|

52011PC0267

/* COM/2011/0267 galīgā redakcija - NLE 2011/0116 */  PADOMES LĒMUMS par Starptautiskās kaučuka pētījumu grupas grozīto statūtu un reglamenta noslēgšanu Eiropas Savienības vārdā Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par Starptautiskās kaučuka pētījumu grupas grozīto statūtu un reglamenta noslēgšanu Eiropas Savienības vārdā

	PASKAIDROJUMA RAKSTSEiropas Savienība kļuva par Starptautiskās kaučuka pētījumu grupas (SKPG) locekli, pamatojoties uz Padomes 2002. gada 22. jūlija Lēmumu (2002/651/EK) par Kopienas piedalīšanos Starptautiskajā kaučuka pētījumu grupā.Pēc AK izstāšanās no SKPG, 2008. gada 1. jūlijā SKPG delegāciju vadītāji pieņēma lēmumu grupas galveno mītni pārcelt uz Singapūru, un bija nepieciešams attiecīgi pielāgot SKPG statūtu atbilstošos noteikumus.Izpildu komitejas 2008. gada 12.–13. februāra sanāksmē un delegāciju vadītāju 2008. gada 5. – 6. marta sanāksmē tika nolemts veikt pamatīgāku statūtu un reglamenta pārskatīšanu, cita starpā grozot jēdziena “grupas locekļi” vai “valstis” definīciju, lai ņemtu vērā Eiropas Savienības īpašo juridisko statusu.Padome ir pilnvarojusi Komisiju sākt sarunas par Starptautiskās kaučuka pētījumu grupas statūtu pārskatīšanu[1]. Šajā pilnvarojumā ir iekļauti arī sarunu norādījumi. Sarunās par statūtu un reglamenta grozījumiem Komisija precīzi ievēroja minētos norādījumus, un sarunu iznākums atbilst Komisijas sarunu pilnvarojuma noteikumiem.SKPG sastāvs ir ievērojami mainījies, tā iemesls galvenokārt ir vairāku grupas locekļu izstāšanās vai plānotā izstāšanās, kas atlikušajiem grupas locekļiem rada lielāku budžeta iemaksu slogu. Sarunu gaitā Komisija atbilstoši sarunu pilnvarojumam mēģināja panākt fiksēto un mainīgo iemaksu pārdalīšanu par labu mainīgajām iemaksām, lai samazinātu finansiālo slogu grupas dalībniekiem, kas ir jaunattīstības valstis ar nelielu rūpniecības apjomu. Tomēr sarunu noslēgumā citi SKPG grupas locekļi bija piekrituši tikai nedaudziem grozījumiem.Vienošanos par SKPG statūtu un jaunā reglamenta grozījumu projekta galīgo redakciju panāca delegāciju vadītāju ārkārtas sanāksmē 2010. gada 18.–19. novembrī, un to oficiāli pieņēma delegāciju vadītāju sanāksmē 2011. gada DD. MMMM[2]. Padome ar Lēmumu 2011/XXX[3] ir lēmusi par to, ka Eiropas Savienībai ir jāparaksta SKPG grozītie statūti un reglaments.Tādēļ saskaņā ar 218. panta 6. punktu ir nepieciešams Padomes lēmums par nolīguma noslēgšanu.2011/0116 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar Starptautiskās kaučuka pētījumu grupas grozīto statūtu un reglamenta noslēgšanu Eiropas Savienības vārdāEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 3. un 4. punktu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) un v) apakšpunktu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,saņēmusi Eiropas Parlamenta piekrišanu,tā kā:1.  Pēc vairākām sarunu kārtām 2010. gada 18.–19. novembrī Starptautiskās kaučuka pētījumu grupas delegāciju vadītāji vienojās par grupas statūtu un reglamenta grozījumiem.2.  Eiropas Savienība ir Starptautiskās kaučuka pētījumu grupas sastāvā.3.  ES dalībvalstis, kas pašlaik ir Starptautiskās kaučuka pētījumu grupas locekļi, ir oficiāli paziņojušas par izstāšanos no grupas, un izstāšanās datums ir 2011. gada 1. jūlijs.4.  Grozīto statūtu un reglamenta pieņemšana ir nepieciešama, lai apstiprinātu grupas jauno galvenās mītnes vietu un paredzētu precīzi formulētus noteikumus par ES statusu grupā, kā arī pielāgotu organizatorisko struktūru, budžeta iemaksas un lēmumu pieņemšanas procedūras,5.  Padome 2011/XXX Lēmumā ir nolēmusi, ka Eiropas Savienība, SKPG delegāciju vadītāju sanāksmē labvēlīgi balsojot par abiem minētajiem tekstiem, parakstīs grozītos statūtus un reglamentu, kad pēc to noslēgšanas būs saņemts rakstisks apstiprinājums.6.  Ir lietderīgi noslēgt grozītos statūtus un reglamentu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Eiropas Savienības vārdā apstiprina Starptautiskās kaučuka pētījumu grupas grozītos statūtus un reglamentu.Šim lēmumam ir pievienots grozīto statūtu un reglamenta teksts.2. pantsPadomes priekšsēdētājs ar šo tiek pilnvarots izraudzīties personu(-as), kam ir tiesības Starptautiskās kaučuka pētījumu grupas ģenerālsekretāram rakstiski apliecināt to, ka Savienība piekrīt uzņemties saistības saskaņā ar grozītajiem statūtiem un reglamentu, un saskaņā ar grozīto statūtu XVI panta 2. punktu iesniegt šim lēmumam pievienoto kompetences deklarāciju.3. pantsSaskaņā ar grozīto statūtu IX pantu Savienību Starptautiskās kaučuka pētījumu grupas delegāciju vadītāju sanāksmēs pārstāvēs Komisijas pārstāvji.Dalībvalstis delegāciju vadītāju sanāksmēs var piedalīties Eiropas Savienības delegācijas sastāvā.4. pantsŠis lēmums stājas spēkā tā publicēšanas dienā. To publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPIELIKUMSStarptautiskās kaučuka pētījumu grupas statūtiPriekšvārdsStarptautiskā kaučuka pētījumu grupa (turpmāk “grupa”) ir dibināta 1944. gadā Apvienotajā Karalistē kā atzīta starptautiska organizācija. Grupas mītne kopš 2008. gada 1. jūlija ir Singapūrā, saglabājot starptautiskas organizācijas statusu.I Mērķi1. Grupa nodrošina apspriežu iespējas par jautājumiem, kas skar dabiskā un mākslīgā kaučuka ražošanu, patēriņu un tirdzniecību. SKPG mērķis ir vākt un izplatīt visaptverošu statistikas informāciju par pasaules kaučuka rūpniecību, tādējādi uzlabojot pārskatāmību kaučuka tirgos un attiecībā uz tendencēm kaučuka jomā.2. Grupa var sadarboties ar citām starptautiskām organizācijām, kurām ir nozīme tās mērķu sasniegšanā.II Uzdevumi1. Grupa regulāri tiekas locekļiem izdevīgā laikā un vietā, lai pārskatītu statistikas stāvokli un apspriestu kopīgus kaučuka nozares jautājumus.2. Grupa veic vai uzdod veikt tai nepieciešamus pētījumus par situāciju, kāda pasaulē ir attiecībā uz kaučuku, īpašu uzmanību veltot vispusīgas informācijas ieguvei par piedāvājuma un pieprasījuma stāvokli un tā iespējamo attīstību.III Definīcijas1. “ Grupa ” ir Starptautiskā kaučuka pētījumu grupa (SKPG).2. “ Delegāciju vadītāji ” ir grupas augstākā vadība, ko veido grupas locekļu pārstāvji.3. “ Mītnes valsts ” ir grupas loceklis, ar kuru grupa ir noslēgusi mītnes līgumu.4. Šajos statūtos jebkuru norādi uz “ grupas locekli ” vai “ valsti ” skaidro kā norādi uz Eiropas Savienību un tādām starpvaldību organizācijām, kuru ekskluzīvā kompetencē ietilpst šajos statūtos reglamentētie jautājumi un pienākumi saistībā ar sarunām par starptautiskiem nolīgumiem, to noslēgšanu un piemērošanu, un it īpaši saistībā ar preču nolīgumiem.5. “ Pasaules kaučuka samits ” ir sabiedriska rūpniecības pārstāvju un valdību konference, ko organizē SKPG.6. “ Dabiskā kaučuka ražotājs ” ir grupas loceklis, kura dabiskā kaučuka produkcijas apjoms pārsniedz patērētā dabiskā kaučuka apjomu.7. “ Kaučuka patērētājs ” ir grupas loceklis, kas nav dabiskā kaučuka ražotājs.8. “ Dabiskais kaučuks ” ir ražojums, ko iegūst no Brazīlijas hevejas ( Hevea brasiliensis ) koka piensulas.9. “ Sintētiskais kaučuks ” ir termoreaktīvi elastomēri, kurus iegūst polimerizācijas procesā, proti, ķīmiskā reakcijā no monomēriem veidojot polimērus.10. “ Kaučuks ” ir dabiskais kaučuks vai sintētiskais kaučuks, izņemot reģenerētu kaučuku.11. “ Vienkāršs balsu vairākums ” ir balsu pārsvars.IV Galvenā mītneGrupas galvenā mītne atrodas grupas locekļa teritorijā, un tajā darbu veic grupas sekretariāts.V Dalība1. Grupā var piedalīties valstis, kas ir ieinteresētas dabiskā un mākslīgā kaučuka ražošanā, patēriņā vai tirdzniecībā.2. Grupas dalībnieki iedalāmi divās kategorijās: dabiskā kaučuka ražotāji un kaučuka patērētāji.VI Grupas locekļu pienākumi1. Locekļi apņemas pielikt visas pūles, lai sniegtu sekretariātam precīzus statistikas datus, kas attiecas uz kaučuka ražošanu, patēriņu un tirdzniecību katra locekļa attiecīgajā teritorijā, kā arī citu informāciju, kas ir būtiska pašreizējiem aprēķiniem un turpmākajām tendencēm.2. Ja grupas loceklis divus gadus pēc kārtas nav sniedzis prasītos precīzos statistikas datus un informāciju bez pietiekama pamatojuma, delegāciju vadītāji veic pasākumus, kurus tie uzskata par piemērotiem.VII Balsošanas tiesības un procedūras1. Grupas locekļiem kopā ir 100 balsis.2. Balsis locekļu starpā sadala atbilstoši to attiecīgajai gada iemaksu daļai.3. Ja grupas sastāvs mainās vai kādam no grupas locekļiem, pamatojoties uz jebkuru noteikumu, aptur vai atjauno balsošanas tiesības, pirms nākamās balsošanas grupas locekļiem balsis pārrēķina un pārdala.4. Katram loceklim ir tiesības balsot ar tam piederošo balsu skaitu, un locekļiem nav tiesību sadalīt savas balsis.5. Ar rakstisku iesniegumu delegāciju vadītājiem, statistikas un ekonomikas komitejai vai citām komitejām jebkurš dabiskā kaučuka ražotājs var pilnvarot jebkuru citu dabiskā kaučuka ražotāju un jebkurš kaučuka patērētājs var pilnvarot jebkuru citu kaučuka patērētāju pārstāvēt tā intereses un balsot ar tā balsīm jebkurā sanāksmē.6. Lai nodrošinātu vienkāršu balsu vairākumu ikvienā grupas sanāksmē, ir nepieciešams grupas locekļu vienkāršs vairākums, ko veido vismaz divi dabiskā kaučuka ražotāji un divi kaučuka patērētāji.7. Balsošanas procedūras7.1. Ja iespējams, lēmumi visās sanāksmēs ir jāpieņem vienprātīgi, bez balsīm “pret”, bez iebildumiem vai nosacījumiem. Sanāksmju priekšsēdētāji vienmēr cenšas panākt vienprātību visos lēmumos un gadījumā, kad tiek izvirzīti nosacījumi, tiek atvēlēts pietiekami ilgs laiks, ja ir tāda iespēja, lai panāktu kompromisu un vienprātību.7.2. Ja pēc sanāksmes priekšsēdētāja domām kādā jautājumā nav iespējams panākt vienprātību, jautājumu nodod balsošanai.7.3. Balsošanu parasti veic tā, lai saglabātu maksimālu lēmumu pieņemšanas pārredzamību, un sanāksmes priekšsēdētājs vienīgi pēc saviem ieskatiem nosaka, vai balsošana notiek, paceļot rokas, vai pēc saraksta. Īpašos gadījumos priekšsēdētājs var lemt, ka nepieciešama attiecīgo grupas locekļu aizklāta balsošana vai balsošana pa pastu. Pēc viena vai vairāku grupas locekļu pieprasījuma priekšsēdētājs var izsludināt aizklātu balsošanu.7.4. Lēmumus, kurus nodod balsošanai, saskaņā ar 7.5. un 7.6. punktu parasti pieņem ar to dalībnieku, kas piedalās un balso, vienkāršu balsu vairākumu, ja “par” ir balsojuši vismaz divi dabiskā kaučuka ražotāji un divi kaučuka patērētāji. Ja grupas loceklis atturas no balsošanas, uzskata, kā tas nav balsojis.Ja grupas loceklis izmanto šā panta 5. panta noteikumus un balso sanāksmē, šā panta 7.4., 7.5. un 7.6. punkta nolūkā šādu locekli uzskata par klātesošu un balsojošu.7.5. Balsošanai nodotos lēmumus par:a) ģenerālsekretāra iecelšanu,b) budžeta apstiprināšanu unc) grupas locekļa tiesību apturēšanu, kā minēts XIV panta 4. punktā,pieņem ar vienkāršu balsu vairākumu klātesošo un balsojušo dabiskā kaučuka ražotāju un klātesošo un balsojušo kaučuka patērētāju grupā; un turklāt kopējais balsu skaits ir vismaz divas trešdaļas no tiem, kas bijuši klāt un balsojuši.7.6. Lēmumus para) mītnes līguma pārskatīšanu vai izbeigšanu;b) statūtu grozīšanu vai izbeigšanu;c) galvenās mītnes atrašanās vietu und) revidēto pārskatu projekta apstiprināšanupieņem tikai vienprātīgi.VIII Pasaules kaučuka samitsGrupa katru gadu satiekas grupas locekļa teritorijā. Tomēr, ja Pasaules kaučuka samitu organizē tādas valsts teritorijā, kas nav grupas loceklis, grupas sanāksmes var organizēt minētajā valstī. Ja šāds uzaicinājums nav saņemts un pieņemts, Pasaules kaučuka samits notiek mītnes valstī. Pasaules kaučuka samitā var uzaicināt dalībniekus, kas nav grupas locekļi, rūpniecības pārstāvju padomdevējus un citus ekspertus un novērotājus.IX Delegāciju vadītāji1. Katra grupas sastāvā esošā dalībvalsts ieceļ vienu pārstāvi, kam delegāciju vadītāju sanāksmēs var palīdzēt padomdevēji.2. Delegāciju vadītāji ieceļ priekšsēdētāju un priekšsēdētāja vietnieku uz diviem grupas finanšu gadiem; tos var pārvēlēt vienu reizi.3. Delegāciju vadītāju sanāksmes notiek galvenajā mītnē vai citā vietā, kā tie nolemj.4. Delegāciju vadītāji sanāk vismaz vienu reizi katra kalendāra gada pirmajā pusē un citā delegāciju vadītāju noteiktā laikā.5. Ja kādas dalībvalsts pārstāvis nevar piedalīties grupas sanāksmē, tā vietā var piedalīties aizstājējs. Šim aizstājējam ir visas pārstāvja privilēģijas, tai skaitā balsošanas tiesības.6. Delegāciju vadītāji var izveidot citas komitejas un padomdevēju grupas, ko uzskata par nepieciešamām attiecīgajā brīdī, un nosaka to sastāvu un funkcijas.7. Delegāciju vadītāji ieceļ neatkarīgus revidentus, lai veiktu grupas pārskatu revīziju.8. Delegāciju vadītāji uztic sagatavot un publicēt tai nepieciešamus pētījumus par kaučuka situāciju pasaulē un citiem jautājumiem.9. Delegāciju vadītāji pieņem grupas reglamentu.X Sekretariāts un ģenerālsekretārs1. Sekretariātu izveido, lai nodrošinātu grupas darba pienācīgu veikšanu.2. Ģenerālsekretārs ir sekretariāta vadītājs un ir atbildīgs delegāciju vadītājiem par tā darbību.3. Delegāciju vadītāji ģenerālsekretāru ieceļ uz četriem gadiem, ar iespēju šo termiņu pagarināt vēl par četriem gadiem. Delegāciju vadītāji lemj par atlases noteikumiem.4. Delegāciju vadītāji lemj par ģenerālsekretāra pienākumiem.5. Sekretariāta uzdevumos ietilpst:a) piegādāt grupai viskvalitatīvāko pieejamo informāciju par statistiku un vispārīgiem saimnieciskiem jautājumiem par kaučuku;b) sagatavot un īstenot darba programmu;c) laikā starp sanāksmēm nodrošināt saikni starp grupas locekļiem jautājumos saistībā ar kaučuku;d) veikt nepieciešamos sanāksmju sagatavošanas darbus une) uzturēt sakarus ar citām starptautiskajām organizācijām un rūpniecības pārstāvjiem, kuru darbība ir saistīta ar grupas darbu vai kura to interesē.XI Statistikas un ekonomikas komiteja1. Statistikas un ekonomikas komitejas sastāvā ir visi grupas locekļi, kas tajā vēlas darboties.2. Komiteja izmanto rūpniecības nozaru konsultatīvās grupas zināšanas.3. Komitejas dalībnieki ieceļ priekšsēdētāju un priekšsēdētāja vietnieku no komitejas dalībniekiem vai no Rūpniecības nozaru konsultatīvās grupas. Šos amatus piešķir uz diviem finanšu gadiem, un tie ir pārvēlami vienu reizi.4. Komiteja tiekas vismaz vienu reizi katrā kalendārajā gadā un citā komitejas noteiktā laikā.5. Komiteja:a) analizē un pārskata sekretariāta iesniegtos statistikas datus par kaučuka piedāvājumu un pieprasījumu;b) apstiprina, uzrauga un pārskata sekretariāta darba programmu, ievērojot visus viedokļus un Rūpniecības nozaru konsultatīvās grupas ieteikumus, unc) sniedz ieteikumus delegāciju vadītājiem par darba programmas ietvaros sagatavoto dokumentu izstrādi un publicēšanu, tostarp par ziņojuma, kas attiecas uz minētajiem dokumentiem, iesniegšanu delegāciju vadītājiem apstiprināšanai.XII Rūpniecības nozaru konsultatīvā grupa1. Delegāciju vadītāji izveido Rūpniecības nozaru konsultatīvo grupu, lai nodrošinātu saziņu un informācijas apmaiņu ar visiem kaučuka nozares posmiem, tai skaitā rūpniecības, tirdzniecības pārstāvjiem, akadēmiskajām aprindām, pētniecības un tehnoloģiju izstrādes pārstāvjiem. Delegāciju vadītāji izveido pārskatāmu procedūru, lai izraudzītos Rūpniecības nozaru konsultatīvās grupas locekļus.2. Rūpniecības nozaru konsultatīvā grupa ieceļ grupas priekšsēdētāju un priekšsēdētāja vietnieku. Šos amatus piešķir uz diviem finanšu gadiem, un tie ir pārvēlami vienu reizi.3. Rūpniecības nozaru konsultatīvā grupa:a) sagatavo viedokļus un ieteikumus sekretariāta darba programmas veidošanai;b) palīdz statistikas un ekonomikas komitejai uzraudzīt un pārskatīt sekretariāta darba programmu;c) palīdz statistikas un ekonomikas komitejai izvērtēt projektu pieteikumus, ko finansē citas struktūras und) sagatavo delegāciju vadītājiem visus ziņojumus un ieteikumus, ko uzskata par lietderīgiem.4. Rūpniecības nozaru konsultatīvā grupa tiekas vismaz vienu reizi katrā kalendārajā gadā un citā tās noteiktā laikā. grupas locekļiem attiecīgā gadījumā Rūpniecības nozaru konsultatīvās grupas sanāksmēs ir novērotāja statuss.5. Rūpniecības nozaru konsultatīvā grupa, ko pārstāv priekšsēdētājs un priekšsēdētāja vietnieks, attiecīgā gadījumā ir novērotāja delegāciju vadītāju sanāksmēs.XIII Statuss1. Grupai ir juridiskas personas statuss. Tai jo īpaši ir rīcībspēja slēgt līgumus, iegādāties un atsavināt kustamu un nekustamu īpašumu un uzsākt tiesas procesus, pamatojoties uz mītnes nolīgumu, kas noslēgts starp mītnes valsti un grupu.2. Grupas, tās ģenerālsekretāra, personāla un ekspertu, kā arī grupas locekļu pārstāvju, kas mītnes valsts teritorijā veic savus pienākumus, statusu, privilēģijas un imunitāti nosaka mītnes nolīgumā, kas noslēgts starp mītnes valsti un grupu.XIV Budžeta un finanšu noteikumi1. Grupas locekļi, pamatojoties uz vienošanos, nodrošina grupas darbībai nepieciešamos ienākumus. Visi grupas locekļi iemaksas veic mītnes valsts valūtā.2. Pamatiemaksām, ko vienādās daļās iemaksā grupas locekļi, ir jāsedz 60 % no apstiprinātā gada budžeta. Apstiprinātā budžeta atlikušie 40 % ir jāmaksā grupas locekļiem proporcionāli to kaučuka ražošanas vai patēriņa apjomam (izvēloties lielāko) trīs kalendāros gados pirms attiecīgā finanšu gada. Ja trūkst nepieciešamo statistikas datu, ģenerālsekretārs iemaksu apmēru nosaka, izmantojot labāko pieejamo informāciju, un aicina grupas locekļus vienoties par šo summu.3. Jauni grupas locekļi, kas grupai pievienojas finanšu gada laikā, līdz gada beigām maksā mēneša iemaksu. No jaunajiem grupas locekļiem saņemtās iemaksas neietekmē iemaksas, ko konkrētajā finanšu gadā veic esošie grupas locekļi, bet tās ņem vērā, aprēķinot nākamā gada iemaksas.4. Tie grupas locekļi, kas nav veikuši iemaksas par diviem gadiem, zaudē tiesības līdz parāda nomaksai un ikgadējās iemaksas veikšanai, ja vien grupa nelemj citādi.XV Grozījumi1. Delegāciju vadītāji saskaņā ar VII panta 7.6. punktu šo statūtu grozījumus pieņem vienprātīgi. Sekretariāts informē grupas locekļus par grozījumiem.2. Delegāciju vadītāji norāda grozījumu piemērošanas datumu un procedūras.XVI. Pievienošanās, izstāšanās un izslēgšana no grupas1. Pievienošanās grupai notiek ar paziņojumu ģenerālsekretāram.2. Pēc pievienošanās Eiropas Savienība vai jebkura III panta 4. punktā minētā starpvaldību organizācija sekretariātā deponē minētās organizācijas attiecīgās struktūras izdotu deklarāciju, kurā norādīts tās kompetences veids un apjoms jautājumos, uz ko attiecas šie statūti, un turpmāk informē sekretariātu par jebkādām būtiskām izmaiņām tās kompetencē. Ja Eiropas Savienība vai jebkura starpvaldību organizācija deklarē ekskluzīvu kompetenci jautājumos, uz ko attiecas šie statūti, tad šādu organizāciju dalībvalstis nav tiesīgas kļūt par grupas loceklēm un tās dalībvalstis, kas jau ir grupas locekļi, izstājas no grupas.3. Izstāšanās paziņojumu grupas loceklis rakstiski iesniedz ģenerālsekretāram līdz 1. novembrim, un tas stājas spēkā nākamā kalendārā gada 30. jūnijā. grupas locekļiem, kas paziņojumu iesniedz pēc 1. novembra, iemaksas jāsāk veikt no nākamā finanšu gada.4. Ja delegāciju vadītāji lemj, ka kāds grupas loceklis nav pildījis šajos statūtos noteiktās saistības, tie ar vienprātīgu lēmumu var izslēgt minēto grupas locekli no grupas. Grupas loceklim, kas nepilda savas saistības, nav balss tiesību jautājumos, kas skar viņu.5. Grupas locekļa finanšu saistības, kas tam pirms izstāšanās vai izslēgšanas radušās grupā saskaņā ar šiem statūtiem, neizbeidzas izstāšanās vai izslēgšanas brīdī.6. Grupas loceklim, kas ir izstājies vai izslēgts no grupas, nav tiesību saņemt likvidācijas kapitāla daļas vai citus grupas aktīvus un nav pienākuma maksāt nekādu daļu no grupas parādiem, ja tādi konstatēti, izbeidzoties šo statūtu saistībām.XVII. Izbeigšana1. Šie statūti ir spēkā līdz brīdim, kad delegāciju vadītāji vienprātīgi lemj par to saistību izbeigšanu.2. Neatkarīgi no šo statūtu saistību izbeigšanās delegāciju vadītāji turpina darbu uz laiku, kas nepārsniedz 18 mēnešus, lai veiktu grupas likvidāciju, tostarp kontu likvidāciju, un, ievērojot attiecīgos lēmumus, kurus vienprātīgi pieņem saskaņā ar VII panta 7.6. pantu, minētajā laika posmā tiem ir tādas pilnvaras un funkcijas, kādas ir nepieciešamas minētajam nolūkam.STARPTAUTISKāS KAUčUKA PēTīJUMU GRUPAS REGLAMENTSPriekšvārdsStarptautiskās kaučuka pētījumu grupas reglaments ir izstrādāts saskaņā ar Starptautiskās kaučuka pētījumu grupas statūtu IX panta 9. punktu. Šo reglamentu grupa ir pieņēmusi delegāciju vadītāju sanāksmē, kas notika [datums][vieta].1. Finanšu reglamentsFinanšu gads sākas 1. jūlijā un beidzas 30. jūnijā.1.1. Dalības iemaksas1.1.1. Dalības iemaksas jāmaksā katra gada 1. jūlijā, pamatojoties uz oficiālu sekretariāta izrakstītu rēķinu.1.1.2. Ja Grupas loceklis līdz 1. decembrim nav veicis savu iemaksu pilnā apjomā, ģenerālsekretārs sagatavo tūlītēja maksājuma pieprasījumu.1.1.3. Ja līdz 1. februārim nav veikts viss maksājums, ģenerālsekretārs par parādiem ziņo delegāciju vadītājiem. Tad delegāciju vadītāji apsver iespēju apturēt grupas locekļa balsstiesības, izņemot balsojumos par jautājumiem, kas tieši saistīti ar lēmumu par grupas likvidāciju.1.1.4. Ja līdz 1.aprīlim netiek veikts viss maksājums, delegāciju vadītāji aptur visus sekretariāta pakalpojumus grupas loceklim, ja vien atsevišķos gadījumos nav nolemts citādi.1.1.5. Ja grupas loceklis nav pilnībā veicis savu iemaksu līdz finanšu gada beigām un ja delegāciju vadītāji nelemj citādi, maksājuma vērtību saglabā, palielinot to par gada inflācijas koeficientu mītnes zemē, ko izmanto budžeta aprēķināšanai katram gadam, kurā maksājums veido parādu.1.1.6. Ģenerālsekretārs maksājuma summu aprēķina un paziņo grupas loceklim finanšu gada katra ceturkšņa beigās.1.1.7. Neviens lēmums vai rīcība saskaņā ar šīs klauzulas noteikumiem neierobežo grupas locekļa tiesības.1.2. Bankas konts1.2.1. Starptautiskā kaučuka pētījuma grupas sekretariāta bankas konts ir mītnes valstī.1.2.2. Bankas konta operācijas veic ar čekiem/elektroniskajiem bankas pakalpojumiem, kurus apstiprina:a) ģenerālsekretārs;b) viņa prombūtnē Ekonomikas un statistikas vadītājs vaic) viņu prombūtnē iecelts delegāciju vadītāju pārstāvis mītnes valstī.1.2.3. Čekus/elektroniskos bankas maksājumus, kuru summa pārsniedz SGD 15 000, apstiprina ar diviem parakstiem — sekretariāta pārstāvja un delegāciju vadītāju pārstāvja mītnes valstī parakstu.1.2.4. Sekretariāta grāmatvedību kārto pārvaldes un administrācijas vadītājs.1.2.5. Sekretariāts kontrolē visus attiecīgos mītnes valstī esošos kontus.1.2.6. Visus saņemtos naudas līdzekļus uzreiz nogulda bankā. Ģenerālsekretārs uztur avansu kontu, kura līdzekļi nepārsniedz SGD 1 000, nelieliem maksājumiem skaidrā naudā un saņemtajiem līdzekļiem.1.3. Konkursu noteikumiSekretariāts pakalpojumus iepērk, izmantojot vienu no turpmāk minētajām metodēm, pamatojoties uz noteikto Iepirkuma aplēses vērtību (IAV). Sekretariāts nepārkāpj iepirkuma procedūras noteikumus, “sadalot” IAV.1.3.1. Mazi iepirkumi, kuru IAV nepārsniedz SGD 3000 (bez PVN). Iepirkumus var veikt tieši no piegādātāja, ja a) pozīcijas cena (preču vai pakalpojumu) ir zināma no iepriekšējiem iepirkumiem vai b) cenas ir zināmas no piegādātājiem, plašsaziņas līdzekļiem vai citiem uzticamiem informācijas avotiem, piemēram, reklāmas materiāliem, interneta. Pozīcijas cenai turklāt jābūt samērīgai.1.3.2. Iepirkumi uz piedāvājumu pamata, ja IAV nepārsniedz SGD 70 000 (bez PVN). Sekretariāts aicina iesniegt piedāvājumus vismaz 3 piemērotiem piegādātājiem, pēc iespējas izvēloties lētāko piedāvājumu. Ja kādā iepirkumā neizvēlas lētāko piedāvājumu, tas pienācīgi jāpamato ar dokumentāciju. Iepirkumu lēmumus apstiprina ģenerālsekretārs.1.3.3. Iepirkumi uz konkursa pamata, ja IAV pārsniedz SGD 70 000 (bez PVN). Sekretariāts rīko konkursu, kurā piedalās vismaz 3 piemēroti piegādātāji. Sekretariāts delegāciju vadītajiem par konkursa rezultātiem sagatavo vērtējuma ziņojumu ar nepieciešamajiem ieteikumiem un komentāriem. Iepirkumu lēmumus apstiprina delegāciju vadītāji.1.4. Revidentu iecelšana1.4.1. Revidentu iecelšana saskaņā ar statūtu IX panta 7. punktu notiek, pamatojoties uz ģenerālsekretāra ieteikumu, kurš atbild par revidentu darba uzraudzību. Reizi četros gados ģenerālsekretārs aicina iesniegt piedāvājumus vismaz trim juridiski pilnvarotiem revīzijas uzņēmumiem.1.4.2. Pārskatus par neatkarīgi veiktu kontu revīziju dara pieejamus grupas locekļiem iespējami īsā laikā pēc katra finanšu gada beigām, taču ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc šā datuma, un šos pārskatus attiecīgi iesniedz apstiprināšanai nākamajā delegāciju vadītāju sanāksmē. Pēc tam SKPG tīmekļa vietnē publicē kopsavilkumu par pārbaudītajiem kontiem un bilanci.1.5. Budžets1.5.1. Ģenerālsekretāra pienākums ir ne vēlāk kā līdz katra gada 31. martam sagatavot un iesniegt delegāciju vadītājiem apstiprināšanai nākamā finanšu gada budžeta projektu.1.5.2. Ģenerālsekretāra pienākums ir apstiprināto budžetu iesniegt grupas locekļiem.1.5.3. Grupas locekļi, kas apmeklē grupas sanāksmes, paši sedz ceļa un uzturēšanās izdevumus.1.6. Kontu gada pārskats1.6.1. Pēc finanšu gada beigām ģenerālsekretārs iespējami īsā laikā visiem grupas locekļiem iesniedz kontu gada pārskatu. Kad kontu gada pārskatu apstiprinājuši delegāciju vadītāji, to apliecina priekšsēdētājs, priekšsēdētāja vietnieks, ģenerālsekretārs un revidenti.1.6.2. Pienācīgi parakstīts un apliecināts pārskats glabājas sekretariātā.2. Delegāciju vadītāju sanāksmes2.1. Delegāciju vadītāji var rīkot ārkārtas sanāksmes, ja to pieprasa vienkāršs vairākums dalībnieku vai ģenerālsekretārs ar priekšsēdētāja piekrišanu.2.2. Ģenerālsekretārs, apspriežoties ar priekšsēdētāju, informē grupas locekļus par sanāksmēm, to darba kārtību un iesniedz rakstisku paskaidrojumu vismaz 30 dienas iepriekš, izņemot ārkārtas gadījumus, kad par sanāksmi informē ne vēlāk kā 15 dienas iepriekš. Ārkārtas gadījumos informācijā norāda iemeslu.2.3. Katras sanāksmes provizorisko darba kārtību sagatavo ģenerālsekretārs, apspriežoties ar priekšsēdētāju. Ja grupas loceklis vēlas sanāksmē apspriest īpašu jautājumu, tad, ja iespējams, ģenerālsekretāru par to informē 60 dienas pirms sanāksmes sākuma, paziņojumā iekļaujot rakstisku paskaidrojumu.2.4. Grupas locekļi ne vēlāk kā piecas dienas pirms sanāksmes sākuma cenšas paziņot ģenerālsekretāram dalībnieku, vietnieku un padomdevēju, kas to pārstāvēs sanāksmē, vārdus un uzvārdus.3. Ģenerālsekretāra iecelšana3.1. Saskaņā ar statūtu X panta 3. punktu ģenerālsekretāru ieceļ, pamatojoties uz ieteikumu, ko devusi šim nolūkam speciāli izveidota Atlases komiteja.3.2. Atlases komiteju delegāciju vadītāji parasti izveido vismaz divpadsmit mēnešus pirms amatā esošā ģenerālsekretāra pilnvaru beigām.3.3. Atlases komitejā darbojas delegāciju vadītāju priekšsēdētājs, priekšsēdētāja vietnieks, kas attiecīgi ir arī Atlases komitejas priekšsēdētājs un priekšsēdētāja vietnieks un visi grupas locekļi, kas tajā vēlas piedalīties.3.4. Amatā esošais ģenerālsekretārs apmeklē Atlases komitejas sanāksmes kā padomdevējs bez balsošanas tiesībām.3.5. Grupas locekļi sedz visas izmaksas un izdevumus, kas rodas, to pārstāvjiem apmeklējot atlases komitejas sanāksmes un piedaloties atlases procedūrā.3.6. Atlases komiteja nosaka atlases kritērijus un vienojas par sludinājuma tekstu ģenerālsekretāra amatam. Sludinājumu publicē piemērotos starptautiskos saziņas līdzekļos, kā arī SKPG saziņas kanālos. Sludinājumu dara pieejamu visiem grupas locekļiem, kas to dara zināmu savās valstīs.3.7. Pieteikumus saņem ģenerālsekretārs, kas ir atbildīgs par darbā pieņemšanas procesa administratīvajiem aspektiem.3.8. Atlases komiteja tiekas, lai izraudzītos ne vairāk kā sešus pretendentus, ko aicināt uz interviju. Pieteikumu iesniedzēji ir grupas locekļu valstspiederīgie vai pilsoņi.3.9. Lai delegāciju vadītājiem ieteiktu pretendentu apstiprināšanai ģenerālsekretāra amatā, intervijas ar atlasītajiem kandidātiem rīko, lai vienbalsīgi vai vienprātīgi izvēlētos kandidātu ar nepieciešamo pieredzi, personiskajām īpašībām, objektivitāti un spēju veiksmīgi sadarboties ar grupas locekļu un citu valstu valdību augstāka līmeņa ierēdņiem, starptautiskām un privātām organizācijām. Aizstājēja kandidatūru parasti izskata gadījumā, ja izvēlētais pretendents nevar stāties amatā veselības stāvokļa vai citu iemeslu dēļ. Ja nav iespējams vienoties par vienu pretendentu, delegāciju vadītājiem var piedāvāt divus vienprātīgi izvēlētus pretendentus.3.10. Delegāciju vadītāji nosaka iecelšanas un līguma nosacījumus.3.11. Lēmumu par līguma laušanu pirms termiņa pieņem ar vienkāršu balsu vairākumu klātesošo un balsojušo dabiskā kaučuka ražotāju un klātesošo un balsojušo kaučuka patērētāju grupā; un turklāt kopējais balsu skaits ir vismaz divas trešdaļas no tiem, kas bijuši klāt un balsojuši.4. Sekretariāta darbs4.1. Pildot savus pienākumus, sekretariāts neveic tādas darbības, kas var radīt interešu konfliktu.4.2. Sekretariāts neprasa un nesaņem norādījumus no atsevišķa grupas locekļa vai no struktūras, kas ir ārpus grupas. Ģenerālsekretārs un personāls atturas no jebkādas rīcības, kas var nelabvēlīgi ietekmēt starptautiskas amatpersonas, kura pakļauta vienīgi delegāciju vadītājiem, reputāciju.4.3. Visi grupas locekļi ievēro ģenerālsekretāra un pārējā personāla pienākumus un nemēģina tos ietekmēt jautājumos, kas saistīti ar pienākumu veikšanu.4.4. Sekretariāts cenšas nodrošināt, lai informācija, kuru tas publicē, neskar to personu vai uzņēmumu darbības konfidencialitāti, kuri ražo, pārstrādā, pārdod vai patērē kaučuku.4.5. Sekretariāts regulāri publicē ziņojumu par kaučuka statistikas datiem, ziņojumu par kaučuka rūpniecību, kā arī ziņojumus par projektiem un pētījumiem.5. Rūpniecības nozaru konsultatīvā grupa5.1. Rūpniecības nozaru konsultatīvās grupas sastāvā ir ne vairāk kā trīsdesmit personas ar īpašām zināšanām, un tās delegāciju vadītāji ieceļ uz laiku, kas nepārsniedz trīs gadus. Šo termiņu iespējams pagarināt vēl uz trim gadiem.5.2. Pēc delegāciju vadītāju lēmuma atjaunināt Rūpniecības nozaru konsultatīvās grupas sastāvu sekretariāts aicina kandidātus no grupas locekļiem, Rūpniecības nozaru konsultatīvās grupas un asociētajiem locekļiem iesniegt pieteikumus.5.3. Sekretariāts par šiem kandidātiem sniedz ieteikumu, ko delegāciju vadītāji izskata un izvēlas amatā ieceļamās personas.5.4. Amatā ieceļ ar delegāciju vadītāju lēmumu.5.5. Ģenerālsekretārs veic Rūpniecības nozaru konsultatīvās grupas sanāksmju moderatora funkciju.5.6. Rūpniecības nozaru konsultatīvā grupa izveido savu reglamentu, kas ir saskaņā ar Starptautiskās kaučuka grupas statūtiem un šo reglamentu.5.7. Saskaņā ar statūtiem novērotāja statuss visās grupas sanāksmēs nedod tiesības piedalīties sarunās par konfidenciāliem jautājumiem, budžetu un finansiāliem jautājumiem.5.8. Rūpniecības nozaru konsultatīvās grupas locekļi, kas apmeklē sanāksmes, paši sedz ceļa un uzturēšanās izdevumus.6. Asociētie locekļi6.1. Samaksājot attiecīgu gada dalības maksu, par asociēto locekli var kļūt ikviens uzņēmums vai organizācija, kam ir interese par kaučuka nozari.6.2. Gada dalības maksa ir SGD 3000 organizācijām un privātpersonām, kas atrodas grupas locekļu teritorijā, un SGD 6000 organizācijām un privātpersonām, kas atrodas ārpus grupas locekļu teritorijas.6.3. Asociētajiem locekļiem ir brīvi pieejama visa asociēto locekļu mājas lapā esošā informācija. Citu pieprasījumu gadījumā rodas papildu izmaksas.7. Pasaules kaučuka samitsJa grupa saņem uzaicinājumu Pasaules kaučuka samitu rīkot tādas valsts teritorijā, kas nav grupas loceklis, tā piedāvājumu apsver un pieņem vienīgi tādā gadījumā, ja ir pieejams pietiekams finansējums.8. Grozījumi un pārskatīšanaDelegāciju vadītāji jebkurā laikā var vienprātīgi grozīt vai pārskatīt šo reglamentu.Eiropas Savienības deklarācija saskaņā ar statūtu XVI panta 2. punktuSaskaņā ar Starptautiskās kaučuka grupas statūtu XVI panta 2. punktu šī deklarācija apliecina pilnvaras, ko Eiropas Savienības dalībvalstis devušas Eiropas Savienībai statūtos reglamentētajos jautājumos.Eiropas Savienība paziņo, ka saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību Eiropas Savienībai ir ekskluzīva kompetence starptautiskās tirdzniecības jautājumos, kas ir tās tirdzniecības politikas jomā, tai skaitā attiecībā uz statistikas datu sagatavošanu.Eiropas Savienības kompetenču apjoms un īstenošana pēc to būtības nepārtraukti mainās, un Eiropas Savienība vajadzības gadījumā saskaņā ar statūtu XVI panta 2. punktu papildinās vai grozīs šo deklarāciju.TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS1. PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS1.1. Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums1.2. Attiecīgās politikas jomas ABM/ABB struktūrā1.3. Priekšlikuma/iniciatīvas būtība1.4. Mērķi1.5. Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums1.6. Ilgums un finansiālā ietekme1.7. Paredzētie pārvaldības veidi2. PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI2.1. Uzraudzības un ziņošanas noteikumi2.2. Pārvaldības un kontroles sistēma2.3. Krāpšanas un pārkāpumu apkarošanas pasākumi3. PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME3.1. Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas3.2. Paredzamā ietekme uz izdevumiem3.2.1. Paredzamās ietekmes uz izdevumiem kopsavilkums3.2.2. Paredzamā ietekme uz darbības apropriācijām3.2.3. Paredzamā ietekme uz administratīvajām apropriācijām3.2.4. Saderība ar kārtējo daudzgadu finanšu shēmu3.2.5. Trešo personu dalība finansējumā3.3. Paredzamā ietekme uz ieņēmumiemTIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATSPRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTSPriekšlikuma/iniciatīvas nosaukumsPriekšlikums Padomes lēmumam par Starptautiskās kaučuka pētījumu grupas grozīto statūtu un reglamenta noslēgšanu Eiropas Savienības vārdāAttiecīgās politikas jomas ABM/ABB struktūrā[4]Konkurētspēja, rūpniecības politika, inovācijas un uzņēmējdarbība.Priekšlikuma/iniciatīvas būtība( Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību( Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību, pamatojoties uz izmēģinājuma projektu/sagatavošanas darbību[5]X Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz esošas darbības pagarināšanu( Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz darbību, kas pārveidota jaunā darbībāMērķiKomisijas daudzgadu stratēģiskie mērķi, kurus plānots sasniegt ar priekšlikumu/iniciatīvuKonkrētie mērķi un attiecīgās ABM/ABB darbībasKonkrētais mērķis Nr.1. Apstiprināt SKPG statūtu grozīto redakciju un veikt finansiālās iemaksas SKPG budžetā atbilstoši statūtiem.Attiecīgās ABM/ABB darbībasKonkurētspēja, rūpniecības politika, inovācijas un uzņēmējdarbība.Paredzamie rezultāti un ietekmeNorādīt, kāda ir priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz finansējuma saņēmējiem/mērķgrupām.SKPG mērķis is vākt un izplatīt visaptverošu statistikas informāciju par pasaules kaučuka rūpniecību, tādējādi uzlabojot pārskatāmību kaučuka tirgos un attiecībā uz tendencēm kaučuka jomā. To atbalsta Eiropas kaučuka un riepu rūpniecība, kas ir pilnībā atkarīga no dabīgā kaučuka importa. SKPG spēkā esošie statūti ir jāgroza, lai norādītu galvenās mītnes vietas maiņu (tā no Londonas pārcelta uz Singapūru), kā arī lai īstenotu dažas citas izmaiņas, proti, ieviestu skaidru jēdziena “grupas locekļi” un “dalībvalstis” definīciju, ievērojot Eiropas Savienības īpašo juridisko statusu.Rezultātu un ietekmes rādītājiNorādīt priekšlikuma/iniciatīvas īstenošanas uzraudzībā izmantojamos rādītājus.Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojumsĪstermiņa vai ilgtermiņa vajadzībasES iesaistīšanās pievienotā vērtībaLīdzīgas līdzšinējās pieredzes rezultātā gūtās atziņasSaderība un iespējamā sinerģija ar citiem attiecīgajiem instrumentiemIlgums un finansiālā ietekme( Ierobežota ilguma priekšlikums/iniciatīva-  ( Priekšlikuma/iniciatīvas darbības laiks: [DD.MM.]GGGG.–[DD.MM.]GGGG.-  ( Finansiālā ietekme: GGGG.– GGGG.X Beztermiņa priekšlikums/iniciatīva-  Īstenošana ar uzsākšanas periodu no GGGG. līdz GGGG.,-  pēc kura turpinās normāla darbība.Paredzētie pārvaldības veidi[6]X Komisijas īstenota centralizēta tieša pārvaldība( Centralizēta netieša pārvaldība , izpildes uzdevumus deleģējot:-  ( izpildaģentūrām-  ( Kopienu izveidotām struktūrām[7]-  ( valstu publiskā sektora struktūrām vai struktūrām, kas veic valsts pārvaldes uzdevumus-  ( personām, kurām ir uzticēts veikt īpašas darbības saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību V sadaļu un kuras ir noteiktas attiecīgā pamataktā Finanšu regulas 49. panta nozīmē( Dalīta pārvaldība kopā ar dalībvalstīm( Decentralizēta pārvaldība kopā ar trešām valstīm( Pārvaldība kopā ar starptautiskām organizācijām (precizēt)Ja norādīti vairāki pārvaldības veidi, sniedziet papildu informāciju iedaļā „Piezīmes”.PiezīmesPĀRVALDĪBAS PASĀKUMIUzraudzības un ziņošanas noteikumiNorādīt periodiskumu un nosacījumus.Pārvaldības un kontroles sistēmaApzinātie riskiParedzētās kontroles metodesKrāpšanas un pārkāpumu apkarošanas pasākumiNorādīt esošos vai plānotos novēršanas un aizsardzības pasākumus.Reglamentā paredzēts SKPG grāmatvedības pārskatu neatkarīga revīzija un ietverti noteikumi par piedāvājumu konkursiem un par bankas kontu pārvaldību.PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKMEAttiecīgās daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas-  Esošās budžeta izdevumu pozīcijasSarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijāmDaudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija | Budžeta pozīcija | Izdevumu veids | Iemaksas |Daudzums [Apraksts………………………...……….] | Dif./nedif. ([8]) | no EBTA valstīm[9] | no kandidātvalstīm[10] | no trešām valstīm | Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē |02.02.02.01. Atbalsts EK un Japānas Rūpniecības sadarbības centram un dalība starptautiskās pētījumu grupās | Dif. | NĒ | NĒ | NĒ | NĒ |-  No jauna veidojamās budžeta pozīcijasSarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijāmDaudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija | Budžeta pozīcija | Izdevumu veids | Iemaksas |Daudzums [Izdevumu kategorija…..] | Dif./nedif. | no EBTA valstīm | no kandidātvalstīm | no trešām valstīm | Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē |[XX.YY.YY.YY] | JĀ/NĒ | JĀ/NĒ | JĀ/NĒ | JĀ/NĒ |Paredzamā ietekme uz izdevumiemParedzamās ietekmes uz izdevumiem kopsavilkumsMiljonos EUR (3 zīmes aiz komata)Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: | 02.02. | Konkurētspēja, rūpniecības politika, inovācijas un uzņēmējdarbība. |Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)Paredzamās cilvēkresursu vajadzības-  ( Priekšlikums/iniciatīva neparedz cilvēkresursu izmantošanu-  X Priekšlikums/iniciatīva paredz cilvēkresursu izmantošanu šādā veidā:Paredzamais apjoms izsakāms veselos skaitļos (vai maksimāli ar vienu zīmi aiz komata)N gads | N+1 gads | N+2 gads | N+3 gads | N+4 gads | N+5 gads | N+6 gads |( Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki) |XX 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) | 0,2 | 0,2 | 0,2 | 0,2 | 0,2 | 0,2 | 0,2 |XX 01 01 02 (Delegācijas) |XX 01 05 01 (Netiešā pētniecība) |10 01 05 01 (Tiešā pētniecība) |( Ārštata darbinieki (izsakot ar pilnslodzes ekvivalentu — FTE)[17] |XX 01 02 01 (CA, INT, SNE, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām) |XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA un SNE delegācijās) |10 01 05 02 (CA, INT, SNE — tiešā pētniecība) |Citas budžeta pozīcijas (precizēt) |KOPĀ | 0,2 | 0,2 | 0,2 | 0,2 | 0,2 | 0,2 | 0,2 |XX ir attiecīgā politikas joma vai budžeta sadaļa.Cilvēkresursu vajadzības tiks nodrošinātas, izmantojot attiecīgā ĢD darbiniekus, kuri jau ir iesaistīti konkrētās darbības pārvaldībā un/vai ir pārgrupēti attiecīgajā ģenerāldirektorātā, vajadzības gadījumā izmantojot vadošajam ĢD gada budžeta sadales procedūrā piešķirtos papildu resursus un ņemot vērā budžeta ierobežojumus.Veicamo uzdevumu aprakstsIerēdņi un pagaidu darbinieki | ES nostājas dokumentu sagatavošana, apspriešanās ar dalībvalstīm (tai skaitā Preču darba grupā (PROBA), ES pārstāvēšana SKPG sanāksmēs |Ārštata darbinieki |Saderība ar kārtējo daudzgadu finanšu shēmu-  X Priekšlikums/iniciatīva atbilst kārtējai daudzgadu finanšu shēmai-  ( Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpārplāno attiecīgā izdevumu kategorija daudzgadu finanšu shēmā.Aprakstīt, kas jāpārplāno, norādot attiecīgās budžeta pozīcijas un summas.-  ( Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpiemēro elastības instruments vai jāpārskata daudzgadu finanšu shēma[20]Aprakstīt, kas jādara, norādot attiecīgās izdevumu kategorijas, budžeta pozīcijas un summas.Trešo personu iemaksas-  X Priekšlikums/iniciatīva neparedz trešo personu līdzfinansējumu-  Priekšlikums/iniciatīva paredz šādu līdzfinansējumu:Apropriācijas miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)N gads | N+1 gads | N+2 gads | N+3 gads | Iekļaut ietekmes atspoguļošanai vajadzīgo gadu skaitu (skat. 1.6. punktu) | Kopā |N gads | N+1 gads | N+2 gads | N+3 gads | Iekļaut ietekmes ilguma atspoguļošanai vajadzīgo aiļu skaitu (skat. 1.6. punktu) |………….. pants | | | | | | | | | |Attiecībā uz īpaši novirzāmiem dažādajiem ieņēmumiem norādīt attiecīgo(-ās) izdevumu pozīciju(-as).Norādīt ietekmes uz ieņēmumiem aprēķināšanai izmantoto metodi.[1] 11516/08 PROBA 28 RELEX 503 WTO 132 RESTREINT UE , apstiprināts COREPER, 2. daļa, 16.7.2008.[2] Ierakstīt datumu, kad tas zināms.[3] Ierakstīt atsauci, kad tā zināma[4] ABM – budžeta vadība pa darbības jomām, ABB – budžeta līdzekļu sadale pa darbības jomām.[5] Kā paredzēts Finanšu regulas 49. panta 6. punkta attiecīgi a) un b) apakšpunktā.[6] Skaidrojumus par pārvaldības veidiem un atsauces uz Finanšu regulu skatīt BudgWeb tīmekļa vietnē: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.[7] Kā paredzēts Finanšu regulas 185. pantā.[8] Dif. — diferencētās apropriācijas, nedif. — nediferencētās apropriācijas.[9] EBTA — Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācija.[10] Kandidātvalstis un attiecīgā gadījumā potenciālās kandidātvalstis no Rietumbalkāniem.[11] N gads ir gads, kurā sāk īstenot priekšlikumu/iniciatīvu.[12] Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi (kādreizējās „BA” pozīcijas), netiešā pētniecība, tiešā pētniecība.[13] N gads ir gads, kurā sāk īstenot priekšlikumu/iniciatīvu.[14] Rezultāti ir attiecīgie produkti vai pakalpojumi (piemēram, finansēto studentu apmaiņu skaits, uzbūvēto ceļu garums kilometros, utt.).[15] N gads ir gads, kurā sāk īstenot priekšlikumu/iniciatīvu.[16] Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi (kādreizējās „BA” pozīcijas), netiešā pētniecība, tiešā pētniecība.[17] CA — līgumdarbinieki, INT — pagaidu darbinieki, JED — jaunākie eksperti delegācijās, LA — vietējie darbinieki, SNE — valstu norīkotie eksperti.[18] Saskaņā ar robežlielumiem attiecībā uz ārštata darbiniekiem, ko finansē no darbības apropriācijām (kādreizējām „BA” pozīcijām).[19] Galvenokārt struktūrfondi, Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas Zivsaimniecības fonds (EZF).[20] Skatīt Iestāžu nolīguma 19. un 24. punktu.[21] Norādītajām tradicionālo pašu resursu (muitas nodokļi, cukura nodevas) summām jābūt neto summām, t.i., bruto summām, no kurām atskaitītas iekasēšanas izmaksas 25 % apmērā.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 29.6.2017
            COM(2017) 366 final
            2017/0151(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Orhūsas konvencijas pušu sanāksmes sestajā sesijā attiecībā uz atbilstības lietu ACCC/C/2008/32

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               (1)Ievads

               1998. gadā Eiropas Savienība (ES) parakstīja Orhūsas konvenciju. Tā bija un joprojām ir ļoti nozīmīga ES un tās dalībvalstīm, kā arī Austrumeiropas valstīm un bijušās Padomju Savienības valstīm, kas ir konvencijas puses. Konvencijas galvenais mērķis ir sniegt iespējas sabiedrībai vairāk iesaistīties vides jautājumos un aktīvi palīdzēt sekmīgāk saglabāt un aizsargāt vidi.

               Orhūsas konvencija ir tiešs iemesls tam, kāpēc tika pieņemta Orhūsas regula, savukārt iepriekšējie ES noteikumi par piekļuvi dokumentiem palīdzēja veidot konvencijas tekstu. Tādējādi Orhūsas konvencija un ES laika gaitā ir savstarpēji viena otru stiprinājušas un viena otrai palīdzējušas attīstīties.

               ES uzskata, ka Atbilstības komitejas konstatējumi lietā ACCC/C/2008/32 ir problemātiski, jo šajos konstatējumos nav ņemta vērā ES tiesību sistēmas specifika.

               ES joprojām atbalsta nozīmīgos Orhūsas konvencijas mērķus.

               (2)Orhūsas konvencija

               Konvencija par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (“Orhūsas konvencija”)
                  1
                ir daudzpusējs vidiskais nolīgums, ko pārrauga Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisija (ANO EEK).

               Konvencija garantē sabiedrības locekļu piekļuvi informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem. Šīs tiesības ir svarīgi rīki, kas palīdz nostiprināt iedarbīgas vides aizsardzības rīcībpolitikas.

               Orhūsas konvencija stājās spēkā 2001. gadā un pašlaik tai ir 47 puses, tostarp ES un tās dalībvalstis. Eiropas Kopiena to apstiprināja 2005. gada 17. februārī
                  2
               .

               Parakstot un apstiprinot Orhūsas konvenciju, ES nāca klajā ar deklarāciju (“ES deklarācija”), kurā tā Orhūsas struktūras informēja par “Kopienas institucionālo un juridisko kontekstu” un to, kā tā ar dalībvalstīm sadalījusi uzdevumus konvencijas aptvertajās jomās
                  3
               .

               Konvencijā noteiktie pienākumi attiecībā uz ES iestādēm un struktūrām ir īstenoti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 6. septembra Regulu (EK) Nr. 1367/2006 par to, kā Kopienas iestādēm un struktūrām piemērot Orhūsas Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (“Orhūsas regula”)
                  4
               .

               (3)Lietas priekšvēsture

               Orhūsas konvencijas Atbilstības komiteja (“Komiteja”) izvērtē pušu atbilstību konvencijas noteikumiem. 2017. gada 17. martā tā publiskoja konstatējumus lietā ACCC/C/2008/32
                  5
               , ko attiecībā uz iespēju griezties tiesu iestādēs ES līmenī ierosinājusi nevalstiskā organizācija (NVO) ClientEarth. Komiteja pauda, ka gan Līguma noteikumi par ES tiesu iestāžu pieejamību ES tiesu interpretācijā, gan administratīvajai pārskatīšanai piemērojamie Orhūsas regulas kritēriji ir pretrunā Orhūsas konvencijai.

               (4)Juridiskais konteksts

               Komiteja konstatēja, ka ir pārkāpts Orhūsas konvencijas 9. panta 3. un 4. punkts. 3. punkts paredz, ka “katra Puse nodrošina to, ka sabiedrības pārstāvjiem, kas atbilst attiecīgās valsts tiesību aktos noteiktajiem kritērijiem, ja tādi būtu, ir pieejamas administratīvas vai tiesas procedūras, lai apstrīdētu fizisku personu vai valsts iestāžu darbību vai bezdarbību, kas pārkāpj attiecīgās valsts tiesību aktus vides jomā”. 4. punkts paredz, ka šīm procedūrām ir jānodrošina “pamatoti un efektīvi [tiesiskie līdzekļi] [..], un tām ir jābūt taisnīgām, objektīvām un ātrām, kā arī tās nav saistītas ar pārmērīgām izmaksām”.

               2.PROBLĒMA

               (1)Komitejas konstatējumi

               Komiteja uzskata, ka nedz Eiropas Savienības Tiesas judikatūra, kurā interpretēti Līguma noteikumi attiecībā uz privātpersonu piekļuvi ES tiesām Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 263. panta ceturtās daļas nozīmē, nedz arī Orhūsas regula, kas paredz, ka Komisijai jāveic vides tiesību aktu administratīva pārskatīšana, NVO un sabiedrībai nenodrošina pienācīgu piekļuvi izskatīšanas procedūrām.

               Komitejas ieskatā LESD 263. panta ceturtā daļa par privātpersonu tiesībām celt prasību par atcelšanu, kā to interpretējusi Eiropas Savienības Tiesa, ir pārāk šaura norma, ja tā attiecas tikai uz tādiem reglamentējošiem aktiem, kas personu skar tieši, bet nav saistīti ar īstenošanas pasākumiem
                  6
               .

               Turklāt Komiteja uzskata, ka Orhūsas regula nekompensē šos trūkumus, jo arī tā tikpat lielā mērā pārkāpj konvenciju šādos aspektos:

               –Orhūsas pārskatīšanas mehānismam vajadzētu būt pieejamam ne tikai NVO, bet arī citiem sabiedrības locekļiem;

               –pārskatīšanai būtu jāaptver ne tikai individuāli piemērojami akti, bet arī vispārīgi akti;

               –vajadzētu būt iespējai apstrīdēt jebkuru administratīvo aktu, kurš ir vienkārši saistīts ar vidi, ne tikai tos administratīvos aktus, kas pieņemti saskaņā ar vides tiesību aktiem;

               –vajadzētu būt iespējai izskatīt arī tādus aktus, kas nav juridiski saistoši un kam nav ārējas ietekmes
                  7
               .

               Komiteja arī uzskata, ka ES tiesu judikatūrā nav jauna pavērsiena, kas varētu nodrošināt atbilstību Konvencijai
                  8
               .

               Visbeidzot, Komiteja ieteica Eiropas Savienības Tiesas judikatūrā pilnībā ņemt vērā konvenciju vai arī ES grozīt Orhūsas regulu vai pieņemt jaunus tiesību aktus
                  9
               .

               (2)Komisijas nostāja attiecībā uz konstatējumiem

               Kā minēts iepriekš, Orhūsas konvencijas struktūras par ES tiesību sistēmas īpatnībām tika informētas ar ES deklarāciju.

               Tomēr ES deklarācija konstatējumos nepavisam nav ņemta vērā.

               Tiesā veiktās pārskatīšanas sistēmas specifika ES līgumos ir rūpīgi izstrādāta tā, lai ikvienam Savienības iedzīvotājam būtu piekļuve tiesu iestādēm. ES pasākumu pārskatīšana tiesā neaprobežojas tikai ar tiešas prasības celšanu ES tiesās, proti, to var darīt arī nacionālā tiesā, kura var — un dažos gadījumos tas jādara obligāti — apšaubīt pasākuma likumīgumu un šajā sakarā griezties Eiropas Savienības Tiesā, kura ES aktu vai pasākumu var pasludināt par spēkā neesošu.

               Konkrēti, attiecībā uz prasībām, ko fiziskas vai juridiskas personas iesniedz ES tiesās par ES pasākumiem, kas pieņemti saskaņā ar vides tiesību aktiem, LESD 263. panta ceturtā daļa nosaka, ka “[..] var celt prasību par tiesību aktu, kas adresēts šai personai vai kas viņu skar tieši un individuāli, un par reglamentējošu aktu, kas viņu skar tieši, bet nav saistīts ar īstenošanas pasākumiem”.

               Šajā noteikumā un senākos noteikumos minētos nosacījumus ir interpretējusi Eiropas Savienības Tiesa savā judikatūrā, kurā nozīmīgākā lieta, kas attiecas uz “skar individuāli” interpretāciju ir Plaumann lieta
                  10
               , kurā Eiropas Savienības Tiesa lēma, ka “tiesību subjekti, kas nav lēmuma adresāti, var apgalvot, ka ir individuāli skarti, tikai tad, ja šis lēmums viņus aizskar viņiem raksturīgu īpašu pazīmju dēļ vai tādu faktisko apstākļu dēļ, kas viņus atšķir no visām citām personām, un tādējādi viņus individualizē tieši tāpat kā lēmuma adresātu”. Eiropas Savienības Tiesa Plaumann judikatūru laika gaitā ir pilnveidojusi, kā arī piemērojusi un pielāgojusi konkrētiem juridiskiem vai faktuāliem apstākļiem neatkarīgi no pieteikuma iesniedzēja raksturojuma
                  11
               .

               Lisabonas līgums paplašināja noteikumus par privātpersonu tiesībām celt prasību par akta atcelšanu ar pievienojumu ceturtajā daļā (“[..] un par reglamentējošu aktu, kas viņu skar tieši, bet nav saistīts ar īstenošanas pasākumiem”). Ja ir piemērojami šie nosacījumi, prasības iesniedzējam nav jāpierāda, ka apstrīdētais akts viņu skar individuāli.

               Savienības sekundārais likumdevējs nevar grozīt LESD 263. panta 4. punkta noteikumus, un tam ir jāievēro Savienības judikatūra, kas nosaka līguma pareizo interpretāciju. Tāpat arī Orhūsas konvencija nedod pamatu izdarīt atkāpi no LESD 263. panta ceturtās daļas
                  12
               .

               Papildus paplašinātajai piekļuvei ES tiesām, ko paredz LESD 263. panta ceturtā daļa, Lisabonas līgums LESD 19. panta 1. punktā īpašu nozīmi piešķīra nacionālo tiesu lomai: “Dalībvalstis nodrošina tiesību aizsardzības līdzekļus, kas ir pietiekami efektīvi tiesiskās aizsardzības nodrošināšanai jomās, uz kurām attiecas Savienības tiesības.” Šajā sakarībā Eiropas Savienības Tiesas prejudiciālo nolēmumu sistēma ir ES tiesību sistēmas stūrakmens, kā Eiropas Savienības Tiesa norādījusi Atzinumā 2/13 par Eiropas Savienības pievienošanos Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijai
                  13
               .

               Tas ir jo īpaši svarīgi ES vides tiesību jomā, kurā, kā 2015. gadā Eiropas Savienības Tiesa norādījusi divos virspalātas spriedumos par Orhūsas konvencijas nozīmi ES tiesību sistēmā, Savienības tiesību pašreizējā situācijā tiesu un administratīvās procedūras, kas attiecas uz vides tiesību aktiem, galvenokārt ietilpst dalībvalstu tiesībās
                  14
               .

               Komisijas ieskatā Komitejas konstatējumi neatzīst, ka nacionālajām tiesām ir centrāla loma kā ES tiesību parastajām tiesām
                  15
               , kā arī neuzlūko LESD 267. pantā paredzēto prejudiciālo nolēmumu sistēmu par derīgu tiesiskās aizsardzības līdzekli.

               Pretēji Komitejas konstatējumos paustajam ES tiesību sistēma nodrošina pilnīgu tiesiskās aizsardzības līdzekļu klāstu
                  16
               . Personām, kas neatbilst LESD 263. panta ceturtajā daļā noteiktajiem pieņemamības kritērijiem (pat ar Lisabonas līgumu paplašinātajiem kritērijiem), joprojām ir reāla piekļuve tiesu iestādēm un tiesību tiesiskā aizsardzība, runājot par pasākumiem, kas izriet no ES tiesībām. Atkarībā no konkrētās situācijas tās var vai nu vērsties nacionālajās tiesās un lūgt, lai tās vēršas Eiropas Savienības Tiesā pēc prejudiciāla nolēmuma par spēkā esību, kā noteikts LESD 267. pantā, vai netieši pieteikt vispārpiemērojamu aktu spēkā neesību ES tiesās saskaņā ar LESD 277. pantu.

               Attiecībā uz administratīvu pārskatīšanu Komiteja, pirmkārt, aicināja ES nodrošināt vispārējas piemērojamības vidisko aktu pārskatīšanu. Taču Orhūsas konvencijā nav prasības, kas paredzētu, ka ir jāveic šādu aktu administratīva pārskatīšana, kā arī nav skaidrs, cik lielā mērā šāda pārskatīšana būtu lietderīga šai konkrētajai aktu kategorijai.

               Otrkārt, Orhūsas konvencijas 9. panta 3. punktu nevar saprast kā tādu, kas pieprasa, lai nesaistošiem aktiem bez ārējas ietekmes tiktu veikta administratīva pārskatīšana. Pasākumi, kas rada tikai tiesiskās sekas tikai administratīvajā iestādē un nenosaka tiesības vai pienākumus trešām personām, nav uzskatāmi par lēmumiem, kuri nelabvēlīgi ietekmē kādu personu.

               Šajā sakarā arī jāatgādina, ka Tiesas virspalāta 2015. gadā pauda, ka Orhūsas regula, kura attiecas tikai uz ES iestādēm un tikai uz vienu no tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, kas pieejami fiziskām personām nolūkā nodrošināt atbilstību ES tiesību aktiem vides jomā, nebija paredzēta no Orhūsas konvencijas 9. panta 3. punkta izrietošo pienākumu īstenošanai attiecībā uz nacionālajām administratīvajām vai tiesas procedūrām, kuras Savienības tiesību pašreizējā situācijā galvenokārt ietilpst dalībvalstu tiesībās. Tā kā Orhūsas regula ES tiesību aktu ietvaros nebija paredzēta kā līdzeklis Orhūsas konvencijas 9. panta 3. punkta īstenošanai, šīs tiesību normas izpildi ES tiesību sistēmā var nodrošināt, izmantojot citus līdzekļus un nevis grozot Orhūsas regulu, uz ko Komiteja uzstāja savos ieteikumos.

               (3)Konstatējumu sekas

               Komiteja ieteica, ka pušu sanāksmē būtu jāpieņem norādes, kuras Eiropas Savienības Tiesai būtu jāievēro, interpretējot Orhūsas konvenciju.

               Taču saskaņā ar pilnvaru nošķīruma principu un institucionālā līdzsvara principu, Komitejas konstatējumus nav iespējams īstenot Eiropas Savienības Tiesas judikatūras ceļā, jo spriešanā tiesas ir neatkarīgas.

               Attiecībā uz Orhūsas regulu Komiteja uzskatīja, ka kritēriji, kas regulē to, kurš var lūgt pārskatīšanu un ko var pārskatīt (ratione personae un ratione materiae), ir pārāk šauri. Ja tiktu paplašināts tvērums tā, kā to pieprasa Komiteja, tad tiesā veiktās pārskatīšanas mehānismam — un galu galā Eiropas Savienības Tiesai — varētu piekļūt milzīgs loks potenciālo tiesvedības dalībnieku, turklāt attiecībā uz aktiem, kam nav nekādu tiesisko seku, jomās, kas ir daudz plašākas par vides jautājumiem.

               Ja Orhūsas regulā tiktu izdarītas izmaiņas nolūkā paplašināt administratīvās pārskatīšanas tvērumu, šis risinājums būtiski palielinātu piekļuvi ES tiesām, kas definēta LESD un konsolidētajā judikatūrā. Tādējādi administratīvās pārskatīšanas procedūru varētu attiecināt uz pasākumiem, kas nav apstrīdami saskaņā ar 263. panta ceturto daļu; te ietilpst piemēram, dalībvalstīm adresēti lēmumi, kas tām dod iespēju pagaidu kārtā iedalīt bezmaksas siltumnīcefekta gāzu emisiju kvotas. Kā jau Vispārējā tiesa norādījusi
                  17
               , pēc tam lēmums, kas pieņemts, reaģējot uz administratīvās pārskatīšanas pieprasījumu, varētu tikt apstrīdēts, ceļot prasību par akta atcelšanu saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu, kurā iesniedzējs varētu arī apšaubīt likumības aspektus tā ES pasākuma sakarā, kas apstrīdēts, iesniedzot administratīvās pārskatīšanas prasību.

               Tāpat administratīvs akts, kura pazīme ir “individuāls raksturs” (kas ir nosacījums, lai tiktu sākta administratīvā pārskatīšana saskaņā ar Orhūsas regulas10. pantu), Vispārējās tiesas interpretācijā ir pazīme, kas būtiski neatšķiras no apstrīdama akta raksturojuma LESD 263. panta ceturtajā daļā
                  18
               . No tā izriet, ka administratīvajai pārskatīšanai pakļaujamo aktu kategorijas paplašināšana nozīmētu, ka tie kļūtu netieši apstrīdami saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu.

               Būtībā, izdarot grozījumus sekundārajos tiesību aktos, ES tiesām tiktu piešķirta jurisdikcija pār pilnīgi jaunu lietu kategoriju, kur pamatā esošie akti, uz ko attiecināta administratīvā pārskatīšana, nebūtu apstrīdami saskaņā ar LESD 263. panta ceturto daļu. Šādi grozījumi varētu novest pie tā, ka Līgumos noteiktajā tiesiskās aizsardzības sistēmā rodas būtisks disblanass.

               3.Turpmāki pasākumi Orhūsas procedūrā

               Komitejas konstatējumi tiks iesniegti apstiprināšanai Orhūsas konvencijas pušu sanāksmes sestajā sesijā, kura norisēs no 11. līdz 14. septembrim Budvā, Melnkalnē, un tādējādi tie iegūtu Orhūsas konvencijas oficiālas interpretācijas statusu un kļūtu saistoši līgumslēdzējām pusēm un konvencijas struktūrām.

               Parasti pušu sanāksmē lēmumus pieņem konsensa ceļā. Ja visi centieni panākt konsensu ir neveiksmīgi, lēmumus par būtiskiem jautājumiem pieņem ar trīs ceturtdaļu balsu vairākumu no klātesošo un balsojošo pušu skaita
                  19
               .

               4.Secinājumi

               Komitejas konstatējumi apstrīd Savienības tiesību konstitucionālos principus, kuri ir tik fundamentāli, ka ES nav iespējas konstatējumus likumīgi ievērot un izpildīt.

               Lai sīkāk paskaidrotu Savienības institucionālo satvaru, ES atbilstības procedūras gaitā lūdza Komiteju noturēt vēl vienu uzklausīšanu. Tomēr šo lūgumu Komiteja noraidīja. Komitejas konstatējumus nav nekādu iespēju pārsūdzēt. Tā kā ES nav citu iespēju, vienīgais veids, kā tā var pilnā mērā aizsargāt savas institucionālās īpatnības un ES tiesību sistēmas autonomiju, ir negatīvs balsojums pušu sanāksmē attiecībā uz konstatējumu apstiprināšanu.

               Ņemot vērā minētos apsvērumus, gaidāmajā pušu sanāksmē konstatējumi lietā ACCC/C/2008/32 ES būtu jānoraida.

               ES nostāja šajā jautājumā nemazina ES apņēmību īstenot Orhūsas konvencijas principus un mērķus.

               Pretēji iepriekšējiem atbilstības konstatējumiem, šajā konkrētajā gadījumā ir vajadzīgs Padomes lēmums LESD 218. panta 9. punkta nozīmē.

               2017/0151 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Orhūsas konvencijas pušu sanāksmes sestajā sesijā attiecībā uz atbilstības lietu ACCC/C/2008/32

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)2005. gada 17. februārī Eiropas Kopienas vārdā ar Padomes Lēmumu 2005/370/EK
                  20
                tika apstiprināta Orhūsas konvencija par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (“Orhūsas konvencija”)
                  21
               .

               (2)Savienība konvencijā noteiktos pienākumus attiecībā uz savām iestādēm un struktūrām īstenoja ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 6. septembra Regulu (EK) Nr. 1367/2006 par to, kā Kopienas iestādēm un struktūrām piemērot Orhūsas Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (“Orhūsas regula”)
                  22
               .

               (3)Saskaņā ar Orhūsas konvencijas 15. pantu tika izveidota Orhūsas konvencijas Atbilstības komiteja (“Komiteja”), kuras kompetencē ir izvērtēt pušu atbilstību konvencijas noteikumiem.

               (4)2017. gada 17. martā Savienība saņēma konstatējumus lietā ACCC/C/2008/32 attiecībā uz iespēju griezties tiesu iestādēs ES līmenī
                  23
               . Komitejas ieskatā “konkrētā konvencijas puse neizpilda konvencijas 9. panta 3. un 4. punktu attiecībā uz sabiedrības locekļu piekļuvi tiesu iestādēm, jo ne Orhūsas regula, ne ES Tiesas judikatūra neīsteno un neizpilda no minētajiem punktiem izrietošos pienākumus” (Komitejas konstatējumu 123. punkts).

               (5)Parakstot konvenciju, ES Orhūsas konvencijas struktūrām deklarēja un, apstiprinot konvenciju, atkārtoti apstiprināja, ka “Kopienas institucionālajā un juridiskajā kontekstā [..] Kopienas iestādes konvenciju piemēros saskaņā ar pašreizējiem un turpmākiem noteikumiem par piekļuvi dokumentiem un citiem attiecīgajiem Kopienas noteikumiem jomā, uz ko attiecas konvencija”.

               (6)Konstatējumi neatzīst nacionālo tiesu centrālo lomu Orhūsas konvencijas 9. panta 3. punkta īstenošanā, kā arī neuzlūko Eiropas Savienības Tiesā izmantoto ES prejudiciālo nolēmumu sistēmu par derīgu tiesiskās aizsardzības līdzekli
                  24
               .

               (7)Konstatējumos pušu sanāksmei ieteikts rīkoties tā, kā acīmredzami ir pretrunā pamatprincipiem, saskaņā ar kuriem darbojas Savienības tiesību sistēma un tās tiesā veiktās pārskatīšanas sistēma. Šajos konstatējumos nav ņemta vērā ES tiesību sistēmas specifika.

               (8)ES joprojām pilnā mērā atbalsta nozīmīgos Orhūsas konvencijas mērķus.

               (9)Minētie konstatējumi tiks iesniegti Orhūsas konvencijas pušu sanāksmes sestajā sesijā, kura norisēs 2017. gada septembrī Budvā, Melnkalnē, un tādējādi tie iegūtu Orhūsas konvencijas oficiālas interpretācijas statusu un kļūtu saistoši līgumslēdzējām pusēm un konvencijas struktūrām,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienībai jāieņem Orhūsas konvencijas pušu sanāksmes sestajā sesijā attiecībā uz atbilstības lietu ACCC/C/2008/32, ir šāda:

               –negatīvs balsojums attiecībā uz konstatējumu apstiprināšanu.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Sk. versiju, kas publicēta ANO/EEK tīmekļa vietnē

                     http://www.unece.org/fileadmin/DAM/env/pp/documents/cep43e.pdf

                  .

                     (2)
                  Padomes Lēmums 2005/370/EK (OV L 124, 17.5.2005., 1. lpp.).

                     (3)
                  ES deklarācija publicēta ANO EEK tīmekļa vietnē sadaļā “Deklarācijas un atrunas”, sk.

                     https://treaties.un.org/Pages/ViewDetails.aspx?src=IND&mtdsg_no=XXVII-13&chapter=27&clang=_en

                  .

                     (4)
                  OV L 264, 25.9.2006., 13. lpp.

                     (5)

                     http://www.unece.org/fileadmin/DAM/env/pp/compliance/C2008-32/Findings/C32_EU_Findings_as_adopted_advance_unedited_version.pdf.

                     (6)
                  Sk. konstatējumu 60.–84. punktu.

                     (7)
                  Sk. konstatējumu 85.–121. punktu.

                     (8)
                  Sk. konstatējumu 122. un 123. punktu, kā arī 81.–83. punktu.

                     (9)
                  Sk. konstatējumu 124.–126. punktu.

                     (10)
                  Spriedums Plaumann/Komisija, C-25/62, ECLI:EU:C:1963:17.

                     (11)
                  Sk., piem., spriedumu T & L Sugars Ltd and Sidul Acúcares/Komisija, C-456/13 P, ECLI:EU:C:2015:284, 63. punkts; spriedumu Inuit Tapiriit Kanatami a.o./Parlaments un Padome, C-583/11 P, ECLI:EU:C:2013:625, 72. punkts; un spriedumu Telefónica/Komisija, C-274/12 P, ECLI:EU:C:2013:852, 46. punkts.

                     (12)
                  Sk. spriedumu PAN Europe aos/Eiropas Komisija, T-600/15, kur Vispārējā tiesa paudusi, ka “Savienības noslēgtajiem starptautiskajiem nolīgumiem, tostarp Orhūsas konvencijai, nav augstāks spēks par Savienības primārajiem tiesību aktiem, tādējādi nevar tikt pieļauta atkāpšanās no LESD 263. panta ceturtās daļas, pamatojoties uz minēto konvenciju.” (rīkojuma 56. punkts; ECLI:EU:T:2016:601).

                     (13)
                  Sk. Atzinuma 2/13 198. punktu.

                     (14)
                  Spriedums Padome un Komisija/Vereniging Milieudefensie aos, C-401/12 P līdz C-403/12 P, EU:C:2015:4, 60. punkts; spriedums Padome un Komisija/Stichting Natuur en Milieu aos, C-404/12 P līdz C-405/12 P, EU:C:2015:5, 52. punkts.

                     (15)
                  Atzinums 1/09 “Vienotas sistēmas izveide strīdu izskatīšanai patentu jomā”, EU:C:2011:123, 80. punkts.

                     (16)
                  Sk., piem., spriedumu Unión de Pequenos Agricultores/Padome, C-50/00 P, ECLI:EU:C:2002:462, 40. punkts; vai EEB aos /Komisija, T-236/04 un T-241/04, ECLI:EU:T:2005:426, 66. punkts.

                     (17)
                  Spriedums Test BioTech eV aos/Komisija, T-177/13, EU:T:2016:736, 56. punkta otrais teikums.

                     (18)
                  Sk., piem., spriedumu Frank Bold Society/Komisija, T-19/13, EU:T:2015:520, 38. punkts un 44. un 45. punkts; un European Environmental Bureau/Komisija, T-565/14, EU:T:2015:559, 40.–49. punkts.

                     (19)
                  Lēmums I/1 par reglamentu (sk. 35. punktu par lēmumu pieņemšanu), sk.

                     http://www.unece.org/fileadmin/DAM/env/pp/documents/mop1/ece.mp.pp.2.add.2.e.pdf

                  .

                     (20)
                  Padomes 2005. gada 17. februāra Lēmums 2005/370/EK par to, ka Eiropas Kopienas vārdā noslēdz Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (OV L 124, 17.5.2005., 1. lpp.).

                     (21)

                     http://www.unece.org/fileadmin/DAM/env/pp/documents/cep43e.pdf.

                     (22)
                  OV L 264, 25.9.2006., 13. lpp.

                     (23)

                     http://www.unece.org/fileadmin/DAM/env/pp/compliance/C2008-32/Findings/C32_EU_Findings_as_adopted_advance_unedited_version.pdf.

                     (24)
                  Skatīt konstatējumu 58. punktu: “Lai gan tiesā veiktās pārskatīšanas sistēma ES dalībvalstu nacionālajās tiesās, tostarp iespēja lūgt prejudiciālu nolēmumu, ir nozīmīgi līdzekļi, ar ko nodrošināt ES tiesību aktu konsekventu piemērošanu un pienācīgu īstenošanu ES dalībvalstīs, tā nevar būt par pamatu tam, ka sabiedrības locekļiem vispārēji ir liegta piekļuve ES tiesām, ja tie vēlas apstrīdēt ES iestāžu un struktūru lēmumus, darbības vai bezdarbību.”


title: Priekšlikums Padomes lēmums, ar ko Apvienotajai Karalistei atļauj piemērot pasākumus, atkāpjoties no 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta, 168. panta un 169. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0752

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 26.11.2007COM(2007) 752 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMS,ar ko Apvienotajai Karalistei atļauj piemērot pasākumus, atkāpjoties no 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta, 168. panta un 169. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPRIEKšLIKUMA KONTEKSTS |110 | Priekšlikuma pamatojums un mērķi Saskaņā ar 395. panta 1. punktu 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēmu Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij piemērot īpašus pasākumus, lai atkāptos no minētās direktīvas noteikumiem ar nolūku vienkāršot PVN iekasēšanas procedūru vai lai nepieļautu noteiktu veidu nodokļu nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. Vēstulē, kas Komisijas Ģenerālsekretariātā reģistrēta 2007. gada 5. februārī, Apvienotā Karaliste lūdza atļauju arī turpmāk piemērot atkāpes pasākumus, kura piemērošanu pirmoreiz atļāva ar Padomes 1995. gada 29. jūnija Lēmumu 95/252/EK un pēc tam ar (grozīto) Padomes 1998. gada 9. marta Lēmumu 98/198/EK. Saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 395. panta 2. punktu Komisija ar 2007. gada 15. oktobra vēstuli informēja pārējās dalībvalstis par Apvienotās Karalistes pieprasījumu. Komisija 2007. gada 17. oktobra vēstulē paziņoja Apvienotajai Karalistei, ka tās rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu pieprasījuma izvērtēšanai. |120 | Vispārīgais konteksts Ar iepriekš minētajiem Padomes lēmumiem Apvienotajai Karalistei atļauts ierobežot PVN priekšnodokļa atskaitīšanas tiesības, proti, var atskaitīt tikai 50 % no PVN priekšnodokļa, ko ar nodokli apliekamās personas samaksājušas, īrējot vai nomājot vieglo automobili, kuru izmanto gan saimnieciskām, gan privātām vajadzībām, kā arī atļauts šādu vieglo automobiļu izmantošanu privātām vajadzībām neuzskatīt par pakalpojumu sniegšanu par atlīdzību. Atkāpe paredz, ka īrētājam vai nomniekam nav jāveic sīka to attālumu uzskaite, kas ar katru automobili nobraukti personīgām vajadzībām, un PVN uzskaite par automobiļa izmantošanu privātām vajadzībām. Tātad šī atkāpe būtībā ir vienkāršošanas pasākums. Šī atkāpe ir atjaunota vairākas reizes, un tās spēkā esības termiņš beigsies 2007. gada 31. decembrī. Parasti atkāpes piešķir uz noteiktu laiku, lai varētu izvērtēt, vai īpašais pasākums ir lietderīgs un efektīvs. Pamatojoties uz pieejamo informāciju, Komisija izprot, ka 50 % sadalījums starp izmantošanu saimnieciskām un privātām vajadzībām (vai citām vajadzībām, kas nav saimnieciskas vajadzības, Direktīvas 2006/112/EK 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē) joprojām atspoguļo to, kā kopumā Apvienotajā Karalistē ar nodokli apliekamās personas īrētus un nomātus automobiļus izmanto saimnieciskām un privātām vajadzībām. Tātad juridiskie un faktiskie apstākļi, uz kuru pamata tika piešķirta sākotnējā atļauja piemērot atkāpi, joprojām ir nozīmīgi. Tomēr 2004. gada 29. oktobrī Komisija iesniedza priekšlikumu Padomes direktīvai, kurā citstarp saskaņotas to izdevumu kategorijas, kuriem dalībvalstis var piemērot atskaitīšanas tiesību izņēmumus (t.s. PVN vienkāršošanas priekšlikums (COM(2004)728 galīgā redakcija)). Tā kā minētajā priekšlikumā ietverti arī ar transportlīdzekļiem saistītie izdevumi, atkāpe var būt spēkā tikai līdz brīdim, kad tiek pieņemta un stājas spēkā ierosinātā direktīva. Jebkurā gadījumā atkāpi var piemērot tikai līdz 2010. gada 31. decembrim, ja līdz tam spēkā nav stājusies ierosinātā direktīva, lai būtu iespējams izvērtēt, vai 50 % ierobežojums joprojām pamatoti un pienācīgi atspoguļo vispārējo sadalījumu starp izmantošanu saimnieciskām un privātām vajadzībām. |130 | Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Padomes 1998. gada 9. marta Lēmums 98/198/EK, ar ko Apvienotajai Karalistei atļauj piemērot pasākumu, atkāpjoties no 6. un 17. panta Padomes Sestajā direktīvā (77/388/EEK) par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem (OV L 76, 13.3.1998., 31. lpp.). Lēmumā grozījumi izdarīti ar Padomes 1999. gada 18. janvāra Lēmumu 99/79/EK (OV L 27, 2.2.1999., 22. lpp.), Padomes 2000. gada 27. novembra Lēmumu 2000/747/EK (OV L 302, 1.12.2000., 63. lpp.), Padomes 2003. gada 22. decembra Lēmumu 2003/909/EK (OV L 342, 30.12.2003., 49. lpp.) un Padomes 2004. gada 7. decembra Lēmumu 2004/855/EK (OV L 369, 16.12.2004., 61. lpp.). Direktīvas 2006/112/EK 176. pantā noteikts, ka Padome lemj, uz kuriem izdevumiem neattiecas PVN atskaitīšana. Līdz tam dalībvalstīm atļauts saglabāt visus izņēmumus, kas bija spēkā 1979. gada 1. janvārī. Tādējādi ir vairāki „nogaidīšanas” noteikumi, ar ko ierobežo tiesības atskaitīt nodokļus attiecībā uz transportlīdzekļiem. |141 | Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Nepiemēro. |APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS |Apspriešanās ar ieinteresētajām personām |219 | Nepiemēro. |Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana |229 | Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. |230 | Ietekmes novērtējums Lēmuma priekšlikuma mērķis ir pagarināt vienkāršošanas pasākuma piemērošanas laiku. Šis vienkāršošanas pasākums paredz, ka ar nodokli apliekamām personām nav jāveic ne to attālumu uzskaite, kas ar uzņēmējsabiedrībai piederošu automobili nobraukti personīgām vajadzībām, ne PVN uzskaite šajā sakarā. Tāpēc šim pasākumam potenciāli ir ekonomiski labvēlīga ietekme. Tomēr šī ietekme nebūs liela, jo ierobežota ir gan atkāpes piemērošanas joma, gan laiks. Turklāt pasākums ir arī līdzīgs pieejai, kas izklāstīta Komisijas priekšlikumā COM(2004) 728, galīgā redakcija, kurā ietverti noteikumi par to, uz kādiem izdevumiem var attiecināt atskaitīšanas tiesību ierobežojumu. |PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI |305 | Ierosināto pasākumu kopsavilkums Atļauja Apvienotajai Karalistei arī turpmāk piemērot pasākumu, atkāpjoties no Direktīvas 2006/112/EK, proti, nosakot, ka var atskaitīt tikai 50 % no PVN priekšnodokļa, kas samaksāts, īrējot vai nomājot transportlīdzekļus, kurus izmanto ne tikai saimnieciskām vajadzībām. Ja piemēro atskaitīšanas tiesību ierobežojumu, ar nodokli apliekamās personas atbrīvo no pienākuma veikt PVN uzskaiti par transportlīdzekļa izmantošanu privātām vajadzībām. Lēmuma darbības termiņš beigsies lēmumā norādītajā dienā vai dienā, kad stāsies spēkā Kopienas noteikumi, ar ko regulē atskaitīšanas tiesību ierobežojumus minētajā jomā, atkarībā no tā, kurš datums agrāks. |310 | Juridiskais pamats 395. pants Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu. |329 | Subsidiaritātes princips Saskaņā ar PVN direktīvas 395. pantu ierosinātais pasākums, ar kuru dalībvalstij atļauj atkāpties no minētās direktīvas noteikumiem, ir jāpieņem Padomei pēc Komisijas priekšlikuma. Tātad ierosināto pasākumu var pieņemt tikai Kopienas līmenī. |Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. |331 | Šis lēmums attiecas uz atļauju, ko piešķir dalībvalstij pēc tās pieprasījuma, un tas neuzliek tālākus pienākumus. |332 | Tā kā atkāpes darbības joma ir ļoti šaura, īpašais pasākums ir proporcionāls izraudzītajam mērķim. |Juridisko instrumentu izvēle |341 | Ierosinātie juridiskie instrumenti: citi. |342 | Citi instrumenti nebūtu piemēroti šādu iemeslu dēļ. Saskaņā ar PVN direktīvas 395. pantu atkāpe no kopējiem PVN noteikumiem ir iespējama vienīgi tad, ja Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu to atļauj. Padomes lēmums ir vispiemērotākais tiesību akts, jo to var adresēt atsevišķām dalībvalstīm. |IETEKME UZ BUDžETU |409 | Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. |PAPILDU INFORMāCIJA |Pārbaude, pārskatīšana un turpināmība |533 | Priekšlikumā ir iekļauta turpināmības klauzula. |1.  PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS,ar ko Apvienotajai Karalistei atļauj piemērot pasākumus, atkāpjoties no 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta, 168. panta un 169. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu[1] un jo īpaši tās 395. panta 1. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[2],tā kā:(1) Ar Padomes Lēmumu 95/252/EK[3] un pēc tam ar Padomes Lēmumu 98/198/EK[4] Padome atļāva Apvienotajai Karalistei ierobežot PVN priekšnodokļa atskaitīšanas tiesības, nosakot, ka var atskaitīt tikai 50 % no priekšnodokļa, ko ar nodokli apliekamās personas samaksājušas, īrējot vai nomājot vieglo automobili, kuru izmanto ne tikai saimnieciskām vajadzībām. Tāpat Apvienotajai Karalistei atļāva neklasificēt kā pakalpojumu sniegšanu par atlīdzību gadījumu, ja ar nodokli apliekamās personas saimnieciskām vajadzībām nomātu vai īrētu automobili izmanto privātām vajadzībām. Šis vienkāršošanas pasākums paredz, ka īrētājam vai nomniekam nav jāveic to attālumu uzskaite, kas ar katru saimnieciskām vajadzībām paredzētu automobili nobraukti personīgām vajadzībām, un nodokļu uzskaite par faktisko automobiļa nobraukumu privātām vajadzībām.(2) Vēstulē, kas Komisijas Ģenerālsekretariātā reģistrēta 2007. gada 5. februārī, Apvienotā Karaliste lūdza pagarināt minētās atkāpes spēkā esību, kas beidzas 2007. gada 31. decembrī.(3) Saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EEK 395. panta 2. punktu Komisija ar 2007. gada 15. oktobra vēstuli informēja pārējās dalībvalstis par Apvienotās Karalistes pieprasījumu. Komisija 2007. gada 17. oktobra vēstulē paziņoja Apvienotajai Karalistei, ka tās rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu pieprasījuma izvērtēšanai.(4) Juridiskie un faktiskie apstākļi, uz kuru pamata tika piešķirta atļauja piemērot sākotnējo atkāpi, nav mainījušies un tāpēc joprojām ir nozīmīgi.(5) Komisija 2004. gada 29. oktobrī iesniedza priekšlikumu Padomes direktīvai, ar ko izdara grozījumus Direktīvā 77/388/EEK (tagad Direktīva 2006/112/EK), kurā citstarp saskaņotas to izdevumu kategorijas, kuriem var piemērot atskaitīšanas tiesību izņēmumus[5]. Saskaņā ar minēto priekšlikumu atskaitīšanas tiesības var piemērot autotransporta līdzekļiem. Tāpēc ir lietderīgi pagarināt atkāpes spēkā esības termiņu līdz brīdim, kad stājas spēkā minētā direktīva. Tomēr jebkurā gadījumā atļauja būs spēkā vēlākais līdz 2010. gada 31. decembrim, ja līdz tam spēkā nav stājusies minētā direktīva, lai būtu iespējams izvērtēt, cik vajadzīgs ir šīs lēmums, ņemot vērā vispārējo procentuālo sadalījumu starp izmantošanu saimnieciskām un privātām vajadzībām.(6) Tāpēc atkāpes termiņa pagarinājumam nebūs negatīvas ietekmes uz Eiropas Kopienu pašu resursiem, ko veido PVN,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAtkāpjoties no Padomes Direktīvas 2006/112/EK 168. un 169. panta, Apvienotajai Karalistei ir atļauts ierobežot automobiļa īrētāja vai nomātāja atskaitīšanas tiesības, nosakot, ka var atskaitīt līdz 50 % no PVN izmaksām, kas radušās, īrējot vai nomājot vieglo automobili, kuru izmanto ne tikai saimnieciskām vajadzībām.2. pantsAtkāpjoties no Padomes Direktīvas 2006/112/EK 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta, Apvienotajai Karalistei ir atļauts neklasificēt kā pakalpojumu par atlīdzību gadījumu, kad nodokli apliekama persona uzņēmējdarbības vajadzībām iznomātu vai izīrētu automašīnu izmanto privātām vajadzībām.3. pantsAtļaujas derīguma termiņš beidzas dienā, kad stājas spēkā Kopienas noteikumi, ar ko nosaka tos izdevumus saistībā ar mehāniskiem autotransporta līdzekļiem, uz kuriem neattiecas PVN pilnas atskaitīšanas tiesības, bet ne vēlāk kā 2010. gada 31. decembrī.4. pantsŠis lēmums ir adresēts Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2006/138/EK (OV L 384, 29.12.2006., 92. lpp.).[2] OV C .. , .. , .. lpp.[3] OV L 159, 11.7.1995., 19. lpp.[4] OV L 76, 13.3.1998., 31. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/855/EK (OV L 369, 16.12.2004., 61. lpp.).[5] COM(2004) 728 galīgā redakcija.


|

52011PC0543

Priekšlikums PADOMES LĒMUMS ar ko daļēji aptur starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Sīrijas Arābu Republiku noslēgtā sadarbības nolīguma piemērošanu  /* COM/2011/0543 galīgā redakcija - 2011/0235 (NLE) */

	PASKAIDROJUMA RAKSTSPadome 2011. gada 9. maijā pieņēma Regulu (ES) Nr. 442/2011 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Sīrijā[1].Padomes […] Lēmums 2011/[…]/KĀDP[2] paredz pieņemt turpmākus pasākumus, tostarp aizliegumu no Sīrijas iepirkt, importēt vai transportēt jēlnaftu un naftas produktus un līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšanu attiecībā uz tām personām un vienībām, kuras gūst labumu no Bashar al-Assad un viņa režīma vai atbalsta to. Lēmuma pielikumā ir uzskaitītas jaunas personas, vienības un struktūras, uz kurām jāattiecina līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana.Šie pasākumi ir pieņemti ar Padomes Regulu (ES) Nr. […]/2011.Daži no produktiem, uz kuriem attiecas minētie pasākumi, ir starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Sīrijas Arābu Republiku noslēgtā sadarbības nolīguma darbības jomā, tāpēc ir jāaptur minētā nolīguma darbība attiecībā uz šiem produktiem.Kopš 2011. gada marta Sīrijas iestādes ir izdarījušas ļoti nopietnus cilvēktiesību pārkāpumus, ko varētu uzskatīt par noziegumiem pret cilvēci, kā to novērtējusi ANO Augstā komisāre cilvēktiesību jautājumos savā 2011. gada 18. augusta paziņojumā.Turklāt sadarbības nolīguma preambulā ir noteikts, ka līgumslēdzējas puses, noslēdzot šo nolīgumu, vēlējās „pierādīt savu kopējo vēlmi uzturēt un stiprināt savas draudzīgās attiecības saskaņā ar Apvienoto Nāciju Hartas principiem”. Šajos apstākļos vairs nevar uzskatīt, ka ar Sīriju var turpināt „draudzīgās attiecības saskaņā ar Apvienoto Nāciju Hartas principiem”.No otras puses, vispārējās sadarbības ar Sīriju apturēšanai nevajadzētu ietekmēt Sīrijas iedzīvotājus, kuri jau tā cieš no represijām. Tādējādi šai apturēšanai vajadzētu būt vērstai tikai uz Sīrijas iestādēm. Ņemot vērā to, ka jēlnafta un naftas produkti ir preces, no kuru tirdzniecības Sīrijas režīms pašlaik gūst vislielāko labumu un kas tādējādi veicina tā represīvo politiku, sadarbības nolīguma darbības apturēšanai būtu jāattiecas tikai uz jēlnaftu un naftas produktiem.2011/0235 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSar ko daļēji aptur starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Sīrijas Arābu Republiku noslēgtā sadarbības nolīguma piemērošanuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu, lasot to saistībā ar 218. panta 9. punktu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,tā kā:1.  Eiropas Ekonomikas kopiena un Sīrijas Arābu Republika 1977. gada 18. janvārī noslēdza sadarbības nolīgumu („sadarbības nolīgums”)[3], lai veicinātu vispārējo sadarbību un stiprinātu abu pušu attiecības.2.  Šis sadarbības nolīgums ir balstīts uz pušu kopējo vēlmi uzturēt un stiprināt savas draudzīgās attiecības saskaņā ar Apvienoto Nāciju Hartas principiem.3.  Kopš 2011. gada marta ir pastiprinājušies protesti pret konkrētiem Sīrijas ierēdņu pilnvaru pārkāpšanas gadījumiem, turklāt arvien palielinās neapmierinātība ar ekonomisko un politisko situāciju valstī. Piesardzīgie protesti, kas sākās novārtā pamestajos reģionos, kļuva par valsts līmeņa sacelšanos. Sīrijas iestādes atbildēja un turpina atbildēt ar vardarbību, tostarp atklājot uguni uz miermīlīgajiem protestu dalībniekiem.4.  Cilvēktiesību padomes 17. speciālajā sesijā 2011. gada 18. augustā ANO Augstā komisāre cilvēktiesību jautājumos iesniedza paziņojumu „Situācija cilvēktiesību jomā Sīrijas Arābu Republikā”, kurā viņa atgādināja, ka 18. augustā Sīrijā notikušajā faktu vākšanas misijā, ko pieprasīja veikt Cilvēktiesību padome, tika konstatēts, ka Sīrijas drošības un militārie spēki plašā apmērā un sistemātiski pārkāpuši cilvēktiesības, tostarp veikuši slepkavības, piespiedu pazušanas, spīdzināšanu, brīvības atņemšanu un vajāšanu. Augstā komisāre uzskatīja, ka šāda apjoma un veida darbības var uzskatīt par noziegumiem pret cilvēci, un aicināja Drošības padomes locekļus apsvērt iespēju lietu par pašreizējos situāciju Sīrijā iesniegt Starptautiskajā Krimināltiesā.5.  Tajā pašā dienā ES nosodīja Bashar al-Assad un viņa režīma veiktos vardarbības pasākumus, kuri ir vērsti pret pašu tautu un kuri ir izraisījuši daudzu Sīrijas pilsoņu bojāeju vai ievainošanu. ES ir atkārtoti uzsvērusi, ka brutālās represijas ir jāpārtrauc, aizturētie protestētāji jāatbrīvo, jānodrošina starptautisko humānās palīdzības organizāciju un cilvēktiesību organizāciju, kā arī plašsaziņas līdzekļu brīva piekļuve un jāuzsāk patiess un ietverošs nacionālais dialogs. Tomēr Sīrijas vadība turpina ignorēt ES, kā arī plašākas starptautiskās sabiedrības aicinājumus.6.  Cilvēktiesību padome 2011. gada 23. augustā pieņēma rezolūciju par smagiem cilvēktiesību pārkāpumiem Sīrijas Arābu Republikā, kurā tā stingri nosodīja Sīrijas iestāžu veiktos smagos un nepārtrauktos cilvēktiesību pārkāpumus, atkārtoti pieprasīja Sīrijas iestādēm ievērot to saistības saskaņā ar starptautiskiem tiesību aktiem, uzsvēra nepieciešamību veikt starptautisku, pārredzamu, neatkarīgu un tūlītēju izmeklēšanu par visiem iespējamiem starptautisko tiesību aktu pārkāpumiem, tostarp par darbībām, ko var uzskatīt par noziegumiem pret cilvēci, un pieprasīja vainīgos saukt pie atbildības. Cilvēktiesību padome nolēma nosūtīt uz Sīriju starptautisku neatkarīgu izmeklēšanas komisiju, lai izmeklētu starptautisko cilvēktiesību pārkāpumus valstī.7.  Ņemot vērā Sīrijas pienākumu smagos pārkāpumus, jo īpaši saistībā ar vispārējo starptautisko tiesību imperatīvajām normām, Eiropas Savienība ir nolēmusi pieņemt jaunus ierobežojušus pasākumus pret Sīrijas režīmu un uzskata par nepieciešamu daļēji apturēt sadarbības nolīguma piemērošanu.8.  Turklāt sadarbības nolīguma preambulā ir noteikts, ka līgumslēdzējas puses, noslēdzot šo nolīgumu, vēlējās pierādīt savu kopējo vēlmi uzturēt un stiprināt savas draudzīgās attiecības saskaņā ar Apvienoto Nāciju Hartas principiem. Šajos apstākļos Eiropas Savienība uzskata, ka Sīrija acīmredzami pārkāpj Apvienoto Nāciju Hartas principus, kas ir Sīrijas un Eiropas Savienības sadarbības pamats. Tāpēc Eiropas Savienība uzskata, ka ir notikušas būtiskas apstākļu izmaiņas salīdzinājumā ar apstākļiem šā nolīguma noslēgšanas brīdī, kas attaisno sadarbības nolīguma darbības daļēju apturēšanu.9.  Daļējai apturēšanai vajadzētu būt spēkā līdz brīdim, kad Sīrijas iestādes izbeigs sistemātiskos cilvēktiesību pārkāpumus un panāks atbilstību sadarbības nolīguma pamatā esošajiem principiem.10.  Ņemot vērā to, ka apturēšanai vajadzētu būt vērstai tikai uz Sīrijas iestādēm, nevis Sīrijas iedzīvotājiem, nolīguma darbības apturēšanai vajadzētu būt ierobežotai. Tā kā jēlnafta un naftas produkti ir preces, no kuru tirdzniecības Sīrijas režīms pašlaik gūst vislielāko labumu un kas tādējādi veicina tā represīvo politiku, sadarbības nolīguma darbības apturēšanai būtu jāattiecas tikai uz jēlnaftu un naftas produktiem,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsTiek apturēta starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Sīrijas Arābu Republiku noslēgtā sadarbības nolīguma 12. un 14. panta darbība attiecībā uz I pielikumā uzskaitītajiem pasākumiem.2. pantsŠo lēmumu paziņo Sīrijai.3. pantsŠis lēmums stājas spēkā […] dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .PantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPIELIKUMSRegulas 1. pantā minēto pasākumu saraksts11.  Jēlnaftas un naftas produktu imports Savienībā, ja šo produktu12.  izcelsmes valsts ir Sīrija vai13.  ja tie ir eksportēti no Sīrijas.14.  Jēlnaftas vai naftas produktu, kas atrodas Sīrijā vai kuru izcelsmes valsts ir Sīrija, iepirkšana.15.  Jēlnaftas vai naftas produktu, ja to izcelsmes valsts ir Sīrija vai ja tie no Sīrijas ir eksportēti uz kādu citu valsti, transportēšana.16.  Finansējuma vai finansiālas palīdzības, tostarp atvasinātu finanšu instrumentu un turpmāku produktu, kā arī apdrošināšanas un pārapdrošināšanas tieša vai netieša sniegšana saistībā ar 1), 2) un 3) punkta noteikumiem.17.  Apzināta un tīša piedalīšanās darbībās, kuru mērķis vai sekas ir tieši vai netieši apiet 1), 2), 3) vai 4) punktā minētos aizliegumus.[1] OV L 121, 10.5.2011., 11. lpp.[2] OV L […][3] OV L 269, 27.9.1978., 2. lpp.