu informācijas sistēmu, būtu arī jāveicina pilsoņu piekļuve tiesai tādu strīdu gadījumos, kuriem ir pārrobežu ietekme.Tīklā 2008. gada sākumā bija 437 dalībnieki, kas sadalīti četrās kategorijās, proti, 102 kontaktpunkti, 140 centrālās iestādes (2. panta 1. punkta b) apakšpunkts), 12 sadarbības maģistrāti un 181 cita tiesu iestāde, kas darbojas tiesiskās sadarbības jomā.Komisija nodrošina tīkla sanāksmju organizēšanu, vadīšanu un sekretariāta pakalpojumus. Kontaktpunktu sanāksmes notiek vismaz vienu reizi pusgadā. Laikposmā no 2003. gada 11. februāra līdz 2008. gada 31. janvārim notika deviņpadsmit kontaktpunktu sanāksmes, proti, vidēji četras reizes gadā. Visi tīkla locekļi kopš 2002. gada tikās katru gadu.1.2 Priekšlikuma vispārējais konteksts un apspriešanāsLēmuma 19. pantā paredzēts, ka Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai ziņojumu par šā lēmuma piemērošanu, kuram var pievienot grozījumu priekšlikumus. Šajā ziņojumā ir jāizskata jautājumi par Tīkla pieejamību juridisko profesiju pārstāvjiem un viņu dalību Tīkla darbībā, kā arī jautājums par iespējamu Tīkla kontaktpunktu tiešu pieejamību sabiedrībai.Šis priekšlikums pamatojas uz plašu apspriešanos ar dažādām iesaistītajām personām, jo īpaši Tīkla iekšienē. Iepriekš minētā ziņojuma sagatavošanai Komisija ir pasūtījusi veikt izpēti par Tīkla darbību (še turpmāk „Izpēte”), kas īstenota laikposmā no 2004. gada decembra līdz 2005. gada maijam[2].Balstoties uz šo izpēti un kopš 2004. gada īstenoto apspriešanos Tīkla iekšienē, Komisija 2006. gada 16. maijā iesniedza ziņojumu par lēmuma piemērošanu[3]. Šajā ziņojumā, kas pamatojas uz lēmuma 19. pantu, Komisija ir secinājusi, ka Tīkls vispārējā veidā ir uzlabojis tiesisko sadarbību starp dalībvalstīm.Šajā ziņojumā tomēr tika atspoguļoti trūkumi Tīkla darbībā. Komisija norādīja, ka Tīkls vēl nav pilnveidojis visas savas iespējas un ka ir būtiski, lai tā rīcībā būtu visi līdzekļi, kas nepieciešami uzdevumu izpildei. Komisija turklāt uzsvēra, cik svarīgs ir šis tīkls, būdams nozīmīgs instruments reālas Eiropas tiesību telpas veidošanā.Atbildot uz šo Komisijas ziņojumu, Tieslietu un iekšlietu padome 2007. gada 19. un 20. aprīļa sanāksmē pieņēma secinājumus par Eiropas Tiesiskās sadarbības tīklu[4].1.3 Priekšlikuma vispārējais mērķisPriekšlikuma vispārējais mērķis ir stiprināt Tīkla lomu tiesiskās sadarbības veicināšanas uzdevumā starp dalībvalstīm un jo īpaši attiecībā to, lai tiesneši un citi juridisko profesiju pārstāvji efektīvi un konkrēti piemērotu Kopienas tiesību aktus un starp dalībvalstīm spēkā esošās konvencijas. Tā mērķis ir arī nostiprināt Tīkla lomu attiecībā uz tiesu pieejamību pilsoņiem pārrobežu strīdu gadījumā.Šie mērķi izriet no Eiropadomes 2004. gada 4. un 5. novembra sanāksmē pieņemtās Hāgas programmas „Brīvības, drošības un tiesiskuma stiprināšanai Eiropas Savienībā”[5] (še turpmāk „Hāgas programma”) īstenošanas; tajā noteikts, ka jāveic papildu pasākumi, lai nākotnē atvieglotu tiesu pieejamību un tiesisko sadarbību civillietās. Lēmuma, ar kuru izveido Tīklu, pārskatīšanas priekšlikums ir minēts Padomes un Komisijas 2005. gada 2. jūnija rīcības plānā par to, kā īstenot Hāgas programmu[6].Jāuzsver, ka kopš brīža, kad stājās spēkā lēmums par Tīkla izveidi, ir pieņemti vairāki Kopienas tiesību akti civillietu jomā, kurus jau piemēro vai piemēros tuvākā laikā[7]. Visu šo tiesību aktu konkrēta un efektīva īstenošana stiprinās Tīkla lomu, jo īpaši lai risinātu paredzamo informācijas un sadarbības pieprasījumu palielināšanos, kas rastos to rezultātā.Turklāt, lai efektīvi īstenotu Kopienas un starptautiskos tiesību aktus par piemērojamām tiesībām, Tīklam vajadzēs pakāpeniski attīstīt savu darbību attiecībā uz palīdzību tiesām un citām iestādēmārvalstu tiesību aktu piemērošanā.Šā priekšlikuma mērķis ir nodrošināt Tīklam atjauninātu juridisko satvaru, efektīvāku struktūru un pastiprinātus līdzekļus, lai tam ļautu nākotnē kļūt par galveno elementu Eiropas Tiesiskuma telpā sadarbībai starp visiem civiltiesību jomas dalībniekiem.2. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI2.1 Juridiskais pamatsŠā priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma 61. panta c) apakšpunkts, kas piešķir Kopienai kompetences pieņemt pasākumus attiecībā uz tiesu iestāžu sadarbību civillietās, kā paredzēts 65. pantā, kurus atbilstīgi 67. panta 5. punkta otrajam ievilkumam pieņem saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto koplēmuma procedūru.Saskaņā ar 1. un 2. punktu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums tai nav saistošs un nav jāpiemēro. [Saskaņā ar 3. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, šo lēmumu nepiemēro arī Apvienotajai Karalistei un Īrijai, izņemot, ja tās izsaka šādu vēlmi.]2.2 Subsidiaritātes principsŅemot vērā, ka dalībvalstis nevar koordinēti un pietiekami īstenot šā lēmuma mērķus, proti, stiprināt tiesisko sadarbību starp dalībvalstīm un nodrošināt efektīvu tiesu pieejamību iedzīvotājiem pārrobežu strīdu gadījumos, un ka tos var īstenot tikai Kopienas līmenī, Kopiena var veikt šos pasākumus atbilstīgi Līguma 5. pantā noteiktajam subsidiaritātes principam. Izvēli par saistošu Kopienas tiesību aktu lēmuma veidā pamato vajadzība piemērot šos noteikumus vienādi visās dalībvalstīs, lai šo noteikumu mērķi tiktu sasniegti.2.3 Proporcionalitātes principsIerosinātā lēmuma galvenais mērķis ir koordinēti un saskaņoti stiprināt tiesisko sadarbību starp dalībvalstīm, galvenokārt izmantojot jau esošās Tīkla struktūras. Tas neskar dalībvalstīs jau esošos sadarbības mehānismus, kas minēti 2. panta 1. punkta b) līdz d) apakšpunktā, un balstās uz sadarbības uzlabošanu starp jau Tīkla esošajiem dažādiem elementiem. Juridisko profesiju pārstāvju līdzdalība Tīklā notiks, pamatojoties uz viņu iecelšanu dalībvalstīs, un tā palīdzēs uzlabot Tīkla rīcības līdzekļus.Saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā lēmuma priekšlikumā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi tā mērķu sasniegšanai.3. IETEKME UZ BUDŽETU UN FINANSIĀLĀ IETEKMEPriekšlikums balstās galvenokārt uz ciešu sadarbību starp dalībvalstīm un Komisiju un finanšu līdzekļiem, kas piešķirti, lai uzlabotu tiesisko sadarbību saskaņā ar 2007. gada 25. septembra Lēmumu 1149/2007/EK, ar ko laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam kā daļu no vispārējās programmas Pamattiesības un tiesiskums izveido īpašu programmu Civiltiesības. Viens no programmas Civiltiesības īpašajiem mērķiem ir veicināt Tīkla darbību. Tādējādi Tīkla pārvaldības un darbības finansiālā ietekme ir ņemta vērā 109,3 miljonu euro vairākgadu finanšu piešķīrumā, kas noteikts programmai Civiltiesības. 2007. gada darba programmā saistībā ar programmu Civiltiesības ir paredzēti 3,25 miljoni euro Tīkla pārvaldībai un darbībai. 2008. gada darba programmā, ko šobrīd pabeidz izstrādāt, ir paredzēti 3,15 miljoni euro Tīkla pārvaldībai un darbībai. Attiecībā uz darbības subsīdijām darba programmā prioritāte ir piešķirta projektiem, kuru mērķis ir uzlabot tiesnešu un citu tieslietu jomā strādājošo personu zināšanas par Tīklu, kā arī uzlabot Tīkla valstu kontaktpunktu darbību un sadarbību starp šiem punktiem un juridisko profesiju pārstāvjiem. Paredzamajā 2007. gada darbību subsīdiju 3,5 miljonu euro budžetā 1 miljons euro var tikt atvēlēts, lai līdzfinansētu valstu projektus, kas paredz uzlabot tiesiskās sadarbības tīkla darbību.4. SĪKĀKS PRIEKŠLIKUMA SKAIDROJUMS4.1 Juridisko profesiju pārstāvju piekļuve Tīkla darbam- 2. panta 1. punkta e) apakšpunktsŠis noteikums paredz atvērt Tīklu juridisko profesiju pārstāvjiem, kuri ir tieši iesaistīti juridiskajā sadarbībā civillietās.Pamatojoties uz Komisijas iniciatīvu, pirms juridisko profesiju pārstāvju iespējamas piesaistīšanas Tīkla darbam tika veikta padziļināta apspriešanās gan ar Tīkla pārstāvjiem, gan ar attiecīgo profesiju pārstāvjiem. Ņemot vērā šo apspriešanos rezultātu, Komisija 2006. gada maija ziņojumā ieteica pakāpeniski atvērt Tīklu citu tieslietu profesiju pārstāvjiem, kuri iesaistīti tiesu sistēmas darbībā. Tā kā lielā mērā civillietu izskatīšana pušu starpā notiek dalībvalstu tiesās, dažādu juridisko profesiju pārstāvjiem ir būtiska loma tiesiskajā sadarbībā civillietās. Šī līdzdalība var sniegt pievienoto vērtību tiesu praksē Eiropas Savienībā un ļaut Tīklam sasniegt tā mērķus.Dažas dalībvalstis par Tīkla dalībniekiem ir iecēlušas valsts tiesu izpildītāju padomes vai notāru padomes[8].Šā priekšlikuma nozīmē ar dažādu attiecīgo juridisko profesiju pārstāvjiem ir jāsaprot tikai tie, kuri tieši piedalās Kopienas vai starptautisku tiesību aktu konkrētā piemērošanā civillietu jomā kā tiesu, tā arī ārpustiesu procedūrās, piemēram, advokāti, sollicitors vai barristers, notāri, tiesu izpildītāji.Ņemot vērā praktizējošo juristu un viņu klientu attiecību privāto raksturu, kas nedrīkst ietekmēt Tīkla darbību un kuras, savukārt, nedrīkst ietekmēt viņu līdzdalība Tīklā, priekšlikumā nav paredzēta juridisko profesiju pārstāvju tieša un individuāla piekļuve Tīklam. Tikai profesionālās organizācijas, kas pārstāv dažādas juridiskās profesijas katrā dalībvalstī, tiks iekļautas Tīklā kā tā dalībnieces saskaņā ar lēmuma 2. pantu. Apspriešanās laikā tika panākta plaša vienprātība par Tīkla atvēršanu organizācijām, kas pārstāv šīs profesijas.- Lēmuma 2. panta 3. punktā ir precizēts, ka gadījumā, ja kādā dalībvalstī pastāv vairākas juridisko profesiju pārstāvošas organizācijas, šī dalībvalsts organizē pienācīgu attiecīgās profesijas pārstāvību Tīklā.- Lēmuma 5. panta 1. punkta otrā daļa par kontaktpunktu uzdevumiem tika grozīta, lai paredzētu, ka kontaktpunkti ir arī 2. panta 1. punkta e) apakšpunktā paredzēto iestāžu (organizācijas, kas pārstāv juridiskās profesijas) rīcībā tādiem pašiem nolūkiem kā citas iestādes atbilstīgi katras dalībvalsts pieņemtajai kārtībai.4.2 Juridiskā satvara, kas attiecas uz kontaktpunktiem, konsolidācijaAttiecības starp Tīkla kontaktpunktiem un 6. pantā minētajām centrālajam iestādēm ir viens no jautājumiem, kas tika izskatīti Tīkla novērtēšanā. Šajā pārskatīšanas aspektā ir ietverti vairāki būtiski elementi, lai uzlabotu Tīkla darbību.Lēmuma 2. panta 2. punkts tika grozīts, lai paredzētu, ka dalībvalsts, kas ieceļ vairākus kontaktpunktus, vienu no tiem izraugās par galveno kontaktpunktu. Šim kontaktpunktam būs pilnībā jāvelta sava darbība Tīklam, neveicot nekādas citas funkcijas, jo īpaši tās, ko Tīklā veic 1. punkta b), c), d) (un jaunajā e)) apakšpunktā minētās iestādes.Ir paredzēts, ka viens tiesnesis var palīdzēt šim galvenajam kontaktpunktam, ja tas pats nav tiesnesis, kā tas ir vairākās dalībvalstīs, kuras saglabā tiesības iecelt jebkuru citu personu kontaktpunkta funkciju pildīšanai. Šā priekšlikuma nolūks ir veicināt informācijas piegādi tiesām, mazināt joprojām jūtamo tiesnešu atturīgo attieksmi pret Tīklu un piešķirt kontaktpunktiem lielāku leģitimitāti tiesu varas acīs.4.3 Tīkla uzdevums citas dalībvalsts tiesību piemērošanas jomāTīkla uzdevumi ir papildināti, lai nākotnē tam būtu galvenā loma tiesu informēšanā par ārvalstu tiesību aktu saturu. Lēmuma 3. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir grozīts, lai paredzētu, ka, piemērojot citas dalībvalsts tiesību aktus, tiesas vai iestāde, kurā ir iesniegta prasība, var vērsties Tīklā, lai iegūtu informāciju par attiecīgā tiesību akta saturu.Lēmuma 5. panta 2. punkta a) apakšpunktam ir pievienots otrs punkts, kas paredz, ka kontaktpunktiem turpmāk būs jāsniedz viņu valsts tiesām informācija, lai atvieglotu kādas citas dalībvalsts tiesību piemērošanu. Šajā nolūkā, ja kontaktpunktā ir iesniegts šāds pieprasījums, tas var vērsties pie visiem Tīkla dalībniekiem savā dalībvalstī. Lai saglabātu pieprasītājas iestādes neatkarību, atbildē ietvertā informācija nebūs saistoša ne dažādajām iesaistītajām Tīkla iestādēm, ne tiesai, kura iesniegusi pieprasījumu.4.4 Attiecības starp kontaktpunktiem un centrālajām iestādēmLai lēmuma 6. panta 2. punkta piemērošana būtu efektīvāka, tiek pievienota jauna rindkopa, kurā noteikts minimālais sanāksmju skaits gadā starp Tīkla kontaktpunktiem un centrālajām iestādēm katrā dalībvalstī. Ir būtiski izveidot viedokļu apmaiņu un regulāru saziņu starp šīm divām Tīkla dalībnieku kategorijām dalībvalstīs.4.5 Kontaktpunktu darbības stiprināšanaLēmuma 5. panta 2. punktam par kontaktpunktu funkcijām pievieno f) apakšpunktu, lai paredzētu, ka tie iesniedz vienu rezi divos gados ziņojumu par savu darbību.Lēmuma 8. pants, kas sākotnēji attiecās tikai uz kontaktpunktu izmantotajiem komunikācijas līdzekļiem, tiek grozīts, lai paātrinātu tiesiskās sadarbības pieprasījumu izskatīšanu Tīklā. Saskaņā ar dažu kontaktpunktu[9] sniegtajiem datiem, pieprasījumu apstrādes vidējais ilgums 2007. gadā ir bijis septiņas darba dienas. Tomēr starp kontaktpunktiem pastāv atšķirības un ir saņemta informācija par diezgan ilgiem dažu pieprasījumu izskatīšanas termiņiem. Tomēr salīdzinājumā ar iepriekšējo sadarbības struktūru, jo īpaši centrālo iestāžu vai diplomātisko pārstāvniecību sadarbību, Tīkla darbību pamato pievienotā vērtība, ko tas var sniegt, nodrošinot lūgumu aprites ātrumu un plūsmu.Komisija veidos drošu tiesiskās sadarbības informācijas apmaiņas elektronisko reģistru starp kontaktpunktiem, ņemot vērā viņu sniegumu. Tādējādi Komisija varēs regulāri sniegt Tīklam statistiku par tiesiskās sadarbības pieprasījumiem. Tas ļaus uzlabot pieprasījumu reģistrāciju reģistrā, apkopot ticamus un pilnīgus datus par pieprasījumiem un saistītajiem tematiem, ko izskata Tīkls, un noteikt problēmu patieso raksturu un iesaistītos instrumentus.Lēmuma 9. pants ir grozīts, lai ļautu dalībvalstīm četru pārstāvju vietā nosūtīt sešus pārstāvjus uz kontaktpunktu sanāksmēm. Tātad dalībvalstis savās delegācijās varēs iekļaut vairāk tiesnešu un ekspertu tematiskajās sanāksmēs, kas paredzētas 10. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā.4.6 Tiesu pieejamības pilsoņiem uzlabošanaLēmuma 3. panta 1. punkta b) apakšpunktā kā Tīkla misija un darbība ir iekļauta efektīva tiesu pieejamība pilsoņiem. Lai gan 9. apsvērumā kā lēmuma mērķi norādīja „tiesas pieejamību personām, kuras iesaistītas pārrobežu tiesas prāvās”, saskaņā ar 14. apsvērumu un 3. pantu šie centieni attiecās tikai uz informācijas sistēmas izveidi Eiropas mērogā, kas būtu pieejama sabiedrībai.Hāgas programmā uzsvars ir likts uz tiesu pieejamības pilsoņiem uzlabošanu un kopš 2002. gada šajā jomā ir pieņemti vairāki Kopienas tiesību akti[10]. Šis priekšlikums ļaus Tīklam efektīvāk īstenot šos jaunos tiesību aktus.Lēmuma 5. panta 2. punktā ir iekļauts c)a apakšpunkts, kurā precizēts, ka kontaktpunkti informēs sabiedrību par būtiskiem Kopienas un starptautiskajiem tiesību aktiem un par dalībvalsts iekšējām tiesībām, uzsverot tiesu pieejamību civillietās. Turpmāk par šo uzdevumu būs tieši atbildīgi dalībvalstu kontaktpunkti, tātad to veiks pilsoņiem vistuvākajā līmenī.Lēmuma III sadaļas teksts ir grozīts, lai izklāstītu Tīkla jauno prioritāti sabiedrības informēšanas jomā.Izrādījās, ka šķēršļi, jo īpaši pieejamo resursu ziņā, kavēja kontaktpunktu tiešu pieejamību pilsoņiem, kāda tā paredzēta Lēmuma 19. pantā. Komisija tāpēc vispirms 13.a pantā ierosina, padarīt kontaktpunktus pakāpeniski pieejamus dalībvalstu sabiedrībai, izmantojot tikai vispiemērotākos tehnoloģijas līdzekļus. Šis priekšlikums ļaus Tīklam efektīvi īstenot šos jaunos instrumentus attiecībā uz sabiedrību.Lēmuma 17. panta 4. punkta b) apakšpunkts par Komisijas lomu sabiedrībai paredzētās informācijas sistēmā ir grozīts. Komisija nodrošinās informācijas par būtiskiem tiesību aspektiem un Kopienas procedūru tulkojumu Kopienas iestāžu oficiālajās valodās, tostarp Kopienas tiesu prakses elementus, kas iekļauti informācijas sistēmā, piemērojot 14. pantu, kā arī sistēmas visu galveno lapu tulkojumu. Turklāt rentabilitātes labad Komisija tulkos tajās pašās valodās, ņemot vērā pieejamos resursus, 15. pantā minētās informācijas lapas. Kopš 2003. gada gūtā pieredze parāda, ka tirgū trūkst līdzekļu, lai iztulkotu šīs lapas visās valodās saprātīgos termiņos. Šis jautājums būtu jāiekļauj e-tiesiskuma iniciatīvas izstrādes kontekstā, kuras ietvaros tiks paredzēti pasākumi, lai atvieglotu sabiedrībai paredzētās informācijas tulkošanu.4.7 Attiecības ar citiem tīkliem un noteiktām starptautiskām organizācijāmTiek pievienots 12.a pants, lai veidotu apmaiņas un sadarbības attiecības starp Tīklu un citiem Eiropas tīkliem, veicinot tiesu sistēmu sadarbību vai tiesu pieejamību.Komisija iepriekš minētajā ziņojumā ir uzskatījusi, ka nepieciešams pilnveidot esošās sinerģijas starp Tiesiskās sadarbības tīklu un Eiropas patērētāju centru tīklu (ECC-Net ) tādā veidā, lai ļautu, piemēram, patērētajam, kura strīds nav atrisināts ECC.Net tīkla ietvaros, saņemt konkrētu palīdzību no tiesiskās sadarbības tīkla tiesas pieejamības jomā. Šis priekšlikums ir vēl jo vairāk nepieciešams, jo 2009. gada 1. janvārī spēkā stāsies Regula Nr. 861/2007, ar ko izveido Eiropas procedūru maza apmēra prasībām.Šā panta trešajā daļā paredzēts, ka Tīkls var veidot apmaiņu ar citiem tiesiskās sadarbības tikliem, ko izveidojušas trešās valstis, kā arī ar starptautiskajām organizācijām, kas darbojas tiesiskās sadarbības jomā. Kā piemēru var minēt Latīņamerikas starptautiskās tiesiskās sadarbības tīklu (IberRed)[11], kurā piedalās Spānija un Portugāle, bet tas varētu attiekties arī uz citiem reģionāliem tiesiskās sadarbības tīkliem. Šajā pantā minēto starptautisko organizāciju vidū ir Starptautisko privāttiesību Hāgas konference, kurai Kopiena pievienojās 2007. gada aprīlī.4.8 Apvienotās Karalistes, Īrijas un Dānijas nostājaApvienotā Karaliste un Īrija nepiedalās Līguma IV sadaļas noteiktajās sadarbības jomās, ja vien tās nesniedz paziņojumu par to, ka vēlas piedalīties saskaņā ar 3. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam.Saskaņā ar 1. un 2. punktu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums tai nav saistošs un nav jāpiemēro. Tomēr ir izveidots jauns 11.a pants, lai atspoguļotu praksi, saskaņā ar kuru Dānijai tiek atļauts piedalīties novērotāja statusā Tīkla sanāksmēs, lai arī nepiedaloties lēmuma piemērošanā. Kopš 2007. gada 1. jūlija ir stājies spēkā[12] nolīgums starp Kopienu un Dāniju par Kopienas divu regulu civillietu jomā piemērošanu šai dalībvalstij, un līdz ar to vēl nepieciešamāka ir Dānijas asociēšana Tīkla darbam.4.9 Tīkls un starptautiskā sadarbībaTurklāt jaunā 11.a panta 2. punkts saistībā ar praksi, kas ieviesta kopš 2002. gada[13], ļaus topošajām dalībvalstīm piedalīties novērotāju statusā Tīkla sanāksmēs no pievienošanās akta parakstīšanas brīža. Šis pasākums tām ļaus lietderīgi sagatavoties pilnīgai integrācijai Tīklā. Priekšlikums tiks attiecināts arī uz kandidātvalstīm.4.10 NovērtēšanaJaunajā 19. pantā paredzēts, ka Komisija reizi trijos gados iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai ziņojumu par Tīkla darbību.2008/0122 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMSar ko groza Padomes Lēmumu 2001/470/EK, ar ko izveido Eiropas Tiesiskās sadarbības tīklu civillietās un komerclietāsEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 61. panta c) punktu un 67. panta 5. punkta otro ievilkumu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[14],ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[15],saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru,tā kā:(1) Eiropas Tiesiskās sadarbības tīkla civillietās un komerclietās izveide starp dalībvalstīm ar Padomes Lēmumu 2001/470/EK[16] pamatā ir doma, ka, lai pakāpeniski ieviestu brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, ir nepieciešams uzlabot, vienkāršot un paātrināt tiesisko sadarbību starp dalībvalstīm, kā arī tiesu pieejamību personām, kuras iesaistītas pārrobežu tiesas prāvās. Šis Lēmums stājās spēkā 2002. gada 1. decembrī.(2) Eiropadomes 2004. gada 4. un 5. novembra sanāksmē pieņemtajā Hāgas programmā „Brīvības, drošības un tiesiskuma stiprināšanai Eiropas Savienībā”[17] noteikts, ka jāveic papildu pasākumi, lai nākotnē atvieglotu tiesu pieejamību pilsoņiem un tiesisko sadarbību civillietās. Jo īpaši uzsvars tiek likts uz Eiropas Parlamenta un Padomes civillietās pieņemto tiesību aktu efektīvu īstenošanu, kā arī uz sadarbības veicināšanu starp juridisko profesiju pārstāvjiem, lai noteiktu paraugpraksi.(3) Atbilstīgi Lēmuma 2001/470/EK 19. pantam Komisija 2006. gada 16. maijā iesniedza ziņojumu par Tīkla darbību[18]. Šajā ziņojumā ir secināts, ka, lai arī vispārējā veidā ir sasniegti 2001. gadā noteiktie mērķi, Tīkls tomēr vēl nav pilnveidojis visas savas iespējas.(4) Lai nodrošinātu Hāgas programmas mērķu īstenošanu tiesiskās sadarbības jomā un tiesu pieejamību pilsoņiem un lai risinātu paredzamo Tīkla pienākumu palielināšanos turpmākajos gados, Tīklam ir nepieciešams atjaunināts juridiskais pamats, kas tam piešķirtu vairāk rīcības līdzekļu.(5) Pirmkārt, nepieciešams panākt labāku Tīkla darbības strukturēšanu dalībvalstīs, veidojot vienu valsts kontaktpunktu un tādējādi stiprināt tā lomu gan Tīklā, gan attiecībās ar tiesnešiem, praktizējošiem juristiem un pilsonisko sabiedrību.(6) Lai sasniegtu šo mērķi, ir nepieciešams, lai viens galvenais kontaktpunkts katrā dalībvalstī pilnībā veltītu savu darbību Tīkla uzdevuma īstenošanai un tādējādi pilnībā pildītu Lēmumā 2001/470/EK paredzētās funkcijas.(7) Gadījumos, kad Kopienas tiesību akts vai starptautiska konvencija paredz piemērot citas dalībvalsts tiesību aktu, Tīkla kontaktpunktiem nākotnē būs būtiska loma tiesu un ārpus tiesu iestāžu informēšanā dalībvalstīs par ārvalstu tiesību aktu saturu.(8) Kontaktpunktiem sadarbības pieprasījumu izskatīšana jāveic savlaicīgi atbilstīgi lēmumā noteiktajiem vispārējiem mērķiem.(9) Lai sasniegtu Lēmuma 2001/470/EK mērķus tiesiskās sadarbības uzlabošanas Eiropas Savienībā un tiesu pieejamības pilsoņiem jomā, juridisko profesiju pārstāvjiem, kuri tiesi iesaistīti Kopienas vai starptautisko tiesību aktu civillietās piemērošanā, ir jākļūst par Tīkla pilntiesīgiem dalībniekiem, izmantojot to organizācijas valsts līmenī.(10) Lai pilnveidotu Tīkla funkcijas tiesu pieejamības jomā, dalībvalstu kontaktpunktiem pakāpeniski jākļūst pieejamiem sabiedrībai, izmantojot modernus komunikācijas līdzekļus.(11) Lai uzlabotu savstarpēju uzticību starp tiesnešiem Eiropas Savienībā un sinerģijas starp attiecīgajiem Eiropas tīkliem, nepieciešams, lai Tīkls uzturētu pastāvīgas attiecības ar citiem Eiropas tīkliem, kuriem ir tādi paši mērķi, jo īpaši ar tiesu iestāžu un tiesnešu tīkliem.(12) Lai veicinātu starptautisko tiesisko sadarbību, Tīklam ir jāvar attīstīt kontaktus ar citiem tiesiskās sadarbības tīkliem pasaulē, kā arī ar starptautiskajām organizācijām, kas veicina starptautisko tiesisko sadarbību.(13) Lai regulāri pārraudzītu progresu, kas sasniegts šā lēmuma mērķu īstenošanā, Komisijai ir jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumi par Tīkla darbību.(14) Tādēl attiecīgi jāgroza Padomes Lēmums 2001/470/EK.(15) Ņemot vērā, ka dalībvalstis nevar koordinēti un pietiekami īstenot šā lēmuma mērķus, proti, stiprināt tiesisko sadarbību starp dalībvalstīm un nodrošināt efektīvu tiesu pieejamību iedzīvotājiem pārrobežu prasību gadījumos, un ka tos labāk var īstenot Kopienas līmenī, Kopiena var veikt šos pasākumus atbilstīgi Līguma 5. pantā noteiktajam subsidiaritātes principam. Saskaņā ar minētajā Līguma pantā noteikto proporcionalitātes principu šis lēmums nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs šo mērķu sasniegšanai.(16) [Apvienotā Karaliste un Īrija saskaņā ar 3. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, ir izteikušas vēlmi piedalīties šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.](17) Dānija, saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un tādēļ Dānijai tas nav saistošs vai piemērojams,IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.1. pantsLēmumu 2001/470/EK groza šādi.1) Lēmuma 2. pantu groza šādi:a) 1. punktu groza šādi:i) c) apakšpunktā vārdus „sadarbības pienākumi civillietās un komerclietās” aizstāj ar vārdiem „tiesiskās sadarbības pienākumi civillietās un komerclietās” ii) pievieno šādu e) apakšpunktu:„e) profesionālās organizācijas, kas dalībvalstīs valsts mērogā pārstāv advokātus, notārus, tiesu izpildītājus un citus juridisko profesiju pārstāvjus, kuri tieši iesaistīti Kopienas tiesību aktu un starptautisko tiesību aktu attiecībā uz tiesisko sadarbību civillietās un komerclietās piemērošanu.”b) 2. punktu groza šādi:i) otro daļu aizstāj ar šo:„Ja dalībvalsts izraugās vairākus kontaktpunktus, tad tā no tiem izraugās vienu galveno kontaktpunktu un nodrošina, lai starp tiem piemērotu atbilstošus saskaņošanas mehānismus. Tikai persona, kas izraudzīta kā dalībvalsts vienīgais kontaktpunkts vai galvenais kontaktpunkts, veic šajā lēmumā paredzētos kontaktpunkta uzdevumus, neveicot nekādas citas funkcijas, jo īpaši tās, kas minētas lēmuma 1. punkta b), c), d) un e) apakšpunktā.”ii) pievieno šādu daļu:„Ja saskaņā ar 2. punktu izraudzītais kontaktpunkts nav tiesnesis, attiecīgā dalībvalsts izraugās tiesnesi, kas palīdz uzdevumos, kas saistīti ar sadarbību ar vietējām tiesu iestādēm. Šis tiesnesis ir pilntiesīgs Tīkla dalībnieks.”c) 3. punktu aizstāj ar šo:"3. Dalībvalstis norāda iestādes, kas minētas 1. punkta b), c) un e) apakšpunktā. Šā panta 1. punkta e) apakšpunkta nolūkiem, ja kādā dalībvalstī ir vairākas profesionālās organizācijas, kas pārstāv juridisko profesiju dalībvalstī, šai dalībvalstij ir jānodrošina pienācīgu attiecīgās profesijas pārstāvību Tīklā.”d) 5. punktā vārdus „1. punktā” aizstāj ar vārdiem „1. un 2. punktā”.2) Lēmuma 3. pantu groza šādi:a) 1. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:„b) efektīvas tiesu pieejamības sabiedrībai atvieglošanu, jo īpaši, veicot informatīvus pasākumus par Kopienas tiesību aktu un starptautisku tiesības aktu darbību tiesiskās sadarbības civillietās un komerclietās jomā.”b) 2. punkta b) apakšpunktā pievieno šo:„jo īpaši, ja tiek piemērots citas dalībvalsts tiesību akts, tiesas vai iestādes, kurās ir iesniegta prasība, var vērsties Tīklā, lai iegūtu informāciju par attiecīgā tiesību akta saturu.”3) Lēmuma 5. pantu groza šādi:a) 1. punkta otro daļu aizstāj ar šo:„Kontaktpunkti ir arī savu dalībvalstu vietējo tiesu iestāžu un 2. panta 1. punkta e) apakšpunktā minēto iestāžu rīcībā, tiem pašiem nolūkiem, saskaņā ar katras dalībvalsts noteikumiem.”b) 2. punktu groza šādi:i) a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:„a) sniedz pārējiem kontaktpunktiem, 2. panta 1. punkta b), c), d) un e) apakšpunktā minētajām iestādēm un savu dalībvalstu vietējām tiesu iestādēm visu informāciju, kas vajadzīga pareizai sadarbībai starp dalībvalstu tiesu iestādēm saskaņā ar 3. pantu, lai palīdzētu tām efektīvi sagatavot tiesiskās sadarbības lūgumu un izveidot vispiemērotākos tiešos kontaktus; jo īpaši sniedz jebkādu informāciju, kas nepieciešama, lai atvieglotu citas dalībvalsts tiesību piemērošanu, kuras ir piemērojamas prasībā vai situācijā saskaņā ar Kopienas tiesību aktu vai starptautisku tiesību aktu. Šajā nolūkā kontaktpunkts, kurā ir iesniegts šāds lūgums, var vērsties pēc palīdzības citās dalībvalsts iestādēs, kas minētas 2. pantā, lai sniegtu pieprasīto informāciju. Atbildē ietvertā informācija nav saistoša ne kontaktpunktam, ne šīm iestādēm, ne iestādei, kas iesniegusi lūgumu.”ii) iekļauj šādu c)a punktu:„c)a informē sabiedrību par tiesisko sadarbību civillietās un komerclietās Eiropas Savienībā, par būtiskiem Kopienas un starptautiskajiem tiesību aktiem un par dalībvalstu iekšējām tiesībām, jo īpaši attiecībā uz tiesu sistēmu pieejamību;”iii) pievieno šādu f) apakšpunktu:„f) vienu reizi divos gados sagatavo ziņojumu par savu darbību, ko iesniedz Tīkla dalībnieku sanāksmes laikā.”4) 6. panta 2. punktam pievieno šādu daļu:„Šajā nolūkā katrā dalībvalstī Tīkla kontaktpunkts vai kontaktpunkti un kompetentās iestādes tiekas vismaz vienu reizi gadā saskaņā ar katras dalībvalsts noteikto kārtību.”5) 8. pantu aizstāj ar šādu:„8. pantsTiesiskās sadarbības lūgumu paātrināta izskatīšana1. Kontaktpunkti nekavējoties atbild uz visiem tiem iesniegtajiem lūgumiem, vēlākais desmit dienās no to saņemšanas brīža. Ja kāds kontaktpunkts nespēj atbildēt uz lūgumu desmit dienās no tā saņemšanas, tas attiecīgi informē pieprasītāju, norādot laiku, kas viņaprāt nepieciešams, lai sniegtu atbildi.2. Lai atbildētu uz 1. punktā minētajiem lūgumiem, cik efektīvi un ātri vien iespējams, kontaktpunkti izmanto vispiemērotākos tehniskos līdzekļus, ko dalībvalstis nodevušas to rīcībā.3. Komisija nodrošina drošu un ierobežotas piekļuves elektronisko reģistru tiesiskās sadarbības lūgumiem un atbildēm, kas minētas 5. panta 2. punkta a), b), c), c)a apakšpunktā un 13.a pantā. Kontaktpunkti rūpējas, lai Komisijai regulāri tiktu sniegta informācija, kas nepieciešama šīs sistēmas izveidei un darbībai.4. Komisija vismaz vienu reizi pusgadā sniedz kontaktpunktiem informāciju par 3. punktā minēto tiesiskās sadarbības lūgumu un atbilžu statistiku.”6) 9. panta 2. punktā vārdu „četri” aizstāj ar vārdu „seši”.7) Iekļauj šādu 11.a pantu:„11.a pantsNovērotāju līdzdalība Tīkla sanāksmēs1. Neskarot 1. panta 2. punktu, Dānija var tikt pārstāvēta 9. un 11. pantā minētajās sanāksmēs.2. Topošās dalībvalstis un kandidātvalstis var uzaicināt piedalīties sanāksmēs novērotāju statusā. Dažās Tīkla sanāksmēs novērotāju statusā var piedalīties arī trešās valstis, kuras ir līgumslēdzējas puses Konvencijā par jurisdikciju un tiesas spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās, kas parakstīta Lugāno 2007. gada 30. oktobrī.3. Šajās sanāksmēs katru novērotāju valsti var pārstāvēt viena vai vairākas personas, bet nekādā gadījumā ne vairāk par trim pārstāvjiem no vienas valsts.”8) Iekļauj šādu 12.a pantu:„12.a pantsAttiecības ar citiem tīkliem un starptautiskajām organizācijām1. Tīkls uztur attiecības ar citiem Eiropas tīkliem, kuriem ir tādi paši mērķi, un jo īpaši ar Eiropas Tiesiskās sadarbības tīklu krimināllietās un Eiropas Tiesnešu apmācības tīklu.2. Tīkls uztur attiecības ar Eiropas Patērētāju centru tīklu ( ECC-Net ). Eiropas Tiesiskās sadarbības tīkla civillietās un komerclietās kontaktpunkti ir ECC.Net tīkla kontaktpunktu rīcībā, jo īpaši, lai sniegtu jebkādu informāciju, kas nepieciešama, lai atvieglotu tiesu pieejamību patērētājiem.3. Lai pildītu 3. pantā minētos uzdevumus saistībā ar starptautiskajiem tiesību aktiem, kas attiecas uz tiesisko sadarbību civillietās un komerclietās, Tīkls uztur kontaktus un pieredzes apmaiņu ar citiem tiesiskās sadarbības tīkliem, kas izveidoti starp trešām valstīm, un starptautiskajām organizācijām, kas veicina starptautisko tiesisko sadarbību.4. Komisija ciešā sadarbībā ar Padomes prezidentvalsti un dalībvalstīm ir atbildīga par šā panta noteikumu īstenošanu.”9) III sadaļas nosaukumu aizstāj ar šādu nosaukumu:„III sadaļaTīklā pieejamā informācija un informācijas sniegšana sabiedrībai”10) Lēmuma 13. panta 1. punktam pievieno šādu c) apakšpunktu :„c) 8. pantā minētā informācija.”11) Pievieno šādu 13.a pantu:„13.a pantsSabiedrības informēšana ar kontaktpunktu starpniecībuTīkla kontaktpunkti pakāpeniski kļūst pieejami sabiedrībai, izmantojot vispiemērotākos tehniskos līdzekļus, lai sniegtu informāciju par Kopienas un starptautisko tiesību aktu attiecībā uz tiesisko sadarbību civillietās un komerclietās saturu un piemērošanu, un ja nepieciešams, lai nosūtītu informāciju iestādēm, kuras ir atbildīgas par to pašreizējo piemērošanu, jo īpaši uz tām, kuras minētas 6. pantā.”12) Lēmuma 17. panta 4. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šo:„b) ņemot vērā pieejamos resursus, nodrošina informācijas par būtiskiem tiesību aspektiem un Kopienas procedūru, tostarp par Kopienas tiesu prakses elementiem, tulkojumu Kopienas iestāžu oficiālajās valodās, kā arī informācijas sistēmas galveno lapu un 15. pantā minēto informācijas lapu tulkojumu, un šos tulkojumus nodod Tīkla tīmekļa vietnes rīcībā.”13) Regulas 19. pantu aizstāj ar šādu tekstu:„19. pantsNovērtēšanaKomisija ne vēlāk kā […] [ trīs gadus pēc šā lēmuma stāšanās spēkā ] un turpmāk reizi trīs gados iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei un Ekonomikas un Sociālo lietu komitejai ziņojumu par Tīkla darbību. Ziņojumam vajadzības gadījumā pievieno priekšlikumus šā lēmuma pielāgošanai”.14) Regulas 20. pantu aizstāj ar šādu tekstu:„20. pantsPaziņošanaDalībvalstis ne vēlāk kā […] [ sešus mēnešus pirms šā lēmuma stāšanās spēkā ] paziņo Komisijai 2. panta 5. punktā minēto informāciju”.2. pantsStāšanās spēkāŠis lēmums stājas spēkā […].To piemēro no […], izņemot 2. un 20. pantu, ko piemēro no dienas, kad šo lēmumu paziņo dalībvalstīm, kurām tas adresēts.Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu.Briselē, […]Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā —priekšsēdētājs priekšsēdētājs [1] OV L 174, 27.6.2001., 25. lpp.[2] http://ec.europa.eu/justice_home/doc_centre/civil/studies/doc_civil_studies_en.htm[3] COM(2006)203 galīgā redakcija, SEC(2006) 579.[4] Dok. 7152/07 JUSTCIV 48[5] OV C 53, 3.3.2005., 1. lpp.[6] OV C 198, 12.8.2005., 1. lpp.[7] Direktīva par juridisko palīdzību, ko piemēro kopš 2004. gada 30. novembra, Regula „Brisele IIa” – 2005. gada 1. marts, direktīva par kompensāciju noziegumos cietušajiem - 2006. gada 1. janvāris, regula par Eiropas izpildes rīkojumu – 2005. gada 21. oktobris, regula par Eiropas maksājuma rīkojuma procedūras izveidi,–kas piemērojama no 2008. gada 12. decembra, regula, ar ko izveido Eiropas procedūru maza apmēra prasībām, kas piemērojama no 2009. gada 1. janvāra, regula Roma II par tiesību aktiem, kas piemērojami ārpuslīgumiskajām saistībām, kas piemērojama no 2009. gada 11. janvāra, regula, ar ko groza regulu par dokumentu izsniegšanu, piemērojama no 2008. gada 13.novembra, kā arī direktīva par konkrētiem mediācijas aspektiem civillietās un komerclietās, piemērojama no 2008. gada 21. maija un regula Roma I par tiesību aktiem, kas piemērojami līgumsaistībām, kura šobrīd tiek pieņemta.[8] Beļģijā tā ir Valsts tiesu izpildītāju padome Regulas Nr. 1348/2000 vajadzībām, un Francijā tā ir Notāru augstākā padome saistībā ar 1980. gada Hāgas Konvenciju par tiesu starptautisko pieejamību un CIEC konvencijai par informācijas apmaiņu par valstspiederības iegūšanu.[9] Datus paziņoja tikai seši Tīkla kontaktpunkti.[10] Runa galvenokārt ir par direktīvu par juridisko palīdzību un direktīvu par kompensācijām noziegumos cietušajiem, un par regulu par Eiropas izpildes rīkojumu un regulu par maza apmēra prasībām, kuru noteikumos ir tieša atsauce uz Tīkla lomu labas piemērošanas nodrošināšanā (28. pants un 24. pants).[11] Tīkls IberRed ir izveidots 2004. gada oktobrī un tā ir struktūra, ko veido kontaktpunkti 23 Latīņamerikas valstīs, un tīkla mērķis ir uzlabot juridisko palīdzību civillietās un krimināllietās un stiprināt sadarbības saiknes starp šīm valstīm.[12] Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Dānijas Karalisti, uz Dāniju attiecinot Padomes Regulas (EK) Nr. 44/2001 noteikumus, par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās un Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Dānijas Karalisti, uz Dāniju attiecinot Padomes Regulas (EK) Nr. 1348/2000 noteikumus, par tiesas un ārpustiesas civillietu un komerclietu dokumentu izsniegšanu, OV L 120, 2006., 22. un 23. lpp.[13] Topošās dalībvalstis – valstis, ar kurām sarunas ir pabeigtas un ar kuram ir parakstīts pievienošanās akts (piemēram, Rumānija un Bulgārija 2006. gadā). Kandidātvalstis – valstis, ar kurām ir uzsāktas sarunas un šobrīd tiek risinātas (Turcija, Horvātija, Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika). Desmit dalībvalstis, kas pievienojās 2004. gada 1.maijā, tika uzaicinātas uz Tīkla sanāksmēm novērotāju statusā kopš 2002. gada decembra. Bulgārija un Rumānija piedalījās kā novērotājas Tīkla sanāksmēs kopš 2005. gada aprīļa.[14] OV C […], […] , […] . lpp.[15] OV C […], […] , […] . lpp.[16] OV L 174, 27.6.2001., 25. lpp.[17] OV C 53, 3.3.2005., 1. lpp.[18] Komisijas 2006. gada 16. maija ziņojums Padomei, Eiropas Parlamentam un Eiropas Ekonomikas un Sociālo Lietu Komitejai par Padomes Lēmuma Nr. 2001/470/EK, ar ko izveido Eiropas Tiesiskās sadarbības tīklu civillietās un komerclietās, piemērošanu, COM (2006) 203 galīgā redakcija.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 6.10.2015
            COM(2015) 483 final
            2015/0234(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko nosaka nostāju, kura Eiropas Savienībai jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) Ministru konferencē par moratorija pagarināšanu attiecībā uz muitas nodokļiem par elektronisku nosūtīšanu un par moratorija pagarināšanu attiecībā uz prasībām gadījumos, kad nav pārkāpuma, un citās situācijās

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Šā priekšlikuma mērķis ir ļaut Eiropas Savienībai pievienoties konsensam Pasaules tirdzniecības organizācijā (PTO) par to, ka PTO Ministru konference pieņem divus lēmumus par 1) moratoriju attiecībā uz muitas nodokļiem par elektronisku nosūtīšanu (“e-komercijas moratoriju”) un 2) to, ka piemērot 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (“GATT 1994”) XXIII panta 1. punkta b) un c) apakšpunktu par “prasībām gadījumos, kad nav pārkāpuma, un citās situācijās” strīdu izšķiršanai saskaņā ar Līgumu par intelektuālā īpašuma tiesību komercaspektiem (“TRIPS”).

               ES vienmēr ir atbalstījusi “e-komercijas moratorija” pagarināšanu, jo e-komercija ir pakalpojums, tādēļ uz to nevajadzētu attiecināt muitas nodokļus. Turklāt moratorijs nodrošina ievērojamu saimniecisku labumu ES uzņēmumiem.

               TRIPS no tā spēkā stāšanās 1995. gadā uz pieciem gadiem paredzēts moratorijs attiecībā uz XXIII panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta piemērošanu “prasībām gadījumos, kad nav pārkāpuma, un citās situācijās” konsultācijām un strīdu izšķiršanai saskaņā ar TRIPS (TRIPS 64. panta 2. punkts). Šajā laikā netika panākts konsenss par darbības jomu un veidiem prasībām gadījumos, kad nav pārkāpuma, un citās situācijās saskaņā ar TRIPS 64. panta 3. punktu.

               Beidzoties piecu gadu laikposmam, PTO Ministru konference, pieņemot konsensa lēmumu saskaņā ar TRIPS 64. panta 3. punktu, pastāvīgi pagarināja moratoriju līdz nākamajai sanāksmei. Pēdējais 2013. gada 11. decembra pagarinājums ir spēkā līdz 2015. gada Ministru konferencei. Saskaņā ar PTO Ministru konferences lēmumiem TRIPS padomei uzdots turpināt darbības jomas un veidu izpēti attiecībā uz tādu tipu prasībām, kas minētas GATT 1994 XXIII panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā, un sniegt ieteikumus tās nākamajā sanāksmē. Minētajos lēmumos arī panākta vienošanās par to, ka locekļi neierosinās šādas prasības saskaņā ar TRIPS.

               Līdz šim nav panākts konsenss par darbības jomu un veidiem.

               Priekšlikumā paredzēts, ka Padome pilnvaro Komisiju ieņemt nostāju PTO Eiropas Savienības vārdā pievienoties konsensam attiecībā uz “e-komercijas moratorija” pagarināšanu uz nenoteiktu laiku (vai katrā Ministru konferencē, kurā ierosināts pieņemt e-komercijas moratoriju) un moratorija pagarināšanu attiecībā uz prasībām gadījumos, kad nav pārkāpuma, un citās situācijās saskaņā ar TRIPS līdz brīdim, kad Ministru konference pieņems lēmumu par darbības jomu un veidiem attiecībā uz prasībām gadījumos, kad nav pārkāpuma.

               •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā un citām Savienības politikām

                  Šī iniciatīva ir pilnībā saskanīga ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā. Līdzīgi lēmumi tika sagatavoti iepriekšējām PTO Ministru konferencēm, tostarp pēdējoreiz — 9. PTO Ministru konferencē 2013. gadā.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā ir noteikts, ka gadījumā, kad ar starptautisku nolīgumu izveidotā struktūrā jāpieņem lēmums ar juridiskām sekām, Padome pēc Komisijas vai Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikuma pieņem lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kura jāieņem Savienības vārdā. Minētais punkts attiecas uz moratorija pagarināšanu, jo lēmums tiek pieņemts ar starptautisku nolīgumu izveidotā struktūrā (PTO Ministru konferencē), ietekmējot ES tiesības un pienākumus.

               Paredzētais e-komercijas moratorijs attiecas uz jautājumiem, kuri ietilpst kopējā tirdzniecības politikā (LESD 207. pants), un jo īpaši uz saistībām, kas pieņemtas saskaņā ar Vispārējo vienošanos par pakalpojumu tirdzniecību. Tāpat paredzētais moratorijs attiecībā uz prasībām gadījumos, kad nav pārkāpuma, un citās situācijās attiecas uz jautājumiem, kuri ietilpst kopējā tirdzniecības politikā, jo īpaši uz saistībām saskaņā ar TRIPS.

               3.PRIEKŠLIKUMA PIEMĒROŠANAS JOMA

               Saskaņā ar LESD 218. panta 10. punkta noteikumiem nekavējoties un pilnīgi informē Eiropas Parlamentu.

               2015/0234 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko nosaka nostāju, kura Eiropas Savienībai jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) Ministru konferencē par moratorija pagarināšanu attiecībā uz muitas nodokļiem par elektronisku nosūtīšanu un par moratorija pagarināšanu attiecībā uz prasībām gadījumos, kad nav pārkāpuma, un citās situācijās

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Muitas nodokļu moratorijs attiecībā uz elektronisku nosūtīšanu (“e-komercijas moratoriju”), kurā noteikts, ka dalībvalstis turpinās pašreizējo praksi nepiemērot muitas nodokļus par elektronisku nosūtīšanu, tika pieņemts deklarācijas veidā 1998. gadā Pasaules Tirdzniecības organizācijas (“PTO”) Ministru konferencē. Pašlaik veids, kādā pastāv moratorijs, ir PTO Ministru konferences lēmums, ko atjauno ik pēc diviem gadiem kopš 1998. gada.

               (2)Moratorijs attiecībā uz prasībām gadījumos, kad nav pārkāpuma, un citās situācijās tika pastāvīgi pagarināts PTO Ministru konferencē pēc tam, kad beidzās piecu gadu laikposms lēmuma pieņemšanai par darbības jomu un veidiem attiecībā uz prasībām saskaņā ar TRIPS nolīguma 64. panta 3. punktu.

               (3)Iepriekšējo reizi moratoriji pagarināti PTO Ministru konferencē 2013. gada decembrī līdz 2015. gadam. PTO ministru konferencei tie būtu vēl jāpagarina vai jāpadara par pastāvīgiem, ja par to tiktu panākts konsenss pašreizējās vai turpmākās diskusijās.

               (4)Savienības interesēs ir atbalstīt e-komercijas moratorija pagarināšanu uz nenoteiktu laiku un moratorija attiecībā uz prasībām gadījumos, kad nav pārkāpuma, un citās situācijās pagarināšanu līdz brīdim, kad Ministru konferences apstiprinās Padomes ieteikumus attiecībā uz TRIPS, proti, par darbības jomu un veidiem attiecībā uz prasībām gadījumos, kad nav pārkāpuma, un citās situācijās saskaņā ar TRIPS 64. panta 3. punktu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Savienības nostāja Pasaules Tirdzniecības organizācijas Ministru konferencē ir atbalstīt to, ka līdz brīdim, kad Ministru konference pieņems lēmumu par darbības jomu un veidiem attiecībā uz prasībām gadījumos, kad nav pārkāpuma, un citās situācijās, tiek pagarināts moratorijs attiecībā uz muitas nodokļiem par elektronisku nosūtīšanu (“e-komercijas moratorijs”) un moratorijs attiecībā uz tādu tipu prasībām gadījumos, kad nav pārkāpuma, un citās situācijās, kas paredzētas GATT 1994 XXIII panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā (“prasības gadījumos kad nav pārkāpuma, un citās situācijās”)

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs