               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 5.6.2018
            COM(2018) 449 final
            2018/0237(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar kuru dalībvalstīm atļauj Eiropas Savienības interesēs parakstīt Protokolu, ar ko groza Eiropas Padomes Konvenciju par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu automātisko apstrādi (ETS Nr. 108)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA PRIEKŠMETS

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar kuru dalībvalstīm atļauj Eiropas Savienības interesēs parakstīt Protokolu, ar ko groza Eiropas Padomes Konvenciju par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu automātisko apstrādi (ETS Nr. 108) (“grozījumu protokols”). Komisija vienlaikus iesniedza priekšlikumu Padomes lēmumam, ar kuru dalībvalstīm atļauj Eiropas Savienības interesēs ratificēt grozījumu protokolu.

               2.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               2.1.Vispārīga informācija

                  Eiropas Padomes Konvencija par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu automātisko apstrādi (Konvencija Nr. 108) ir vienīgais juridiski saistošais daudzpusējais nolīgums personas datu aizsardzības jomā. Konvencijas mērķis ir aizsargāt tiesības uz privātumu, kas atzītas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 8. pantā. Tiesības uz privātumu un datu aizsardzību ir nostiprinātas arī ES Pamattiesību hartas 7. un 8. pantā un LESD 16. pantā.

                  Konvencijā Nr. 108 noteikts, ka Pusēm savas valsts attiecīgajos tiesību aktos ir jāiekļauj pasākumi, kuri vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka tiek ievērotas ikviena indivīda cilvēktiesības attiecībā uz personas datu apstrādi. Tā bija viens no galvenajiem iedvesmas avotiem ES acquis izstrādei datu aizsardzības jomā. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvas 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti 11. apsvērumu viens no tās mērķiem tieši bija “būtiskot un paplašināt [Konvencijā Nr. 108] iekļautos [principus un tiesības]”.

                  Pašlaik Konvenciju Nr. 108 ir ratificējusi 51 valsts, t. sk. visas 28 ES dalībvalstis, visas četras EBTA valstis, visas Rietumbalkānu valstis, vairākas Eiropas kaimiņreģiona valstis (piemēram, Armēnija, Gruzija), Krievijas Federācija, Turcija un vairākas valstis ārpus Eiropas — gan Āfrikā (piemēram, Senegāla, Tunisija), gan Latīņamerikā (Urugvaja). Vairāku valstu pieteikumi vēl tiek izskatīti (piemēram, Argentīna, Meksika, Maroka), un vairākām valstīm ir novērotājas statuss (piemēram, Japāna, Dienvidkoreja).

                  Konvencija Nr. 108 tika atvērta parakstīšanai 1981. gadā, krietnu laiku pirms interneta un elektronisko sakaru ēras sākuma. Tehnoloģijas attīstība un informācijas globalizācija rada jaunas problēmas personas datu aizsardzības jomā. Grozījumu protokola mērķis ir modernizēt Konvenciju Nr. 108 ar mērķi nodrošināt risinājumu minētajām problēmām.

               2.2.Grozījumu protokols

                  Modernizētās konvencijas (t. i., Konvencijas Nr. 108, kas grozīta ar grozījumu protokolu) piemērošanas joma būs vienāda visām konvencijas Pusēm un neparedzēs iespēju no tās piemērošanas jomas pilnībā izslēgt sektorus vai darbības (piemēram, valsts drošības jomā) — atšķirībā no pašreizējās Konvenciju Nr. 108 teksta. Tādējādi tā aptvertu visus datu apstrādes veidus, kas notiek Pušu jurisdikcijā gan publiskajā, gan privātajā sektorā.

                  Ar grozījumu protokolu tiek ievērojami palielināts Konvencijā Nr. 108 noteiktais datu aizsardzības līmenis. Proti, modernizētajā konvencijā būs precīzāk konkretizēts likumīgas apstrādes princips (jo īpaši attiecībā uz prasībām par piekrišanu) un vēl vairāk nostiprināta īpašu kategoriju datu aizsardzība (vienlaikus šīs kategorijas tiks arī paplašinātas, tajās ietverot kategorijas, kas Savienības tiesībās atzītas par īpašām personas datu kategorijām). Turklāt modernizētajā konvencijā būs paredzēti papildu aizsardzības pasākumi fiziskām personām gadījumos, kad tiek apstrādāti viņu personas dati, (jo īpaši pienākums pārbaudīt plānotās datu apstrādes darbības iespējamo ietekmi un īstenot attiecīgus tehniskus un organizatoriskus pasākumus un pienākums ziņot par nopietniem datu aizsardzības pārkāpumiem) un nostiprinātas arī viņu tiesības (jo īpaši attiecībā uz pārredzamību un piekļuvi datiem). Ir ieviestas arī jaunas datu subjektu tiesības, piemēram, tiesības nebūt tāda lēmuma subjektam, kas datu subjektu ievērojami ietekmē un kura pamatā ir tikai automatizēta apstrāde, tiesības iebilst pret apstrādi un tiesības uz tiesiskās aizsardzības līdzekli, ja tiek pārkāptas personas tiesības.

                  Modernizētajā konvencijā būs iekļauti pārskatīti noteikumi (pašlaik iekļauti papildu protokolā, ko parakstījušas tikai dažas Puses), kas paredzēs, ka Pusēm jāizveido viena vai vairākas neatkarīgas iestādes, kuru atbildība ir nodrošināt atbilstību Konvencijas Nr. 108 noteikumiem. Minēto iestāžu stāvoklis tiks nostiprināts, pieprasot, lai Puses tām piešķir papildu pilnvaras, piemēram, pilnvaras pieņemt lēmumus par Konvencijas Nr. 108 noteikumu pārkāpumiem un piemērot administratīvu sodu.

                  Atkāpju sistēma no iepriekš minētajām tiesībām un pienākumiem, kas noteikti grozījumu protokolā, atbilst trim būtiskiem nosacījumiem: Konvencijas Nr. 108 visaptverošās piemērošanas jomas saglabāšana (nav vispārēju izņēmumu), elastība (kas ļauj saskaņot augstus datu aizsardzības standartus ar citām svarīgām sabiedrības interesēm, piemēram, valsts drošības apsvērumiem) un vispārēja saskaņotība ar Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūru (jo īpaši nav ierobežojumu, kas ietekmē pamattiesību uz datu aizsardzību būtību).

                  Kopumā modernizētā konvencija nodrošinās augstu aizsardzības līmeni, vienlaikus atstājot Pusēm iespēju būt elastīgām attiecībā uz konvencijas noteikumu īstenošanu valsts tiesību aktos. Tādējādi pievienošanās modernizētajai Konvencijai Nr. 108 kļūtu pievilcīga tām valstīm, arī valstīm ārpus Eiropas, kuras apsver iespēju izveidot vai stiprināt datu aizsardzības sistēmu. Var sagaidīt, ka konvencijas praktiskā ietekme būs daudz lielāka nekā pašreizējās Konvencijas Nr. 108 ietekme gan piemērošanas jomas, gan tajā paredzēto pienākumu ziņā.

                  Ar grozījumu protokolu, kad tas stāsies spēkā, tiks ieviesta iespēja Savienībai kļūt par (modernizētās) konvencijas Pusi. Attiecībā uz tiesībām balsot Konvencijas komitejā saskaņotajā tekstā ir paredzēts princips, ka Savienība savas kompetences jomā var balsot ar tādu balsu skaitu, kas Savienībai vienāds ar to dalībvalstu skaitu, kuras ir konvencijas Puses. Lai kliedētu bažas par Savienības balsojuma ietekmi, tika panākta vienošanās par kompromisa risinājumu, saskaņā ar kuru lēmumus var pieņemt tikai ar Pušu “ļoti lielu balsu vairākumu” (četru piektdaļu vairākumu), un — attiecībā uz pašiem svarīgākajiem lēmumiem, kuri attiecas uz to, vai Puse ievēro konvenciju, — ir spēkā prasība par “dubultu balsu vairākumu” (kvalificēts balsu vairākums kopā ar to Pušu vienkāršu balsu vairākumu, kuras nav ES Puses).

                  Ar modernizēto konvenciju tiks stiprināta arī datu aizsardzības efektivitāte, nodrošinot, ka Konvencijas komiteja var izvērtēt to pasākumu efektivitāti, kuri valsts tiesību aktos veikti, lai īstenotu konvencijas noteikumus.

                  Grozījumu protokola teksts tika saskaņots ar dalībvalstu pārstāvjiem Padomes kompetentajā darba grupā, un tas īsteno Padomes sarunu norādes. Turklāt tas pilnībā atbilst gan Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 27. aprīļa Regulai (ES) 2016/679 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (Vispārīgā datu aizsardzības regula, “VDAR”), gan Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 27. aprīļa Direktīvai (ES) 2016/680 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti (datu aizsardzības “Policijas direktīva”), tādējādi izslēdzot iespēju, ka uz dalībvalstīm saskaņā ar Eiropas Savienības un Eiropas Padomes tiesību aktiem tiek attiecināti atšķirīgi vai pat pretrunīgi pienākumi. Stipras konvencijas pieņemšana, kuras pamatā ir tāda pati pieeja un principi kā (jaunajam) Savienības acquis, ir īpaši svarīga Savienības starptautiskajai stratēģijai datu aizsardzības jomā. Konvencija Nr. 108, kas ir atvērta arī valstīm, kuras nav Eiropas valstis, ir sev pievērsusi lielu uzmanību no to pasaules valstu puses, kuras gatavojas vai plāno pieņemt datu aizsardzības tiesību aktus. Komisija 2017. gada janvāra paziņojumā “Apmaiņa ar personas datiem un šo datu aizsardzība globalizētā pasaulē” (COM/2017/07 final) atsaucās uz Konvencijas Nr. 108, atzīstot, ka modernizētā konvencija balstīsies uz tādiem pašiem principiem kā ES datu aizsardzības tiesību akti un tādējādi “veicinās konverģenci starp augstu datu aizsardzības standartu kopumu” pasaules līmenī. Tāpēc Komisija pauda apņemšanos “aktīvi veicināt ātru [grozījumu protokola] pieņemšanu”.

               2.3.Spēkā esošie Savienības tiesību akti un politika šajā jomā

                  Uz jomu, kuru reglamentē grozītā konvencija, tagad lielā mērā attiecas Savienības datu aizsardzības tiesiskais regulējums. VDAR, ko piemēro kopš 2018. gada 25. maija, un Policijas direktīva, kuras transponēšanas periods beidzās 2018. gada 6. maijā, paredz visaptverošu noteikumu sistēmu datu aizsardzības jomā un nodrošina vismaz līdzvērtīgu aizsardzību, un daudzos gadījumos — augstāku aizsardzības standartu. Saskaņā ar modernizētās konvencijas 13. pantu Puses var piešķirt datu subjektiem “plašākas aizsardzības garantijas nekā noteikts šajā Konvencijā”, tādējādi ļaujot tām brīvi pieņemt stingrāku aizsardzību.

               2.4.Priekšlikuma pamatojums

                  Grozošais protokols stāsies spēkā, tiklīdz visas Puses būs deponējušas ratifikācijas, pieņemšanas vai apstiprināšanas instrumentus Eiropas Padomes Ģenerālsekretāram. Turklāt, ņemot vērā ratificējošo Pušu lielo skaitu, grozījumu protokolā ir paredzēta “daļējas stāšanās spēkā” iespēja mazākā Pušu grupā pēc pieciem gadiem, tiklīdz vismaz trīs astotdaļas Pušu būtu izteikušas piekrišanu uzņemties saistības. Grozījumu protokola parakstīšanas ceremonija ir plānota 2018. gada 25. jūnijā Strasbūrā.

                  ES dalībvalstīm (pašlaik Konvencijas Nr. 108 vienīgajām Pusēm) būtu jāveic pasākumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu grozījumu protokola ātru stāšanos spēkā.

                  Pirmkārt, ņemot vērā to, ka modernizētajā konvencijā lielākoties būs paredzēti VDAR un Policijas direktīvai līdzīgi aizsardzības pasākumi, (daļēja) stāšanās spēkā palīdzēs veicināt Savienības datu aizsardzības standartus visā pasaulē. Konvencijai Nr. 108 tiešām bijusi ļoti liela nozīme “Eiropas datu aizsardzības modeļa” izplatīšanā visā pasaulē, jo to bieži izmanto par iedvesmas avotu valstis, kuras apsver pašas savu privātuma tiesību aktu pieņemšanu vai modernizēšanu. Tagad tas ir vēl svarīgāk, ņemot vērā to, ka daudzos pasaules reģionos pieaug to valstu skaits, kuras ievieš šādus tiesību aktus. Konvencijas Pušu aizsardzības standartu palielināšana atvieglotu arī datu plūsmas starp ES un tām konvencijas Pusēm, kuras nav ES dalībvalstis. Vairākām valstīm pievienošanās Konvencijai Nr. 108 izrādījās arī noderīga, lai sagatavotos Eiropas Komisijas iespējamam pietiekamas aizsardzības atzinumam. VDAR nostiprina šo aspektu, skaidri nosakot, ka pievienošanās Konvencijai Nr. 108 ir svarīgs faktors, kas Eiropas Komisijai jāņem vērā pietiekamas aizsardzības novērtējumā. Pat bez pietiekamības aizsardzības augstāks aizsardzības līmenis (jo īpaši attiecībā uz tiesu un ārpustiesas tiesiskās aizsardzības līdzekļu pieejamību, kā arī uzraudzības iestāžu veiktu efektīvu uzraudzību) veicinātu datu apmaiņu, pamatojoties uz atbilstīgiem aizsardzības pasākumiem (jo īpaši tāpēc, ka šādi aizsardzības pasākumi varētu kļūt vieglāk ieviešami Pušu tiesību sistēmās).

                  Otrkārt, ir svarīgi saglabāt modernizētās konvencijas pilnīgu saskaņotību ar VDAR un Policijas direktīvas noteikumiem, lai ES dalībvalstis arī turpmāk varētu būt konvencijas Puses un ievērot tās noteikumus, nepārkāpjot Savienības tiesību aktus. Tas jo īpaši attiecas uz noteikumiem par brīvu datu plūsmu starp Pusēm, ņemot vērā to, ka modernizētajā konvencijā (atšķirībā no pašreizējā teksta) ir noteikts atbrīvojums no šā noteikuma Pusēm, “kam ir saistoši saskaņotie aizsardzības noteikumi, kuri ir kopīgi valstīm, kas pieder pie reģionālas starptautiskās organizācijas.” Tādējādi tiek nodrošināts, ka ES dalībvalstis ievēros saistības, neskatoties uz nosacījumiem attiecībā uz starptautisku pārsūtīšanu, kuri paredzēti Savienības tiesību aktos par datu aizsardzību.

                  Treškārt, pašreizējā Konvencija Nr. 108 neparedz starptautisku organizāciju pievienošanās iespēju. Ar grozījumu protokolu šis aspekts tiek mainīts, un tādējādi tā stāšanās spēkā ir ES nākotnes pievienošanās konvencijai nosacījums.

               3.JURIDISKAIS PAMATS

                  Ierosinātā Padomes lēmuma pamatā ir LESD 218. panta 5. punkts saistībā ar LESD 16. pantu.

               2018/0237 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar kuru dalībvalstīm atļauj Eiropas Savienības interesēs parakstīt Protokolu, ar ko groza Eiropas Padomes Konvenciju par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu automātisko apstrādi (ETS Nr. 108)

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) un jo īpaši tā 218. panta 5. punktu saistībā ar LESD 16. pantu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Padome 2013. gada 31. maijā pilnvaroja Komisiju Savienības vārdā piedalīties sarunās par Eiropas Padomes Konvencijas par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu automātisko apstrādi (EST 108) (“Konvencija Nr. 108”) modernizēšanu un Savienības pievienošanās modernizētajai konvencijai nosacījumiem un kārtību.

               (2)Protokolu, ar ko groza Konvenciju Nr. 108 (“grozījumu protokols”), Eiropas Padomes Ministru komiteja pieņēma 2018. gada 18. maijā, un tas tiks atvērts parakstīšanai no 2018. gada 25. jūnija.

               (3)Grozījumu protokola mērķis ir paplašināt Konvencijā Nr. 108 noteiktās datu aizsardzības piemērošanas jomu, palielināt tās līmeni un uzlabot tās efektivitāti.

               (4)Grozītās Konvencijas Nr. 108 noteikumi, ciktāl tie attiecas uz personas datu apstrādi saistībā ar darbībām, kuras ir Savienības tiesību darbības jomā, var ietekmēt kopīgos noteikumus vai mainīt to piemērošanas jomu LESD 3. panta 2. punkta nozīmē, jo šie noteikumi sakrīt ar pienākumiem, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2016/679
                  1
                un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2016/680
                  2
               .

               (5)Ņemot vērā to, ka modernizētajā Konvencijā Nr. 108 lielākoties būs paredzēti līdzīgi aizsardzības pasākumi, kādi ir paredzēti Regulā (ES) 2016/679 un Direktīvā (ES) 2016/680, stāšanās spēkā palīdzēs veicināt ES datu aizsardzības standartus pasaules mērogā, atvieglos datu plūsmas starp ES un tām konvencijas Pusēm, kuras nav ES dalībvalstis, nodrošinās, ka ES dalībvalstis ievēro tām konvencijā noteiktās starptautiskās saistības, un padarīs iespējamu ES pievienošanos konvencijai nākotnē.

               (6)Savienība nevar parakstīt vai ratificēt grozījumu protokolu, jo saskaņā ar pašreizējo Konvenciju Nr. 108 tikai valstis ir Puses.

               (7)Tāpēc būtu jāatļauj dalībvalstīm parakstīt grozījumu protokolu, kopīgi rīkojoties Savienības interesēs,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo dalībvalstīm tiek atļauts Eiropas Savienības interesēs parakstīt Protokolu, ar ko groza Eiropas Padomes Konvenciju par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu automātisko apstrādi (ETS Nr. 108), ciktāl tās noteikumi ir Savienības kompetencē.

               2. pants

               Dalībvalstis tiek aicinātas parakstīt protokolu parakstīšanas ceremonijā Strasbūrā 2018. gada 25. jūnijā vai agrākajā iespējamajā dienā pēc minētā datuma.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               4. pants

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) (OV L 119, 4.5.2016., 1. lpp.).

                     (2)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/680 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti, ar ko atceļ Padomes Pamatlēmumu 2008/799/TI (OV L 119, 4.5.2016., 89. lpp.).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē,5.6.2018
            COM(2018) 451 final
            2018/0238(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar kuru dalībvalstīm atļauj Eiropas Savienības interesēs ratificēt Protokolu, ar ko groza Eiropas Padomes Konvenciju par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu automātisko apstrādi (ETS Nr. 108)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA PRIEKŠMETS

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar kuru dalībvalstīm atļauj Eiropas Savienības interesēs ratificēt Protokolu, ar ko groza Eiropas Padomes Konvenciju par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu automātisko apstrādi (ETS Nr. 108) (“grozījumu protokols”).

               2.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               2.1.Vispārīga informācija

                  Eiropas Padomes Konvencija par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu automātisko apstrādi (Konvencija Nr. 108) ir vienīgais juridiski saistošais daudzpusējais nolīgums personas datu aizsardzības jomā. Konvencijas mērķis ir aizsargāt tiesības uz privātumu, kas atzītas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 8. pantā. Tiesības uz privātumu un datu aizsardzību ir nostiprinātas arī ES Pamattiesību hartas 7. un 8. pantā un LESD 16. pantā.

                  Konvencijā Nr. 108 noteikts, ka Pusēm savas valsts attiecīgajos tiesību aktos ir jāiekļauj pasākumi, kuri vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka tiek ievērotas ikviena indivīda cilvēktiesības attiecībā uz personas datu apstrādi. Tā bija viens no galvenajiem iedvesmas avotiem ES acquis izstrādei datu aizsardzības jomā. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvas 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti 11. apsvērumu viens no tās mērķiem tieši bija “būtiskot un paplašināt [Konvencijā Nr. 108] iekļautos [principus un tiesības]”.

                  Pašlaik Konvenciju Nr. 108 ir ratificējusi 51 valsts, t. sk. visas 28 ES dalībvalstis, visas četras EBTA valstis, visas Rietumbalkānu valstis, vairākas Eiropas kaimiņreģiona valstis (piemēram, Armēnija, Gruzija), Krievijas Federācija, Turcija un vairākas valstis ārpus Eiropas — gan Āfrikā (piemēram, Senegāla, Tunisija), gan Latīņamerikā (Urugvaja). Vairāku valstu pieteikumi vēl tiek izskatīti (piemēram, Argentīna, Meksika, Maroka), un vairākām valstīm ir novērotājas statuss (piemēram, Japāna, Dienvidkoreja).

                  Konvencija Nr. 108 tika atvērta parakstīšanai 1981. gadā, krietnu laiku pirms interneta un elektronisko sakaru ēras sākuma. Tehnoloģijas attīstība un informācijas globalizācija rada jaunas problēmas personas datu aizsardzības jomā. Grozījumu protokola mērķis ir modernizēt Konvenciju Nr. 108 ar mērķi nodrošināt risinājumu minētajām problēmām.

               2.2.Grozījumu protokols

                  Modernizētās konvencijas (t. i., Konvencijas Nr. 108, kas grozīta ar grozījumu protokolu) piemērošanas joma būs vienāda visām konvencijas Pusēm un neparedzēs iespēju no tās piemērošanas jomas pilnībā izslēgt sektorus vai darbības (piemēram, valsts drošības jomā) — atšķirībā no pašreizējās Konvenciju Nr. 108 teksta. Tādējādi tā aptvertu visus datu apstrādes veidus, kas notiek Pušu jurisdikcijā gan publiskajā, gan privātajā sektorā.

                  Ar grozījumu protokolu tiek ievērojami palielināts Konvencijā Nr. 108 noteiktais datu aizsardzības līmenis. Proti, modernizētajā konvencijā būs precīzāk konkretizēts likumīgas apstrādes princips (jo īpaši attiecībā uz prasībām par piekrišanu) un vēl vairāk nostiprināta īpašu kategoriju datu aizsardzība (vienlaikus šīs kategorijas tiks arī paplašinātas, tajās ietverot kategorijas, kas Savienības tiesībās atzītas par īpašām personas datu kategorijām). Turklāt modernizētajā konvencijā būs paredzēti papildu aizsardzības pasākumi fiziskām personām gadījumos, kad tiek apstrādāti viņu personas dati, (jo īpaši pienākums pārbaudīt plānotās datu apstrādes darbības iespējamo ietekmi un īstenot attiecīgus tehniskus un organizatoriskus pasākumus un pienākums ziņot par nopietniem datu aizsardzības pārkāpumiem) un nostiprinātas arī viņu tiesības (jo īpaši attiecībā uz pārredzamību un piekļuvi datiem). Ir ieviestas arī jaunas datu subjektu tiesības, piemēram, tiesības nebūt tāda lēmuma subjektam, kas datu subjektu ievērojami ietekmē un kura pamatā ir tikai automatizēta apstrāde, tiesības iebilst pret apstrādi un tiesības uz tiesiskās aizsardzības līdzekli, ja tiek pārkāptas personas tiesības.

                  Modernizētajā konvencijā būs iekļauti pārskatīti noteikumi (pašlaik iekļauti papildu protokolā, ko parakstījušas tikai dažas Puses), kas paredzēs, ka Pusēm jāizveido viena vai vairākas neatkarīgas iestādes, kuru atbildība ir nodrošināt atbilstību Konvencijas Nr. 108 noteikumiem. Minēto iestāžu stāvoklis tiks nostiprināts, pieprasot, lai Puses tām piešķir papildu pilnvaras, piemēram, pilnvaras pieņemt lēmumus par Konvencijas Nr. 108 noteikumu pārkāpumiem un piemērot administratīvu sodu.

                  Atkāpju sistēma no iepriekš minētajām tiesībām un pienākumiem, kas noteikti grozījumu protokolā, atbilst trim būtiskiem nosacījumiem: Konvencijas Nr. 108 visaptverošās piemērošanas jomas saglabāšana (nav vispārēju izņēmumu), elastība (kas ļauj saskaņot augstus datu aizsardzības standartus ar citām svarīgām sabiedrības interesēm, piemēram, valsts drošības apsvērumiem) un vispārēja saskaņotība ar Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūru (jo īpaši nav ierobežojumu, kas ietekmē pamattiesību uz datu aizsardzību būtību).

                  Kopumā modernizētā konvencija nodrošinās augstu aizsardzības līmeni, vienlaikus atstājot Pusēm iespēju būt elastīgām attiecībā uz konvencijas noteikumu īstenošanu valsts tiesību aktos. Tādējādi pievienošanās modernizētajai Konvencijai Nr. 108 kļūtu pievilcīga tām valstīm, arī valstīm ārpus Eiropas, kuras apsver iespēju izveidot vai stiprināt datu aizsardzības sistēmu. Var sagaidīt, ka konvencijas praktiskā ietekme būs daudz lielāka nekā pašreizējās Konvencijas Nr. 108 ietekme gan piemērošanas jomas, gan tajā paredzēto pienākumu ziņā.

                  Ar grozījumu protokolu, kad tas stāsies spēkā, tiks ieviesta iespēja Savienībai kļūt par (modernizētās) konvencijas Pusi. Attiecībā uz tiesībām balsot Konvencijas komitejā saskaņotajā tekstā ir paredzēts princips, ka Savienība savas kompetences jomā var balsot ar tādu balsu skaitu, kas Savienībai vienāds ar to dalībvalstu skaitu, kuras ir konvencijas Puses. Lai kliedētu bažas par Savienības balsojuma ietekmi, tika panākta vienošanās par kompromisa risinājumu, saskaņā ar kuru lēmumus var pieņemt tikai ar Pušu “ļoti lielu balsu vairākumu” (četru piektdaļu vairākumu), un — attiecībā uz pašiem svarīgākajiem lēmumiem, kuri attiecas uz to, vai Puse ievēro konvenciju, — ir spēkā prasība par “dubultu balsu vairākumu” (kvalificēts balsu vairākums kopā ar to Pušu vienkāršu balsu vairākumu, kuras nav ES Puses).

                  Ar modernizēto konvenciju tiks stiprināta arī datu aizsardzības efektivitāte, nodrošinot, ka Konvencijas komiteja var izvērtēt to pasākumu efektivitāti, kuri valsts tiesību aktos veikti, lai īstenotu konvencijas noteikumus.

                  Grozījumu protokola teksts tika saskaņots ar dalībvalstu pārstāvjiem Padomes kompetentajā darba grupā, un tas īsteno Padomes sarunu norādes. Turklāt tas pilnībā atbilst gan Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 27. aprīļa Regulai (ES) 2016/679 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (Vispārīgā datu aizsardzības regula, “VDAR”), gan Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 27. aprīļa Direktīvai (ES) 2016/680 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti (datu aizsardzības “Policijas direktīva”), tādējādi izslēdzot iespēju, ka uz dalībvalstīm saskaņā ar Eiropas Savienības un Eiropas Padomes tiesību aktiem tiek attiecināti atšķirīgi vai pat pretrunīgi pienākumi. Stipras konvencijas pieņemšana, kuras pamatā ir tāda pati pieeja un principi kā (jaunajam) Savienības acquis, ir īpaši svarīga Savienības starptautiskajai stratēģijai datu aizsardzības jomā. Konvencija Nr. 108, kas ir atvērta arī valstīm, kuras nav Eiropas valstis, ir sev pievērsusi lielu uzmanību no to pasaules valstu puses, kuras gatavojas vai plāno pieņemt datu aizsardzības tiesību aktus. Komisija 2017. gada janvāra paziņojumā “Apmaiņa ar personas datiem un šo datu aizsardzība globalizētā pasaulē” (COM/2017/07 final) atsaucās uz Konvencijas Nr. 108, atzīstot, ka modernizētā konvencija balstīsies uz tādiem pašiem principiem kā ES datu aizsardzības tiesību akti un tādējādi “veicinās konverģenci starp augstu datu aizsardzības standartu kopumu” pasaules līmenī. Tāpēc Komisija pauda apņemšanos “aktīvi veicināt ātru [grozījumu protokola] pieņemšanu”.

               2.3.Spēkā esošie Savienības tiesību akti un politika šajā jomā

                  Uz jomu, kuru reglamentē grozītā konvencija, tagad lielā mērā attiecas Savienības datu aizsardzības tiesiskais regulējums. VDAR, ko piemēro kopš 2018. gada 25. maija, un Policijas direktīva, kuras transponēšanas periods beidzās 2018. gada 6. maijā, paredz visaptverošu noteikumu sistēmu datu aizsardzības jomā un nodrošina vismaz līdzvērtīgu aizsardzību, un daudzos gadījumos — augstāku aizsardzības standartu. Saskaņā ar modernizētās konvencijas 13. pantu Puses var piešķirt datu subjektiem “plašākas aizsardzības garantijas nekā noteikts šajā Konvencijā”, tādējādi ļaujot tām brīvi pieņemt stingrāku aizsardzību.

               2.4.Priekšlikuma pamatojums

                  Grozošais protokols stāsies spēkā, tiklīdz visas Puses būs deponējušas ratifikācijas, pieņemšanas vai apstiprināšanas instrumentus Eiropas Padomes Ģenerālsekretāram. Turklāt, ņemot vērā ratificējošo Pušu lielo skaitu, grozījumu protokolā ir paredzēta “daļējas stāšanās spēkā” iespēja mazākā Pušu grupā pēc pieciem gadiem, tiklīdz vismaz trīs astotdaļas Pušu būtu izteikušas piekrišanu uzņemties saistības.

                  ES dalībvalstīm (pašlaik Konvencijas Nr. 108 vienīgajām Pusēm) būtu jāveic pasākumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu grozījumu protokola ātru stāšanos spēkā.

                  Pirmkārt, ņemot vērā to, ka modernizētajā konvencijā lielākoties būs paredzēti VDAR un Policijas direktīvai līdzīgi aizsardzības pasākumi, (daļēja) stāšanās spēkā palīdzēs veicināt Savienības datu aizsardzības standartus visā pasaulē. Konvencijai Nr. 108 tiešām bijusi ļoti liela nozīme “Eiropas datu aizsardzības modeļa” izplatīšanā visā pasaulē, jo to bieži izmanto par iedvesmas avotu valstis, kuras apsver pašas savu privātuma tiesību aktu pieņemšanu vai modernizēšanu. Tagad tas ir vēl svarīgāk, ņemot vērā to, ka daudzos pasaules reģionos pieaug to valstu skaits, kuras ievieš šādus tiesību aktus. Konvencijas Pušu aizsardzības standartu palielināšana atvieglotu arī datu plūsmas starp ES un tām konvencijas Pusēm, kuras nav ES dalībvalstis. Vairākām valstīm pievienošanās Konvencijai Nr. 108 izrādījās arī noderīga, lai sagatavotos Eiropas Komisijas iespējamam pietiekamas aizsardzības atzinumam. VDAR nostiprina šo aspektu, skaidri nosakot, ka pievienošanās Konvencijai Nr. 108 ir svarīgs faktors, kas Eiropas Komisijai jāņem vērā pietiekamas aizsardzības novērtējumā. Pat bez pietiekamības aizsardzības augstāks aizsardzības līmenis (jo īpaši attiecībā uz tiesu un ārpustiesas tiesiskās aizsardzības līdzekļu pieejamību, kā arī uzraudzības iestāžu veiktu efektīvu uzraudzību) veicinātu datu apmaiņu, pamatojoties uz atbilstīgiem aizsardzības pasākumiem (jo īpaši tāpēc, ka šādi aizsardzības pasākumi varētu kļūt vieglāk ieviešami Pušu tiesību sistēmās).

                  Otrkārt, ir svarīgi saglabāt modernizētās konvencijas pilnīgu saskaņotību ar VDAR un Policijas direktīvas noteikumiem, lai ES dalībvalstis arī turpmāk varētu būt konvencijas Puses un ievērot tās noteikumus, nepārkāpjot Savienības tiesību aktus. Tas jo īpaši attiecas uz noteikumiem par brīvu datu plūsmu starp Pusēm, ņemot vērā to, ka modernizētajā konvencijā (atšķirībā no pašreizējā teksta) ir noteikts atbrīvojums no šā noteikuma Pusēm, “kam ir saistoši saskaņotie aizsardzības noteikumi, kuri ir kopīgi valstīm, kas pieder pie reģionālas starptautiskās organizācijas.” Tādējādi tiek nodrošināts, ka ES dalībvalstis ievēros saistības, neskatoties uz nosacījumiem attiecībā uz starptautisku pārsūtīšanu, kuri paredzēti Savienības tiesību aktos par datu aizsardzību.

                  Treškārt, pašreizējā Konvencija Nr. 108 neparedz starptautisku organizāciju pievienošanās iespēju. Ar grozījumu protokolu šis aspekts tiek mainīts, un tādējādi tā stāšanās spēkā ir ES nākotnes pievienošanās konvencijai nosacījums.

               3.JURIDISKAIS PAMATS

                  Ierosinātā Padomes lēmuma pamatā ir LESD 218. panta 6. punkts saistībā ar LESD 16. pantu.

               2018/0238 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar kuru dalībvalstīm atļauj Eiropas Savienības interesēs ratificēt Protokolu, ar ko groza Eiropas Padomes Konvenciju par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu automātisko apstrādi (ETS Nr. 108)

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) un jo īpaši tā 218. panta 6. punkta a) apakšpunkta v) punktu saistībā ar LESD 16. pantu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,

               tā kā:

               (1)Padome 2013. gada 31. maijā pilnvaroja Komisiju Savienības vārdā piedalīties sarunās par Eiropas Padomes Konvencijas par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu automātisko apstrādi (EST 108) (“Konvencija Nr. 108”) modernizēšanu un Savienības pievienošanās modernizētajai konvencijai nosacījumiem un kārtību.

               (2)Protokolu, ar ko groza Konvenciju Nr. 108 (“grozījumu protokols”), Eiropas Padomes Ministru komiteja pieņēma 2018. gada 18. maijā, un tas tiks atvērts parakstīšanai no 2018. gada 25. jūnija.

               (3)Grozījumu protokola mērķis ir paplašināt Konvencijā Nr. 108 noteiktās datu aizsardzības piemērošanas jomu, palielināt tās līmeni un uzlabot tās efektivitāti.

               (4)Grozītās Konvencijas Nr. 108 noteikumi, ciktāl tie attiecas uz personas datu apstrādi saistībā ar darbībām, kuras ir Savienības tiesību darbības jomā, var ietekmēt kopīgos noteikumus vai mainīt to piemērošanas jomu LESD 3. panta 2. punkta nozīmē, jo šie noteikumi sakrīt ar pienākumiem, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2016/679
                  1
                un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā (ES) 2016/680
                  2
               .

               (5)Ņemot vērā to, ka modernizētajā Konvencijā Nr. 108 lielākoties būs paredzēti līdzīgi aizsardzības pasākumi, kādi ir paredzēti Regulā (ES) 2016/679 un Direktīvā (ES) 2016/680, stāšanās spēkā palīdzēs veicināt ES datu aizsardzības standartus pasaules mērogā, atvieglos datu plūsmas starp ES un tām konvencijas Pusēm, kuras nav ES dalībvalstis, nodrošinās, ka ES dalībvalstis ievēro tām konvencijā noteiktās starptautiskās saistības, un padarīs iespējamu ES pievienošanos konvencijai nākotnē.

               (6)Savienība nevar parakstīt vai ratificēt grozījumu protokolu, jo saskaņā ar pašreizējo Konvenciju Nr. 108 tikai valstis ir Puses.

               (7)Tāpēc būtu jāatļauj dalībvalstīm ratificēt grozījumu protokolu, kopīgi rīkojoties Savienības interesēs,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo dalībvalstīm tiek atļauts Eiropas Savienības interesēs ratificēt Protokolu, ar ko groza Eiropas Padomes Konvenciju par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu automātisko apstrādi (ETS Nr. 108), ciktāl tās noteikumi ir Savienības kompetencē.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) (OV L 119, 4.5.2016., 1. lpp.).

                     (2)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/680 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti, ar ko atceļ Padomes Pamatlēmumu 2008/799/TI (OV L 119, 4.5.2016., 89. lpp.).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 13.6.2018
            COM(2018) 459 final
            2018/0242(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai Savienības vārdā parakstītu statusa nolīgumu starp Eiropas Savienību un Albānijas Republiku par darbībām, ko Albānijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Saskaņā ar 54. panta 3. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 14. septembra Regulā (ES) 2016/1624 par Eiropas Robežu un krasta apsardzi
                  1
               , Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra var koordinēt operatīvo sadarbību starp dalībvalstīm un trešām valstīm ārējo robežu pārvaldības jomā. Šajā sakarā tā var veikt pasākumus pie ārējām robežām, iesaistot vienu vai vairākas dalībvalstis un kādu trešo valsti, kas ir kaimiņvalsts vismaz vienai no minētajām dalībvalstīm, pēc vienošanās ar minēto kaimiņvalsti, tostarp minētās trešās valsts teritorijā.

               Saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1624 54. panta 4. punktu gadījumos, kad ir paredzēts, ka Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienības tiks izvietotas trešā valstī darbībās, kurās vienību dalībniekiem būs īstenošanas pilnvaras vai ja citas darbības trešās valstīs to pieprasa, Savienība ar attiecīgo trešo valsti noslēdz statusa nolīgumu.

               Pamatojoties uz Padomes pieņemtajām sarunu norādēm, Eiropas Komisija ar Albānijas Republiku ir risinājusi sarunas par statusa nolīgumu, lai izveidotu tiesisko regulējumu, kas, izstrādājot operatīvos plānus, ļautu nekavējoties rīkoties, ja būs vajadzīga ātra reakcija. Lai gan migrācijas plūsmas šajā reģionā ir daudz mazākas nekā 2015./2016. gadā, organizētās noziedzības tīkli ātri pielāgo jauniem apstākļiem gan savus migrantu kontrabandas maršrutus, gan arī metodes. Noslēdzot šādu statusa nolīgumu, atbildīgās Albānijas iestādes un ES dalībvalstis, ko koordinē Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra, būs daudz labākā situācijā, daudz labāk spēs ātri reaģēt uz šādām iespējamām norisēm.

               Pievienotais priekšlikums Padomes lēmumam ir juridisks instruments, kas vajadzīgs, lai parakstītu statusa nolīgumu starp Eiropas Savienību un Albānijas Republiku.

               Komisija 2017. gada 16. oktobrī saņēma Padomes atļauju sākt sarunas ar Albānijas Republiku par statusa nolīgumu par darbībām, ko Albānijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra.

               Sarunas par statusa nolīgumu tika sāktas 2017. gada 13. decembrī, un to otrā kārta notika 2018. gada 31. janvārī. Sarunas tika veiksmīgi pabeigtas ar statusa nolīguma projekta parafēšanu Tirānā 2018. gada 12. februārī, ko veica migrācijas, iekšlietu un pilsonības komisārs D. Avramopoulos un Albānijas Republikas iekšlietu ministrs F. Xhafaj.

               Komisija uzskata, ka Padomes sarunu norādēs izvirzītie mērķi ir sasniegti un statusa nolīguma projekts ir Savienībai pieņemams.

               Dalībvalstis informēja un ar tām apspriedās attiecīgajās Padomes darba grupās.

               •Saskaņotība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

               Ir noslēgti divi policijas sadarbības nolīgumi starp Grieķijas un Albānijas iestādēm (Likums 2147/1993 un Likums 2568/1998), kuri ietver informācijas apmaiņu par policijas jautājumiem, to skaitā nelegālo migrāciju. Grieķijas policija un Albānijas iestādes apmainās ar informāciju ar par vispārīgiem jautājumiem saistībā ar smagām un organizētām noziedzīgām pārrobežu darbībām, kā arī par nelegālo imigrantu atpakaļuzņemšanas procedūru.

               Albānija ar Melnkalni un Kosovu
                  2* ir noslēgusi nolīgumus par robežkontroli, novērošanu un kopīgām patruļām, un ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku par kopīgām patruļām, bet ar Grieķiju tai vēl nav nolīguma. Albānija ar Itāliju ir noslēgusi nolīgumu par kopīgām patruļām (ar Guardia di Finanza) attiecībā uz jūras robežu.

               Ar protokolu starp Melnkalnes, Albānijas un Kosovas iekšlietu ministrijām* Plavā (Plav) ir izveidots kopīgs policijas sadarbības centrs, kura mērķis ir veicināt pārrobežu sadarbību cīņā pret noziedzību, intensīvāk apmainoties ar operatīvo informāciju un ciešāk koordinējot kopīgus drošības pasākumus. Kopīgo policijas sadarbības centru oficiāli atklāja 2017. gada 30. maijā. Patlaban norit darbs vēl viena centra izveidei pie robežas ar Grieķiju.

               Darba režīmā (tiek atjaunināts), kas ir operatīvās sadarbības pamatā starp Albānijas Republiku un Eiropas Robežu un krasta apsardzi, īpaši ietverta Albānijas speciālistu regulāra līdzdalība Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras koordinētās operatīvās darbībās, kā arī to darbība novērotāju statusā dalībvalstu teritorijā.

               •Saskaņotība ar citām Savienības politikas jomām

               Eiropas programma migrācijas jomā balstās uz četriem pīlāriem. Viens no tiem ir robežu pārvaldība. Tas nozīmē labāku ES ārējo robežu pārvaldību, īpaši solidarizējoties ar tām dalībvalstīm, kuras atrodas pie ārējām robežām, un uzlabotu robežšķērsošanas efektivitāti. Pastiprināta Albānijas Republikas robežkontrole pozitīvi ietekmēs arī ES ārējās robežas, īpaši Grieķijas ārējās robežas, kā arī Albānijas Republikas robežas. Turpmāka drošības nostiprināšana pie ārējām robežām ir arī saskaņā ar Eiropas Drošības programmu.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Šā priekšlikuma Padomes lēmumam juridiskais pamats ir LESD 77. panta 2. punkta b) un d) apakšpunkts un 79. panta 2. punkta c) apakšpunkts saistībā ar LESD 218. panta 5. punktu.

               ES kompetence noslēgt statusa nolīgumu ir skaidri paredzēta Regulas (ES) 2016/1624 54. panta 4. punktā, kurā noteikts, ka gadījumos, kad ir paredzēts, ka vienības tiks izvietotas trešā valstī darbībās, kurās vienību dalībniekiem būs īstenošanas pilnvaras vai ja citas darbības trešās valstīs to prasa, Savienība ar attiecīgo trešo valsti noslēdz statusa nolīgumu.

               Saskaņā ar LESD 3. panta 2. punktu Savienības ekskluzīvā kompetencē ir noslēgt starptautisku nolīgumu, ja tā slēgšana ir paredzēta Savienības leģislatīvajā aktā. Regulas (ES) 2016/1624 54. panta 4. punkts paredz šāda statusa nolīguma slēgšanu starp Eiropas Savienību un attiecīgo trešo valsti. Tāpēc pievienotais nolīgums ar Albānijas Republiku ietilpst Eiropas Savienības ekskluzīvā kompetencē.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Neattiecas.

               •Proporcionalitāte

               Statusa nolīgums — divpusējas izvietošanas vietā — ko veic dalībvalstis pēkšņa migrantu pieplūduma gadījumā — ļaus Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūrai izvietot Albānijas Republikā Eiropas robežu un krasta apsardzes vienības.

               Tāpēc, lai labāk pārvaldītu Albānijas Republikas robežas, ir vajadzīga vienota pieeja.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

                  Šis priekšlikums ir saskaņā ar LESD 218. panta 5. punktu, kurā paredzēts, ka Padome pieņem lēmumus par starptautiskiem nolīgumiem. Nav cita juridiska instrumenta, ko varētu izmantot šā priekšlikuma mērķa sasniegšanai.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANAS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes

                  Neattiecas.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Neattiecas.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Neattiecas.

               •Ietekmes novērtējums

                  Sarunām par statusa nolīgumu ietekmes novērtējums nav bijis nepieciešams.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

               Tā kā šis būs jauns nolīgums, nav iespējams veikt esošo instrumentu izvērtējumu vai atbilstības pārbaudes.

               •Pamattiesības

                  Statusa nolīguma projektā ir iekļauti noteikumi, kas nodrošina, ka tiek aizsargātas to personu pamattiesības, kuras ietekmē tā personāla darbības, kas piedalās Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras vadītajā darbībā.

                  Noteikumi par pamattiesībām ir sīkāk paskaidroti 5. punktā “Citi elementi”.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Statusa nolīgumam kā tādam nav finansiālas ietekmes. Patiesībā izmaksas radīs reālā robežsargu vienību izvietošana, kas notiks, pamatojoties uz operatīvo plānu un attiecīgo dotāciju nolīgumu; tās sedz no Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras budžeta. Statusa nolīgumā paredzētās turpmākās operācijas finansēs, izmantojot Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras pašu resursus.

               Finanšu pārskatā, kas pievienots regulas priekšlikumam par Eiropas robežsardzes un krasta apsardzi, tika novērtēts, ka Eiropas robežsardzes un krasta apsardzes izdevumi ciešākai sadarbībai ar trešām valstīm (tostarp iespējamas kopīgas darbības ar kaimiņvalstīm) laikposmam no 2017. gada līdz 2020. gadam vidēji ir 6090 miljoni EUR gadā.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

               Komisija nodrošinās statusa nolīguma īstenošanas pienācīgu uzraudzību.

               Albānijas Republika un Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra kopā izvērtē katru kopīgo operāciju vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākumu.

               Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra, Albānijas Republika un dalībvalstis, kas piedalās konkrētā darbībā, katras darbības beigās sagatavo ziņojumu par to, kā piemēroti nolīguma noteikumi, tostarp noteikumi par personas datu apstrādi.

               •Paskaidrojošie dokumenti (direktīvām)

                  Neattiecas.

               •Konkrētu priekšlikuma noteikumu detalizēts skaidrojums

               Nolīguma piemērošanas joma

               Saskaņā ar šo nolīgumu Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra var izvietot Eiropas robežu un krasta apsardzes vienības, kurām ir īstenošanas pilnvaras Albānijas Republikā, veikt kopīgas operācijas un ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākumus. Veicot īpašu atpakaļnosūtīšanas operāciju, Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienībām ir arī atļauts palīdzēt Albānijas Republikai identificēt personas, kuras jāuzņem atpakaļ Albānijas Republikā saskaņā ar

                  Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Albānijas Republiku par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas nelikumīgi

                  3
               .

               Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienības var tikt izvietotas Albānijas teritorijā tikai reģionos, kas robežojas ar ES ārējām robežām.

               Operatīvais plāns

               Pirms katras kopīgās operācijas vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākuma aģentūrai un Albānijas Republikai ir jāsaskaņo operatīvais plāns. Operatīvais plāns ir jāsaskaņo arī ar dalībvalsti vai dalībvalstīm, kas robežojas ar operācijas norises vietu.

               Plānā detalizēti izklāsta kopīgās operācijas vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākuma organizatoriskos un procesuālos aspektus, tostarp situācijas, operatīvā nolūka un mērķu aprakstu un novērtējumu, operatīvo koncepciju, izvietojamā tehniskā aprīkojuma veidu, īstenošanas plānu, sadarbību ar citām trešām valstīm, citām Savienības aģentūrām un struktūrām vai starptautiskajām organizācijām, noteikumus attiecībā uz pamattiesībām, tostarp personas datu aizsardzību, koordinācijas, pavēlniecības, kontroles, saziņas un ziņošanas struktūru, organizatorisko kārtību un loģistiku, kopīgās operācijas vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākuma novērtējuma un finansiālos aspektus.

               Vienības dalībnieku uzdevumi un pilnvaras

               Parasti vienības dalībniekiem ir tiesības veikt uzdevumus un izmantot īstenošanas pilnvaras, kas nepieciešamas robežkontrolei un atgriešanas operācijām. Tās ievēro Albānijas Republikas normatīvos aktus.

               Albānijas Republikas teritorijā vienības darbojas tikai saskaņā ar Albānijas Republikas robežsargu vai citu attiecīgo darbinieku norādījumiem un to klātbūtnē; izņēmuma kārtā vienībām var atļaut rīkoties to vārdā.

               Vienības dalībnieki valkā savas uniformas, redzamu personas identifikāciju un zilu rokas apsēju ar Eiropas Savienības un aģentūras atšķirības zīmēm. Lai Albānijas iestādes varētu tos nepārprotami identificēt, tie līdzi nēsā akreditācijas dokumentu.

               Vienības dalībnieki var nēsāt dienesta ieročus, munīciju un aprīkojumu, kā tas atļauts saskaņā ar viņu pašu valsts tiesību aktiem. Albānijas iestādes iepriekš informē aģentūru par atļautajiem dienesta ieročiem, munīciju un aprīkojumu, kā arī par attiecīgo tiesisko regulējumu un to izmantošanas nosacījumiem.

               Vienības dalībnieki ar savas valsts un Albānijas iestāžu piekrišanu Albānijas robežsargu vai citu attiecīgu darbinieku klātbūtnē un saskaņā ar Albānijas tiesību aktiem, var pielietot spēku, tostarp dienesta ieročus, munīciju un aprīkojumu. Albānijas iestādes var atļaut vienības dalībniekiem pielietot spēku arī tad, ja tās robežsargu nav klāt.

               Saskaņā ar nepieciešamības principu Albānijas iestādes var ļaut vienības dalībniekiem piekļūt datubāzēm saskaņā ar Albānijas datu aizsardzības tiesību aktiem.

               Darbības apturēšana un izbeigšana

               Gan aģentūra, gan Albānijas iestādes var apturēt vai izbeigt darbību, ja tās uzskata, ka otra puse neievēro nolīguma noteikumus vai operatīvo plānu.

               Vienības dalībnieku privilēģijas un imunitāte

               Attiecībā uz darbībām, kas veiktas, pildot oficiālas funkcijas (“pildot dienesta pienākumus”), vienības dalībniekiem ir imunitāte pret Albānijas Republikas krimināltiesisko jurisdikciju, bet šāda imunitāte uz tiem neattiecas par pārkāpumiem, kas izdarīti “nepildot dienesta pienākumus”.

               Operatīvajā plānā ir precīzi norādītas darbības, uz kurām attiecas imunitāte pret Albānijas Republikas krimināltiesisko jurisdikciju.

               Gadījumā, ja tiek pausts pieņēmums par iespējamu noziedzīgu nodarījumu, ko izdarījuši vienības dalībnieki, aģentūras izpilddirektors pirms tiesvedības uzsākšanas tiesā tiesai apliecina, vai attiecīgā darbība ir veikta, pildot oficiālas funkcijas. Aģentūras izpilddirektors pieņem lēmumu pēc tam, kad ir rūpīgi pārbaudīts attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes, kura ir norīkojusi attiecīgo robežsargu vai citu attiecīgo darbinieku, un Albānijas kompetento iestāžu faktu izklāsts. Aģentūras izpilddirektora apliecinājums ir saistošs Albānijas Republikas jurisdikcijā.

               Vienības dalībniekiem piešķirtās privilēģijas un imunitāte pret Albānijas Republikas krimināltiesisko jurisdikciju neatbrīvo tos no piederības dalībvalsts jurisdikcijas.

               Tāds pats regulējums attiecas uz vienības dalībnieku civiltiesisko un administratīvo atbildību.

               Dalībvalsts, kas ir norīkojusi attiecīgo robežsargu vai citu attiecīgo darbinieku, var atcelt vienību dalībnieku imunitāti pret Albānijas Republikas krimināltiesisko, civiltiesisko un administratīvo jurisdikciju. Šādai atcelšanai vienmēr jābūt tūlītējai atcelšanai.

               Nolīgumā ir paredzēts mehānisms kaitējumu atlīdzināšanai. Šāda kompensācijas mehānisma pamatā ir 42. pants Regulā (ES) 2016/1624 par Eiropas Robežu un krasta apsardzi. Ja kaitējumu ir nodarījis vienības dalībnieks, pildot dienesta pienākumus, atbildīga ir Albānijas Republika. Ja kaitējumu ir nodarījis iesaistītās dalībvalsts vienības dalībnieks, pildot dienesta pienākumus, rupjas nolaidības vai tīša pārkāpuma dēļ vai nepildot dienesta pienākumus, Albānijas Republika var pieprasīt aģentūrai, lai attiecīgā iesaistītā dalībvalsts maksā kompensāciju. Ja kaitējumu ir nodarījis aģentūras personāls, Albānijas Republika var pieprasīt aģentūrai samaksāt kompensāciju.

               Ja Albānijas Republikā kaitējums radies force majeure dēļ, ne Albānijas Republika, ne iesaistītā dalībvalsts, ne aģentūra, nenes nekādu atbildību.

               Vienības dalībniekiem nevar piemērot izpildes pasākumus, izņemot gadījumus, ja pret viņiem sāk civiltiesvedību, kas nav saistīta ar oficiālajām funkcijām.

               Vienības dalībnieku īpašumu, kas vajadzīgs oficiālo funkciju izpildei, nevar arestēt. Uz vienības dalībniekiem civiltiesvedībā neattiecas personas brīvības ierobežojumi vai citi ierobežojoši pasākumi.

               Par aģentūrai sniegtajiem pakalpojumiem vienības dalībnieki ir atbrīvoti no sociālā nodrošinājuma noteikumiem, kas var būt spēkā Albānijas Republikā. Tie Albānijas Republikā ir atbrīvoti arī no jebkāda veida nodokļiem, ko ietur no algas un ienākumiem, kurus tiem maksā aģentūra vai to dalībvalstis, kā arī no ienākumiem, ko viņi saņem ārpus Albānijas Republikas.

               Albānijas iestādes ļauj ievest un izvest priekšmetus vienības dalībnieku personiskām vajadzībām un atbrīvo šādus priekšmetus no visiem muitas nodokļiem, citiem nodokļiem un saistītiem maksājumiem, kas nav maksa par glabāšanu, transportu un tamlīdzīgiem pakalpojumiem.

               Vienības dalībnieku personisko bagāžu var pārbaudīt tikai tad, ja ir pamatotas aizdomas, ka tajā ir priekšmeti, kas nav paredzēti vienības dalībnieka personiskai lietošanai, vai priekšmeti, kuru imports vai eksports Albānijas Republikā ir aizliegts ar likumu vai uz kuriem attiecas tās karantīnas noteikumi. Šādas personīgās bagāžas pārbaudi veic vienīgi attiecīgās vienības dalībnieka(-u) vai aģentūras pilnvarota pārstāvja klātbūtnē.

               Vienības dalībnieku dokumenti, sarakste un īpašums ir neaizskarams, izņemot gadījumus, ja piemēro izpildes pasākumus. Vienības dalībniekiem nav pienākuma sniegt liecības tiesā.

               Akreditācijas dokuments

               Aģentūra, sadarbojoties ar Albānijas Republiku, identificēšanas nolūkos attiecībā pret Albānijas iestādēm, izsniedz vienības dalībniekiem akreditācijas dokumentu, kas apliecina šā dokumenta turētāja tiesības veikt uzdevumus un īstenot pilnvaras, kuras tam piešķirtas ar šo nolīgumu un operatīvo plānu. Akreditācijas dokuments kopā ar derīgu ceļošanas dokumentu vienības dalībniekam ļauj ieceļot Albānijas Republikā bez vīzas vai iepriekšējas atļaujas.

               Pamattiesības

               Veicot uzdevumus un īstenojot pilnvaras, vienības dalībnieki pilnībā ievēro pamattiesības un pamatbrīvības, tostarp attiecībā uz piekļuvi patvēruma procedūrām, cilvēka cieņu, spīdzināšanas un necilvēcīgas vai pazemojošas attieksmes aizliegumu, tiesības uz brīvību, neizraidīšanas principu un kolektīvās izraidīšanas aizliegumu, bērna tiesības un tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību. Viņi patvaļīgi nediskriminē personas dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma, dzimumorientācijas vai dzimtes identitātes dēļ. Visi pasākumi, kas skar šīs pamattiesības un pamatbrīvības, ir samērīgi ar šo pasākumu mērķiem un ievēro šo pamattiesību un pamatbrīvību būtību.

               Katrai pusei ir jābūt sūdzību mehānismam, ar kura palīdzību izskatīt iespējamos pamattiesību pārkāpumus, ko izdarījis tās personāls. Aģentūra ir izveidojusi Regulas (ES) 2016/1624 par Eiropas Robežu un krasta apsardzi 72. pantā minēto sūdzību mehānismu, un tādējādi tā izpilda šo pienākumu. Albānijas Ombuds varētu izskatīt šādus iespējamos pārkāpumus, izņemot gadījumus, ja Albānijas iestādes nolemj izveidot mehānismu, kurš ir īpaši paredzēts tam, lai izskatītu sūdzības, kas iesniegtas saskaņā ar šo nolīgumu.

               Personas datu apstrāde

               Vajadzības gadījumā vienības dalībnieki apstrādā personas datus saskaņā ar aģentūras un ES dalībvalstu noteikumiem. Albānijas iestāžu veiktā personas datu apstrāde notiek saskaņā ar Albānijas tiesību aktiem.

               Aģentūra, iesaistītās dalībvalstis un Albānijas iestādes katras darbības beigās sagatavo kopīgu ziņojumu par vienības dalībnieku veikto personas datu apstrādi. Šo ziņojumu nosūta aģentūras pamattiesību amatpersonai un datu aizsardzības inspektoram. Viņi sniedz ziņojumu aģentūras izpilddirektoram.

               Kompetentās iestādes šā nolīguma īstenošanai

               Albānijas Republikas kompetentā iestāde šā nolīguma īstenošanai ir Iekšlietu ministrija. Eiropas Savienībai tā ir Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra.

               Domstarpības un interpretācija

               Visus jautājumus, kas rodas saistībā ar šā nolīguma piemērošanu, kopīgi izskata Albānijas kompetento iestāžu pārstāvji un aģentūras pārstāvji, konsultējoties ar attiecīgo dalībvalsti vai dalībvalstīm, kas robežojas ar Albānijas Republiku.

               Ja iepriekš nav panākts izlīgums, domstarpības par šā nolīguma interpretāciju vai piemērošanu izšķir tikai sarunu ceļā starp Albānijas Republiku un Eiropas Komisiju, kas apspriežas ar ikvienu dalībvalsti, kas robežojas ar Albānijas Republiku.

               2018/0242 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai Savienības vārdā parakstītu statusa nolīgumu starp Eiropas Savienību un Albānijas Republiku par darbībām, ko Albānijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta b) un d) apakšpunktu un 79. panta 2. punkta c) apakšpunktu saistībā ar 218. panta 5. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Regulas (ES) 2016/1624 54. panta 4. punkts nosaka, ka gadījumos, kad ir paredzēts, ka Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienības tiks izvietotas trešā valstī darbībās, kurās vienību dalībniekiem būs īstenošanas pilnvaras vai ja citas darbības trešās valstīs to prasa, Savienība ar attiecīgo trešo valsti noslēdz statusa nolīgumu.

               (2)Padome 2017. gada 16. oktobrī deva Komisijai atļauju sākt sarunas ar Albānijas Republiku par statusa nolīgumu par darbībām, ko Albānijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra.

               (3)Sarunas par statusa nolīgumu sāka 2017. gada 13. decembrī, un tās sekmīgi pabeidza 2018. gada 12. februārī, parafējot šo nolīgumu.

               (4)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK
                  4
               ; tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (5)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK
                  5
               ; tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (6)Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (7)Statusa nolīgums būtu jāparaksta un nolīgumam pievienotā deklarācija būtu jāapstiprina Savienības vārdā, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo atļauj Savienības vārdā parakstīt statusa nolīgumu starp Eiropas Savienību un Albānijas Republiku par darbībām, ko Albānijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra, ņemot vērā minētā nolīguma noslēgšanu.

               Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Savienības vārdā tiek apstiprinātas šim lēmumam pievienotās deklarācijas.

               3. pants

               Padomes Ģenerālsekretariāts izveido instrumentu, ar ko nolīguma sarunu vadītāja norādītajai(-ajām) personai(-ām) piešķir visas pilnvaras parakstīt minēto nolīgumu, ņemot vērā tā noslēgšanu.

               4. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 251, 16.9.2016., 1. lpp.

                     (2)
                  *
                        Šis nosaukums neskar nostājas par statusu un atbilst ANO Drošības padomes rezolūcijai 1244/1999 un Starptautiskās Tiesas atzinumam par Kosovas neatkarības deklarāciju.

                     (3)

                        OV L 124, 17.5.2005., 22. lpp.

                     (4)

                        Padomes Lēmums 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.).

                     (5)

                        Padomes Lēmums 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē,13.6.2018
            COM(2018) 459 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai Savienības vārdā parakstītu statusa nolīgumu starp Eiropas Savienību un Albānijas Republiku par darbībām, ko Albānijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra

               PIELIKUMS

               Statusa nolīgums

               starp Eiropas Savienību un Albānijas Republiku par darbībām, ko Albānijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra

               EIROPAS SAVIENĪBA

               un ALBĀNIJAS REPUBLIKA,

               turpmāk “Puses”,

               TĀ KĀ var rasties situācijas, kurās Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra kā Eiropas Savienības struktūra, turpmāk “aģentūra”, koordinē operatīvo sadarbību starp ES dalībvalstīm un Albānijas Republiku, tostarp operatīvas darbības Albānijas Republikas teritorijā,

               TĀ KĀ būtu jāizveido tiesiskais regulējums statusa nolīguma veidā attiecībā uz situācijām, kad Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras vienību dalībniekiem var būt īstenošanas pilnvaras Albānijas Republikas teritorijā,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka visās Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras darbībās Albānijas Republikas teritorijā būtu pilnībā jāievēro pamattiesības un starptautiskie tiesību akti, kuriem Albānijas Republika ir puse,

               IR NOLĒMUŠAS NOSLĒGT ŠO NOLĪGUMU.

               1. pants

               Nolīguma piemērošanas joma

               1.Šis nolīgums ietver visus aspektus, kas nepieciešami Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras darbību veikšanai, kuras varētu norisināties Albānijas Republikas teritorijā un attiecībā uz kurām Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienību dalībniekiem ir īstenošanas pilnvaras.

               2.Šo nolīgumu piemēro tikai Albānijas Republikas teritorijā.

               3.Ne šis nolīgums, ne arī darbības, ko veikušas Puses, vai kas veiktas to vārdā, tostarp operatīvo plānu izstrādāšana vai līdzdalība pārrobežu sadarbībā, nekādā veidā neietekmē attiecīgo teritoriju statusu un delimitāciju, uz kuru attiecas starptautiskie tiesību akti.

               2. pants

               Definīcijas

               Nolīgumā piemēro šādas definīcijas:

               1.“darbība” ir kopīga operācija, ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākums vai atgriešanas operācija;

               2.“kopīga operācija” ir darbība, kuras mērķis ir apkarot nelegālo imigrāciju vai pārrobežu noziedzību vai arī pastiprināt tehnisko un operatīvo palīdzību pie Albānijas Republikas robežām ar kaimiņos esošu dalībvalsti un kura norisinās Albānijas Republikas teritorijā;

               3.“ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākums” ir darbība, kuras mērķis ir ātri reaģēt situācijā, kad pastāv konkrētas un nesamērīgi lielas problēmas pie Albānijas Republikas ārējām robežām ar kaimiņos esošu dalībvalsti, un kura uz ierobežotu laiku norisinās Albānijas Republikas teritorijā;

               4.“atgriešanas operācija” ir operācija, kuru koordinē aģentūra, kurā ir iesaistīts vienas vai vairāku dalībvalstu sniegts tehniskais un operatīvais atbalsts un kuras laikā atgriežamās personas no vienas vai vairākām dalībvalstīm piespiedu kārtā vai brīvprātīgi tiek atgrieztas Albānijas Republikā;

               5.“robežkontrole” ir personu kontrole, ko neatkarīgi no visiem pārējiem apsvērumiem veic pie robežas, reaģējot vienīgi uz nodomu šķērsot šo robežu vai jau notikušu šās robežas šķērsošanu, kas ietver robežpārbaudes pie robežšķērsošanas vietām un robežuzraudzību starp robežšķērsošanas vietām;

               6.“vienības dalībnieks” ir vai nu aģentūras darbinieks, vai robežsargu vienības dalībnieks un cits attiecīgais darbinieks no iesaistītajām dalībvalstīm, tostarp robežsargi un citi attiecīgi darbinieki, kurus dalībvalstis norīkojušas uz aģentūru un kuri jāizvieto operācijas laikā;

               7.“dalībvalsts” ir Eiropas Savienības dalībvalsts;

               8.“piederības dalībvalsts” ir dalībvalsts, kuras robežsargs vai cits attiecīgs darbinieks ir vienības dalībnieks;

               9.“personas dati” ir jebkura informācija, kas attiecas uz identificētu vai identificējamu fizisku personu; un identificējama persona ir persona, kuru tieši vai netieši var identificēt, jo īpaši izmantojot tādus identifikatorus kā, piemēram, vārdu, uzvārdu, identifikācijas numuru, atrašanās vietas datus, tiešsaistes identifikatoru vai vienu vai vairākus minētajai personai raksturīgus fiziskās, fizioloģiskās, ģenētiskās, garīgās, ekonomiskās, kultūras vai sociālās identitātes faktorus;

               10.“iesaistītā dalībvalsts” ir dalībvalsts, kas piedalās operācijā Albānijas Republikā, nodrošinot tehnisko aprīkojumu, robežsargus un citus attiecīgus darbiniekus, kas izvietoti kā daļa no vienības;

               11.“aģentūra” ir Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra, kas izveidota ar Regulu (ES) 2016/1624 par Eiropas Robežu un krasta apsardzi;

               12.“vienības dalībnieku īstenošanas pilnvaras” ir pilnvaras, kas nepieciešamas, lai veiktu uzdevumus saistībā ar operatīvajā plānā paredzētajām robežkontroles un atgriešanas operācijām, ko kā kopīgu rīcību veic Albānijas Republikas teritorijā;

               13.“force majeure” bez ierobežojumiem ietver ikvienu kara darbību (neatkarīgi no tā, vai tā ir deklarēta), iebrukumu, bruņotu konfliktu vai ārvalstu ienaidnieka darbību, blokādi, nemierus, terorismu vai militārā spēka izmantošanu, zemestrīces, plūdus, ugunsgrēku, vētru vai dabas katastrofu un ikvienu notikumu vai apstākli, kas ir analoģisks iepriekšminētajam, ja tāds īstenojas.

               3. pants
               Operatīvais plāns

               1.Operatīvajā plānā, kam ir piekritusi dalībvalsts vai dalībvalstis, kuras robežojas ar operācijas norises vietu, aģentūra un Albānijas Republika vienojas par katru kopīgu operāciju vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākumu.

               2.Plānā detalizēti izklāsta kopīgās operācijas vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākuma organizatoriskos un procesuālos aspektus, tostarp situācijas, operatīvā nolūka un mērķu aprakstu un novērtējumu, operatīvo koncepciju, izvietojamā tehniskā aprīkojuma veidu, īstenošanas plānu, sadarbību ar citām trešām valstīm, citām Savienības aģentūrām un struktūrām vai starptautiskajām organizācijām, noteikumus attiecībā uz pamattiesībām, tostarp personas datu aizsardzību, koordinācijas, pavēlniecības, kontroles, saziņas un ziņošanas struktūru, organizatorisko kārtību un loģistiku, kopīgās operācijas vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākuma novērtējuma un finansiālos aspektus.

               3.Kopīgās operācijas vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākuma novērtējumu veic kopīgi ar Albānijas Republiku un aģentūru.

               4. pants
               Vienības dalībnieku uzdevumi un pilnvaras

               1.Vienības dalībniekiem ir tiesības veikt uzdevumus un izmantot īstenošanas pilnvaras, kas nepieciešamas robežkontrolei un atgriešanas operācijām.

               2.Vienības dalībnieki ievēro Albānijas Republikas normatīvos aktus.

               3.Vienības dalībnieki var veikt uzdevumus un īstenot pilnvaras Albānijas Republikas teritorijā tikai saskaņā ar Albānijas Republikas robežsargu vai citu attiecīgu darbinieku norādījumiem un parasti tikai viņu klātbūtnē. Albānijas Republika vienībai vajadzības gadījumā dod norādījumus saskaņā ar operatīvo plānu. Albānijas Republika izņēmuma kārtā var pilnvarot vienības dalībniekus rīkoties tās vārdā.

               Aģentūra ar sava koordinatora palīdzību var paziņot Albānijas Republikai savu viedokli par vienībai sniegtajiem norādījumiem. Tādā gadījumā Albānijas Republika ņem vērā šo viedokli un pēc iespējas to ievēro.Gadījumos, kad vienībai sniegtie norādījumi neatbilst operatīvajam plānam, koordinators nekavējoties ziņo aģentūras izpilddirektoram. Izpilddirektors var veikt atbilstošus pasākumus, tostarp apturēt vai izbeigt operāciju.

               4.Vienības dalībnieki, veicot uzdevumus un īstenojot pilnvaras, valkā savas uniformas. Vienības dalībnieki pie uniformas nēsā arī redzamu personas identifikāciju un zilu rokas apsēju ar Eiropas Savienības un aģentūras atšķirības zīmēm. Identificēšanas nolūkos attiecībā pret Albānijas Republikas valsts iestādēm vienības dalībnieki vienmēr nēsā līdzi 7. pantā minēto akreditācijas dokumentu.

               5.Veicot uzdevumus, vienības dalībnieki var nēsāt dienesta ieročus, munīciju un aprīkojumu, kā tas ir atļauts saskaņā ar piederības dalībvalsts tiesību aktiem. Albānijas Republika pirms vienības dalībnieku izvietošanas informē aģentūru par atļautajiem dienesta ieročiem, munīciju un aprīkojumu, kā arī par attiecīgo tiesisko regulējumu un to izmantošanas nosacījumiem un .

               6.Veicot uzdevumus un īstenojot pilnvaras, vienības dalībniekiem ar piederības dalībvalsts un Albānijas Republikas piekrišanu Albānijas Republikas robežsargu vai citu attiecīgo darbinieku klātbūtnē un saskaņā ar Albānijas Republikas tiesībām ir atļauts pielietot spēku, tostarp dienesta ieročus, munīciju un aprīkojumu. Albānijas Republika var atļaut vienības dalībniekiem pielietot spēku, ja Albānijas Republikas robežsargu vai citu attiecīgo darbinieku nav klāt. Operatīvajā plānā nosaka iestādi, kas piešķir piederības dalībvalsts piekrišanu.

               7.Albānijas Republika var atļaut vienības dalībniekiem piekļūt tās datubāzei, ja tas ir nepieciešams, lai sasniegtu operatīvos mērķus, kas noteikti operatīvajā plānā, un atgriešanas operāciju nolūkos. Vienības dalībnieki izmanto piekļuvi tikai tādiem datiem, kas ir nepieciešami to uzdevumu veikšanai un pilnvaru īstenošanai, kā tas noteikts operatīvajā plānā vai nepieciešams atgriešanas operāciju nolūkos. Albānijas Republika pirms vienības dalībnieku izvietošanas informē aģentūru par valsts datubāzēm, kurām var piekļūt. Šādu piekļuvi veic saskaņā ar Albānijas Republikas datu aizsardzības tiesību aktiem.

               5. pants

               Darbības apturēšana un izbeigšana

               1.Ja Albānijas Republika neievēro šā nolīguma vai operatīvā plāna noteikumus, aģentūras izpilddirektors darbību var apturēt vai izbeigt pēc tam, kad par to rakstiski ir informējis Albānijas Republiku. Izpilddirektors informē Albānijas Republiku par attiecīgajiem iemesliem.

               2.Ja aģentūra vai jebkura iesaistītā dalībvalsts neievēro šā nolīguma vai operatīvā plāna noteikumus, Albānijas Republika darbību var apturēt vai izbeigt pēc tam, kad par to ir rakstiski informējusi aģentūru. Albānijas Republika informē aģentūru par attiecīgajiem iemesliem.

               3.Aģentūras izpilddirektors vai Albānijas Republika var apturēt vai izbeigt darbību jo īpaši gadījumos, kad tiek pārkāptas pamattiesības, netiek ievērots neizraidīšanas princips vai datu aizsardzības noteikumi.

               4.Darbības izbeigšana neietekmē tiesības vai pienākumus, kas rodas, piemērojot šo nolīgumu vai operatīvo plānu pirms šādas izbeigšanas.

               6. pants
               Vienības dalībnieku privilēģijas un imunitāte

               1.Vienības dalībnieku dokumenti, sarakste un īpašums ir neaizskarams, izņemot gadījumus, ja piemēro izpildes pasākumus, kurus atļauts veikt saskaņā ar 7. punktu.

               2.Vienības dalībniekiem ir imunitāte pret Albānijas Republikas krimināltiesisko jurisdikciju par darbībām, kas veiktas, pildot oficiālajās funkcijās paredzētās darbības saskaņā ar operatīvo plānu.

               Gadījumā, ja pastāv pieņēmums, ka vienības dalībnieks ir izdarījis noziedzīgu nodarījumu, nekavējoties informē aģentūras izpilddirektoru un piederības dalībvalsts kompetento iestādi. Pirms tiesvedības sākuma aģentūras izpilddirektors pēc rūpīgas visu piederības dalībvalsts kompetentās iestādes un Albānijas Republikas kompetentās iestādes sniegtā faktu izklāsta izskatīšanas, tiesai apliecina, vai attiecīgā darbība veikta, pildot oficiālajos pienākumos paredzētās darbības saskaņā ar operatīvo plānu. Kamēr tiek gaidīts aģentūras izpilddirektora apliecinājums, aģentūra un piederības dalībvalsts atturas no jebkuriem pasākumiem, kas varētu apdraudēt iespējamo turpmāko vienības dalībnieka kriminālvajāšanu, ko veic Albānijas Republikas kompetentās iestādes.

               Ja darbība veikta, pildot oficiālās funkcijas, tiesvedību nesāk. Ja darbība nav veikta, pildot oficiālās funkcijas, tiesvedību var turpināt. Albānijas Republikas jurisdikcijai aģentūras izpilddirektora apliecinājums ir saistošs. Vienības dalībniekiem piešķirtās privilēģijas un imunitāte pret Albānijas Republikas krimināltiesisko jurisdikciju neatbrīvo tos no piederības dalībvalsts jurisdikcijas.

               3.Vienības dalībniekiem ir imunitāte pret Albānijas Republikas civiltiesisko un administratīvo jurisdikciju par darbībām, kas veiktas, pildot oficiālajās funkcijās paredzētās darbības saskaņā ar operatīvo plānu. Ja kāda tiesa ierosina civiltiesvedību pret vienības dalībniekiem, par to nekavējoties paziņo aģentūras izpilddirektoram un piederības dalībvalsts kompetentajai iestādei. Pirms tiesvedības sākuma aģentūras izpilddirektors pēc rūpīgas visu piederības dalībvalsts kompetentās iestādes un Albānijas Republikas kompetentās iestādes sniegtā faktu izklāsta izskatīšanas, tiesai apliecina, vai vienības dalībnieki ir veikuši attiecīgo darbību, pildot oficiālajās funkcijās paredzētās darbības saskaņā ar operatīvo plānu.

               Ja darbība veikta, pildot oficiālās funkcijas, tiesvedību nesāk. Ja darbība nav veikta, pildot oficiālās funkcijas, tiesvedība var turpināties. Aģentūras izpilddirektora apliecinājums ir saistošs Albānijas Republikas jurisdikcijā. Ja tiesvedību sāk vienības dalībnieks, viņš zaudē imunitāti pret jurisdikciju attiecībā uz visām pretprasībām, kas ir tieši saistītas ar galveno prasību.

               4.Piederības dalībvalsts vajadzības gadījumā var atcelt vienības dalībnieku imunitāti pret Albānijas Republikas krimināltiesisko, civiltiesisko un administratīvo jurisdikciju. Šādai atcelšanai vienmēr jābūt tūlītējai atcelšanai.

               5.Vienības dalībniekiem nav pienākuma sniegt liecības tiesā.

               6.Ja kaitējumu ir nodarījis vienības dalībnieks, pildot oficiālajās funkcijās paredzētas darbības saskaņā ar operatīvo plānu, Albānijas Republika ir atbildīga par jebkuru kaitējumu.

               Ja kaitējums nodarīts rupjas nolaidības vai tīša pārkāpuma dēļ vai ja iesaistītās dalībvalsts vienības dalībnieks darbību nav veicis, pildot oficiālās funkcijas, Albānijas Republika ar izpilddirektora starpniecību var pieprasīt, lai attiecīgā iesaistītā dalībvalsts maksā kompensāciju.

               Ja kaitējums nodarīts rupjas nolaidības vai tīša pārkāpuma dēļ, vai, ja vienības dalībnieks, kurš ir aģentūras darbinieks, darbību nav veicis, pildot oficiālās funkcijas, Albānijas Republika var pieprasīt, lai aģentūra maksā kompensāciju.

               Ja Albānijas Republikā kaitējums radies force majeure dēļ, ne Albānijas Republika, ne iesaistītā dalībvalsts, ne aģentūra, nenes nekādu atbildību.

               7.Vienības dalībniekiem nevar piemērot izpildes pasākumus, izņemot gadījumus, ja pret viņiem sāk civiltiesvedību, kas nav saistīta ar oficiālajām funkcijām.

               Vienības dalībnieku īpašumu, par ko aģentūras izpilddirektors apliecina, ka tas ir vajadzīgs minētā personāla oficiālo funkciju izpildei, nevar arestēt, izpildot tiesas nolēmumu, lēmumu vai rīkojumu. Uz vienības dalībniekiem civiltiesvedībā neattiecas personas brīvības ierobežojumi vai kādi citi ierobežojoši pasākumi.

               8.Vienības dalībnieku imunitāte pret Albānijas Republikas jurisdikciju neatbrīvo tos no attiecīgo piederības dalībvalstu jurisdikcijas.

               9.Attiecībā uz vienības dalībnieku sniegtiem pakalpojumiem aģentūrai vienības dalībnieki ir atbrīvoti no sociālā nodrošinājuma noteikumiem, kas var būt spēkā Albānijas Republikā.

               10.Vienības dalībnieki Albānijas Republikā ir atbrīvoti no jebkāda veida nodokļiem, ko ietur no algas un ienākumiem, kurus tiem maksā aģentūra vai piederības dalībvalstis, kā arī no ienākumiem, ko viņi saņem ārpus Albānijas Republikas.

               11.Albānijas Republika saskaņā ar normatīvajiem aktiem, ko tā var pieņemt, ļauj ievest priekšmetus vienības dalībnieku personiskām vajadzībām un atbrīvo šādus priekšmetus no visiem muitas nodokļiem, citiem nodokļiem un saistītiem maksājumiem, kas nav maksa par glabāšanu, transportu un tamlīdzīgiem pakalpojumiem. Albānijas Republika atļauj arī šādu priekšmetu eksportu.

               12.Vienības dalībnieku personiskā bagāžu var pārbaudīt tikai tad, ja ir pamatotas aizdomas, ka tajā ir priekšmeti, kas nav paredzēti vienības dalībnieka personiskai lietošanai, vai priekšmeti, kuru imports vai eksports Albānijas Republikā ir aizliegts ar likumu vai uz kuriem attiecas tās karantīnas noteikumi. Šādas personīgās bagāžas pārbaudi veic vienīgi attiecīgās vienības dalībnieka(-u) vai aģentūras pilnvarota pārstāvja klātbūtnē.

               7. pants
               Akreditācijas dokuments

               1.Aģentūra sadarbībā ar Albānijas Republiku katram vienības dalībniekam izsniedz dokumentu Albānijas Republikas oficiālajā(-ās) valodā(-ās) un vienā no Eiropas Savienības iestāžu oficiālajām valodām identificēšanas nolūkos attiecībā pret Albānijas Republikas valsts iestādēm un nolūkā apliecināt šāda dokumenta turētāja tiesības veikt uzdevumus un īstenot pilnvaras, kas minētas šā nolīguma 4. pantā un operatīvajā plānā. Dokumentā ir iekļauti šādi dati par dalībnieku: vārds, uzvārds un valstspiederība; dienesta pakāpe vai amata nosaukums; nesen uzņemta fotogrāfija digitālā formātā un uzdevumi, kurus viņš ir pilnvarots veikt izvietošanas laikā.

               2.Akreditācijas dokuments kopā ar derīgu ceļošanas dokumentu vienības dalībniekam ļauj ieceļot Albānijas Republikā bez vīzas vai iepriekšējas atļaujas.

               3.Akreditācijas dokumentu darbības beigās nodod aģentūrai. Par to tiek informētas Albānijas kompetentās iestādes.

               8. pants
               Pamattiesības

               1.Veicot uzdevumus un īstenojot pilnvaras, vienības dalībnieki pilnībā ievēro pamattiesības un pamatbrīvības, tostarp attiecībā uz piekļuvi patvēruma procedūrām, cilvēka cieņu, spīdzināšanas un necilvēcīgas vai pazemojošas attieksmes aizliegumu, tiesības uz brīvību, neizraidīšanas principu un kolektīvās izraidīšanas aizliegumu, bērna tiesības un tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību. Veicot uzdevumus un īstenojot pilnvaras, viņi patvaļīgi nediskriminē personas dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma, dzimumorientācijas vai dzimtes identitātes dēļ. Visi pasākumi, ko darbinieki veic, veicot uzdevumus un īstenojot pilnvaras, un kas skar pamattiesības un pamatbrīvības, ir samērīgi ar šo pasākumu mērķiem un ievēro šo pamattiesību un pamatbrīvību būtību.

               2.Ikvienai Pusei ir sūdzību mehānisms, kas vajadzīgs, lai izskatītu iespējamos pamattiesību pārkāpumus, ko tās personāls varētu būt veicis, pildot savas oficiālās funkcijas tādas kopīgas operācijas, ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākuma vai atgriešanas operācijas laikā, uz kuru attiecas šis nolīgums.

               9. pants
               Personas datu apstrāde

               1.Vienības dalībnieki apstrādā personas datus tikai tad, ja tas vajadzīgs, lai veiktu uzdevumus un īstenotu pilnvaras, kas nepieciešams, lai Albānijas Republika, aģentūra vai iesaistītās dalībvalstis to īstenotu.

               2.Personas datu apstrāde Albānijas Republikā notiek saskaņā ar tās tiesību aktiem.

               3.Uz personas datu apstrādi administratīvos nolūkos, ko veic aģentūra un iesaistītā(-ās) dalībvalsts(-is), tostarp nosūtot personas datus uz Albānijas Republiku, attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti, Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti, Padomes 2008. gada 27. novembra Pamatlēmums 2008/977/TI par tādu personas datu aizsardzību, ko apstrādā, policijas un tiesu iestādēm sadarbojoties krimināllietās, un aģentūras pieņemtie pasākumi Regulas (EK) Nr. 45/2001 piemērošanai, kā minēts Regulas (ES) 2016/1624 45. panta 2. punktā.

               4.Gadījumā, ja apstrāde ietver personas datu nosūtīšanu, dalībvalstis un aģentūra personas datu nosūtīšanas brīdī uz Albānijas Republiku norāda ikvienu vispārīgu vai konkrētu ierobežojumu piekļuvei šiem datiem vai to izmantošanai, tostarp attiecībā uz pārsūtīšanu, dzēšanu vai iznīcināšanu. Ja vajadzība pēc šādiem ierobežojumiem kļūst acīmredzama pēc personas datu nosūtīšanas, tad tās attiecīgi informē Albānijas Republiku.

               5.Personas datus, kas darbības laikā savākti administratīvos nolūkos, aģentūra, iesaistītās dalībvalstis un Albānijas Republika var apstrādāt atbilstīgi datu aizsardzības jomā piemērojamiem tiesību aktiem.

               6.Aģentūra, iesaistītās dalībvalstis un Albānijas Republika katras darbības beigās izstrādā kopīgu ziņojumu par šā panta 1.–5. punkta piemērošanu. Šo ziņojumu nosūta aģentūras pamattiesību amatpersonai un datu aizsardzības inspektoram. Viņi sniedz ziņojumu aģentūras izpilddirektoram.

               10. pants

               Kompetentās iestādes šā nolīguma īstenošanai

               1.Kompetentā iestāde šā nolīguma īstenošanai Albānijas Republikā ir Iekšlietu ministrija.

               2.Kompetentā iestāde šā nolīguma īstenošanai Eiropas Savienībā ir aģentūra.

               11. pants
               Domstarpības un interpretācija

               1.Visus jautājumus, kas rodas saistībā ar šā nolīguma piemērošanu, kopīgi izskata Albānijas Republikas kompetento iestāžu pārstāvji un aģentūras pārstāvji, konsultējoties ar attiecīgo dalībvalsti vai dalībvalstīm, kas robežojas ar Albānijas Republiku.

               2.Ja iepriekš nav panākts izlīgums, domstarpības par šā nolīguma interpretāciju vai piemērošanu izšķir tikai sarunu ceļā starp Albānijas Republiku un Eiropas Komisiju, kas apspriežas ar ikvienu dalībvalsti, kas robežojas ar Albānijas Republiku.

               12. pants
               Nolīguma stāšanās spēkā, darbības laiks un izbeigšana

               1.Puses apstiprina šo nolīgumu saskaņā ar savām iekšējām juridiskajām procedūrām.

               2.Šis nolīgums stājas spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad Puses ir paziņojušas viena otrai, ka ir pabeigtas 1. punktā minētās iekšējās juridiskās procedūras.

               3.Šis nolīgums ir spēkā nenoteiktu laiku. Nolīgumu var izbeigt, Pusēm rakstiski vienojoties, vai vienpusēji pēc vienas Puses iniciatīvas. Šādā gadījumā Puse, kas vēlas to apturēt vai izbeigt, par to rakstiski informē otru Pusi. Nolīguma darbība tiek izbeigta otrā mēneša pirmajā dienā, kurš seko paziņojuma sniegšanas mēnesim.

               4.Paziņojumus, kas veikti saskaņā ar šo pantu, nosūta Eiropas Savienības gadījumā Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariātam un Albānijas Republikas gadījumā Albānijas Republikas Ārlietu ministrijai.

               Vieta: …, datums: ….

               Sagatavots divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, horvātu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu, zviedru un albāņu valodā, un visi teksti ir vienlīdz autentiski.

               Paraksti:

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA ATTIECĪBĀ UZ ISLANDI, NORVĒĢIJU, ŠVEICI UN LIHTENŠTEINU

               Līgumslēdzējas Puses ņem vērā ciešās attiecības starp Eiropas Savienību un Norvēģiju, Islandi, Šveici un Lihtenšteinu, jo īpaši ņemot vērā 1999. gada 18. maija un 2004. gada 26. oktobra nolīgumus par minēto valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā.

               Šādos apstākļos ir vēlams, ka Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas iestādes, no vienas puses, un Albānijas Republika, no otras puses, nekavējoties noslēdz divpusējus nolīgumus par darbībām, ko Albānijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra, ar tādiem pašiem nosacījumiem kā šajā nolīgumā.