               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 26.5.2016
            COM(2016) 304 final
            2016/0157(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Gruziju par vīzu atvieglotu izsniegšanu Gruzijas pilsoņiem, attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Nolīgums starp Eiropas Savienību un Gruziju par vīzu atvieglotu izsniegšanu (turpmāk „nolīgums”)
                  1
                stājās spēkā 2011. gada 1. martā. Nolīgums uz savstarpīguma pamata nosaka juridiski saistošas tiesības un pienākumus ar nolūku vienkāršot vīzu izsniegšanas procedūras Gruzijas pilsoņiem. Ar nolīguma 12. pantu ir izveidota Apvienotā komiteja, kuras uzdevums ir uzraudzīt nolīguma īstenošanu.Apvienotā komiteja norādīja, ka ir nepieciešamas kopējas pamatnostādnes, lai nodrošinātu to, ka Šengenas zonas dalībvalstu konsulāti nolīgumu īsteno pilnīgi saskaņotā veidā, un precizētu saikni starp nolīgumu un līgumslēdzēju pušu (turpmāk „puses”) noteikumiem, kurus joprojām piemēro tiem vīzu jautājumiem, uz kuriem neattiecas nolīgums.

               Šīs pamatnostādnes nav nolīguma daļa un nav juridiski saistošas. Tomēr diplomātiskajiem un konsulārajiem darbiniekiem, īstenojot nolīgumu, ir ļoti ieteicams tās konsekventi ievērot.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem politikas jomā

               Nolīgumam ir priekšroka attiecībā pret Vīzu kodeksu jautājumos, ko regulē tie abi.

               Vīzu kodeksa
                  2
                noteikumus piemēro visiem jautājumiem, uz kuriem neattiecas nolīgums, piemēram, tās Šengenas zonas dalībvalsts noteikšana, kura ir atbildīga par vīzas pieteikuma apstrādi, vīzu izsniegšanas atteikuma iemesli, tiesības pārsūdzēt negatīvu lēmumu vai vispārīgi noteikumi par personisku interviju ar pieteikuma iesniedzēju.

               Šengenas noteikumus un – vajadzības gadījumā – valsts tiesību aktus arī joprojām piemēro jautājumiem, uz kuriem neattiecas nolīgums, piemēram, ceļošanas dokumentu atzīšana, pierādījumi par pietiekamiem iztikas līdzekļiem, liegums ieceļot dalībvalstu teritorijā, izraidīšanas pasākumi.

               Atbilstīgi nolīguma 2. panta 1. punktam nolīgumā paredzētie vīzu režīma atvieglojumi attiecas uz Gruzijas pilsoņiem, ja tie jau nav atbrīvoti no vīzas prasības saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 539/2001
                  3
               . Proti, ja Gruzija tiktu pārcelta uz Regulas (EK) Nr. 539/2001 II pielikumu, kurā ir uzskaitītas valstis, uz kuru valstspiederīgajiem neattiecas vīzas prasība, nolīgums vairs netiktu piemērots. Tomēr, tā kā šāds atbrīvojums tiktu piešķirts vienīgi biometrisko pasu turētājiem (atbrīvojums, kas jāprecizē II pielikuma zemsvītras piezīmē), nolīgumu turpinātu piemērot Gruzijas pilsoņiem, kuriem nav biometriskās pases.

               2.PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI

               Pamatnostādnēs, kas Apvienotajai komitejai jāpieņem pēc tam, kad uz šā priekšlikuma pamata ir pieņemta ES nostāja, sīki jāizskaidro nolīguma noteikumi ar nolūku nodrošināt tā pareizu un pilnībā saskaņotu īstenošanu.

               Pamatnostādnēs ir ņemts vērā Vīzu kodekss un citi leģislatīvie akti ES vīzu politikas jomā. Mērķis ir nodrošināt to, ka dalībvalstu konsulārie darbinieki, īstenojot nolīgumu, rīkojas saskaņā ar ES vīzu acquis.

               3.APSPRIEŠANĀS UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               Komisija ar atbildīgajām Gruzijas iestādēm ir apspriedusies par šo pamatnostādņu projektu Apvienotās komitejas sanāksmēs, kas notika 1.6.2011., 24.11.2011., 13.2.2012., 26.–27.2.2013., 4.6.2014. un 13.10.2015., kā arī izmantojot Apvienotās komitejas sanāksmju starplaikos e-pasta saraksti starp pusēm. Pirms bija iespējams panākt savstarpēji apmierinošu kompromisu, vairāku neatrisinātu jautājumu gadījumā bija vajadzīga dziļāka analīze no abām pusēm, jo īpaši žurnālistu un pārvadātāju profesionālo organizāciju jautājumā (skatīt pamatnostādņu 2.2.1. punkta e) un k) apakšpunktu).

               Pamatnostādņu projekts, kas pievienots šā Padomes lēmuma priekšlikuma pielikumā, ir apspriests ar dalībvalstīm vietējās Šengenas sadarbības ietvaros Tbilisi un Vīzu jautājumu darba grupā (pēdējā apspriešanās notika 2015. gada 20. novembrī). Apvienotā komiteja vienojās par pamatnostādņu galīgo redakciju savā sestajā sanāksmē, kas notika 2015. gada 13. oktobrī.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Šis priekšlikums neietekmē ES budžetu.

               2016/0157 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Gruziju par vīzu atvieglotu izsniegšanu Gruzijas pilsoņiem, attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar tā 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Ar Nolīguma starp Eiropas Savienību un Gruziju par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Gruzijas pilsoņiem („nolīgums”) 12. pantu ir izveidota Apvienotā komiteja. Minētajā pantā jo īpaši paredzēts, ka Apvienotajai komitejai jāuzrauga nolīguma īstenošana.

               (2)Ar Vīzu kodeksu (Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 810/2009) tika noteiktas procedūras un nosacījumi vīzu izsniegšanai tranzītam vai plānotām uzturēšanās reizēm dalībvalstu teritorijā, kuras nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.

               (3)Kopējās pamatnostādnes ir vajadzīgas, lai nodrošinātu to, ka dalībvalstu konsulāti nolīgumu īsteno pilnīgi saskaņotā veidā, un precizētu saikni starp nolīgumu un līgumslēdzēju pušu noteikumiem, kurus joprojām piemēro tiem vīzu jautājumiem, uz kuriem neattiecas nolīgums.

               (4)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu.

               (5)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuros Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes 2000. gada 29. maija Lēmumu 2000/365/EK par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā
                  4
               . Tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (6)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuros Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes 2002. gada 28. februāra Lēmumu 2002/192/EK par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā
                  5
               . Tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (7)Saskaņā ar 1. un 2. pantu 22. protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostājas, kas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota ar 12. pantu Nolīgumā starp Eiropas Savienību un Gruziju par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Gruzijas pilsoņiem, attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu, pamatā ir Apvienotās komitejas lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 52, 25.2.2011., 34.–44. lpp.

                     (2)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 810/2009 (2009. gada 13. jūlijs), ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu (Vīzu kodekss), OV L 243, 15.9.2009., 1. lpp.

                     (3)
                  Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.

                     (4)
                  Padomes Lēmums 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā, OV L 131, 1.6.2000., 43.–47. lpp.

                     (5)
                  Padomes Lēmums 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā, OV L 64, 7.3.2002., 20.–23. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 26.5.2016
            COM(2016) 304 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums PADOMES LĒMUMAM
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Gruziju par vīzu atvieglotu izsniegšanu Gruzijas pilsoņiem, attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu

               PIELIKUMS

               dokumentam

               Priekšlikums PADOMES LĒMUMAM

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Gruziju par vīzu atvieglotu izsniegšanu Gruzijas pilsoņiem, attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu

               PROJEKTS

               LĒMUMS Nr. …/201, KO PIEŅĒMUSI APVIENOTĀ KOMITEJA,

               KURA IZVEIDOTA AR NOLĪGUMU

               STARP EIROPAS SAVIENĪBU UN GRUZIJU

               PAR ĪSTERMIŅA VĪZU ATVIEGLOTU IZSNIEGŠANU GRUZIJAS PILSOŅIEM

               (... gada ...)

               attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu

               APVIENOTĀ KOMITEJA,

               ņemot vērā Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Gruziju par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Gruzijas pilsoņiem („nolīgums”) un jo īpaši tā 12. pantu,

               tā kā nolīgums stājās spēkā 2011. gada 1. martā,

               IR NOLĒMUSI ŠĀDI.

               1. pants

               Kopējās pamatnostādnes par to, kā īstenot Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Gruziju par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Gruzijas pilsoņiem, ir izklāstītas šā lēmuma pielikumā.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               [vieta],

               Eiropas Savienības vārdā –

                     Gruzijas vārdā –

                  PROJEKTS

                  PAMATNOSTĀDNES

                  PAR TO, KĀ ĪSTENOT

                  NOLĪGUMU STARP EIROPAS SAVIENĪBU UN GRUZIJU

                  PAR VĪZU ATVIEGLOTU IZSNIEGŠANU

               Nolīguma starp Eiropas Savienību un Gruziju par vīzu atvieglotu izsniegšanu, kurš stājās spēkā 2011. gada 1. martā, mērķis ir uz savstarpīguma pamata atvieglot vīzu izsniegšanas procedūras Gruzijas pilsoņiem, kuru paredzētā uzturēšanās 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas.

               Nolīgums uz savstarpīguma pamata nosaka juridiski saistošas tiesības un pienākumus nolūkā vienkāršot vīzu izsniegšanas procedūras Gruzijas pilsoņiem.

               Šo pamatnostādņu, ko pieņems ar nolīguma 12. pantu izveidotā Apvienotā Komiteja („Apvienotā komiteja”), mērķis ir nodrošināt to, lai dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti nolīguma noteikumus īsteno saskaņoti. Šīs pamatnostādnes nav nolīguma daļa, un tādēļ tās nav juridiski saistošas. Tomēr diplomātiskajiem un konsulārajiem darbiniekiem, īstenojot nolīguma noteikumus, ir ļoti ieteicams tās konsekventi ievērot.

               Pamatnostādnes tiek plānots atjaunināt, ņemot vērā nolīguma īstenošanas pieredzi, un par to ir atbildīga Apvienotā Komiteja.

               Lai nodrošinātu nolīguma nepārtrauktu un saskaņotu īstenošanu un, ievērojot Apvienotās komitejas vīzu atvieglotas izsniegšanas jautājumos reglamentu, puses vienojās Apvienotās komitejas oficiālo sanāksmju starplaikos veidot neformālus kontaktus nolūkā risināt steidzamus jautājumus. Detalizēti ziņojumi par šiem jautājumiem un neformāliem kontaktiem tiks iesniegti nākamajā Apvienotās komitejas vīzu atvieglotas izsniegšanas jautājumos sanāksmē.

               I. VISPĀRĪGI JAUTĀJUMI

               1.1. Piemērošanas joma un mērķis

               Nolīguma 1. panta 1. punktā ir noteikts: „Šā nolīguma mērķis ir atvieglot vīzu izsniegšanu Gruzijas pilsoņiem, kuru paredzētā uzturēšanās 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas.”

               Nolīgumu piemēro visiem Gruzijas pilsoņiem, kas iesniedz pieteikumus īstermiņa vīzai, neatkarīgi no valsts, kurā viņi dzīvo.

               Nolīgumu nepiemēro bezvalstniekiem, kuriem ir uzturēšanās atļauja, ko izsniegusi Gruzija. Šai personu kategorijai piemēro parastos ES vīzu acquis noteikumus.

               Nolīguma 1. panta 2. punktā ir noteikts: „Ja Gruzija atjauno vīzas prasību visu dalībvalstu pilsoņiem vai dažām visu dalībvalstu pilsoņu kategorijām, pamatojoties uz savstarpīguma principu, uz attiecīgajiem Savienības pilsoņiem automātiski attiecas tādi paši vīzu režīma atvieglojumi, kādi saskaņā ar šo nolīgumu ir piešķirti Gruzijas pilsoņiem.”

               No 2006. gada 1. jūnija visi ES pilsoņi un bezvalstnieki, kuriem ir uzturēšanās atļauja, ko izsniegusi kāda ES dalībvalsts, ir atbrīvoti no vīzas prasības, ieceļojot Gruzijā uz laiku, kas 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas, vai šķērsojot Gruzijas teritoriju tranzītā.

               Lai nepieļautu diskriminējošu attieksmi no Gruzijas puses pret vienas vai vairāku ES dalībvalstu pilsoņiem vai atsevišķām šo pilsoņu kategorijām, nolīgumam pievienotajā deklarācijā Eiropas Savienība paziņoja par savu nodomu pārtraukt nolīguma piemērošanu, ja Gruzija atjauno vīzu prasību vienas vai vairāku ES dalībvalstu pilsoņiem vai atsevišķām šo pilsoņu kategorijām.

               1.2. Nolīguma piemērošanas joma

               Nolīguma 2. pantā ir noteikts:

               „1.
                     Šajā nolīgumā paredzētie vīzu režīma atvieglojumi attiecas uz Gruzijas pilsoņiem, ja tie jau nav atbrīvoti no vīzas prasības saskaņā ar Savienības vai dalībvalstu normatīvajiem aktiem, šo nolīgumu vai citiem starptautiskiem nolīgumiem.

               2.
                     Jautājumiem, kas nav reglamentēti ar šo nolīgumu, piemēram, atteikums piešķirt vīzu, ceļošanas dokumentu atzīšana, pierādījumi par pietiekamiem iztikas līdzekļiem, ieceļošanas atteikums un izraidīšanas pasākumi, ir piemērojami Gruzijas vai dalībvalstu, vai Savienības tiesību akti.”.

               Neskarot nolīguma 10. pantu (kurā paredzēts atbrīvot no vīzas prasības Gruzijas diplomātisko pasu turētājus), tas neietekmē esošos noteikumus par vīzas prasībām un atbrīvojumiem no vīzas prasības.

               Piemēram, saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 539/2001
                  1
                4. pantu dalībvalstīm ir atļauts atbrīvot no vīzas prasības, citu kategoriju starpā, civilās gaisa un jūras transporta apkalpes. Kopš 2008. gada 13. decembrī un 2011. gada 7. martā attiecīgi stājās spēkā Šveices un Lihtenšteinas asociēšana ar Šengenas zonu, uzturēšanās atļaujas, ko izsniedz Šveice un Lihtenšteina, tiek atzītas par līdzvērtīgām Šengenas vīzām gan attiecībā uz tranzītu, gan īstermiņa uzturēšanos.

               Vīzu kodeksu
                  2
                piemēro visiem jautājumiem, uz kuriem neattiecas nolīgums, piemēram, tās Šengenas zonas dalībvalsts noteikšana, kura ir atbildīga par vīzas pieteikuma apstrādi, vīzas izsniegšanas atteikuma iemesli, tiesības pārsūdzēt negatīvu lēmumu vai vispārīgi noteikumi par personisku interviju ar pieteikuma iesniedzēju. Turklāt Šengenas noteikumus un – vajadzības gadījumā – valsts tiesību aktus arī joprojām piemēro jautājumiem, uz kuriem neattiecas nolīgums, piemēram, ceļošanas dokumentu atzīšana, pierādījumi par pietiekamiem iztikas līdzekļiem, liegums ieceļot dalībvalstu teritorijā, izraidīšanas pasākumi. Šajā saistībā ir nepieciešams sniegt precīzu informāciju par šiem jautājumiem (skatīt arī kopīgo deklarāciju par informācijas saskaņošanu attiecībā uz īstermiņa vīzu izsniegšanas procedūru un par dokumentiem, kas iesniedzami, pieprasot vīzu).

               Pat tad, ja ir izpildīti nolīgumā paredzētie nosacījumi, piemēram, vīzas pieteikuma iesniedzējs ir iesniedzis dokumentāru pierādījumu par ceļojuma mērķi, kas jāiesniedz nolīguma 4. pantā paredzētajām kategorijām, vīzu tik un tā var atteikt, ja nav izpildīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 562/2006
                  3
                (Šengenas Robežu kodekss) 5. panta nosacījumi, proti, personai nav derīga ceļošanas dokumenta, ir izdots brīdinājums SIS, tiek uzskatīts, ka persona rada draudus sabiedriskajai kārtībai, iekšējai drošībai utt.

               Joprojām piemēro citas Vīzu kodeksā atļautās vīzu izsniegšanas iespējas. Piemēram, ja ir izpildīti Vīzu kodeksā (24. pantā) paredzētie nosacījumi, daudzkārtējās ieceļošanas vīzas ar ilgu derīguma termiņu – līdz pieciem gadiem – var izsniegt vēl citām personu kategorijām, ne vien tām, kas minētas nolīguma 5. pantā. Tāpat joprojām piemēros Vīzu kodeksā ietvertos noteikumus, kas atļauj atcelt vai samazināt vīzas nodevu (Vīzu kodeksa 16. panta 5. un 6. punkts).

               1.3.
                     Vīzu veidi, uz kuriem attiecas nolīgums

               Nolīguma 3. panta d) punktā „vīza” ir definēta kā „dalībvalsts izsniegta atļauja, kas vajadzīga tranzītam caur dalībvalstu teritoriju vai priekš uzturēšanās dalībvalstu teritorijā uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu periodā, sākot no pirmās ieceļošanas dienas dalībvalstu teritorijā;”.

               Nolīgumā paredzētie atvieglojumi attiecas uz vienotajām vīzām, kā arī uz vīzām ar ierobežotu teritoriālo derīgumu (LTV), kuras izsniegtas tranzīta vai īslaicīgas uzturēšanās mērķiem.

               1.4. Ar vīzu atļautā uzturēšanās ilguma aprēķināšana un īpaši jautājums par to, kā noteikt sešu mēnešu laikposmu

               Ar Šengenas Robežu kodeksa jaunākajiem grozījumiem
                  4
                ir noteikta citāda „īslaicīgas uzturēšanās” definīcija. Pašreizējā definīcija ir šāda: „90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, katru reizi ņemot vērā pēdējās uzturēšanās 180 dienu laikposmu”.

               Ieceļošanas dienu rēķinās kā pirmo uzturēšanās dienu dalībvalstu teritorijā, bet izceļošanas dienu rēķinās kā pēdējo uzturēšanās dienu dalībvalstu teritorijā. Jēdziens „jebkurš” nozīmē, ka tiek piemērots „kustīgs” 180 dienu atsauces laikposms, skaitot atpakaļ katru uzturēšanās dienu pēdējo 180 dienu laikposmā, lai pārbaudītu, vai joprojām tiek izpildīta prasība par 90 dienām 180 dienu laikposmā. Tas nozīmē, ka pēc nepārtrauktas 90 dienu ilgas prombūtnes var atkal uzturēties uz laiku līdz 90 dienām.

               Definīcija stājās spēkā 2013. gada 18. oktobrī.

               Uzturēšanās ilguma aprēķināšanas piemērs, pamatojoties uz jauno definīciju:

               Persona, kurai ir daudzkārtēja ieceļošanas vīza uz 1 gadu (18.4.2010.–18.4.2011.), pirmo reizi ieceļo 2010. gada 19. aprīlī un uzturas trīs dienas. Pēc tam šī persona atkal ieceļo 2010. gada 18. jūnijā un uzturas 86 dienas. Kāda ir situācija konkrētos datumos? Kad šī persona atkal drīkst ieceļot?

               2010. gada 11. septembrī: pēdējo 180 dienu laikā (16.3.2010.–11.9.2010.) persona ir uzturējusies 3 dienas (19.–21.4.2010.) plus 86 dienas (18.6.2010.–11.9.2010.) = 89 dienas = atļautais uzturēšanās laiks nav pārsniegts. Persona vēl drīkst palikt 1 dienu.

               2010. gada 16. oktobrī: persona varētu ieceļot, lai uzturētos vēl 3 dienas (2010. gada 16. oktobrī zaudē nozīmi 2014. gada 19. aprīļa uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma); 2010. gada 17. oktobrī zaudē nozīmi 2010. gada 20. aprīļa uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma) utt.).

               2010. gada 15. decembrī: persona varētu ieceļot, lai uzturētos vēl 86 dienas (2010. gada 15. decembrī zaudē nozīmi 2010. gada 18. jūnija uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma); 2010. gada 16. decembrī zaudē nozīmi 2010. gada 19. jūnija uzturēšanās, utt.).

               1.5.
                     Situācija attiecībā uz dalībvalstīm, kuras pievienojās Eiropas Savienībai 2004. un 2007. gadā un vēl nav pilnībā integrētas Šengenas zonā, dalībvalstīm, kuras nepiedalās ES kopējā vīzu politikā, un asociētajām valstīm

               Vienīgi Bulgārija, Horvātija, Kipra un Rumānija Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnībā. Tās arī turpmāk izsniegs valsts vīzas, kuras būs derīgas vienīgi attiecīgās valsts teritorijā. Kad šīs dalībvalstis Šengenas acquis piemēros pilnībā, tās turpinās piemērot nolīgumu.

               Visiem jautājumiem, kas nolīgumā nav skarti, turpina piemērot valsts tiesību aktus līdz dienai, kad minētās dalībvalstis sāk pilnībā piemērot Šengenas acquis. Sākot no minētās dienas, jautājumiem, kas nolīgumā nav skarti, piemēros Šengenas noteikumus/valsts tiesību aktus.

               Bulgārijai, Horvātijai, Kiprai un Rumānijai ir atļauts atzīt uzturēšanās atļaujas, D vīzas un īstermiņa vīzas, ko izsniegušas Šengenas valstis un asociētās valstis attiecībā uz īstermiņa uzturēšanos to teritorijā
                  5
               .

               Saskaņā ar 21. pantu Konvencijā, ar ko īsteno 1985. gada 14. jūnija Šengenas Līgumu par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām, visām Šengenas dalībvalstīm ilgtermiņa vīzas un uzturēšanās atļaujas, ko izdevusi kāda cita dalībvalsts, ir jāatzīst par derīgām īstermiņa uzturēšanās nolūkā to teritorijā. Šengenas dalībvalstis ieceļošanas un īstermiņa uzturēšanās nolūkā pieņem asociēto valstu izsniegtas uzturēšanās atļaujas, D vīzas un īstermiņa vīzas, un otrādi.

               Nolīgums neattiecas uz Dāniju, Apvienoto Karalisti un Īriju, bet tajā ir ietvertas kopīgas deklarācijas par to, ka ir vēlams, lai minētās dalībvalstis noslēgtu divpusējus nolīgumus ar Gruziju par vīzu atvieglotu izsniegšanu.

               Lai gan Islande, Lihtenšteina, Norvēģija un Šveice ir Šengenas asociētās valstis, nolīgums uz tām neatteicas.

               1.6.
                     Nolīgums/divpusējie nolīgumi

               Nolīguma 13. pantā ir noteikts: „Stājoties spēkā, šis nolīgums prevalē pār jebkuriem noteikumiem divpusējos vai daudzpusējos nolīgumos vai vienošanās, kas noslēgtas starp atsevišķām dalībvalstīm un Gruziju, ciktāl šo nolīgumu vai vienošanos noteikumi attiecas uz šā nolīguma reglamentētiem jautājumiem.”.

               Sākot no nolīguma spēkā stāšanās dienas, spēkā esošajos divpusējos nolīgumos starp dalībvalstīm un Gruziju ietvertie noteikumi par jautājumiem, kurus skar nolīgums, vairs netiek piemēroti. Saskaņā ar Savienības tiesību aktiem dalībvalstīm jāveic visi nepieciešamie pasākumi, lai novērstu neatbilstības starp saviem divpusējiem nolīgumiem un nolīgumu.

               Ja kāda dalībvalsts ir noslēgusi divpusēju nolīgumu vai vienošanos ar Gruziju par jautājumiem, kurus neskar nolīgums, piemēram, paredzot atbrīvot no vīzas prasības dienesta pasu turētājus, šo atbrīvojumu turpina piemērot pēc tam, kad ir stājies spēkā Eiropas Savienības Nolīgums par vīzu atvieglotu izsniegšanu.

               Divpusēji nolīgumi ar Gruziju, kuros paredz atbrīvot no vīzas prasības dienesta pasu turētājus, ir šādām dalībvalstīm: Bulgārijai, Kiprai, Latvijai, Rumānijai, Slovākijai un Ungārijai.

               Atbrīvojums no vīzas prasības, ko kāda dalībvalsts piešķīrusi dienesta pases turētājiem, attiecas vienīgi uz ceļošanu šīs dalībvalsts teritorijā, bet nevis uz ceļošanu uz pārējām Šengenas dalībvalstīm.

               1.7. Kopīgā deklarācija par informācijas saskaņošanu attiecībā uz īstermiņa vīzu izsniegšanas procedūru un par dokumentiem, kas iesniedzami, pieprasot vīzu

               Nolīgumam ir pievienota kopīgā deklarācija, kurā minēta pušu apņemšanās sniegt Gruzijas pilsoņiem vienotu un saskaņotu informāciju par piekļuvi dalībvalstu diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulārajiem dienestiem, kā arī informāciju par procedūrām un nosacījumiem, kas jāievēro, iesniedzot vīzas pieteikumu, un par izsniegto vīzu derīgumu. Šī informācija ir pieejama ES delegācijas Gruzijā tīmekļa vietnē:

                  http://www.eeas.europa.eu/delegations/georgia/travel_eu/visa/index_en.htm

               .

               Vīzu kodeksa 47. pantā ir noteikts, ka ES dalībvalstu centrālajām iestādēm un konsulātiem ir jānodrošina plašai sabiedrībai visa svarīgā informācija par vīzas pieteikumu iesniegšanu.

               Diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulārajiem dienestiem tiek lūgts plaši izplatīt šo informāciju (izmantojot informācijas dēļus, informācijas lapas, interneta tīmekļa vietnes, u. tml.), kā arī izplatīt precīzu informāciju par vīzu izsniegšanas nosacījumiem, dalībvalstu pārstāvētību Gruzijā un dalībvalstu sarakstu par to, kādi apliecinošie dokumenti ir vajadzīgi.

               1.8. Informācija, ko Gruzijas iestādes ir sniegušas par Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Gruziju par vīzu atvieglotu izsniegšanu

               Lai pareizi informētu Gruzijas pilsoņus par nolīguma priekšrocībām un ES diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulārajiem dienestiem, kur var iesniegt vīzas pieteikumus, Gruzijas Ārlietu ministrija ir izveidojusi īpašu saiti, kur ir pieejama minētā informācija. Tīmekļa vietnes adrese ir šāda:

                  http://mfa.gov.ge/index.php?lang_id=GEO&sec_id=95&info_id=13448

               .

               II. PAMATNOSTĀDNES PAR KONKRĒTIEM NOTEIKUMIEM

               2.1.
                     Jauni noteikumi, kas attiecas uz visiem vīzas pieteikumu iesniedzējiem

               Svarīgs atgādinājums: Atgādinām, ka turpmāk minētie atvieglojumi attiecībā uz vīzas nodevu, vīzas pieteikumu izskatīšanas procedūru ilgumu un vīzas pagarināšanu ārkārtas apstākļos attiecas uz visiem vīzas pieteikumu iesniedzējiem, tostarp, piemēram, tūristiem.

               2.1.1.
                     Vīzas nodeva

               Nolīguma 6. panta 1. punktā ir noteikts:

               „1.Maksa par vīzas pieteikumu izskatīšanu Gruzijas pilsoņiem ir EUR 35.”.

               Saskaņā ar 6. panta 1. punktu maksa par vīzas pieteikumu izskatīšanu ir EUR 35. Šo maksu piemēro visiem vīzas pieteikumu iesniedzējiem no Gruzijas (tostarp tūristiem), un tā attiecas uz īstermiņa vīzām neatkarīgi no ieceļošanu skaita.

               Nolīguma 6. panta 2. punktā ir noteikts:

               „2.
                     Ja dalībvalstis sadarbojas ar ārpakalpojumu sniedzēju, iespējama maksa par papildu pakalpojumiem. Pakalpojumu maksa ir samērīga ar izmaksām, kas ārpakalpojuma sniedzējam radušās, pildot tā uzdevumus, un tā nedrīkst pārsniegt EUR 30. Attiecīgā(-ās) dalībvalsts(-is) saglabā iespēju, ka visi pieteikuma iesniedzēji var pieteikumus iesniegt tieši tās/to konsulātos.”.

               Attiecībā uz sadarbības kārtību ar ārpakalpojumu sniedzējiem Vīzu kodeksa 43. pantā ir sniegta sīka informācija par viņu uzdevumiem.

               Nolīguma 6. panta 3. punktā ir noteikts:

               „3.
                     No maksas par vīzu pieteikumu izskatīšanu ir atbrīvoti šādu kategoriju pilsoņi:

               a)
                     pensionāri;” (NB! Lai šī personu kategorija saņemtu atbrīvojumu no maksas, pieteikuma iesniedzējiem jāuzrāda pierādījums par savu pensionāra statusu. Atbrīvojums nav attaisnots tajos gadījumos, kad ceļojuma mērķis ir algots darbs.)

               „b)
                     bērni, kuri nav sasnieguši 12 gadu vecumu;” (NB! Lai šī personu kategorija saņemtu atbrīvojumu no maksas, vīzas pieteikuma iesniedzējiem jāuzrāda pierādījums par savu vecumu.)

               „c)
                     valstu un reģionālo valdību, kā arī Augstāko un Konstitucionālo tiesu locekļi, ja viņi ar šo nolīgumu nav jau atbrīvoti no vīzu prasības;” (NB! Lai šī personu kategorija saņemtu atbrīvojumu no maksas, vīzas pieteikuma iesniedzējiem jāuzrāda Gruzijas iestāžu izsniegts pierādījums, kas apliecina šo personu amatu.)

               „d)
                     personas ar invaliditāti un, ja vajadzīgs, viņus pavadošās personas;” (NB! Lai saņemtu atbrīvojumu no maksas, būtu jāuzrāda pierādījums, ka abi vīzas pieteikuma iesniedzēji ietilpst šajā kategorijā.)

               Lai šī personu kategorija saņemtu atbrīvojumu no maksas, vīzas pieteikuma iesniedzējiem jāuzrāda (pirmās vai otrās pakāpes) „Gruzijas invalīda apliecība”, ko izsniegusi Gruzijas Veselības, nodarbinātības un sociālo lietu ministrija, vai valsts un privātu slimnīcu un klīniku izsniegta apliecība. Gadījumos, kad pieteikuma iesniedzēju invaliditāte ir acīmredzama (neredzīgas personas, personas, kurām trūkst vienas kājas), ir pieņemama vizuāla atzīšana, kas tiek veikta konsulārajā iestādē. Pavadošām personām principā nav nepieciešami nekādi papildu dokumenti.

               Pamatotos gadījumos pieteikumu var iesniegt invalīda pārstāvis vai aizbildnis.

               „e)
                     tuvi radinieki – laulātie, bērni (tostarp adoptēti), vecāki (tostarp aizbildņi), vecvecāki un mazbērni –, kas apmeklē Gruzijas pilsoņus, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā;”

               Šis apakšpunkts regulē situāciju attiecībā uz tuviem radiniekiem no Gruzijas, kas ceļo uz dalībvalstīm, lai apmeklētu Gruzijas pilsoņus, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā.

               „f)
                     oficiālu delegāciju dalībnieki, kas pēc Gruzijai adresēta oficiāla ielūguma piedalīsies sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko dalībvalstu teritorijā;

               g)
                     skolēni, studenti, pēcdiploma studenti un pavadošie pedagogi, kas ceļo ar mērķi mācīties vai izglītoties, tostarp apmaiņas programmās, kā arī citu ar mācībām saistītu pasākumu dēļ;

               h)
                     žurnālisti un akreditētas personas, kas tos profesionālā statusā pavada;” (NB! Lai šī personu kategorija saņemtu atbrīvojumu no maksas, vīzas pieteikuma iesniedzējiem jāuzrāda pierādījums, kas apliecina, ka viņi ir profesionālu žurnālistikas vai plašsaziņas līdzekļu organizāciju biedri – saikne ar nolīguma 4. pantu.)

               „i)
                     starptautisku sporta pasākumu dalībnieki un personas, kas tos profesionālā statusā pavada;” (NB! Līdzjutēji netiks uzskatīti par pavadošām personām.)

               „j)
                     pilsoniskās sabiedrības organizāciju pārstāvji, kuru ceļojuma mērķis ir apmācība, semināri un konferences, tostarp arī saskaņā ar apmaiņas programmām;

               k)
                     personas, kas piedalās zinātnes, kultūras un mākslas pasākumos, tostarp universitātēs un citās apmaiņas programmās;

               l)
                     personas, kas iesniegušas dokumentus, kas pierāda to vajadzību ceļot humanitāru apsvērumu dēļ, tostarp – lai saņemtu neatliekamu ārstniecisko palīdzību, un persona, kas šādu personu pavada; lai piedalītos tuva radinieka bēres, vai lai apmeklētu smagi slimu tuvu radinieku.”.

               Iepriekš minētās personu kategorijas ir atbrīvotas no maksas. Turklāt atbrīvojumu no maksas arī piešķir saskaņā ar Vīzu kodeksa 16. panta 4. punktu.

               Kā noteikts Vīzu kodeksa 16. panta 6. punktā, „Atsevišķos gadījumos iekasējamo vīzas nodevu var atcelt vai samazināt, ja tas palīdz veicināt kultūras vai sporta intereses, kā arī intereses ārpolitikas un attīstības politikas jomā, kā arī citās svarīgu sabiedrības interešu jomās vai humānu iemeslu dēļ.”.

               Vīzu kodeksa 16. panta 7. punktā ir noteikts, ka vīzas nodevu iekasē euro, trešās valsts valūtā vai valūtā, ko parasti lieto tajā trešā valstī, kurā iesniedz pieteikumu, un to neatmaksā, izņemot gadījumus, kad pieteikums nav pieņemams vai ja konsulāts nav kompetents.

               Ja maksa tiek iekasēta valūtā, kas nav euro, šajā valūtā iekasējamo vīzas nodevas summu noteiks un regulāri pārskatīs, piemērojot Eiropas Centrālās bankas noteikto euro valūtas maiņas kursa atsauces likmi. Iekasējamo summu var noapaļot, un konsulāti vietējās Šengenas sadarbības ietvaros nodrošinās, ka tie iekasē vienādas maksas.

               Lai nepieļautu neatbilstības, kuru rezultāts varētu būt vīzu izdevīgāka iegāde, dalībvalstīm Gruzijā būtu jānodrošina, ka visi vīzu pieteikumu iesniedzēji Gruzijā maksā vienādu vīzas nodevu, ja tā tiek iekasēta ārvalstu valūtās.

               Saskaņā ar Vīzu kodeksa 16. panta 8. punktu pieteikuma iesniedzējiem no Gruzijas izdos kvīti par samaksāto vīzas nodevu.

               2.1.2.
                     Vīzas pieteikumu izskatīšanas procedūru ilgums

               Nolīguma 7. pantā ir noteikts:

               „1.
                     Dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti lēmumu par pieprasījumu izsniegt vīzu pieņem 10 kalendārajās dienās no pieteikuma un vīzas izsniegšanai nepieciešamo dokumentu saņemšanas dienas.

               2.
                     Atsevišķos gadījumos termiņu, kas vajadzīgs, lai pieņemtu lēmumu par vīzas pieteikumu, var pagarināt līdz 30 dienām, ja nepieciešama pieteikuma padziļināta pārbaude.

               3.
                     Steidzamos gadījumos lēmuma par vīzas pieteikuma pieņemšanu termiņu var samazināt līdz divām darbdienām vai mazāk.”.

               Principā lēmums par vīzas izsniegšanu tiks pieņemts 10 kalendāro dienu laikā no dienas, kad ir iesniegts pieņemams pieteikums.

               Šo termiņu var pagarināt līdz 30 dienām, ja ir vajadzīga padziļināta pārbaude, piemēram, lai apspriestos ar centrālajām iestādēm.

               Visus minētos termiņus sāk skaitīt vienīgi tad, kad pieteikuma datne ir pilnīga, proti, no dienas, kad ir saņemts vīzas pieteikums un apliecinošie dokumenti.

               Diplomātiskajās pārstāvniecībās un konsulārajos dienestos, kuros ir apmeklējumu sistēma, apmeklējuma saņemšanai nepieciešamo laiku neieskaita pieteikuma izskatīšanas laikā. Attiecībā uz šo jautājumu, kā arī citiem praktiskiem noteikumiem par vīzas pieteikuma iesniegšanu ir piemērojami Vīzu kodeksā (9. pantā) izklāstītie vispārīgie noteikumi. Jo īpaši gadījumā, kad pieteikuma iesniegšanai ir nepieciešams apmeklējums, tas parasti notiks divu nedēļu laikā no dienas, kad apmeklējums ir lūgts.

               Nosakot apmeklējuma laiku, būtu jāņem vērā iespējamā steidzamība, ko norādījis vīzas pieteikuma iesniedzējs. Lēmumu par laika saīsināšanu lēmuma pieņemšanai par vīzas pieteikumu, kā noteikts 7. panta 3. punktā, pieņem konsulārais darbinieks.

               Saskaņā ar rokasgrāmatu par vīzu pieteikumu apstrādi un grozījumiem izsniegtajās vīzās (2. daļa, 3.2.2. punkts) būtu jāpielāgo Gruzijā atrodošos dalībvalstu konsulātu spēja izskatīt vīzu pieteikumus, lai ievērotu Vīzu kodeksā apmeklējumam noteikto divu nedēļu termiņu, tostarp arī īpaši noslogotos periodos.

               Pamatotos steidzamības gadījumos (kad vīzas pieteikumu nevarēja iesniegt agrāk tādu iemeslu dēļ, kurus pieteikuma iesniedzējs nevarēja paredzēt) apmeklējuma laiks būtu jānosaka nekavējoties vai jāsniedz tieša piekļuve pieteikuma iesniegšanai (skatīt Vīzu kodeksa 9. panta 3. punktu).

               Turklāt konsulāts var lemt par paātrinātas procedūras izveidi pieteikumu iesniegšanai, lai pieņemtu konkrētu kategoriju pieteikuma iesniedzējus.

               2.1.3. Vīzas pagarināšana ārkārtas apstākļos

               Nolīguma 9. pantā ir noteikts:

               „Gruzijas pilsonim izsniegtās vīzas derīguma termiņu un/vai uzturēšanās ilgumu pagarina, ja dalībvalsts kompetenta iestāde uzskata, ka vīzas turētājs ir sniedzis pierādījumu par nepārvaramiem apstākļiem vai humāniem iemesliem, kas viņam neļauj izceļot no dalībvalstu teritorijas pirms vīzas derīguma termiņa vai vīzā atļautās uzturēšanās beigām. Šādu pagarinājumu piešķir bez maksas.”.

               Attiecībā uz iespēju pagarināt vīzas derīguma termiņu pamatotu personisku iemeslu gadījumos, kad vīzas turētajam nav iespējams atstāt dalībvalsts teritoriju līdz vīzas uzlīmē norādītajam datumam, tiks piemēroti Vīzu kodeksa (33. panta) noteikumi, ciktāl tie ir saderīgi ar nolīgumu. Tomēr saskaņā ar nolīgumu force majeure apstākļos vai humānu iemeslu dēļ vīzu pagarina bez maksas.

               2.2. Jauni noteikumi, kas attiecas uz konkrētām vīzas pieteikumu iesniedzēju kategorijām

               2.2.1.
                     Dokumentārs pierādījums, kas apliecina brauciena mērķi

               Nolīguma 4. panta 1. punktā uzskaitītajām personu kategorijām būs nepieciešams vienīgi norādītais dokumentārais pierādījums, kas apliecina ceļojuma mērķi. Kā noteikts 4. panta 3. punktā, netiks pieprasīti nekādi citi pamatojumi, ielūgumi vai ceļojuma mērķa apstiprinājumi. Tomēr tas nenozīmē, ka tiek atcelta vispārējā prasība ierasties personīgi, lai iesniegtu vīzas pieteikumu un apliecinošos dokumentus, kuri attiecas uz iztikas līdzekļiem; šī prasība paliek neskarta.

               Ja atsevišķos gadījumos joprojām pastāv šaubas par tā dokumenta autentiskumu, kas apliecina ceļojuma mērķi, vīzas pieteikuma iesniedzēju var aicināt uz papildu, padziļinātu interviju vēstniecībā/konsulātā, kur viņu var iztaujāt par apmeklējuma faktisko mērķi vai pieteikuma iesniedzēja nodomu atgriezties – skatīt Vīzu kodeksa 21. panta 8. punktu. Šādos atsevišķos gadījumos vīzas pieteikuma iesniedzējs var iesniegt papildu dokumentus vai tos izņēmuma kārtā var pieprasīt konsulārais darbinieks. Apvienotā komiteja rūpīgi uzraudzīs šo jautājumu.

               Tām personu kategorijām, kuras nav minētas nolīguma 4. pantā (piemēram, tūristiem), arī turpmāk piemēros vispārējos noteikumus par ceļojuma mērķa apliecinājumu. Tas pats attiecas uz dokumentiem, kas apliecina vecāku piekrišanu tam, ka ceļo viņu bērni, kuri ir jaunāki par 18 gadiem.

               Jautājumos, kurus neskar šā nolīguma noteikumi, piemēram, ceļošanas dokumentu atzīšana un garantijas saistībā ar atgriešanos un pietiekamiem iztikas līdzekļiem, piemēros Šengenas noteikumus vai valsts tiesību aktus.

               Principā kopā ar vīzas pieteikumu tiks iesniegts nolīguma 4. panta 1. punktā minētā uzaicinājuma oriģināls vai dokumenta apliecinājums. Tomēr konsulāts var sākt apstrādāt vīzas pieteikumu, pamatojoties uz uzaicinājuma faksimilu vai kopijām vai dokumenta apliecinājumu. Taču konsulāts var pieprasīt dokumenta oriģinālu, ja vīzas pieteikums tiek iesniegts pirmo reizi, un pieprasīs to atsevišķos gadījumos, kad ir šaubas.

               4. pants. Dokumentārs pierādījums, kas apliecina brauciena mērķi

               „1.Turpmāk norādīto kategoriju Eiropas Savienības un Gruzijas pilsoņiem attiecīgi norādītie dokumenti ir pietiekami, lai pamatotu mērķi ieceļošanai otras Puses teritorijā:

               a)
                     tuviem radiniekiem – laulātajam, bērniem (tostarp adoptētiem), vecākiem (tostarp aizbildņiem), vecvecākiem un mazbērniem, kas apmeklē Gruzijas pilsoņus –, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā:

               –
                     uzņēmējas personas rakstisks uzaicinājums;”.

               Minētais apakšpunkts regulē situāciju attiecībā uz tuviem radiniekiem no Gruzijas, kas ceļo uz dalībvalstīm, lai apmeklētu Gruzijas pilsoņus, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā. Šis atvieglojums neattiecas uz Eiropas Savienībā dzīvojošiem ES valstspiederīgajiem, kuri uzaicina radiniekus no Gruzijas.

               Uzaicinātāja paraksta autentiskums jāpārbauda kompetentajai iestādei saskaņā ar dzīvesvietas valsts tiesību aktiem.

               Nepieciešams arī apliecināt uzaicinātāja likumīgo dzīvesvietu un ģimenes saites; piemēram, kopā ar uzņemošās personas rakstisko uzaicinājumu iesniedzot to dokumentu kopijas, kuros norādīts viņas statuss, piemēram, uzturēšanās atļaujas fotokopiju, un kuri apliecina ģimenes saites.

               Šis noteikums, izņemot nepieciešamību apliecināt likumīgo dzīvesvietu un ģimenes saites, attiecas arī uz diplomātisko pārstāvniecību un konsulātu darbinieku radiniekiem, kuri ceļo uz dalībvalstu teritoriju, lai apmeklētu ģimeni uz laiku līdz 90 dienām.

               „b)
                     oficiālu delegāciju dalībniekiem, kas pēc Gruzijai adresēta oficiāla ielūguma piedalīsies sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko dalībvalstu teritorijā:

               –
                     Gruzijas iestādes vēstule, kas apliecina, ka pieprasītājs ir šīs delegācijas loceklis un ieceļo dalībvalstu teritorijā, lai piedalītos iepriekšminētajos pasākumos; šai vēstulei pievieno oficiālā ielūguma kopiju;”.

               Vēstulē, kuru kompetentā iestāde izsniedz, lai apliecinātu, ka konkrētā persona ir delegācijas loceklis un ieceļo otras puses teritorijā, lai piedalītos oficiālā sanāksmē, jābūt norādītam pieteikuma iesniedzēja vārdam un uzvārdam. Pieteikuma iesniedzēja vārdam un uzvārdam nav obligāti jābūt norādītam oficiālajā ielūgumā piedalīties sanāksmē, taču tas var būt jānorāda, ja oficiālais ielūgums ir adresēts konkrētai personai.

               Šis noteikums attiecas uz oficiālo delegāciju locekļiem neatkarīgi no tā, kāda pase (dienesta pase vai parastā pase) viņiem ir.

               „c)
                     skolēniem, studentiem, personām, kas iegūst pēcdiploma izglītību, un pavadošiem pedagogiem, kas ceļo ar mērķi mācīties vai izglītoties, tostarp saskaņā ar apmaiņas programmām, kā arī citu ar skolu saistītu pasākumu dēļ:

               –
                     uzņemošās universitātes, koledžas vai skolas rakstisks uzaicinājums vai dokuments, kas apliecina uzņemšanu, vai studenta apliecība, vai cits apliecinošs dokuments par apmeklējamiem kursiem;”.

               Studenta apliecība tiek pieņemta kā ceļojuma mērķa apliecinājums tikai tad, ja to izsniegusi uzņēmēja universitāte, koledža vai skola, kurā norisināsies mācības vai izglītošanās.

               „d)
                     personām, kas ceļo medicīnisku iemeslu dēļ, un nepieciešamajām pavadošajām personām:

               –
                     medicīniskās iestādes oficiāls dokuments, kas apliecina medicīniskās aprūpes nepieciešamību šajā iestādē un pavadoņa nepieciešamību, un pierādījums par pietiekamiem finansiāliem līdzekļiem medicīniskās aprūpes izdevumu segšanai;”.

               Tiks iesniegts medicīniskās iestādes dokuments, kas apliecina minētos trīs elementus (medicīniskās aprūpes nepieciešamība šajā iestādē, pavadoņa nepieciešamība un pierādījums par pietiekamiem finansiāliem līdzekļiem medicīniskās aprūpes izdevumu segšanai).

               „e)
                     žurnālistiem un akreditētām personām, kas tos profesionālā statusā pavada:

               –
                     apliecība vai cits dokuments, ko izsniegusi arodorganizācija, kas apliecina, ka attiecīgā persona ir kvalificēts žurnālists vai persona, kas to profesionālā statusā pavada, kā arī dokuments, ko izdevis tās darba devējs, kas apliecina, ka brauciena mērķis ir veikt žurnālista darbu vai palīdzēt veikt šādu darbu;”.

               Šajā kategorijā nav ietverti ārštata žurnālisti un viņu palīgi.

               Ir jāuzrāda apliecība vai dokuments, kas apliecina, ka pieteikuma iesniedzējs ir profesionāls žurnālists vai persona, kura to profesionālā statusā pavada, un darba devēja izsniegta dokumenta oriģināls, kurā norādīts, ka brauciena mērķis ir veikt žurnālista darbu vai palīdzēt veikt šādu darbu.

               Šobrīd Gruzijā nav profesionālu plašsaziņas līdzekļu asociāciju, centru, iestāžu, savienību vai citu līdzīgu organizāciju, kas pārstāv žurnālistu vai personu, kuras tos profesionālā statusā pavada, grupas intereses un varētu izsniegt apliecības, kas apliecina, ka attiecīgā persona ir profesionāls žurnālists konkrētā jomā vai persona, kura to profesionālā statusā pavada. Kamēr šādas organizācijas nav izveidotas, konsulāti var pieņemt darba devēja izsniegtu apliecību un preses akreditāciju, kas izdota vienā no dalībvalstīm.

               „f)
                     starptautisku sporta pasākumu dalībniekiem un personām, kas tos profesionālā statusā pavada:

               –
                     rakstisks uzaicinājums no uzņēmējorganizācijas, dalībvalstu kompetentajām iestādēm, valsts sporta federācijām vai valstu olimpiskajām komitejām;”.

               Saistībā ar starptautiskiem sporta pasākumiem pavadošo personu sarakstā iekļauj vienīgi tās personas, kas sportistus pavada profesionālā statusā – trenerus, masierus, menedžeri, medicīnas personālu un sporta kluba vadītāju. Tāpēc līdzjutēji netiks uzskatīti par pavadošām personām.

               „g)
                     darījumu cilvēkiem un uzņēmējdarbības organizāciju pārstāvjiem:

               –
                     uzņēmējas juridiskās personas vai uzņēmuma, vai šādas juridiskās personas vai uzņēmuma organizācijas, filiāles vai biroja, vai dalībvalstu valsts vai reģionālās iestādes, vai tirdzniecības un rūpniecības izstāžu, konferenču un simpoziju, kas notiek dalībvalstu teritorijā, rīkošanas komitejas rakstisks uzaicinājums, ko apstiprinājusi Gruzijas Valsts reģistrācijas palāta;”.

               Publiskā reģistra valsts aģentūra izsniegs dokumentu, ar kuru apstiprina uzņēmējdarbības organizāciju esamību.

               „h)
                     profesiju pārstāvjiem, kas piedalās starptautiskās izstādēs, konferencēs, simpozijos, semināros vai citos līdzīgos pasākumus, kas norisinās ES dalībvalstu teritorijā:

               –
                     uzņēmējorganizācijas rakstisks uzaicinājums, kas apstiprina, ka konkrētā persona piedalās attiecīgajā pasākumā;

               i)
                     pilsoniskās sabiedrības organizāciju pārstāvjiem, kuru ceļojuma mērķis ir izglītošanās, semināri un konferences, tostarp saskaņā ar apmaiņas programmām:

               –
                     uzņēmējorganizācijas rakstisks uzaicinājums, apstiprinājums, ka persona pārstāv pilsoniskās sabiedrības organizāciju un attiecīgā valsts reģistra izziņa par minētās organizācijas nodibināšanu, ko valsts iestāde izsniegusi saskaņā ar valsts tiesību aktiem;”.

               Ir jāuzrāda pilsoniskās sabiedrības organizācijas izsniegts dokuments, ar kuru apstiprina, ka pieteikuma iesniedzējs pārstāv šo organizāciju.

               Kompetentā Gruzijas valsts iestāde, kas izsniedz izziņu par pilsoniskās sabiedrības organizācijas nodibināšanu, ir Publiskā reģistra valsts aģentūra.

               Reģistrs, kurā tiek reģistrētas izziņas par pilsoniskās sabiedrības organizāciju nodibināšanu, ir Publiskā reģistra valsts aģentūra. Tieslietu ministrija un Publiskā reģistra valsts aģentūra sadarbojas ar vietējām iestādēm, lai izveidotu elektronisku NVO datubāzi, kas pēc izveides pabeigšanas būs pieejama Tieslietu ministrijas tīmekļa vietnē

                  https://enreg.reestri.gov.ge/main.php

               .

               Nolīgums neattiecas uz pilsoniskās sabiedrības organizāciju locekļiem kā tādiem.

               „j)
                     personām, kas piedalās zinātnes, kultūras un mākslas pasākumos, tostarp universitāšu un citās apmaiņas programmās:

               –
                     uzņēmējorganizācijas rakstisks uzaicinājums piedalīties šajos pasākumos;

               k)
                     šoferiem, kas veic starptautiskos kravu un pasažieru pārvadājumus uz dalībvalstu teritorijām ar transportlīdzekļiem, kas reģistrēti Gruzijā:

               –
                     Gruzijas nacionālās starptautiskā autotransporta pārvadātāju sabiedrības vai apvienības rakstisks pieprasījums, kurā norādīts braucienu mērķis, ilgums un biežums;”.

               Šobrīd Gruzijā ir šādas divas nacionālās pārvadātāju apvienības, kuras ir kompetentas izsniegt rakstisku pieprasījumu profesionāliem transportlīdzekļa vadītājiem: Gruzijas starptautiskā autotransporta pārvadātāju apvienība (GIRCA) un Gruzijas pasažieru autotransporta pārvadātāju apvienība (GACPR). Pārvadātāji, kuri nav minēto apvienību biedri, var uzrādīt pieprasījumu, ko izsniegusi Gruzijas Ekonomikas un ilgtspējīgas attīstības ministrijas Sauszemes transporta aģentūra, vai – labi zināmu pārvadātāju gadījumā – konsulāti var pieņemt rakstisku pieprasījumu, kuru izsniedzis Gruzijas pārvadātājs/transporta uzņēmums, kas nodarbina attiecīgo šoferi. Pieprasījumā būs norādīts braucienu mērķis, ilgums un biežums.

               „l)
                     sadraudzības pilsētu organizēto oficiālo apmaiņas programmu dalībniekiem:

               –
                     attiecīgo pilsētu vai citu apdzīvotu vietu administrācijas vadītāja/mēra vai pašvaldības iestāžu rakstisks uzaicinājums;”.

               Pilsētas vai citas apdzīvotas vietas administrācijas vadītājs/mērs, kas ir kompetents izsniegt rakstisku uzaicinājumu, ir tās uzņemošās pilsētas vai citas apdzīvotās vietas administrācijas vadītājs/mērs, kurā norisināsies sadraudzības pasākums. Šajā kategorijā ietilpst tikai oficiālās sadraudzības dalībnieki.

               „m)
                     militāro un civilo apbedījumu vietu apmeklējumam:

               –
                     oficiāls dokuments, kas apliecina kapa esamību un ģimenes vai cita veida saikni starp mirušo un pieprasītāju.”.

               Nolīgumā nav sīkāk norādīts, vai minētais oficiālais dokuments būtu jāizsniedz tās valsts iestādēm, kurā atrodas apbedījumu vieta, vai tās valsts iestādēm, kurā dzīvo persona, kas vēlas apmeklēt apbedījumu vietu. Būtu jāpieņem, ka šādu oficiālu dokumentu var izsniegt abu valstu kompetentās iestādes.

               Jāuzrāda minētais oficiālais dokuments, kas apliecina kapa esamību un saglabāšanu, kā arī dokuments, kas pierāda ģimenes vai cita veida saikni starp mirušo un pieprasītāju.

               Svarīgs atgādinājums: Nolīgums nerada jaunus noteikumus par to fizisko vai juridisko personu atbildību, kuras izsniedz rakstveida pieprasījumus. Ja šādi pieprasījumi ir izsniegti fiktīvi, piemēro attiecīgos ES/valsts tiesību aktus.

               2.2.2.
                     Daudzkārtējo ieceļošanas vīzu izsniegšana

               Gadījumos, kad vīzas pieteikuma iesniedzējam ir bieži jāceļo uz dalībvalstu teritoriju, īstermiņa vīzas var izsniegt vairākiem apmeklējumiem ar noteikumu, ka šo apmeklējumu kopējais ilgums nepārsniedz 90 dienas 180 dienu laikposmā.

               Nolīguma 5. pantā ir noteikts:

               „1.
                     Dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz daudzkārtējās ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu līdz pieciem gadiem šādu kategoriju pilsoņiem:

               a)
                     laulātajiem, bērniem (tostarp adoptētiem), kas ir jaunāki par 21 gadu vai atrodas apgādībā, un vecākiem (tostarp aizbildņiem), kuri apmeklē Gruzijas pilsoņus, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā, ar ierobežotu derīguma termiņu līdz apmeklējamās personas uzturēšanās atļaujas beigām;

               b)
                     valstu un reģionālo valdību, kā arī Augstāko un Konstitucionālo tiesu locekļiem, pildot dienesta pienākumus, ja viņi ar šo nolīgumu jau nav atbrīvoti no vīzu prasības, ar ierobežotu derīguma termiņu līdz viņu amata pilnvaru beigu laikam, ja tas ir īsāks par pieciem gadiem;

               c)
                     oficiālu delegāciju pastāvīgiem dalībniekiem, kas pēc Gruzijai adresēta oficiāla ielūguma regulāri piedalīsies sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko kādas dalībvalsts teritorijā.”.

               Ņemot vērā šo personu kategoriju profesionālos statusu vai viņu ģimenes saites ar Gruzijas pilsoni, kas likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā, ir pamatoti piešķirt viņiem daudzkārtēju ieceļošanas vīzu ar derīguma termiņu līdz pieciem gadiem vai ar derīguma termiņu līdz viņu amata pilnvaru termiņa beigām vai likumīgās uzturēšanās termiņa beigām, ja tie ir īsāki par 5 gadiem.

               Personām, uz kurām attiecas nolīguma 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts, jāuzrāda pierādījums par uzaicinātājas personas likumīgo dzīvesvietu.

               Par personām, uz kurām attiecas nolīguma 5. panta 1. punkta b) apakšpunkts, būtu jāiesniedz apstiprinājums par viņu profesionālo statusu un pilnvaru termiņu.

               Šo noteikumu nepiemēros personām, uz kurām attiecas nolīguma 5. panta 1. punkta b) apakšpunkts, ja tās ar šo nolīgumu ir atbrīvotas no vīzas prasības, t. i., ja tās ir diplomātisko pasu turētājas.

               Personām, uz kurām attiecas nolīguma 5. panta 1. punkta c) apakšpunkts, jāuzrāda pierādījums par viņu kā delegācijas pastāvīgo dalībnieku statusu un nepieciešamību regulāri piedalīties sanāksmēs, apspriedēs, sarunās vai apmaiņas programmās.

               „2.
                     Dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz daudzkārtējās ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu līdz vienam gadam šādu kategoriju pilsoņiem ar noteikumu, ka iepriekšējā gadā tie ir saņēmuši vismaz vienu vīzu un to ir izmantojuši atbilstoši apmeklētās dalībvalsts tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos un pastāv iemesli daudzkārtējās ieceļošanas vīzas pieprasīšanai:

               a)
                     oficiālu delegāciju dalībniekiem, kas pēc Gruzijai adresēta oficiāla ielūguma regulāri piedalīsies sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko dalībvalstu teritorijā;

               b)
                     pilsoniskās sabiedrības organizāciju pārstāvjiem, kuri regulāri ceļo uz dalībvalstīm ar mērķi izglītoties, apmeklēt seminārus un konferences, tostarp saskaņā ar apmaiņas programmām;

               c)
                     profesiju pārstāvjiem, kas piedalās starptautiskās izstādēs, konferencēs, simpozijos, semināros vai citos līdzīgos pasākumus un regulāri dodas uz dalībvalstīm;

               d)
                     personām, kas piedalās zinātnes, kultūras un mākslas pasākumos, tostarp universitātes un citās apmaiņas programmās, un kas regulāri dodas uz dalībvalstīm;

               e)
                     studentiem un personām, kuras iegūst pēcdiploma izglītību, kas regulāri ceļo ar mērķi mācīties vai izglītoties, tostarp saskaņā ar apmaiņas programmām;

               f)
                     sadraudzības pilsētu vai pašvaldības iestāžu organizēto oficiālo apmaiņas programmu dalībniekiem;

               g)
                     personām, kam medicīnisku iemeslu dēļ nepieciešams regulāri ieceļot, un nepieciešamām pavadošām personām;

               h)
                     žurnālisti un akreditētas personas, kas tos profesionālā statusā pavada;

               i)
                     uzņēmējiem un uzņēmējdarbības organizāciju pārstāvjiem, kas regulāri ceļo uz dalībvalstīm;

               j)
                     starptautisku sporta pasākumu dalībniekiem un personām, kas tos profesionālā statusā pavada;

               k)
                     šoferiem, kas veic starptautiskos kravu un pasažieru pārvadājumus uz dalībvalstu teritorijām ar transportlīdzekļiem, kas reģistrēti Gruzijā.

               3.
                     Šā panta 2. punktā minēto kategoriju personām dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz daudzkārtējās ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu no diviem līdz pieciem gadiem ar noteikumu, ka iepriekšējos divos gados tie ir izmantojuši uz vienu gadu izsniegto daudzkārtējo ieceļošanas vīzu atbilstoši uzņēmējas dalībvalsts tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos un joprojām pastāv iemesli daudzkārtējās ieceļošanas vīzas pieprasīšanai.

               4.
                     Personu, kas minētas no 1. līdz 3. punktam, uzturēšanās kopējais ilgums dalībvalstu teritorijā 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas.”.

               Principā daudzkārtējās ieceļošanas vīzas, kas derīgas vienu gadu, tiks izsniegtas iepriekš minētajām personu kategorijām, ja iepriekšējā gada laikā (12 mēnešos) vīzas pieteikuma iesniedzējs ir saņēmis vismaz vienu vīzu un ir to izmantojis atbilstīgi apmeklētās(-o) valsts(-u) tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos (piemēram, persona nav pārsniegusi atļauto uzturēšanās ilgumu) un pastāv iemesli daudzkārtējās ieceļošanas vīzas pieprasīšanai. Gadījumos, kad nav pamata izsniegt vīzu ar derīguma termiņu uz vienu gadu (piemēram, ja apmaiņas programma ilgst mazāk par vienu gadu vai personai nav nepieciešams ceļot visu gadu), vīzas derīguma termiņš būs īsāks par vienu gadu ar nosacījumu, ka ir izpildītas pārējās prasības attiecībā uz vīzas izsniegšanu.

               Daudzkārtējās ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu no 2 līdz 5 gadiem tiks izsniegtas nolīguma 5. panta 2. punktā minētajām personu kategorijām ar nosacījumu, ka iepriekšējo divu gadu laikā (24 mēnešos) šīs personas ir izmantojušas divas uz 1 gadu izsniegtās daudzkārtējās ieceļošanas vīzas atbilstīgi tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos apmeklētās(-o) valsts(-u) teritorijā(-ās) un joprojām pastāv iemesli daudzkārtējās ieceļošanas vīzas pieprasīšanai. Jāpiezīmē, ka vīza, kuras derīguma termiņš ir no 2 līdz 5 gadiem, tiks izsniegta vienīgi tad, ja vīzas pieteikuma iesniedzējam iepriekšējo divu gadu laikā ir izsniegtas divas vīzas, kuru derīguma termiņš ir viens gads – un ne mazāk –, un viņš ir izmantojis šīs vīzas atbilstīgi tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos apmeklētās(-o) valsts(-u) teritorijā(-ās). Pamatojoties uz katra vīzas pieteikuma novērtējumu, diplomātiskās pārstāvniecības un konsulāti lems par šo vīzu derīguma termiņu, t. i., no 2 līdz 5 gadiem.

               Attiecībā uz kritēriju definīciju nolīguma 5. panta 2. punktā: „ar noteikumu, ka .. pastāv iemesli daudzkārtējās ieceļošanas vīzas pieprasīšanai” un nolīguma 5. panta 3. punktā: „ar noteikumu, ka .. joprojām pastāv iemesli daudzkārtējās ieceļošanas vīzas pieprasīšanai” tiks piemēroti Vīzu kodeksā noteiktie kritēriji daudzkārtējo ieceļošanas vīzu izsniegšanai, t. i., ka persona pierāda vajadzību bieži ceļot uz vienu vai vairākām dalībvalstīm, piemēram, darījumdarbības nolūkos.

               Nav pienākuma izsniegt daudzkārtēju ieceļošanas vīzu, ja pieteikuma iesniedzējs nav izmantojis iepriekšējo vīzu.

               2.2.3. Diplomātisko pasu turētāji

               Nolīguma 10. pantā ir noteikts:

               „1.
                     Gruzijas pilsoņi, kas ir derīgu diplomātisko pasu turētāji, drīkst bez vīzas ieceļot, izceļot vai tranzītā šķērsot dalībvalstu teritorijas.

               2.
                     Pilsoņi, kas minēti 1. punktā, drīkst uzturēties dalībvalstu teritorijās ne ilgāk kā 90 dienas 180 dienu laikposmā.”.

               Nolīgumā nav reglamentētas procedūras diplomātu norīkošanai darbā uz dalībvalstīm. Piemēro parasto akreditācijas procedūru.

               III. SADARBĪBA DOKUMENTU DROŠĪBAS JOMĀ

               Nolīgumam pievienotajā kopīgajā deklarācijā puses vienojas, ka Apvienotā komiteja, kas izveidota ar nolīguma 12. pantu, uzraugot nolīguma īstenošanu, izvērtē attiecīgo ceļošanas dokumentu drošības līmeņa ietekmi uz nolīguma darbību. Tāpēc puses ir apņēmušās regulāri informēt viena otru par pasākumiem, kas veikti, lai novērstu ceļošanas dokumentu pavairošanu, izstrādātu ceļošanas dokumentu drošības tehniskos aspektus, kā arī par pasākumiem saistībā ar ceļošanas dokumentu personalizācijas procesu.

               IV. STATISTIKA

               Lai ar nolīgumu izveidotā Apvienotā komiteja varētu efektīvi uzraudzīt nolīguma īstenošanu, dalībvalstu diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulārajiem dienestiem ik pēc 6 mēnešiem, ja iespējams, norādot pa mēnešiem, būtu jāiesniedz Komisijai statistikas dati jo īpaši par:

               izsniegto daudzkārtējo ieceļošanas vīzu skaitu;

               to vīzu skaitu, kuras izsniegtas bez maksas.

               V. EIROPAS SAVIENĪBAS DEKLARĀCIJA PAR ATVIEGLOJUMIEM ĢIMENES LOCEKĻIEM

               Kaut arī nolīgumā nav paredzētas juridiski saistošas tiesības un pienākumi nolūkā atvieglot pārvietošanos lielākam skaitam Gruzijas pilsoņu, kas ir to Gruzijas pilsoņu ģimenes locekļi, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijās, Eiropas Savienība ņem vērā Gruzijas ieteikumu paplašināt to ģimenes locekļu definīciju, kuriem ir tiesības izmantot vīzu atvieglotās izsniegšanas priekšrocības, kā arī to, cik lielu nozīmi Gruzija piešķir šīs kategorijas personu pārvietošanās vienkāršošanai.

               Tāpēc, lai atvieglotu pārvietošanos paplašinātam personu lokam, kas ģimenes saitēm saistītas ar Gruzijas pilsoņiem, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijās (jo īpaši brāļiem, māsām un viņu bērniem), nolīgumam pievienotajā deklarācijā dalībvalstu konsulārās iestādes tiek aicinātas pilnībā izmantot acquis paredzētās iespējas atvieglot vīzu izsniegšanu šīs kategorijas personām, tostarp jo īpaši vīzas pieteikuma iesniedzējiem pieprasīto dokumentāro pierādījumu vienkāršošanu, atbrīvošanu no pieteikuma izskatīšanas maksas un – atbilstošos gadījumos – daudzkārtējo ieceļošanas vīzu izsniegšanu.

                     (1)
                  Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, OV L 81, 21.3.2001., kas pēdējo reizi grozīta ar Regulu (ES) Nr. 1211/2010, OV L 339, 22.12.2010.

                     (2)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 810/2009 (2009. gada 13. jūlijs), ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu (Vīzu kodekss), OV L 243, 15.9.2009., 1. lpp.

                     (3)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 562/2006 (2006. gada 15. marts), ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.

                     (4)
                  OV L 182, 29.6.2013., 1. lpp.

                     (5)
                  2014. gada 15. maija Lēmums Nr. 565/2014/ES, ar ko Bulgārijai, Horvātijai, Kiprai un Rumānijai no 2014. gada 16. jūnija atļauj vienpusēji atzīt tikai tādas vienotas īstermiņa vīzas, kuras ir derīgas divām vai vairāk ieceļošanas reizēm, un ilgtermiņa vīzas un uzturēšanās atļaujas, ko izsniedz Šengenas valstis, un vīzas ar ierobežotu teritoriālo derīgumu, ko Šengenas dalībvalstis izsniedz Kosovas izsniegto pasu turētājiem, kā arī valsts vīzas un uzturēšanās atļaujas, ko izsniedz Horvātija, par līdzvērtīgām savām valsts vīzām ne tikai attiecībā uz tranzītu, bet arī attiecībā uz iecerēto uzturēšanos šo valstu teritorijā uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā. Bulgārija, Horvātija, Kipra un Rumānija no 2014. gada 14. jūlija var piemērot jaunos noteikumus, ar kuriem aizstāj 2006. gada 14. jūnija Lēmumu Nr. 895/2006/EK un 2008. gada 17. jūnija Lēmumu Nr. 582/2008 EK.


title: Priekšlikums Padomes lēmums, ar kuru Francijai saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu atļauj piemērot samazinātu nodokļa likmi bezsvina benzīnam, ko izmanto kā degvielu un kas tiek nodots patēriņam Korsikas departamentos

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0442

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 24.7.2007COM(2007) 442 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMS,ar kuru Francijai saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu atļauj piemērot samazinātu nodokļa likmi bezsvina benzīnam, ko izmanto kā degvielu un kas tiek nodots patēriņam Korsikas departamentos(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. Priekšlikuma konteksts-  Priekšlikuma pamatojums un mērķiEiropas Kopienā Padomes Direktīva 2003/96/EK[1] reglamentē nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai. Šajā direktīvā ir noteikts, kādus produktus apliek ar nodokli, kādi izmantošanas veidi izraisa šo produktu aplikšanu ar nodokli un kādas minimālās likmes tiem jāpiemēro atkarībā no tā, vai šos produktus izmanto kā degvielu rūpnieciskām vai komerciālām vajadzībām, vai apkurei.Saskaņā ar Padomes Direktīvas 2003/96/EK 19. panta 1. punktu Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij ieviest atbrīvojumus no akcīzes nodokļa vai tā samazinājumus saskaņā ar īpašiem politiskiem apsvērumiem.Šā priekšlikuma mērķis ir atļaut Francijai piemērot samazinātu nodokļa likmi bezsvina benzīnam, ko izmanto kā degvielu un kas tiek nodots patēriņam Korsikas departamentos, lai daļēji kompensētu papildu izmaksas, kas ir saistītas ar šo departamentu ģeogrāfisko nošķirtību un grūtībām tos apgādāt.-  Vispārīgais kontekstsFrancijas iestādes 2006. gada 16. oktobra vēstulē par energoresursu nodokli ir lūgušas atļauju piemērot samazinātu nodokļa likmi bezsvina benzīnam, ko izmanto kā degvielu, un turpināt līdzšinējo praksi, kas izveidojusies pēc tās atkāpes piešķiršanas, kura paredzēta Direktīvas 2003/96/EK 18. panta 1. punktā, kas jālasa saistībā ar direktīvas II pielikuma 6. punkta trešo ievilkumu; Francijas iestādes lūdza piešķirt šo atļauju pirms ir beidzies minētās atkāpes piemērošanas termiņš. Saskaņā ar šo atkāpi Francijai bija atļauts Korsikā līdz 2006. gada 31. decembrim piemērot samazinātu patēriņa nodokļa likmi ar nosacījumu, ka samazinātā likme vienmēr atbildīs minimālajām akcīzes nodokļa likmēm, ko piemēro Kopienas tiesību aktos paredzētajiem energoproduktiem. Iesniegtajā lūgumā runa ir par nodokļa samazināšanu par EUR 1 par hektolitru laikposmā no 2007. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 31. decembrim. Francijas iestādes 2007. gada 13. februārī un 3. maijā ir nosūtījušas papildu informāciju.Lai pamatotu savu lūgumu, kas iesniegts saskaņā ar Padomes Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu, Francijas iestādes lika uzsvaru uz to, ka Korsika atrodas uz salas. Šā apstākļa dēļ rodas papildu izmaksas, kuras saistītas ar degvielas piegādi un uzglabāšanu uz salas; nodokļa samazināšana tiek lūgta, lai daļēji kompensētu šo neizdevīgo situāciju.Korsikā ir kalnains reljefs. Tikai 10 % no salas teritorijas nogāžu stāvums ir mazāks par 12 %. Izņemot austrumu līdzenumu, uz salas gandrīz nav līdzenu teritoriju. Salas iekšzemē ir īpaši grūti nodrošināt sakarus, jo starp ielejām gandrīz nav ceļu. Korsika ir sadalīta daudzos nelielos reģionos, kuri ir savstarpēji nošķirti.Piemēram, kontinentālajā Francijā bezsvina benzīna ar oktānskaitli 95 pārvadāšana un sadale izmaksā EUR 8,05 par hektolitru, Korsikā tā izmaksā EUR 17,34 par hektolitru. Naftas produktu pārvadāšana ar kuģi un uzglabāšana uz salas ievērojami palielina degvielas pašizmaksu. Divas Korsikas degvielas krātuves uzglabā 400 000 m3 gadā, taču, ņemot vērā šo krātuvju tilpumu, katras krātuves rentabilitātes līmenis ir aptuveni 1 miljons kubikmetru gadā. Tomēr jānodrošina šo abu krātuvju darbība gan tādēļ, ka Korsika atrodas uz salas, gan arī tādēļ, ka uz salas vienmēr jābūt degvielas uzkrājumiem, lai nepieļautu piegāžu pārtraukšanu. Kontinentālajā Francijā 2007. gada februārī vidējā gada cena par bezsvina benzīna hektolitru bija EUR 116,96 (ieskaitot visus nodokļus). Korsikā attiecīgā summa bija lielāka par EUR 3 līdz 6 (ieskaitot visus nodokļus), proti, neņemot vērā nodokļa samazinājumu EUR 1/hl[2], starpība bija no EUR 4 līdz 7/hl.Nodokļu diferenciācija palīdz Francijā nodrošināt teritoriālo kontinuitāti; tomēr bezsvina benzīna cenas samazināšana par EUR 1/hl, nekompensē visas papildus radušās izmaksas.Ikgadējie budžeta izdevumi saistībā ar nodokļa samazinājumu ir EUR 890 000. Saskaņā ar 2007. gada 1. janvāra datiem Korsikas iedzīvotāju skaits ir 279 000 iedzīvotāji. Pie tiem jāpieskaita atpūtas sezonas tūristi, kuri ir bezsvina benzīna patērētāji Korsikā un uz kuriem arī attiecas akcīzes nodokļa samazinājums.-  Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomāPadomes 2003. gada 27. oktobra Direktīva 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai.Padomes 2005. gada 24. oktobra Lēmums 2005/767/EK, ar kuru Francijai ļauj piemērot diferencētus nodokļu līmeņus degvielai saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK[3] 19. pantu. Naftas produktu iekšējā patēriņa nodokļa ( TIPP ) likmju reģionalizācija attiecas gan uz dīzeļdegvielu, gan uz bezsvina benzīnu, ko izmanto kā degvielu. Reģionalizācija ir daļa no Francijas iestāžu veiktās decentralizācijas politikas, kura Francijas reģioniem, tostarp Korsikas teritoriālajai pašvaldībai, dod iespēju pielāgot, proti, samazināt vai paaugstināt akcīzes tarifus, ko piemēro degvielai. Šī decentralizācijas politika atbilst pieejai, kuras mērķis ir, izveidojot labākus sabiedriskos pakalpojumus un samazinot to izmaksas, uzlabot administratīvo efektivitāti. Turklāt tā ietilpst subsidiaritātes politikā, tā ļauj atbilstīgā valsts līmenī pieņemt lēmumus daudzās jomās (skat. 2. apsvērumu Lēmumā 2005/767/EK), un tās mērķi attiecas ne tikai uz nodokļu samazināšanu.-  Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiemSaskaņā ar Padomes Direktīvas 2003/96/EK 19. panta 1. punktu Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij ieviest papildu atbrīvojumus no akcīzes nodokļa vai tā samazinājumus saskaņā ar īpašiem politiskiem apsvērumiem. Komisija izskata lūgumu, ņemot vērā gan iekšējā tirgus normālu darbību, gan nepieciešamību nodrošināt godīgu konkurenci, gan arī Kopienas veselības, vides, enerģētikas un transporta politiku īstenošanu.Nodokļu diferenciācija, kas daļēji kompensē Korsikas patērētājiem papildus radušās izmaksas, nodrošina daudzmaz līdzīgus apstākļus bezsvina benzīna patērētājiem Korsikā un kontinentālajā Francijā. Tādēļ ierosinātajam pasākumam ir reģionālās un kohēzijas politikas mērķi.Nodokļa samazināšana neradīs to papildu izmaksu pārmērīgu kompensāciju, kas Korsikas patērētājiem radušies saistībā ar degvielas pārvadāšanu un sadali. Bezsvina benzīna cenas samazināšana par EUR 1/hl nebūt nekompensēs visas papildu radušās izmaksas un neizlīdzina attiecīgās galīgās cenas.Turklāt samazinātā nodokļa likme, ko piemēro attiecībā uz bezsvina benzīna patēriņu Korsikā (EUR 57,92/hl), joprojām būs daudz augstāka nekā Direktīvā 2003/96/EK noteiktais minimālais Kopienas līmenis (EUR 35,90/hl). Tā būs daudz augstāka arī tad, ja ņems vērā Padomes 2005. gada 24. oktobra Lēmumā atļauto TIPP patēriņa nodokļa reģionalizāciju[4]. Šajā kontekstā Korsikas teritoriālā pašvaldība drīkst pielāgot TIPP patēriņa nodokļa tarifu saskaņā ar Francijas muitas kodeksa 265. panta B. tabulas noteikumiem. Šie pielāgojumi nedrīkst pārsniegt EUR 1,77/hl, proti, reģioniem maksimāli atļauto apjomu. Tādējādi, ja apvienotu prasīto nodokļa samazinājumu un maksimālo samazinājumu, kas izrietētu no iespējamā Korsikas lēmuma reģionalizēt patēriņa nodokli TIPP , tad samazinātā nodokļa likme bezsvina benzīna patēriņam Korsikā būtu EUR 56,15/hl; šī summa joprojām ir daudz lielāka nekā minimālais Kopienas līmenis, kas noteikts Direktīvā 2003/96/EK (EUR 35,90/hl).Tādēļ Komisija uzskata, ka šis samazinājums nemazina nodokļa stimulējošo ietekmi, kuras mērķis ir palielināt energoresursu efektivitāti.Visbeidzot šis pasākums ir pieņemams arī no tāda viedokļa, ka tas neradīs traucējums iekšējā tirgus normālā darbībā un ļaus nodrošināt godīgu konkurenci. Pasākuma vienīgais mērķis ir daļēji kompensēt papildu izmaksas, kuras rodas tādēļ, ka Korsika atrodas uz salas. Ņemot vērā gan to, ka pasākumu piemēros nomaļos departamentos, kuri atrodas uz salas, gan arī to, ka tarifa samazinājums ir neliels (tarifs joprojām ir daudz augstāks nekā Kopienas minimālais līmenis), šis pasākumus neradīs problēmas saistībā ar to, ka citu departamentu patērētāji brauktu uz Korsiku iegādāties degvielu, uzskatot, ka tās cena ir izdevīga.Direktīvas 2003/96/EK 19. panta 2. punktā ir paredzēts, ka ir jāierobežo to pasākumu ilgums, ko pieņem saskaņā ar šiem noteikumiem, un noteikts maksimālais laikposms seši gadi ar iespēju to pagarināt. Tādēļ minētā atļauja jāpiešķir uz sešiem gadiem no 2007. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 31. decembrim.Jānodrošina, lai šā lēmuma priekšlikumā paredzēto samazinājumu Francija varētu piemērot tādā veidā, lai nerastos juridiskais vakuums attiecībā pret regulējumu, kas bija spēkā līdz 2007. gada 1. janvārim, proti, attiecībā pret atkāpi, kura noteikta 18. pantā, kas jālasa saistībā ar direktīvas II pielikumu. Tādēļ prasītā atļauja jāpiešķir no 2007. gada 1. janvāra.2. Apspriešanās ar ieinteresētajām personām un ietekmes novērtējums-  Apspriešanās ar ieinteresētajām personāmPriekšlikumā tiek ierosināts piešķirt atkāpi, kura attiecas tikai uz Franciju.-  Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošanaĀrējs atzinums nebija vajadzīgs.-  Ietekmes novērtējumsNepiemēro.3. PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI-  Ierosināto pasākumu kopsavilkumsKomisija ierosina atļaut Francijai līdz 2012. gada 31. decembrim samazināt nodokli par EUR 1 par hektolitru, attiecīgi Francija varēs piemērot samazināto nodokļa likmi bezsvina benzīnam, ko izmanto kā benzīnu un kas tiek nodots patēriņā Korsikas departamentos.-  Juridiskais pamatsPadomes Direktīvas 2003/96/EK 19. pants.-  Subsidiaritātes principsJāatzīst, ka EK Līguma 93. pantā minēto netiešo nodokļu joma pati par sevi nav Kopienas ekskluzīvā kompetencē EK Līguma 5. panta nozīmē.Tomēr dalībvalstu paralēlo kompetenču īstenošana šajā jomā ir stingri regulēta un ierobežota ar valstu tiesību aktu saskaņošanas pasākumiem, kurus jau ir pieņēmusi Padome.Šajā gadījumā saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu tikai Padomei ir pilnvaras atļaut konkrētai dalībvalstij ieviest papildu atbrīvojumus vai samazinājumus minētā panta nozīmē. Dalībvalstis nevar aizstāt Padomi.Tādēļ priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam.-  Proporcionalitātes principsPriekšlikums atbilst proporcionalitātes principam. Bezsvina benzīna cenas samazināšana par EUR 1/hl nebūt nekompensē visas papildu izmaksas (no EUR 4 līdz 7/hl).-  Juridisko instrumentu izvēleIerosinātais(ie) juridiskais(ie) instruments(i): Padomes lēmumsDirektīvas 2003/96/EK 19. pantā ir paredzēts tikai šis pasākuma veids.4. IETEKME UZ BUDžETUKopienai neradīsies nekāds papildu finansiālais un administratīvais slogs. Tādēļ priekšlikums neietekmēs Kopienas budžetu.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS,ar kuru Francijai saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu atļauj piemērot samazinātu nodokļa likmi bezsvina benzīnam, ko izmanto kā degvielu un kas tiek nodots patēriņam Korsikas departamentos(Autentisks ir tikai teksts franču valodā)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvu 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai[5], un jo īpaši tās 19. panta 1. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:(1) Saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 18. panta 1. punktu, kas jālasa saistībā ar direktīvas II pielikumu, Francijai tika atļauts Korsikā piemērot samazināto patēriņa nodokļa likmi. Šī atļauja tika piešķirta līdz 2006. gada 31. decembrim.(2) Francijas iestādes 2006. gada 16. oktobra vēstulē par energoresursu nodokli ir lūgušas atļauju piemērot samazinātu likmi bezsvina benzīnam, ko izmanto kā degvielu, un turpināt līdzšinējo praksi, kas izveidojusies pēc iepriekš minētās atkāpes piešķiršanas; Francijas iestādes lūdza piešķirt šo atļauju pirms ir beidzies minētās atkāpes piemērošanas termiņš. Samazinājuma apjoms ir EUR 1 par hektolitru. Atļauja tiek lūgta laikposmam no 2007. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 31.decembrim. Korsikā degvielas uzpildes staciju apgāde ar bezsvina degvielu papildu izdevumu dēļ ir ievērojami dārgāka nekā kontinentā, attiecīgi degvielas galīgās cenas ir par EUR 4 līdz 7/hl augstākas nekā kontinentā.(3) Samazinot bezsvina benzīna nodokli, ko maksā Korsikas patērētāji, kontinentālās Francijas un Korsikas patērētājiem tiek radīti daudzmaz līdzīgi apstākļi. Tādēļ šim pasākumam ir reģionālās un kohēzijas politikas mērķi.(4) Ir paredzēta tikai tāda nodokļu samazināšana, kāda ir vajadzīga, lai ņemtu vērā papildu izmaksas, kas Korsikas patērētājiem radušies saistībā ar degvielas pārvadāšanu un sadali.(5) Nodokļa galīgais līmenis atbilst Direktīvā 2003/96/EK paredzētajam un pašlaik spēkā esošajam minimālajam līmenim EUR 359 par 1000 litriem (jeb EUR 35,90/hl). Šī atbilstība tiek nodrošināta arī tad, ja ņem vērā atļauju, kas piešķirta ar Padomes 2005. gada 24. oktobra Lēmumu 2005/767/EK[6], kura iedarbība var pārklāties ar šā lēmuma iedarbību.(6) Ņemot vērā gan to, ka pasākumu piemēros nomaļos departamentos, kuri atrodas uz salas, gan arī to, ka tarifa samazinājums ir neliels (tarifs joprojām ir daudz augstāks nekā Kopienas minimālais tarifs), šis pasākumus neradīs problēmas saistībā ar to, ka citu departamentu patērētāji brauktu uz Korsiku iegādāties degvielu, uzskatot, ka tās cena izdevīga.(7) Attiecīgi šis pasākums ir pieņemams no tāda viedokļa, ka tas neradīs traucējums iekšējā tirgus normālā darbībā un ļaus nodrošināt godīgu konkurenci, turklāt tas nav pretrunā ar Kopienas vides, enerģētikas un transporta politiku.(8) Tādēļ saskaņā ar Direktīvas 2003/93/EK 19. panta 2. punkta noteikumiem Francijai jāatļauj līdz 2012. gada 31. decembrim piemērot samazinātu nodokļa likmi bezsvina benzīnam, ko izmanto kā degvielu un kas tiek nodots patēriņam Korsikā.(9) Jānodrošina, lai šajā lēmumā paredzēto samazinājumu Francija varētu piemērot tādā veidā, lai nerastos juridiskais vakuums attiecībā pret regulējumu, kas bija spēkā līdz 2007. gada 1. janvārim, proti, attiecībā pret atkāpi, kura noteikta 18. pantā, kas jālasa saistībā ar direktīvas 2003/96/EK II pielikumu. Tādēļ prasītā atļauja jāpiešķir no 2007. gada 1. janvāra,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsFrancijai ir atļauts piemērot samazinātu nodokļu likmi bezsvina benzīnam, ko izmanto kā degvielu un kas tiek nodots patēriņam Korsikas departamentos.Lai nepieļautu pārmērīgu kompensāciju, samazinājuma apjoms nedrīkst būt lielāks par pārvadāšanas, uzglabāšanas un sadales papildu izmaksu apjomu; pārvadāšanas, uzglabāšanas un sadales izmaksas salīdzina ar attiecīgajām izmaksām kontinentālajā Francijā.Attiecībā uz samazināto likmi ir jāievēro Direktīvā 2003/96/EK noteiktās saistības, konkrēti, minimālās likmes, kas norādītas 7. pantā.2. pantsŠo lēmumu piemēro no 2007. gada 1. janvāra, un tā darbība beidzas 2012. gada 31. decembrī.3. pantsŠis lēmums ir adresēts Francijas Republikai.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] OV L 238, 31.10.2003., 51. lpp.[2] Iepriekš noradītās cenas starpība nepilnā mērā atspoguļo galīgo cenu, kas norādīta degvielas uzpildes stacijās, jo Korsikā PVN likme ir zemāka nekā kontinentālajā Francijā.[3] OV L 290, 4.11.2005., 25. lpp.[4] Samazinājums, uz ko attiecas šis priekšlikums, tiktu piemērots automātiski, tam nebūtu vajadzīgs speciāls Korsikas teritoriālās pašvaldības lēmums, taču nodokļu pielāgojumiem Lēmuma 2005/767/EK kontekstā būtu vajadzīgs speciāls Korsikas teritoriālās pašvaldības lēmums.[5] OV L 283, 31.10.2003., 51. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/75/EK (OV L 157, 30.4.2004., 100. lpp.).[6] OV L 290, 4.11.2005., 25. lpp.


				|

		52013PC0763

			Priekšlikums PADOMES ĪSTENOŠANAS LĒMUMS, ar kuru apstiprina Portugāles makroekonomikas korekciju programmas atjaunināšanu /* COM/2013/0763 final - 2013/0372 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
Pēc
Portugāles pieprasījuma Padome 2011. gada 17. maijā
piešķīra Portugālei finanšu palīdzību (Padomes
Īstenošanas lēmums 2011/344/ES), lai atbalstītu
spēcīgu ekonomikas un finanšu reformu programmu, kuras
mērķis ir atjaunot uzticību, ļaut ekonomikai atkal
uzsākt ilgtspējīgu izaugsmi un nodrošināt finansiālo
stabilitāti Portugālē, eurozonā un ES.
Saskaņā ar
Lēmuma 2011/344/ES 3. panta 10. punktu Komisija kopā
ar Starptautisko Valūtas fondu (SVF) un sadarbībā ar Eiropas
Centrālo banku (ECB) ir veikusi apvienoto astoto un devīto
pārskatīšanu par pieņemto pasākumu īstenošanas
progresu, kā arī šo pasākumu efektivitāti un ekonomisko un
sociālo ietekmi.
Ņemot vērā jaunāko
informāciju, Komisija ar priekšlikumu [ierakstīt atsauci] ir ierosinājusi
grozīt Lēmumu 2011/344/ES.
Papildu lēmums ir vajadzīgs pēc
tam, kad ir stājies spēkā divu tiesību aktu kopums (jo
īpaši, Regula (ES) Nr. 472/2013), kas arī regulē to,
kā jāgroza politiskie nosacījumi, kas ir ekonomikas korekciju
programmas pamatā. Regulu (ES) Nr. 472/2013 piemēro
pašreizējām makroekonomikas korekciju programmām, kas
pastāv tās spēkā stāšanās brīdī, un
tādējādi korekcijas jāveic saskaņā ar
7. panta 5. punktā noteikto procedūru.
2013/0372 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES ĪSTENOŠANAS LĒMUMS,
ar kuru apstiprina Portugāles
makroekonomikas korekciju programmas atjaunināšanu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
un Padomes 2013. gada 21. maija Regulu (ES) Nr. 472/2013 par to
eurozonas dalībvalstu ekonomiskās un budžeta uzraudzības
pastiprināšanu, kurās ir vai kurām draud nopietnas finanšu
stabilitātes grūtības, un jo īpaši tās 7. panta
5. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
tā kā:
(1)       Regulu (ES) Nr. 472/2013
piemēro dalībvalstīm, kuras tās spēkā
stāšanā brīdī jau saņem finanšu palīdzību,
tostarp palīdzību no Eiropas finanšu stabilizācijas
mehānisma (EFSM) un/vai no Eiropas Finanšu stabilitātes instrumenta
(EFSI).
(2)       Regulā (ES)
Nr. 472/2013 ir izklāstīti noteikumi par to, kā
apstiprināmas makroekonomikas korekciju programmas dalībvalstīm,
kas saņem šādu finanšu palīdzību; ja attiecīgā
dalībvalsts saņem palīdzību gan no EFSM, gan no citiem
avotiem, ir vajadzīga saskaņošana ar noteikumiem Regulā (ES)
Nr. 407/2013, ar kuru izveido EFSM.
(3)       Portugālei ir
piešķirta finanšu palīdzība no EFSM ar Īstenošanas
lēmumu 2011/344/ES par Savienības finanšu palīdzības
piešķiršanu Portugālei un palīdzība no EFSI.
(4)       Lai tiktu ievērota
konsekvence, Portugāles makroekonomikas korekciju programma
saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 472/2013 būtu jāatjaunina,
atsaucoties uz attiecīgajiem nosacījumiem Īstenošanas
lēmumā 2011/344/ES.
(5)       Saskaņā ar
Lēmuma 2011/344/ES 3. panta 10. punktu Komisija kopā ar SVF
un sadarbībā ar ECB ir veikusi apvienoto astoto un devīto
pārskatīšanu, lai novērtētu Portugāles progresu,
īstenojot pieņemtos pasākumus, kā arī pieņemto
pasākumu efektivitāti un ekonomisko un sociālo ietekmi. Šīs
pārskatīšanas rezultātā ir jāveic vairākas
izmaiņas pašreizējā makroekonomikas korekciju programmā.
(6)       Šīs izmaiņas ir
izklāstītas Lēmumā Nr. [ierakstīt atsauci], ar ko
groza Īstenošanas Lēmumu Nr. 2011/344/ES,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Ar šo tiek apstiprināti pasākumi,
kas izklāstīti Īstenošanas lēmuma 2011/344/ES 3. panta
7. līdz 9. punktā un kas Portugālei jāveic kā
daļa no makroekonomikas korekciju programmas.
2. pants
Šis lēmums ir
adresēts Portugālei.
3. pants
Šo lēmumu
publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs