|

52010PC0708

Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar kuru izdara grozījumus 2008. gada 28. februāra Lēmumā 2008/203/EK, ar ko Regulu (EK) Nr. 168/2007 īsteno  attiecībā uz Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras daudzgadu pamatprogrammas  pieņemšanu laikposmam no 2007. gada līdz 2012. gadam  /* COM/2010/0708 galīgā redakcija - APP 2010/0347*/

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 2.12.2010COM(2010) 708 galīgā redakcija2010/0347 (APP)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS,ar kuru izdara grozījumus 2008. gada 28. februāra Lēmumā 2008/203/EK, ar ko Regulu (EK) Nr. 168/2007 īsteno attiecībā uz Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras daudzgadu pamatprogrammas pieņemšanu laikposmam no 2007. gada līdz 2012. gadamPASKAIDROJUMA RAKSTSPAMATINFORMāCIJA PAR PRIEKšLIKUMUPriekšlikuma pamatojums un mērķiPadome 2007. gada 15. februārī pieņēma Regulu (EK) Nr. 168/2007 (turpmāk tekstā - „Regula”)[1], ar ko izveido Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru (turpmāk tekstā - „Aģentūra”). Aģentūra darbību uzsāka 2007. gada 1. martā.Saskaņā ar regulas 5. pantu Aģentūras darbības tematiskās jomas nosaka Padome, pieņemot daudzgadu pamatprogrammu. Padomes to izdarīja, pieņemot Padomes 2008. gada 28. februāra Lēmumu (2008/203/EK), ar ko Regulu (EK) Nr. 168/2007 īsteno attiecībā uz Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras daudzgadu pamatprogrammas pieņemšanu laikposmam no 2007. gada līdz 2012. gadam (Daudzgadu programma)[2].Šā priekšlikuma mērķis ir izdarīt grozījumus Aģentūras daudzgadu programmā, lai tā varētu pildīt savus uzdevumus tiesu iestāžu sadarbības krimināllietās un policijas sadarbības jomās.Vispārīgais kontekstsKomisija 2005. gada 30. jūnijā ierosināja[3] izveidot Pamattiesību aģentūru. Šajā nolūkā tika ierosināti divi tiesību akti – i) Padomes Regula, "ar ko izveido Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru, pamatojoties uz EK līguma 308. pantu", un ii) Padomes Lēmums, "ar kuru Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūrai piešķir pilnvaras veikt pasākumus Līguma par Eiropas Savienību VI sadaļā minētajās jomās", pamatojoties uz Līguma par ES 30. un 31. pantu un 34. panta 2. punkta c) apakšpunktu.Tomēr Padomes apspriežu rezultātā 2007. gada 15. februārī varēja pieņemt vienīgi tiesību aktu, ar kuru Aģentūra tika pilnvarota pildīt savus uzdevumus Kopienas kompetences ietvaros (Regulu (EK) Nr. 168/2007). Padome nolēma nepieņemt tiesību aktu, kas būtu ļāvis Aģentūrai pildīt savus uzdevumus jomās, uz kuram attiecas EK Līguma VI sadaļa[4].Komisija joprojām uzskata, ka Pamattiesību aģentūrai būtu jāvar veikt pasākumus (kā noteikts regulā) tiesu iestāžu sadarbības krimināllietās un policijas sadarbības jomās. Pamattiesību hartas juridiski saistošais raksturs un tā saukto "pīlāru" atcelšana vēl vairāk vedina domāt, ka šīs jomas būtu jāpievieno Aģentūras pasākumiem.Regulu (EK) Nr. 168/2007 pieņēma, pamatojoties uz bijušā EK līguma 308. pantu. Pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā šis pants grozītā redakcijā ir kļuvis par 352. pantu Līgumā par Eiropas Savienības darbību (LESD).Jautājumi, kas agrāk bija iekļauti ES līguma VI sadaļā (bijušajā "trešajā pīlārā"), tagad ir 4. nodaļa ("tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās") un 5. nodaļa ("Policijas sadarbība") LESD V sadaļā ("Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa").LESD 352. pants attiecas uz visiem jautājumiem, kas ietilpst Līguma darbības jomā. Tādēļ nav nepieciešams izdarīt grozījumus Regulā (EK) 168/2007, lai tās darbības jomā ietvertu arī jautājumus, kurus pašlaik aptver LESD V sadaļa. Tomēr pašreizējā daudzgadu programmā tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās un policijas sadarbība nav ietvertas starp tematiskajām jomām, kurās aģentūra var veikt pasākumus. Tādēļ ir nepieciešams izdarīt tajā grozījumus, lai ļautu aģentūrai veikt savu uzdevumu šajās jomās.APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMSKomisija pirms priekšlikuma par Pamattiesību aģentūras izveidi iesniegšanas bija veikusi plašu sabiedrisko apspriešanos. Ieinteresētās personas, ar kuram apspriedās, bija stingri paudušas vēlmi, lai tiesu iestāžu sadarbības krimināllietās un policijas sadarbības jomas tiktu iekļautas aģentūras pasākumu darbības jomā. Šīs apspriešanās rezultāti tika ietverti ietekmes novērtējumā[5], kas tika pievienots priekšlikumam un kurā, kā izskaidrots iepriekš, jau tika ņemta vērā bijušā ES līguma VI sadaļā ietilpstošo jautājumu iekļaušana aģentūras pasākumu darbības jomā.Kopš tā laika ieinteresētās personas ir turpinājušas paust vēlmi, lai aģentūra darbotos arī šajās jomās.PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTIIerosinātās darbības satursAr ierosināto grozījumu Padomes lēmuma 2. pantā noteiktajām tematiskajām jomām tiek pievienota papildu joma.Juridiskais pamatsKomisija uzskata, ka Regulas 168/2007 5. panta 1. punkts ir sekundārs juridiskais pamats Eiropas Kopienu Tiesas sprieduma lietā C-133/06[6] nozīmē. Tādēļ šā priekšlikuma juridiskajam pamatam būtu jābūt tādam pašam kā regulas juridiskajam pamatam, proti, pašreizējam LESD 352. pantam.IETEKME UZ BUDžETUŠis priekšlikums neietekmē budžetu. Ar to paplašinās aģentūras daudzgadu programmu, lai varētu veikt darbību policijas un tiesu iestāžu sadarbības krimināllietās jomā to projektu ietvaros, kuriem budžeta iestāde jau ir paredzējusi līdzekļus.SīKāKS PRIEKšLIKUMA SKAIDROJUMSAr šo priekšlikumu pašreizējās daudzgadu programmas tematiskajām jomām tiek pievienota tiesu iestāžu sadarbības krimināllietās un policijas sadarbības joma. Saskaņā ar LESD V sadaļas 4. un 5. nodaļu Eiropas Savienība var pieņemt dažādus pasākumus šajās jomās, kas reizēm rada delikātus jautājumus pamattiesību jomā.Veicot pasākumus tiesu iestāžu sadarbības krimināllietās jomā un policijas sadarbības jomā, aģentūra dos ieguldījumu, lai sasniegtu Savienības mērķi panākt, lai tās pieņemtie pasākumi, kā arī to īstenošana būtu saskaņā ar Pamattiesību hartu.2010/0347 (APP)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS,ar kuru izdara grozījumus 2008. gada 28. februāra Lēmumā 2008/203/EK, ar ko Regulu (EK) Nr. 168/2007 īsteno attiecībā uz Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras daudzgadu pamatprogrammas pieņemšanu laikposmam no 2007. gada līdz 2012. gadamEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 352. pantu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu[7],pēc tiesību akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu[8],saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,tā kā:(1) Lai Aģentūra varētu atbilstīgi veikt savus uzdevumus, precīzas tematiskās jomas tās darbībai bija jānosaka ar daudzgadu pamatprogrammu piecu gadu laikposmam, kā tas ir noteikts Regulas (EK) Nr. 168/2007 5. panta 2. punktā.(2) Pirmo daudzgadu pamatprogrammu Padome pieņēma ar Padomes 2008. gada 28. februāra Lēmumu 2008/203/EK, ar ko Regulu (EK) Nr. 168/2007 īsteno attiecībā uz Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras daudzgadu pamatprogrammas pieņemšanu laikposmam no 2007. gada līdz 2012. gadam[9].(3) Tomēr pašreizējā daudzgadu pamatprogrammā nav ietverta tiesu iestāžu sadarbības krimināllietās tematiskā joma un policijas sadarbības tematiskā joma.(4) Laikā, kad tika pieņemta Regula (EK) Nr. 168/2007, Padome bija piekritusi līdz 2009. gada 31. decembrim pārskatīt Pamattiesību aģentūras kompetences jomas, paredzot iespēju tās paplašināt, lai ietvertu arī policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, un aicināja Komisiju šajā nolūkā attiecīgi iesniegt priekšlikumu.(5) Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās un policijas sadarbība tiek regulētas attiecīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību V sadaļas 4. un 5. nodaļā. Lai Pamattiesību aģentūra varētu veikt pasākumus šajās jomās, ir nepieciešams grozīt daudzgadu pamatprogrammu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsLēmumu 2008/203/EK groza šādi.Lēmuma 2. pantā pievieno šādu punktu:"j) tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās un policijas sadarbība."2. pantsŠis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .3. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē, 2010. gada …Padomes vārdāpriekšsēdētājs [1] OV L 53, 22.2.2007., 1. lpp.[2] OV L 63, 7.3.2008., 14. lpp.[3] COM (2005) 280 galīgā redakcija.[4] Padome tolaik paziņoja šādi : "Padome piekrīt līdz 2009. gada 31. decembrim pārskatīt Pamattiesību aģentūras kompetences jomas, paredzot iespēju tās paplašināt, lai ietvertu arī policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās. Lai to panāktu, Padome aicina Komisiju vajadzības gadījumā nākt klajā ar priekšlikumu." (Eiropas Savienības Padomes (Tieslietas un iekšlietas) 2781. sanāksmes, kas 2007. gada 15. februārī notika Briselē, protokola projekta papildinājums. Dokuments 6396/07 ADD 1, PV/CONS 7 JAI 80,27.2.2007).[5] Skatīt ziņojumu SEC (2005) 849, 30.6.2005.[6] 2008. gada 6. maija spriedums lietā C-133/06 Parlaments pret Padomi.[7] OV C […], […], […]. lpp.[8] OV C […], […], […]. lpp.[9] OV L 63, 7.3.2008., 14. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.11.2015
            COM(2015) 581 final
            2015/0266(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Asociācijas padomē, kura izveidota ar Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Pievienotais priekšlikums ir juridiskais instruments, ar ko nosaka Savienības nostāju, kura Savienības vārdā jāpieņem struktūrā, kas izveidota ar Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses ("nolīgums").

               Nolīgums tika parakstīts 2014. gada 27. jūnijā, un kopš 2014. gada 1. septembra līdz tā ratificēšanai dalībvalstīs to piemēro provizoriski. Ar Padomes 2014. gada 16. jūnija Lēmumu 2014/492/ES
                  1
                tika apstiprināta nolīguma parakstīšana Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas un to dalībvalstu vārdā un konkrētu tā noteikumu provizoriska piemērošana.

               Ar nolīgumu izveidoja Asociācijas padomi, kas pārrauga un uzrauga nolīguma piemērošanu un īstenošanu, kā arī periodiski pārskata nolīguma darbību, ņemot vērā tā mērķus. Asociācijas padomei ir jāpieņem lēmums par to, kad nolīguma pilnīga īstenošana un izpilde ir nodrošināta visā Moldovas Republikas teritorijā.

               Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem politikas jomā

               Ar šo priekšlikumu, pamatojoties uz iepriekš minētā nolīguma noteikumiem, īsteno Savienības kopējo tirdzniecības politiku attiecībā uz austrumu partnervalsti. Tā mērķis ir nodrošināt, ka ekonomiskās priekšrocības, ko sniedz padziļināta un visaptveroša brīvās tirdzniecības zona, attiecas uz visu Moldovas Republikas teritoriju.

               Saskanība ar citām ES politikas jomām

               Šis priekšlikums atbilst un papildina pārējās Savienības ārpolitikas jomas, jo īpaši Eiropas kaimiņattiecību politiku un attīstības sadarbības politiku attiecībā uz Moldovas Republiku.

               2.Juridiskais pamats, subsidiaritāte un proporcionalitāte

               Juridiskais pamats

               Savienības nostājas, kas jāieņem struktūrās, kuras izveidotas ar nolīgumu starp Savienību un Moldovas Republiku, juridiskais pamats ir Līgums par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkts saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Saskaņā ar LESD 3. pantu kopējā tirdzniecības politika ir ekskluzīva Savienības kompetence. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro.

               Proporcionalitāte

               Šis priekšlikums ir nepieciešams, lai īstenotu Savienības starptautiskās saistības, kas izklāstītas nolīgumā ar Moldovas Republiku.

               Juridiskā instrumenta izvēle

               Šis priekšlikums ir saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, kurā ir paredzēta Padomes lēmumu pieņemšana. Nav cita juridiska instrumenta, ko varētu izmantot šā priekšlikuma mērķa sasniegšanai.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               Ex-post izvērtējumi/spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

                  Neattiecas.

               Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Apspriešanās ar ieinteresētajām personām uz šo priekšlikumu neattiecas.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Komisija ir ņēmusi vērā to ārējo ekspertu un struktūru viedokļus, kuri palīdz Savienībai īstenot tās kaimiņattiecību politiku.

               Ietekmes novērtējums

                  Priekšlikums ir saistīts ar nolīguma īstenošanu visā Moldovas Republikas teritorijā, par ko 2009. gadā tika veikts ex-ante ietekmes novērtējums, bet 2012. gadā – Komisijas Tirdzniecības ĢD tirdzniecības ilgtspējības ietekmes novērtējums, kura rezultāti tika ņemti vērā sarunās par padziļinātu un visaptverošu brīvās tirdzniecības nolīgumu.

               Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  REFIT procedūras uz nolīgumu starp Savienību un Moldovas Republiku neattiecas.

               Pamattiesības

               Priekšlikumam nav negatīvas ietekmes uz pamattiesību aizsardzību.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Neattiecas.

               5.CITI ELEMENTI

               Īstenošanas plāni un uzraudzības, novērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Nolīguma īstenošanu regulāri pārskata ES un Moldovas Republikas Asociācijas padome. Eiropas Komisija ir arī apņēmusies katru gadu iesniegt Eiropas Parlamentam ziņojumu par to, kā tiek īstenota nolīguma V sadaļa (Tirdzniecība un ar tirdzniecību saistīti jautājumi).

               Skaidrojošie dokumenti (direktīvām)

                  Neattiecas.

               Konkrētu priekšlikuma noteikumu sīks skaidrojums

                  Priekšlikuma mērķis ir pieņemt Savienības nostāju attiecībā uz nolīguma V sadaļas (Tirdzniecība un ar tirdzniecību saistīti jautājumi) piemērošanu visā Moldovas Republikas teritorijā. Nolīguma 462. panta 2. punktā ir noteikts, ka nolīguma V sadaļu vai visu nolīgumu visā Moldovas Republikas teritorijā sāk piemērot pēc tam, kad Moldovas Republika ir nodrošinājusi V sadaļas vai nolīguma pilnīgu īstenošanu un izpildi teritorijās, kuras Moldovas Republikas valdība faktiski nekontrolē. Moldovas Republika ir informējusi Eiropas Komisiju, ka no 2016. gada 1. janvāra Moldovas Republika var nodrošināt nolīguma V sadaļas pilnīgu īstenošanu un izpildi. Atbilstoši tam tiek ierosināts, ka Asociācijas padome pieņem lēmumu, kā tas noteikts nolīguma 462. panta 3. punktā.

               2015/0266 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Asociācijas padomē, kura izveidota ar Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Asociācijas nolīguma starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses, (“nolīgums”) 464. panta 3. un 4. punktā ir noteikts, ka atsevišķas nolīguma daļas tiek piemērotas provizoriski.

               (2)Padomes 2014. gada 16. jūnija Lēmuma 2014/492/ES
                  2
                3. pantā ir norādīti konkrēti nolīguma noteikumi, kurus piemēro provizoriski, tostarp nolīguma V sadaļas (Tirdzniecība un ar tirdzniecību saistīti jautājumi) noteikumi.

               (3)Nolīguma 462. pantā ir noteikts, ka nolīguma V sadaļas piemērošana tajās Moldovas Republikas teritorijās, kuras Moldovas Republikas valdība faktiski nekontrolē, ir jāsāk, tiklīdz Moldovas Republika visā tās teritorijā nodrošina V sadaļas pilnīgu īstenošanu un izpildi.

               (4)Nolīguma 462. pantā ir arī noteikts, ka Asociācijas padomei ir jāpieņem lēmums par to, kad nolīguma pilnīga īstenošana un izpilde ir nodrošināta visā Moldovas Republikas teritorijā.

               (5)Moldovas Republika ir informējusi Eiropas Komisiju, ka no 2016. gada 1. janvāra Moldovas Republika visā tās teritorijā var nodrošināt nolīguma V sadaļas pilnīgu īstenošanu un izpildi.

               (6)Ir nepieciešams uzraudzīt un regulāri pārskatīt nolīguma V sadaļas piemērošanu visā Moldovas Republikas teritorijā.

               (7)Tādēļ ir lietderīgi noteikt Savienības nostāju attiecībā uz nolīguma V sadaļas piemērošanu visā Moldovas Republikas teritorijā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1.Nostājas, kas Savienībai ir jāieņem Asociācijas padomē, kura izveidota ar 434. pantu Asociācijas nolīgumā starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses, attiecībā uz nolīguma V sadaļas (Tirdzniecība un ar tirdzniecību saistīti jautājumi) pilnīgu īstenošanu, izpildi un piemērošanu visā Moldovas Republikas teritorijā, pamatā ir Asociācijas padomes lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.

               2.Savienības pārstāvji Asociācijas padomē ir tiesīgi vienoties par nelielām izmaiņām lēmuma projektā bez Padomes papildu lēmuma.

               2. pants

               Astoņu mēnešu laikā pēc šā lēmuma spēkā stāšanās dienas un pēc tam reizi gadā Eiropas Komisija ziņo Padomei par to, kā Asociācijas nolīguma V sadaļa tiek piemērota visā Moldovas Republikas teritorijā. Ja Moldovas Republika vairs nenodrošina Asociācijas nolīguma V sadaļas pilnīgu īstenošanu un izpildi attiecībā uz tām Moldovas Republikas teritorijām, kuras tā faktiski nekontrolē, Savienības pārstāvji Asociācijas padomē drīkst pieprasīt Asociācijas padomei pārskatīt nolīguma V sadaļas turpmāku piemērošanu attiecīgajās teritorijās.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 260, 30.8.2014., 1. lpp.

                     (2)
                  Padomes Lēmums (2014. gada 16. jūnijs) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses (OV L 260, 30.8.2014., 1. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.11.2015
            COM(2015) 581 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes Lēmumam
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Asociācijas padomē, kura izveidota ar Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses

               PIELIKUMS

               Projekts

               ES un MOLDOVAS REPUBLIKAS Asociācijas padomes Lēmums Nr. 1/2015

               (2015. gada ..)

               par Asociācijas nolīguma starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses, V sadaļas piemērošanu visā Moldovas Republikas teritorijā.

               Asociācijas PADOME,

               ņemot vērā 2014. gada 27. jūnijā Briselē parakstīto Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses (“nolīgums”), un jo īpaši tā 462. pantu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar nolīguma 464. pantu atsevišķas tā daļas no 2014. gada 1. septembra piemēro provizoriski.

               (2)Moldovas Republika ir informējusi Eiropas Komisiju, ka Moldovas Republika no 2016. gada 1. janvāra visā tās teritorijā var nodrošināt nolīguma V sadaļas (Tirdzniecība un ar tirdzniecību saistīti jautājumi) pilnīgu īstenošanu un izpildi.

               (3)Ir lietderīgi, ka Asociācijas padome regulāri pārskata nolīguma V sadaļas piemērošanu visā Moldovas Republikas teritorijā.

               (4)Ir lietderīgi, ka Asociācijas komiteja īpašā sastāvā tirdzniecības jautājumu risināšanai uzrauga nolīguma V sadaļas piemērošanu visā Moldovas Republikas teritorijā un regulāri ziņo Asociācijas padomei,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1.Asociācijas nolīguma V sadaļu (Tirdzniecība un ar tirdzniecību saistīti jautājumi) no 2016. gada 1. janvāra piemēro visā Moldovas Republikas teritorijā.

               2.Desmit mēnešu laikā pēc šā lēmuma pieņemšanas dienas un pēc tam reizi gadā Asociācijas padome pārskata nolīguma V sadaļas piemērošanu visā Moldovas Republikas teritorijā.

               3.Asociācijas komiteja īpašā sastāvā tirdzniecības jautājumu risināšanai uzrauga V sadaļas piemērošanu, kā minēts 1. punktā. Komiteja reizi gadā un ikreiz, kad to prasa apstākļi, sniedz ziņojumu Asociācijas padomei.

               4.Nolīguma VII sadaļu piemēro, ciktāl tas notiek saistībā ar V sadaļu.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               …, … gada …

                        Asociācijas padomes vārdā –

                        priekšsēdētājs


title: Priekslikums padomes Lemumam par Austrijas pilnvarosanu veikt pasākumus, kas atbrīvo no sestās direktīvas 77/388/EEK 21. panta par dalībvalstu apgrozījuma nodokļa likumu saskaņosanu

text:
Avis juridique important

|

52004PC0535

Priekslikums Padomes lēmumam par Austrijas pilnvarosanu veikt pasākumus, kas atbrīvo no sestās direktīvas 77/388/EEK 21. panta par dalībvalstu apgrozījuma nodokļa likumu saskaņosanu  /* COM/2004/0535 galīgā redakcija */

Priekslikums PADOMES LĒMUMAM par Austrijas pilnvarosanu veikt pasākumus, kas atbrīvo no sestās direktīvas 77/388/EEK 21. panta par dalībvalstu apgrozījuma nodokļa likumu saskaņosanu(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. Saskaņā ar 1997. gada 17. maija sestās Padomes direktīvas 27. pantu par dalībvalstu apgrozījuma nodokļa likumu saskaņosanu - vienotu pievienotās vērtības nodokļa sistēmu: vienotu nodokļu noteiksanas principu [1], Padome, pieņemot vienbalsīgu lēmumu attiecībā uz Komisijas priekslikumu, var pilnvarot jebkuru dalībvalsti ieviest īpasus pasākumus, kas darbojas kā izņēmumi attiecībā uz direktīvas nosacījumiem, lai tādējādi vienkārsotu nodokļu noteiksanas sistēmu vai lai novērstu dazādu veidu izvairīsanos no nodokļu maksāsanas.[1]  OV L 145,13.06.1977,lpp.1., pēdējie grozījumi direktīvā izdarīti saskaņā ar direktīvu 2003/92/EP (OV L 260,11.10.2003,lpp.8).2. Pieprasījumā, ko 03.03.2004. saņēma Komisija un ko piereģistrēja Komisijas Ģenerālsekretariāts, Austrijas valdība lūdza pilnvaru trīs pasākumu, kas atkāpjas no direktīvas 77/388/EEK 21. panta 1. punkta a) apakspunkta, ieviesanai.3. Saskaņā ar sestās direktīvas 27. panta 2. punktu, Komisija vēstulē, kas datēta ar 26.03.2004., informēja citas dalībvalstis par Austrijas valdības pieprasījumu, un vēstulē, kas datēta ar 30.03.2004, Komisija paziņoja Austrijai, ka tai ir visa nepieciesamā informācija, lai novērtētu pieprasījumu.4. Direktīvas 77/388/EEK 21. panta 1. punkts, minētās direktīvas 28. panta g) apakspunkta versija paredz, ka, saskaņā ar ieksējo sistēmu, ar nodokli apliekamajai personai, kas piegādā ar nodokli apliekamās preces vai pakalpojumus, parasti ir jāmaksā pievienotās vērtības nodoklis.5. Minētā, Austrijas pieprasītā, atbrīvojuma nolūks ir padarīt saņēmēju atbildīgu par pievienotās vērtības nodokli sādos trīs gadījumos: pirmkārt, attiecībā uz preču piegādi, kas ir kā viena PVN nodokļa maksātāja nodrosinājums citam PVN maksātājam sī nodrosinājuma izpildes laikā; otrkārt, attiecībā uz preču piegādi pēc īpasuma tiesību nodosanas tiesību pārņēmējam un pēdējā tiesību izmantosana; treskārt, attiecībā uz nekustamā īpasuma piegādi tiesas izpārdosanā atklātā izsolē citai ar PVN nodokli apliekamai, ja piegādātājs ir izvēlējies nodokļu politiku, kas noteikta sestās direktīvas 13. panta c) apakspunktā. Pieprasītie pasākumi jāuzskata kā pasākumi pret dazāda veida izvairīsanos no nodokļu maksāsanas minētajos sektoros.6. Preces biezi tiek piegādātas kā viena PVN maksātāja nodrosinājums otram PVN maksātājam nodrosinājuma izpildes laikā. Tas parasti atspoguļo situāciju, kad preču piegādes galvotājam ir ierobezotas tiesībspējas nolīdzināt savus parādus, tai skaitā savus nodokļa parādus. Kad nodrosinājuma ņēmējs izmanto savas tiesības un pārdod nodrosinājumu tresai personai, sī pārdosana sevī ietver arī piegādi no galvotāja līdz nodrosinājuma ņēmējam. Šajā gadījumā nodrosinājuma ņēmējs gūst peļņu gan no nodrosinājuma preču pārdosanas ieņēmumiem, gan no prieksnodokļa ieturēsanas no galvotāja īpasuma tā nodosanas laikā nodrosinājuma ņēmējam. Pēdējais parasti galvotājam nemaksā apgrozījuma nodokli, kas būtu maksājams par piegādi. Pat ja daļa no pārdosanas ienākumiem tiek nodota galvotājam, tā nav garantija, ka pēdējais izmantos sos ienākumus apgrozījuma nodokļa nomaksai. Būtībā, PVN zaudējumi radās daudzos gadījumos, kad galvojuma ņēmējam nevarēja atteikt viņa atskaitīsanas tiesības un piegādājuma galvotājs nevarēja tikt saukts pie atbildības, jo viņs bija maksātnespējīgs vai vienkārsi nozuda. Šo lietu skaits kavē Austrijas nodokļu administrāciju pieņemt ārkārtējus finansu un ne-finansu pasākumus, kuru uzdevums būtu uzņēmējdarbības administratīvās uzraudzības palielināsana. Tie būtu nepietiekami, jo Austrijas finansu administrācija nespētu identificēt tik daudzus neatbilstosus uzņēmumu īpasniekus vai arī identificētu tikai tad, kad atgūt zaudēto PVN būtu jau par vēlu. Lielais problēmu apjoms, ar kurām saskaras Austrijas administrācija, prasa juridiskus pasākumus. Paredzētā saņēmēja atbildība par PVN attiecas tikai uz tiem uzņēmumiem, kuri parasti var izmantot savas atskaitīsanas tiesības un neattiecas uz privātpersonām. Līdzīgs atbrīvojums jau ir ticis piesķirts Vācijai (2002. gada 2. jūnija Padomes lēmums 2002/439/EP un 2002. gada 11. jūnija OV L 151/12).7. Otrais scenārijs attiecas uz preču piegādi pēc īpasuma tiesību nodosanas tiesību pārņēmējam un pēdējā tiesību izmantosana: gadījumos, kad preču pircējam ir ierobezotas tiesībspējas nokārtot savus ar pirkumu saistītos parādus, preču piegādātājs var saglabāt īpasuma tiesības un nodot tiesības izmantot sīs īpasuma tiesības un pirkuma pieprasīto cenu tresai personai, parasti bankai, kā garantiju par naudu, ko tresā persona ir aizdevusi pircējam. Ja preču pircējs pārtrauc maksāt ar aizdevumu saistīto parādu, banka izmanto tās īpasuma tiesības; tas ietver preču piegādi no sākotnējā pircēja līdz bankai. Šajā gadījumā banka parasti nemaksā sākotnējam pircējam apgrozījuma nodokli, kas būtu maksājams par piegādi, bet izlieto to, lai segtu sākotnējā pircēja aizņēmuma parādu, kā rezultātā Austrijas finansu varas iestādes nevarētu atgūt PVN no sākotnējā pircēja. Pat ja daļa no ienākumiem, kas radusies pārdosanas rezultātā, tiktu nodota sākotnējam pircējam, tas nesniedz garantiju, ka pēdējais izlietotu sos ieņēmumus apgrozījuma nodokļa nomaksai. Tāpēc sis otrais scenārijs ir līdzīgs augstāk paskaidrotā nodrosinājuma izpildei. Patiesībā, vairumā so gadījumu sākotnējie pircēji ir maksātnespējīgi vai nozūd, pirms Austrijas nodokļu inspekcija ir viņus identificējusi un atguvusi PVN.8. Tresais scenārijs attiecas uz nekustamā īpasuma, kas tiek pārdots atklātā izsolē, nodosanu citam PVN maksātājam tiesiskas uzņēmuma, kam piederēja nekustamais īpasums, likvidācijas laikā. Līdzīgi gadījumi ir tie, kuros piegādātājs ir izvēlējies nodokļu saistības, lai arī nodosanas laikā viņs nav tādā finansiālā situācijā, lai spētu maksāt nodokļu inspekcijai nodokli, ko viņs ir noteicis pircējam. Pircējs parasti var izmantot savas atskaitīsanas tiesības un līdz ar to piegādātājs nemaksās finansu iestādēm PVN. Rezultāts ir tāds, ka pārdevēja kreditori saņem atpakaļ no saviem parādniekiem vairāk naudas nekā viņi saņemtu gadījumā, ja pārdotā prece būtu atbrīvota no PVN. Tas tomēr ir zaudējums finansu iestādēm, kas nevar atgūt atpakaļ PVN no piegādātāja, jo pa to laiku viņs ir pasludinājis savu maksātnespēju. Problēmu apjoms, ar kurām saskaras Austrijas administrācija, prasa juridiskus pasākumus. Nekustamais īpasums ir augstas vērtības prece; līdz ar to arī ar nodokli apliekamā summa un zaudējumi PVN veidā - pat vienā atsevisķā darījumā - ir īpasi augsti. Ar nodokli apliekamā nekustamā īpasuma piegādāsanas iespējas atcelsana nav risinājums. Nekustamā īpasuma vērtība parasti sevī ietver slēpto PVN, līdz ar to sīs iespējas saglabāsana ir nepieciesama, lai saglabātu neitrālu PVN. Uz sī fona kļūst skaidrs, ka paredzētās saņēmēja saistības attiecībā uz PVN būtībā ir vispiemērotākais risinājums konkrētos apstākļos, īpasi attiecībā uz liela riska iesaistīsanu. Pieprasītais atbrīvojums izvairās no PVN zaudējumiem, jo finansu varas iestādes nemaksā PVN vienam no iesaistītajiem uzņēmējiem-komersantiem. Risinājums arī noņem piegādātāja un saņēmēja atbildību par dubultapliksanu ar nodokļiem, kas varētu iesaistīt lielāku ekonomisko risku saņēmējam, ja viņs ir kopatbildīgs. Risinājums atbrīvo finansu varas iestādes no apgrūtinosajiem atgūsanas procesiem, kad tās varēja vērsties pie saņēmēja tikai tad, kad naudas atgūsana no piegādātāja izrādījās neiespējama. Tas rada tresās personas, piemēram, notāra, atbildību, kas parasti beidzas ar liekām lielākām maksājuma izmaksām piegādātājam un saņēmējam. Kā prakse rāda, atbrīvojums sedz tikai piegādi ar nodokli apliekamo personu starpā, tā ir ierobezota uz atsevisķiem gadījumiem; būtībā, izvēle par labu piegādes apliksanai ar nodokli tiek pielietota tikai tad, kad saņēmējs var izmantot savas atskaitīsanas tiesības. Līdzīgi atbrīvojumi ir tikusi piesķirti Vācijai (2002. gada 2. jūnija Padomes lēmums 2002/439/EP - 2002. gada 11. jūnija OV L 151/12 un 2004. gada 30. marta 2004/291/EP - 2004. gada 30. marta OV L 94/59).Priekslikums PADOMES LĒMUMAM par Austrijas pilnvarosanu veikt pasākumus, kas atbrīvo no sestās direktīvas 77/388/EEK 21. panta par dalībvalstu apgrozījuma nodokļa likumu saskaņosanuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,Ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināsanas lēmumu,Ņemot vērā 1997. gada 17. maija sesto Padomes direktīvu (77/388/EEK) par dalībvalstu apgrozījuma nodokļa likumu saskaņosanu - vienotās pievienotās vērtības nodokļa sistēmu: vienotu nodokļu noteiksanas principu [2] un īpasi 27. panta 1. daļu,[2]  OV L 145,13.06.1977,lpp.1., pēdējie grozījumi direktīvā izdarīti saskaņā ar direktīvu 2003/92/EP (OV L 260,11.10.2003,lpp.8).Ņemot vērā Komisijas priekslikumu [3],[3]  OV C , , lpp. .Ievērojot:(1) Pieprasījumā, kas tika iesniegts Komisijai un ko piereģistrēja Komisijas Ģenerālsekretariāts 03.03.2004, Austrijas valdība lūdza pilnvaru trīs pasākumu ieviesanai, kuri atbrīvo no direktīvas 77/388/EEK 21. panta 1. punkta a) apakspunkta,(2) Austrijas pieprasītā atbrīvojuma nolūks ir padarīt saņēmēju atbildīgu par pievienotās vērtības nodokli sādos trīs gadījumos: pirmkārt, attiecībā uz ar preču piegādi, kas ir kā viena PVN nodokļa maksātāja nodrosinājums citam PVN maksātājam sī nodrosinājuma izpildes laikā; otrkārt, attiecībā uz preču piegādi pēc īpasuma tiesību nodosanas tiesību pārņēmējam un pēdējā tiesību izmantosana un, treskārt, attiecībā uz nekustamā īpasuma nodosanu tiesas izpārdosanā atklātā izsolē citai ar PVN nodokli apliekamai personai, ja piegādātājs ir izvēlējies nodokļu politiku, kas noteikta sestās direktīvas 13. panta c) apakspunktā. Pieprasītie pasākumi uzskatāmi kā pasākumi pret dazāda veida izvairīsanos no nodokļu maksāsanas minētajos sektoros.(3) Kad preces tiek piegādātas kā viena PVN maksātāja nodrosinājums otram PVN maksātājam nodrosinājums izpildes laikā, tas parasti atspoguļo situāciju, ka preču piegādes galvotājam ir ierobezotas tiesībspējas nolīdzināt savus parādus, tai skaitā savus nodokļa parādus. Kad nodrosinājuma ņēmējs, kas saņēmis preces, izmanto savas tiesības un pārdod nodrosinājumu tresai personai, sī pārdosana sevī ietver arī preču piegādi no galvotāja līdz nodrosinājuma ņēmējam. Šajos scenārijos PVN zaudējumi radās daudzos gadījumos, jo galvojuma ņēmējam nevarēja atteikt viņa atskaitīsanas tiesības un piegādājuma galvotājs nevarēja tikt saukts pie atbildības, jo viņs bija maksātnespējīgs vai vienkārsi nozuda. Lielais problēmu apjoms, ar kurām saskaras Austrijas administrācija, prasa juridiskus pasākumus. Paredzētā saņēmēja atbildība par PVN attiecas tikai uz tiem uzņēmumiem, kuri parasti var izmantot savas atskaitīsanas tiesības un neattiecas uz privātpersonām. Līdzīgs atbrīvojums ir ticis piesķirts Vācijai (2002. gada 2. jūnija Padomes lēmums 2002/439/EP [4]).[4]  OV L 151, 11.06.2002 , lpp.12(4) Gadījumos, kad preču pircējam ir ierobezotas spējas nolīdzināt savus ar pirkumu saistītos parādus, preču piegādātājs var saglabāt īpasuma tiesības, kā arī nodot tiesības izmantot sīs īpasuma tiesības un pirkuma pieprasīto cenu tresai personai, parasti bankai, kā garantiju par naudu, ko tresā persona ir aizdevusi pircējam. Ja preču pircējs pārtrauc maksāt ar aizdevumu saistīto parādu, banka izmanto tās īpasuma tiesības; tas ietver preču piegādi no sākotnējā pircēja līdz bankai. Šajā gadījumā banka parasti nemaksā sākotnējam pircējam apgrozījuma nodokli, kas būtu maksājams par piegādi, bet izlietotu to, lai segtu sākotnējā pircēja aizņēmuma parādu, kā rezultātā Austrijas finansu varas iestādes nevar atgūt PVN no sākotnējā pircēja, jo sākotnējie pircēji parasti ir maksātnespējīgi vai nozūd, pirms Austrijas nodokļu inspekcija ir viņus identificējusi un atguvusi PVN. Tāpēc sis scenārijs ir līdzīgs augstāk aprakstītajam nodrosinājumam.(5) PVN zaudējumi radās arī gadījumos, kad nekustamais īpasums, kas tika pārdots atklātā izsolē, tika piegādāts citai ar PVN nodokli apliekamai personai tiesiskas uzņēmuma, kam piederēja nekustamais īpasums, likvidācijas laikā, un kad piegādātājs bija izvēlējies nodokļu saistības, lai arī piegādes laikā viņs nebija tādā finansiālā situācijā, lai spētu maksāt nodokļu inspekcijai nodokli, ko viņs noteicis pircējam. Pircējs parasti varēja izmantot savas atskaitīsanas tiesības un piegādātājs nemaksāja finansu iestādēm PVN. Problēmu apjoms, ar kurām saskaras Austrijas administrācija, prasa juridiskus pasākumus. Nekustamais īpasums ir augstas vērtības prece; līdz ar to arī ar nodokli apliekamā summa un zaudējumi PVN veidā - pat vienā atsevisķā darījumā - ir īpasi augsti. Ar nodokli apliekamā nekustamā īpasuma piegādes iespējas atcelsana nav risinājums. Nekustamā īpasuma vērtība parasti sevī ietver slēpto PVN, līdz ar to sīs iespējas saglabāsana ir nepieciesama, lai saglabātu neitrālu PVN. Uz sī fona kļūst skaidrs, ka paredzētās saņēmēja saistības attiecībā uz PVN būtībā ir vispiemērotākais risinājums konkrētos apstākļos, īpasi attiecībā uz liela riska iesaistīsanu. Pieprasītais atbrīvojums pārtrauc PVN zaudējumu rasanos, jo finansu varas iestādes nemaksā PVN vienam no iesaistītajiem uzņēmējiem-komersantiem. Risinājums arī noņem piegādātāja un saņēmēja atbildību par dubultapliksanu ar nodokļiem, kas varētu iesaistīt lielāku ekonomisko risku saņēmējam, ja viņs ir kopatbildīgs. Risinājums atbrīvo finansu varas iestādes no apgrūtinosajiem atgūsanas procesiem, kad tās varēja vērsties pie saņēmēja tikai tad, kad naudas atgūsana no piegādātāja izrādījās neiespējama. Tas rada tresās personas, piemēram notāra, atbildību, kas radītu piegādātājam un saņēmējam lielākas izmaksas. Kā prakse rāda, atbrīvojums sedz tikai piegādi ar nodokli apliekamo personu starpā, tā ir ierobezota uz atsevisķiem gadījumiem. Līdzīgi atbrīvojumi ir tikusi piesķirti Vācijai (2002. gada 2. jūnija Padomes lēmums 2002/439/EP [5] un 2004. gada 30. marta 2004/291/EP [6]).[5]  OV L 151, 11.06.2002 , lpp.12[6]  OV L 94, 30.03.2004, lpp.59(6) Minētais atbrīvojums neietekmē pieliekamās vērtības nodokļa lielumu galīgajā patēriņa posmā, un tam nav nekādas negatīvas ietekmes uz pasu Eiropas Kopienu pievienotās vērtības nodokļa līdzekļiem.IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsSaskaņā ar direktīvas 77/388/EEK 21. panta 1. punkta atkāpi, kā grozīts 28. panta g) apakspunktā, ar so Austrija tiek pilnvarota noteikt preču, kas minētas sī lēmuma 2. pantā, saņēmēju kā personu, kas apliekama ar pievienotās vērtības nodokli.2. pantsPiegādes saņēmējs var tikt apzīmēts kā persona, kas apliekama ar pievienotās vērtības nodokli sādos gadījumos:1. Kad preces tiek piegādātas kā viena PVN maksātāja nodrosinājums otram PVN maksātājam sī nodrosinājuma izpildes laikā;2. Preču piegāde pēc īpasuma tiesību nodosanas tiesību pārņēmējam un pēdējā tiesību izmantosana;3. Nekustamā īpasuma, kas tiek pārdots atklātā izsolē, nodosanu citai ar PVN nodokli apliekamai personai tiesiskas uzņēmuma, kam piederējis nekustamais īpasums, likvidācijas laikā, ja piegādātājs ir izmantojis savas tiesības aplikt nodosanu ar nodokli.3. pantsŠis lēmums ir spēkā līdz 2008. gada 31. decembrim.4. pantsŠis lēmums ir adresēts AustrijaiBriselē,Padomes vārdā --priekssēdētājs


				|

		52012PC0661

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar ko groza Lēmumu 2010/39/EK, ar ko Portugālei atļauj piemērot atkāpi no 168., 193. un 250. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu /* COM/2012/0661 finl - 2012/0314 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Priekšlikuma pamatojums un
mērķi
Saskaņā ar 2006. gada
28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo
pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 395. panta
1. punktu Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu
lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij piemērot
īpašus pasākumus, ar kuriem atkāpjas no direktīvas
noteikumiem nolūkā vienkāršot PVN iekasēšanas
procedūru vai nepieļaut dažu veidu nodokļu nemaksāšanu un
izvairīšanos no nodokļu maksāšanas.
Ar vēstuli, kas Komisijā
reģistrēta 2012. gada 18. aprīlī, Portugāles Republika
lūdza atļauju turpināt piemērot atkāpi no
Direktīvas 2006/112/EK 168., 193. un 250. panta, lai varētu
piemērot īpašu izvēles shēmu
iznēsātājtirdzniecībai.
Saskaņā ar Direktīvas
2006/112/EK 395. panta 2. punktu Komisija ar 2012. gada
1. jūnija vēstuli informēja pārējās
dalībvalstis par Portugāles Republikas pieprasījumu. Komisija
paziņoja Portugāles Republikai 2012. gada 6. jūnija
vēstulē, ka tās rīcībā ir visa informācija,
kas nepieciešama pieprasījuma izvērtēšanai.
Vispārīgais konteksts
Direktīvas 2006/112/EK
168. pantā ir noteikts, ka nodokļa maksātājam ir
tiesības atskaitīt PVN, kas uzlikts par pirkumiem, kuri veikti
saistībā ar viņa darījumiem, par ko uzliek nodokli. Direktīvas
2006/112/EK 193. pantā ir noteikts, ka PVN maksā ikviens nodokļa
maksātājs, kas veic ar nodokli apliekamu preču piegādi vai
pakalpojumu sniegšanu, izņemot gadījumus, kad tas ir
jāmaksā citai personai 194.–199. un 202. pantā minētajos
gadījumos. Direktīvas 2006/112/EK 250. panta 1. punktā
ir noteikts, ka katrs nodokļa maksātājs iesniedz PVN
deklarāciju, norādot visu informāciju, kas vajadzīga, lai
aprēķinātu iekasējamā nodokļa summu un atskaitāmo
summu, tostarp — ciktāl tas nepieciešams aprēķina bāzes
noteikšanai — to darījumu kopējo vērtību, uz ko attiecas
minētais nodoklis, un atskaitījumus, kā arī jebkuru no
nodokļa atbrīvoto darījumu vērtību.
Pasākums, ko ierosina Portugāles
Republika, tomēr atšķiras no iepriekš minētajiem noteikumiem.
Šī īpašā izvēles shēma attiecas uz
uzņēmumiem, kuri darbojas iznēsātājtirdzniecības
nozarē un atbilst īpašiem nosacījumiem, un kam kompetentās
nodokļu iestādes ir atļāvušas piemērot šo shēmu.
Attiecīgie uzņēmumi izmanto starpniekus
tālākpārdevējus, pārdodot savus produktus tieši šiem tālākpārdevējiem,
kuri savukārt tos pašus produktus pārdod tieši
galapatērētājiem.
Atkāpjoties no Direktīvas
2006/112/EK 193. panta, tiem uzņēmumiem, uz kuriem šī
shēma attiecas, piekrīt atbildība par PVN, kas maksājams
par viņu tālākpārdevēju preču piegādēm
galapatērētājiem. Atkāpjoties no Direktīvas
2006/112/EK 168. panta, šiem uzņēmumiem tiek dotas tiesības
atskaitīt PVN, kas viņu tālāktirgotājiem
jāmaksā vai ko tie samaksājuši par atbilstošajām
precēm, kas tiem ir piegādātas. Atkāpjoties no
Direktīvas 2006/112/EK 250. panta, tālāktirgotāju
pienākums iesniegt PVN deklarāciju, kas attiecas uz precēm,
kuras apstiprinātie uzņēmumi ir tiem piegādājuši, un
šo preču piegādi galapatērētājam, tiek nodots
apstiprinātajam uzņēmumam.
Īpašo shēmu var atļaut
piemērot tikai uzņēmumiem, kuru kopējo apgrozījumu
veido iznēsātājtirdzniecība, ko veic
tālākpārdevēji savā vārdā un uz sava
rēķina, ar nosacījumu, ka visas uzņēmuma
pārdotās preces ir iekļautas iepriekš sastādītā
galapatēriņa posmā piemērojamo cenu sarakstā un uzņēmumi
pārdod savus produktus tieši tālākpārdevējiem, kuri
savukārt tos pārdod tieši galapatērētājiem.
Atkāpes pasākums Portugāles
Republikai sākotnēji tika atļauts ar Padomes Lēmumu
2004/738/EK[1]
uz laiku līdz 2009. gada 31. decembrim un no jauna tika piešķirts ar
Padomes Lēmumu 2010/39/ES[2]
līdz 2012. gada 31. decembrim.
Pašreizējā pieprasījumā
Portugāles Republika informēja Komisiju, ka iemesli, kuru
dēļ Padome ir pieņēmusi Lēmumu 2010/39/ES, vēl
arvien ir spēkā, un paskaidroja, ka īpašais pasākums tiek piemērots
līdz šim brīdim un ir izrādījies ļoti noderīgs,
jo tas vienkāršo PVN iekasēšanu un uztur efektīvāku PVN
kontroli šajā nozarē.
Parasti atkāpes piešķir uz noteiktu
laiku, lai varētu izvērtēt, vai īpašais pasākums ir
lietderīgs un efektīvs. Šajā sakarā, pamatojoties uz
informāciju, ko sniegusi Portugāles Republika, Komisija izprot, ka
īpašais pasākums nodrošina atvieglojumu gan nodokļu
administrācijām, gan uzņēmumiem, gan nodokļu
maksātājiem, jo tas galvenokārt attiecas uz ļoti maziem
nodokļa maksātājiem bez attiecīgām
struktūrām vai organizatoriskajām jaudām, kas
vajadzīgas, lai izpildītu PVN tiesību aktos noteiktās
prasības. Galapatēriņa stadijā maksājamā
nodokļa summa tiek ietekmēta nenozīmīgā
apmērā. Tāpēc atkāpes pasākuma piemērošanas
pagarināšana ir pamatota.
Taču pagarinājumam būtu
jābūt ar noteiktu beigu termiņu, lai varētu
novērtēt, vai joprojām pastāv situācija, kura kalpoja
par pamatu atkāpēm. Tāpēc tiek ierosināts atkāpes
piemērošanu pagarināt līdz 2015. gada beigām un
pieprasīt Portugāles Republikai kopā ar pagarinājuma
pieprasījumu līdz 2015. gada 1. aprīlim iesniegt
ziņojumu, kurā ietilpst pārskats par to, kā piemērots
īpašais pasākums, ja tā plānos iesniegt turpmāka
pagarinājuma pieprasījumu pēc 2015. gada.
Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma
jomā
Nepiemēro.
Atbilstība pārējiem ES
politikas virzieniem un mērķiem
Nepiemēro.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
Apspriešanās ar
ieinteresētajām personām
Neattiecas.
Ekspertu atzinumu pieprasīšana un
izmantošana
Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija
vajadzīgs.
Ietekmes novērtējums
Priekšlikuma mērķis ir
vienkāršot nodokļa iekasēšanas procedūru, un
tādējādi tam ir iespējama pozitīva ietekme uz
uzņēmumiem un administrācijām. Portugāles Republika ir
atzinusi šo risinājumu par piemērotu pasākumu.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
Ierosināto pasākumu
kopsavilkums
Priekšlikuma mērķis ir ļaut
Portugāles Republikai turpināt piemērot atkāpi no
Direktīvas 2006/112/EK 168., 193. un 250. panta, lai varētu
uzlikt zināmiem apstiprinātiem uzņēmumiem atbildību
par PVN nomaksu par preču piegādēm
galapatērētājiem, ko veic starpnieki
tālākpārdevēji, piešķirot šiem apstiprinātajiem
uzņēmumiem tiesības atskaitīt PVN, kas
tālākpārdevējiem jāmaksā vai ko tie
samaksājuši attiecībā uz šo preču iegādi, un nododot
apstiprinātajiem uzņēmumiem tālākpārdevēju
pienākumu iesniegt PVN deklarāciju, kas saistīta ar šo
preču piegādēm no apstiprinātajiem uzņēmumiem
tālākpārdevējiem un no tālākpārdevējiem
galapatērētājiem.
Atkāpes pasākuma piemērošana un
nepieciešamība Portugāles Republikai ir jāpārbauda un par
to jāziņo ik reizes, kad tā iesniedz pagarinājuma
lūgumu. Lēmuma darbības termiņš beigsies tajā
minētajā dienā.
Juridiskais pamats
Padomes 2006. gada 28. novembra
Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās
vērtības nodokļu sistēmu 395. panta 1. punkts.
Subsidiaritātes princips
Priekšlikums ir Savienības
ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes
principu nepiemēro.
Proporcionalitātes princips
Priekšlikums atbilst proporcionalitātes
principam turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ.
Šis lēmums attiecas uz atļauju, kas
piešķirta dalībvalstij pēc tās lūguma, un nerada
nekādus pienākumus.
Tā kā atkāpes piemērošanas
joma ir šaura, īpašais pasākums ir proporcionāls
izvirzītajam mērķim.
Juridisko instrumentu izvēle
Ierosinātie juridiskie instrumenti:
Padomes lēmums.
Citi instrumenti nebūtu piemēroti
šādu iemeslu dēļ.
Saskaņā ar Padomes Direktīvas
2006/112/EK 395. pantu atkāpe no kopējiem noteikumiem ir
pieļaujama vienīgi ar Padomes atļauju, ko pēc Komisijas
priekšlikuma tā pieņem ar vienprātīgu lēmumu. Padomes
lēmums ir vienīgais piemērotais instruments, jo to var
adresēt atsevišķai dalībvalstij.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Priekšlikumam nebūs negatīvas
ietekmes uz Savienības pašu resursiem, ko veido PVN.
5.           IZVĒLES ELEMENTI
Priekšlikumā ir iekļauta
pārskatīšanas klauzula un turpināmības klauzula.
2012/0314 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS,
ar ko groza Lēmumu 2010/39/EK, ar ko
Portugālei atļauj piemērot atkāpi no 168., 193. un 250.
panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās
vērtības nodokļa sistēmu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes
2006. gada 28. novembra Direktīvu 2006/112/EK par
kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu[3] un jo īpaši tās 395. panta
1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Ar vēstuli, kas Komisijā
reģistrēta 2012. gada 18. aprīlī, Portugāle
lūdza atļauju turpināt piemērot īpašu pasākumu,
kas iepriekš bija piešķirts ar Padomes Lēmumu 2010/39/ES[4], ar ko atkāpjas no
Direktīvas 2006/112/EK noteikumiem par atskaitīšanas
tiesībām, personu, kurai ir jāmaksā nodoklis, un
pienākumu iesniegt PVN deklarāciju.
(2)
Saskaņā ar
Direktīvas 2006/112/EK 395. panta 2. punkta otro daļu
Komisija 2012. gada 1. jūnija vēstulē informēja
pārējās dalībvalstis par Portugāles lūgumu.
Komisija 2012. gada 6. jūnija vēstulē paziņoja
Portugālei, ka tās rīcībā ir visa informācija,
kas vajadzīga, lai izvērtētu pieprasījumu.
(3)
Atkāpes pasākums, ko ierosina
Portugāle, ir novirze no Direktīvas 2006/112/EK, jo tas ļauj
piemērot īpašu izvēles shēmu attiecībā uz
konkrētiem uzņēmumiem, kas darbojas
iznēsātājtirdzniecībā un atbilst īpašiem
nosacījumiem, ja tie saņēmuši atļauju no kompetentajām
nodokļu iestādēm. Šie uzņēmumi piemēro īpašu
uzņēmējdarbības modeli, pārdodot savus produktus tieši
starpniekiem tālākpārdevējiem, kuri savukārt šos
produktus pārdod tieši galapatērētājiem.
(4)
Īpašais pasākums ir atkāpe no
Direktīvas 2006/112/EK 168. panta, kas nosaka nodokļu
maksātāja tiesības atskaitīt PVN, kas uzlikts par
viņam piegādātām precēm un pakalpojumiem,
saistībā ar darījumiem, kuri jau aplikti ar nodokli,
piešķirot šiem uzņēmumiem tiesības atskaitīt PVN, kas
tālākpārdevējiem jāmaksā vai ko tie maksā
par attiecīgajām precēm, kas tiem ir piegādātas.
(5)
Īpašais pasākums ir atkāpe no
Direktīvas 2006/112/EK 193. panta, kas nosaka pienākumu
maksāt PVN, un tā nosaka tos uzņēmumus, uz kuriem
shēma attiecas, par personām, kas atbild par PVN, kuru piemēro
viņu tālākpārdevēju preču piegādēm
galapatērētājiem.
(6)
Īpašais pasākums ir atkāpe no
Direktīvas 2006/112/EK 250. panta, kas nosaka pienākumu iesniegt
PVN deklarāciju, un tā nodod tālākpārdevēju
pienākumu iesniegt PVN deklarāciju, kas attiecas uz precēm, kuras
šie uzņēmumi ir tiem piegādājuši, un šo preču
piegādi galapatērētājiem.
(7)
Īpašo pasākumu var piemērot tikai
uzņēmumiem, kuru kopējo apgrozījumu veido
iznēsātājtirdzniecība, ko veic
tālākpārdevēji savā vārdā un uz sava
rēķina, ar nosacījumu, ka visas uzņēmuma
pārdotās preces ir iekļautas iepriekš sastādītā
galapatēriņa posmā piemērojamo cenu sarakstā un
uzņēmumi pārdod savus produktus tieši
tālākpārdevējiem, kuri savukārt tos pārdod tieši
galapatērētājiem.
(8)
Šī īpašā shēma
rezultātā ļauj nodrošināt, ka PVN, kas
mazumtirdzniecības posmā iekasēts par pārdotajām
precēm, kuras piegādājis attiecīgo atļauju
saņēmušais uzņēmums, tiešām ir pārskaitīts
valsts kasei, un tādējādi novērst nodokļu
nemaksāšanu. Tā arī atvieglo nodokļu administrāciju,
vienkāršojot PVN iekasēšanas kārtību un samazinot
tālākpārdevēju pienākumus attiecībā uz PVN.
(9)
Saskaņā ar Portugāles sniegto
informāciju juridiskā un faktiskā situācija, kas bija
pamatā attiecīgā pasākuma piemērošanai patlaban, nav
mainījusies un joprojām pastāv. Tāpēc būtu
jāatļauj Portugālei turpināt piemērot šo īpašo
pasākumu papildu laikposmā, kas ir ierobežots līdz 2015. gada
31. decembrim, lai dotu iespēju pārskatīt atkāpes
pasākuma nepieciešamību un efektivitāti.
(10)
Ja Portugāle uzskata par vajadzīgu
turpmāku pagarinājumu pēc 2015. gada, ziņojums par
pasākuma piemērošanu jāiesniedz Komisijai kopā ar
pagarinājuma pieprasījumu ne vēlāk kā līdz 2015.
gada 31. martam, lai Komisija varētu atlicināt pietiekamu laiku
pieprasījuma izskatīšanai un, ja Komisija nāks klajā ar
priekšlikumu, lai Padome to varētu pieņemt.
(11)
Atkāpei būs tikai nenozīmīga
ietekme uz galapatēriņa posmā iekasēto kopējo
nodokļa apjomu un nebūs negatīvas ietekmes uz Savienības
pašu resursiem, ko veido iekasētais pievienotās vērtības
nodoklis.
(12)
Tādēļ attiecīgi būtu
jāgroza Lēmums 2010/39/ES,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Lēmuma 2010/39/ES 4. pantu aizstāj
ar šādu:
"4. pants
1.
Šis lēmums zaudē spēku 2015. gada
31. decembrī.
2.
Ja tiek pieprasīts šajā lēmumā
paredzētā īpašā pasākuma pagarinājums,
pieprasījumu iesniedz Komisijai ne vēlāk kā 2015. gada
31. martā.
Pieprasījumam pievieno ziņojumu par to, kā tiek piemērots
īpašais pasākums."
2. pants
Šo lēmumu piemēro no 2013. gada
1. janvāra.
3. pants
Šis lēmums
ir adresēts Portugāles Republikai.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 325, 28.10.2004.,
62. lpp.
[2]               OV L 19, 23.1.2010.,
5. lpp.
[3]               OV 347, 11.12.2006., 1. lpp.
[4]               OV L 19, 23.1.2010., 5. lpp.


title: Priekšlikums Padomes lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Bulgārijā

text:
   LV
LV    LV
 ---pagebreak---    EIROPAS KOMISIJA
                                   Briselē, 6.7.2010
                                   SEC(2010) 882 galīgā redakcija
                      Priekšlikums
                 PADOMES LĒMUMS
   par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Bulgārijā
LV                                                                LV
 ---pagebreak---                                        PASKAIDROJUMA RAKSTS
   1.         STABILITĀTES UN IZAUGSMES PAKTA PIEMĒROŠANA PAŠREIZĒJĀ KRĪZES SITUĀCIJĀ
   Daudzu ES valstu kopbudžeta deficīts patlaban pārsniedz Līgumā noteikto atsauces vērtību
   3 % no IKP. Uz bieži vien ievērojamo deficīta pieaugumu, kā arī uz parāda attīstību jāraugās
   nepieredzētās vispasaules 2008./2009. gada finanšu krīzes un ekonomikas lejupslīdes
   kontekstā. Jāņem vērā vairāki faktori. Pirmkārt, ekonomikas lejupslīdes rezultātā samazinās
   nodokļu ieņēmumi un pieaug sociālo pabalstu (piemēram, bezdarbnieka pabalstu) izdevumi.
   Otrkārt, ņemot vērā to, ka budžeta politikai ir svarīga nozīme ārkārtas situācijā, kas pašreiz
   valda ekonomikā, Komisija 2008. gada novembra Eiropas ekonomikas atveseļošanas plānā
   (EEAP), ko decembrī apstiprināja Eiropadome, aicināja veikt fiskālās stimulēšanas
   pasākumus. Plānā paskaidrots, ka stimuliem jābūt savlaicīgiem, mērķtiecīgiem, ar ierobežotu
   darbības laiku un katrā dalībvalstī dažādiem, lai ņemtu vērā šo valstu atšķirīgos stāvokļus
   attiecībā uz valsts finanšu ilgtspējību un konkurētspēju, un tie jāpārtrauc, kad ekonomiskie
   apstākļi uzlabojas. Visbeidzot, lai stabilizētu finanšu sektoru, vairākas dalībvalstis ir veikušas
   pasākumus, no kuriem daži ir ietekmējuši parādu vai palielina risku, ka deficīts un parāds
   varētu nākotnē pieaugt, lai gan dažas valstis atbalsta pasākumu izmaksas nākotnē varētu atgūt.
   Stabilitātes un izaugsmes paktā noteikts, ka Komisijai jāuzsāk pārmērīga budžeta deficīta
   novēršanas procedūra vienmēr, kad kādas dalībvalsts budžeta deficīts pārsniedz atsauces
   vērtību 3 % no IKP. Stabilitātes un izaugsmes paktā 2005. gadā izdarīto grozījumu mērķis
   bija jo īpaši nodrošināt to, ka situācija ekonomikā un budžeta stāvoklis ir pilnībā ņemts vērā
   visos pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras posmos. Tādējādi Stabilitātes un
   izaugsmes pakts kalpo par atbalstu valdības politikai, lai ātrāk atkal sasniegtu stabilu budžeta
   stāvokli, ņemot vērā situāciju ekonomikā, un tādējādi ilgtermiņā nodrošinātu valsts finanšu
   ilgtspējību.
   2.         IEPRIEKŠĒJIE         PASĀKUMI      PĀRMĒRĪGA          BUDŽETA       DEFICĪTA    NOVĒRŠANAS
              PROCEDŪRĀ
   Līguma par Eiropas Savienības darbību 126. pants paredz pārmērīga budžeta deficīta
   novēršanas procedūru. Šī procedūra ir sīkāk aprakstīta Padomes Regulā (EK) Nr. 1467/97 par
   to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu1, kas
   ietilpst Stabilitātes un izaugsmes paktā.
   Saskaņā ar Līguma 126. panta 2. punktu Komisijai jāuzrauga budžeta disciplīnas ievērošana,
   pamatojoties uz šādiem diviem kritērijiem: a) vai plānotā vai faktiskā valsts budžeta deficīta
   attiecība pret iekšzemes kopproduktu (IKP) pārsniedz atsauces vērtību 3 % (izņemot
   gadījumus, kad šī attiecība ir būtiski un pastāvīgi samazinājusies un sasniegusi atsauces
   vērtībai tuvu līmeni, vai arī ja atsauces vērtība ir pārsniegta tikai izņēmuma kārtā un uz laiku,
   un šī attiecība joprojām ir tuva atsauces vērtībai); un b) vai valsts parāda attiecība pret IKP
   pārsniedz atsauces vērtību 60 % (ja vien šī attiecība pietiekami strauji nesamazinās un
   netuvinās atsauces vērtībai).
   1
            OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp. Ziņojumā ņemtas arī vērā “Specifikācijas, kā īstenot Stabilitātes un
            izaugsmes paktu, un pamatnostādnes par stabilitātes un konverģences programmu formu un saturu”, ko
            Ekonomikas un finanšu padome pieņēma 2009. gada 10. novembrī un kas pieejamas
            http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/legal_texts/index_en.htm.
LV                                                       2                                                     LV
 ---pagebreak---    Līguma 126. panta 3. punktā paredzēts, ka tad, ja kāda dalībvalsts neatbilst viena vai abu šo
   kritēriju prasībām, Komisija sagatavo ziņojumu. Šajā ziņojumā „ņem vērā arī to, vai valsts
   budžeta deficīts pārsniedz valdības investīciju izdevumus, kā arī ņem vērā visus citus būtiskus
   faktorus, tostarp dalībvalsts ekonomikas un budžeta stāvokli vidēji ilgā laikā.”
   Pamatojoties uz Bulgārijas iestāžu 2010. gada aprīlī2 iesniegtajiem datiem, ko pēc tam
   apstiprināja Eurostat3, un ņemot vērā Komisijas dienestu 2010. gada pavasara prognozi,
   Komisija 2010. gada 12. maijā saskaņā ar 126. panta 3. punktu pieņēma ziņojumu par
   Bulgāriju4.
   Pēc tam saskaņā ar 126. panta 4. punktu 2010. gada 27. maijā Ekonomikas un finanšu
   komiteja formulēja atzinumu par Komisijas ziņojumu.
   3.         PĀRMĒRĪGA BUDŽETA DEFICĪTA PASTĀVĒŠANA
   Saskaņā ar informāciju, ko Bulgārijas iestādes paziņoja 2010. gada aprīlī, valsts kopbudžeta
   deficīts Bulgārijā sasniedza 3,9 % no IKP 2009. gadā, tādējādi pārsniedzot atsauces vērtību
   3 % no IKP. Saskaņā ar 126. panta 3. punktu sastādītajā Komisijas ziņojumā pausts uzskats,
   ka deficīts nav bijis tuvu atsauces vērtībai 3 % no IKP, bet var uzskatīt, ka atsauces vērtība ir
   pārsniegta izņēmuma kārtā Līgumā un Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētajā nozīmē.
   Konkrēti, tas ir smagas ekonomikas lejupslīdes rezultāts Līguma un Stabilitātes un izaugsmes
   pakta izpratnē, jo vispasaules ekonomikas un finanšu krīze iedragāja Bulgārijas ekonomiku un
   ikgadējais IKP pieaugums apjoma ziņā bija negatīvs, sasniedzot 5 % 2009. gadā. Turklāt
   varēja uzskatīt, ka atsauces vērtība ir pārsniegta tikai uz laiku. Saskaņā ar Komisijas dienestu
   2010. gada pavasara prognozi, kas balstās uz pieņēmumu par esošās politikas turpināšanu,
   ekonomikas stabilizācijas un valdības 2010. gada marta beigās paziņoto fiskālās
   konsolidācijas pasākumu rezultātā valsts kopbudžeta deficīts būs mazāks par atsauces vērtību
   jau 2010. gadā. Paziņojumā, ko Bulgārijas iestādes iesniedza 2010. gada 22. jūnijā, plānotais
   budžeta deficīts tālāk pārskatīts līdz 3,8 % no IKP, kas ir virs atsauces vērtības un ievērojami
   atšķiras no tās. Līgumā minētais deficīta kritērijs nav izpildīts
   Informācija 2010. gada aprīļa pārmērīga budžeta deficīta paziņojumā norāda, ka valsts
   kopējais parāds ir krietni zem atsauces vērtības 60 % no IKP un 2009. gadā bija 14,8 % no
   IKP. Komisijas dienestu 2010. gada pavasara prognozē plānots, ka parāda attiecība 2010. –
   2011. gada laikposmā pieaugs, bet nepārsniegs 19 % no IKP. Paziņojumā, ko Bulgārijas
   iestādes iesniedza 2010. gada 22. jūnijā, plānotais parāds tālāk pārskatīts līdz 15,3 % no IKP.
   Līgumā minētais parāda kritērijs ir izpildīts.
   Saskaņā ar Līguma un Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem Komisija savā ziņojumā
   analizēja arī „būtiskos faktorus”. Saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu, gatavojot
   lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu, tos drīkst ņemt vērā tikai tad, ja budžeta
   deficīts vienlaikus atbilst diviem nosacījumiem — ka tas saglabājas tuvu atsauces vērtībai un
   2
            Atbilstoši Padomes Regulai (EK) Nr. 479/2009 dalībvalstīm divreiz gadā jāziņo Komisijai par plānoto
            un faktisko valsts budžeta deficīta un parāda līmeni. Jaunākie Bulgārijas paziņotie dati ir pieejami:
            http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/government_finance_statistics/excessive_deficit/edp_
            notification_tables.
   3
            Eurostat News Release (Eurostat paziņojums presei) Nr. 55/2010, 2010. gada 22. aprīlis.
   4
            Visi ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru saistītie dokumenti, kas attiecas uz Bulgāriju,
            atrodami šādā tīmekļa vietnē:
            http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/deficit/countries/index_en.htm.
LV                                                          3                                                        LV
 ---pagebreak---    ka atsauces vērtība tiek pārsniegta tikai uz laiku. Bulgārijas gadījumā abi minētie nosacījumi
   nav izpildīti. Atsevišķi ņemot, attiecīgie faktori konkrētajā gadījumā šķiet esam diezgan
   labvēlīgi.
   Ekonomikas un finanšu komitejas atzinums ir saskaņā ar Līguma 126. panta 4. punktu un
   atbilst Komisijas saskaņā ar 126. panta 3. punktu sniegtajā ziņojumā par pārmērīga budžeta
   deficīta pastāvēšanu iekļautajam novērtējumam.
   Komisija, ņemot vērā savu saskaņā ar 126. panta 3. punktu sniegto ziņojumu un pamatojoties
   uz Ekonomikas un finanšu komitejas saskaņā ar 126. panta 4. punktu sniegto atzinumu,
   uzskata, ka Bulgārijā ir pārmērīgs budžeta deficīts. Šis atzinums, ko Komisija pieņēma
   2010. gada 12. maijā, tiek adresēts Padomei saskaņā ar 126. panta 5. punktu. Komisija iesaka
   Padomei pieņemt attiecīgu lēmumu saskaņā ar 126. panta 6. punktu. Turklāt saskaņā ar
   Līguma 126. panta 7. punktu Komisija Padomei iesniedz ieteikumu Padomes ieteikumam, kas
   adresējams Bulgārijai, lai tiktu novērsts pārmērīgs budžeta deficīts.
   4.        IETEIKUMI, LAI NOVĒRSTU PĀRMĒRĪGU BUDŽETA DEFICĪTU
   Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 4. punktu Padomes ieteikumā, kas
   izdots saskaņā ar 126. panta 7. punktu, jānosaka, ka attiecīgajai dalībvalstij ne vēlāk kā sešu
   mēnešu laikā jāveic efektīvi pasākumi, kā arī jāparedz termiņš pārmērīgā budžeta deficīta
   novēršanai — tam „jābūt pilnībā novērstam nākamajā gadā pēc tā konstatēšanas, ja vien
   nepastāv īpaši apstākļi”. Izlemjot, vai pastāv īpaši apstākļi, saskaņā ar regulas 2. panta
   6. punktu jāņem vērā „būtiski faktori”, kas izskatīti atbilstīgi Līguma 126. panta 3. punktam
   sagatavotajā Komisijas ziņojumā. Regulas 3. panta 4. punktā Padomei paredzēts pienākums
   dalībvalstij ieteikt sasniegt "minimālu gada uzlabojumu vismaz 0,5 % apmērā no IKP tās
   cikliski koriģētajā bilancē, izņemot vienreizējos un pagaidu pasākumus, lai tādējādi
   nodrošinātu pārmērīga budžeta deficīta novēršanu ieteikumā norādītajā termiņā".
   Bulgārijas gadījumā būtiskie faktori, kas sīkāk izskaidroti Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. panta
   3. punktā un pārbaudīti Komisijas ziņojumā, kuru tā sniedz saskaņā ar 124. panta 3. punktu,
   tiek uzskatīti par labvēlīgiem. Tomēr minētie faktori neliecina, ka pastāv īpaši apstākļi, kuru
   dēļ būtu attaisnojama novirze no parastā termiņa, kas noteikts pārmērīga budžeta deficīta
   novēršanai. Konkrēti, Komisijas dienestu 2010. gada pavasara prognozē plānots, ka pēc
   nopietna krituma 2009. gadā vispasaules ekonomikas un finanšu krīzes rezultātā reālais IKP
   pieaugums pakāpeniski atgūsies un sasniegs 2,7 % līdz 2011. gadam. 2010. gada aprīļa
   pārmērīga budžeta deficīta paziņojumā Bulgārijas iestādes plāno, ka valsts budžeta deficīts
   būs mazāks par atsauces vērtību, sasniedzot 2 % no IKP 2010. gadā, ko pamato ar reālā IKP
   atgūšanos līdz 1 % un papildu konsolidācijas pasākumu kopumu, kas tika pieņemts
   2010. gada 31. martā un veicināja IKP uzlabojumu 2¼ % apmērā. Komisijas dienestu
   2010. gada pavasara prognozē lēsts, ka valsts budžeta deficīts 2010. gadā uzlabosies,
   sasniedzot 2,8 % no IKP un 2011. gadā – 2,2 % no IKP, pamatojoties uz to, ka politika netiks
   mainīta un izaugsmes prognozēs gaidāms pakāpenisks uzlabojums, kā arī uz piesardzīgu
   izvērtējumu par paziņoto konsolidācijas pasākumu ietekmi uz budžetu. Jūnijā Bulgārijas
   iestādes veica 2010. gada budžeta gada vidus pārskatīšanu un palielināja plānoto valsts
   budžeta deficītu līdz 3,8 % no IKP. Pārskatīšanu uzsāka pēc ievērojamas plānoto valsts
   ienākumu prognozes samazināšanās, ņemot vērā ļoti zemos nodokļu ieņēmumus dažos
   pirmajos 2010. gada mēnešos. Tās mērķis bija nodrošināt automātisko stabilizējošo faktoru
   pienācīgu darbību un precīzāk atspoguļot iekšzemes un starptautiskās ekonomikas problēmas.
   Pamatojoties uz Komisijas dienestu prognozi un jaunākajām budžeta un ekonomikas
LV                                                 4                                               LV
 ---pagebreak---    tendencēm, Bulgārijas iestādēm jānovērš, ka 2010. gadā budžeta deficīts pārsniedz 3,8 % no
   IKP, un vēlākais līdz 2011. gadam jānovērš pārmērīgais budžeta deficīts, minētajā gadā
   īstenojot strukturālus konsolidācijas pasākumus aptuveni ¾ procentpunktu apmērā no IKP.
   Papildus ekonomikas lejupslīdes negatīvajai ietekmei uz budžetu negaidītais deficīta
   pieaugums 2009. gadā šķiet arī saistīts ar procedurālajām nepilnībām izdevumu plānošanā un
   kontroles ieviešanā, pamatojoties uz uzkrājumu principu. Lielās maksājuma saistības, kas
   paredzētas to līgumu pielikumos, kurus parakstījusi iepriekšējā valdība pirms 2009. gada
   jūlija vēlēšanām, netika ieplānotas budžetā un izraisīja papildu budžeta stāvokļa
   pasliktināšanos. Negatīvie rezultāti atspoguļo arī faktu, ka nesenais ekonomiskais uzplaukuma
   periods netika pilnībā izmantots, lai uzsāktu būtiskas reformas valsts izdevumu efektivitātes
   paaugstināšanai. Pirmskrīzes periodā Bulgārija ir guvusi labumu no būtiskiem neparedzētiem
   ieņēmumiem, kas tika gūti no saimnieciskās darbības strauja pieauguma un izaugsmes
   struktūras, kas balstīta uz intensīvu nodokļu īpatsvaru. Tomēr tā vietā, lai daļu no šiem
   neparedzētajiem ieņēmumiem pilnībā noguldītu, tie tika izmantoti, lai finansētu samērā augstu
   ad-hoc pensiju pieaugumu un algu palielinājumu valsts sektorā, kas ievērojami pārsniedza
   ražīguma kāpumu, kā arī nodokļu un sociālā nodrošinājuma likmes samazinājumiem.
   Tā kā trīs gadu budžeta plānošanas posmā vidējā termiņa fiskālai programmai ir nesaistošs
   raksturs, nav efektīvu izdevumu kontroles mehānismu un noteikumi par izdevumiem ir
   kavējuši fiskālās situācijas turpmāku uzlabošanos, tika kavēta budžeta situācijas uzlabošanās
   un veicināta lejupslīdes negatīvā ietekme uz valsts finansēm. Turklāt spēkā esošā budžeta
   programma paredz noteiktas pilnvaras valdībai veikt diskrecionāros izdevumus, kas apdraud
   fiskālo pārredzamību un pārskatatbildību. Reformu trūkums veselības aprūpes nozarē atkārtoti
   ir izraisījis slimnīcām paredzēto nokavēto maksājumu uzkrāšanos un līdz ar to izdevumu
   pārtēriņu. Pakāpenisks pensiju iemaksu likmju samazinājums apvienojumā ar pensiju
   palielinājumu un kompensējošu reformas pasākumu trūkums ir izraisījis būtisku izdevumu
   pieaugumu pensiju sistēmā, apdraudot sistēmas ilgtspēju. Turpinot reformas izglītības sistēmā
   un valsts pārvaldē, tiks paaugstināta administratīvā spēja un prasmju līmenis un valsts
   izdevumu efektivitāte, tādējādi sasniedzot vajadzīgo budžeta konsolidāciju.
   Lai pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras ietvaros veiktu pastiprinātu uzraudzību,
   kas ir nepieciešama, ņemot vērā pārmērīga deficīta novēršanai noteikto termiņu, būs vajadzīga
   regulāra un savlaicīga kontrole attiecībā uz paveikto fiskālās konsolidācijas stratēģijas
   īstenošanā, lai nodrošinātu pārmērīgā deficīta novēršanu. Šajā kontekstā līdz pārmērīga
   budžeta deficīta novēršanas procedūras atcelšanai Bulgārijas konverģences programmas
   atjauninājumos šim jautājumam varētu atvēlēt atsevišķu nodaļu.
                           Galvenās makroekonomikas un budžeta prognozes
                                              2007     2008   2009   2010   2011  2012    2013
                      Reālais IKP
                                                6,2     6,0    -5,0    0,0    2,7  n.p.    n.p.
                     (izmaiņas %)
             Ražošanas apjoma starpība1
                                                4,3     5,0    -2,9   -4,8   -4,0  n.p.    n.p.
                (% no potenciālā IKP)
              Valsts kopbudžeta bilance
                                                0,1     1,8    -3,9   -2,8   -2,2  n.p.    n.p.
                      (% no IKP)
                    Primārā bilance
                                                1,1     2,7    -3,1   -2,0   -1,4  n.p.    n.p.
                      (% no IKP)
               Cikliski koriģētā bilance1
                                               -1,5     0,0    -2,8   -1,1   -0,8  n.p.    n.p.
                      (% no IKP)
                 Strukturālā bilance3
                                                1,8     0,0    -2,8   -1,1   -0,8  n.p.    n.p.
                      (% no IKP)
                Valsts kopējais parāds         18,2    14,1    14,8  17,4    18,8  n.p.    n.p.
LV                                                  5                                            LV
 ---pagebreak---                         (% no IKP)
   Piezīmes.
   1
     Ražošanas apjoma starpības un cikliski koriģētās bilances no programmām atbilstīgi Komisijas dienestu pārrēķinam,
   pamatojoties uz programmās sniegto informāciju.
   2
     Pamatojoties uz aplēsto potenciālo izaugsmi 3,4 %, 3,1 % un 2,9 % 2009.–2011. gadā.
   3
      Cikliski koriģēta bilance, izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus. Jaunākajā programmā un Komisijas
   dienestu rudens prognozē nav vienreizēju un citu pagaidu pasākumu.
   Avots:
   Komisijas dienestu 2010. gada pavasara starpposma prognozes (COM); Komisijas dienestu aprēķini
LV                                                             6                                                       LV
 ---pagebreak---                                               Priekšlikums
                                        PADOMES LĒMUMS
                      par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Bulgārijā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta 6. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Bulgārijas apsvērumus,
   tā kā:
   (1)    Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 126. pantu dalībvalstīm jāizvairās
          no pārmērīga valsts budžeta deficīta.
   (2)    Stabilitātes un izaugsmes pakta mērķis ir sakārtotas valsts finanses kā līdzeklis, lai
          nostiprinātu nosacījumus stabilām cenām un stiprai, stabilai izaugsmei, kas veicina
          nodarbinātības kāpumu.
   (3)    Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra, ko regulē Līguma 126. pants, kuru
          sīkāk izskaidro Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt
          pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu5, un kas ir Stabilitātes un
          izaugsmes pakta sastāvdaļa, paredz pieņemt lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta
          pastāvēšanu. Līgumam pievienotajā Protokolā par pārmērīga budžeta deficīta
          novēršanas procedūru ir izklāstīti citi noteikumi par pārmērīga budžeta deficīta
          novēršanas procedūras īstenošanu. Padomes Regulā (EK) Nr. 479/20096 paredzēti sīki
          izstrādāti noteikumi un definīcijas par to, kā piemērot minētā protokola noteikumus.
   (4)    Ar Stabilitātes un izaugsmes pakta 2005. gada reformu tika meklētas iespējas uzlabot
          efektivitāti un ekonomisko pamatojumu, kā arī ilgstoši saglabāt valsts finanšu
          ilgtspējību. Tā mērķis bija jo īpaši nodrošināt, lai ekonomiskais un budžeta stāvoklis
          būtu pilnībā ņemts vērā visos pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
          posmos. Tādējādi Stabilitātes un izaugsmes pakts kalpo par atbalstu valdības politikai,
          lai ātrāk atkal sasniegtu stabilu budžeta stāvokli, ņemot vērā situāciju ekonomikā.
   (5)    Līguma 126. panta 5. punktā noteikts, ka Komisija adresē Padomei atzinumu, ja tā
          uzskata, ka dalībvalstī pastāv vai var rasties pārmērīgs budžeta deficīts. Komisija,
   5
          OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.
   6
          OV L 145, 10.6.2009., 1. lpp.
LV                                                  7                                             LV
 ---pagebreak---        ņēmusi vērā savu ziņojumu saskaņā ar 126. panta 3. punktu un balstoties uz
       Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu saskaņā ar 126. panta 4. punktu, ir
       secinājusi, ka Bulgārijā ir pārmērīgs budžeta deficīts. Tāpēc Komisija ir adresējusi
       Padomei šādu atzinumu par Bulgāriju [2010. gada 6. jūlijā]7.
   (6) Līguma 126. panta 6. punktā noteikts, ka Padomei ir jāizskata jebkādi apsvērumi, ko,
       iespējams, vēlētos iesniegt attiecīgā dalībvalsts, un tad, pamatojoties uz vispārēju
       novērtējumu, jāpieņem lēmums par to, vai pastāv pārmērīgs budžeta deficīts.
       Bulgārijas gadījumā šā vispārējā novērtējuma rezultātā ir radušies turpmāk minētie
       secinājumi.
   (7) Saskaņā ar informāciju, ko Bulgārijas iestādes paziņoja 2010. gada aprīlī, valsts
       kopbudžeta deficīts Bulgārijā sasniedza 3,9 % no IKP 2009. gadā, tādējādi pārsniedzot
       atsauces vērtību – 3 % no IKP. Deficīts nav bijis tuvu atsauces vērtībai 3 % no IKP,
       tomēr var uzskatīt, ka atsauces vērtība ir pārsniegta izņēmuma kārtā Līgumā un
       Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētajā nozīmē. Konkrēti, tas ir smagas
       ekonomikas lejupslīdes rezultāts Līguma un Stabilitātes un izaugsmes pakta izpratnē,
       jo vispasaules ekonomikas un finanšu krīze iedragāja Bulgārijas ekonomiku un
       ikgadējais IKP pieaugums apjoma ziņā bija negatīvs, sasniedzot 5 % 2009. gadā.
       Saskaņā ar Komisijas dienestu 2010. gada pavasara prognozi ekonomikas
       stabilizācijas un valdības veikto fiskālās konsolidācijas pasākumu rezultātā valsts
       kopbudžeta deficīts būs mazāks par atsauces vērtību jau 2010. gadā. Tomēr,
       pamatojoties uz pārskatīto budžeta deficīta mērķi 2010. gadam (3,8 % no IKP saskaņā
       ar Bulgārijas iestāžu 2010. gada 22. jūnija paziņojumu), kas ievērojami pārsniedz
       Komisijas dienestu pavasarī paredzētos 2,8 % no IKP, atsauces vērtības pārsniegšanai
       var nebūt pagaidu raksturs. Līgumā minētais deficīta kritērijs nav izpildīts.
   (8) Saskaņā ar Bulgārijas iestāžu paziņotajiem datiem 2010. gada aprīlī valsts kopējais
       parāds joprojām ir ievērojami zem atsauces vērtības – 60 % no IKP, un 2009. gadā tas
       bija 14,8% no IKP. Komisijas dienestu 2010. gada pavasara prognozē plānots, ka
       parāda attiecība 2010. –2011. gada laikposmā pieaugs, bet nepārsniegs 19 % no IKP.
       Paziņojumā, ko Bulgārijas iestādes iesniedza 2010. gada 22. jūnijā, plānotais parāds
       tālāk pārskatīts līdz 15,3 % no IKP. Līgumā minētais parāda kritērijs ir izpildīts.
   (9) Gatavojot Padomes lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu atbilstīgi
       126. panta 6. punktam, „būtiskos faktorus” saskaņā ar Padomes Regulas (EK)
       Nr. 1467/97 2. panta 4. punktu drīkst ņemt vērā tikai tad, ja vienlaikus ir pilnībā
       izpildīti divi nosacījumi, proti, ka budžeta deficīts joprojām saglabājas tuvu atsauces
       vērtībai un ka atsauces vērtība tiek pārsniegta tikai uz laiku. Bulgārijas gadījumā abi
       minētie nosacījumi nav izpildīti. Tāpēc šā lēmuma pieņemšanas gaitā nav ņemti vērā
       būtiskie faktori,
   7
       Visi ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru saistītie dokumenti, kas attiecas uz Bulgāriju,
       atrodami šādā tīmekļa vietnē:
       http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/deficit/countries/index_en.htm.
LV                                                   8                                                         LV
 ---pagebreak---    IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
                                              1. pants
   No vispārējā novērtējuma izriet, ka Bulgārijā pastāv pārmērīgs budžeta deficīts.
                                              2. pants
   Šis lēmums ir adresēts Bulgārijas Republikai.
   Briselē,
                                               Padomes vārdā —
                                               priekšsēdētājs
LV                                                9                                 LV


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52008PC0678

Priekšlikums Padomes lēmums ar ko saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1829/2003 atļauj laist tirgū produktus, kuri satur ģenētiski modificētu eļļas rapsi T45 (ACS-BNØØ8-2) vai ir ražoti no tā un kuri iegūti saistībā ar šā eļļas rapša tirdzniecību trešās valstīs pirms 2005. gada  /* COM/2008/0678 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 30.10.2008COM(2008) 678 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSar ko saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1829/2003 atļauj laist tirgū produktus, kuri satur ģenētiski modificētu eļļas rapsi T45 (ACS-BNØØ8-2) vai ir ražoti no tā un kuri iegūti saistībā ar šā eļļas rapša tirdzniecību trešās valstīs pirms 2005. gada(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPievienotais Padomes lēmuma priekšlikums attiecas uz pārtiku un barību, kas satur ģenētiski modificētu eļļas rapsi T45 vai ir ražota no tā, un par kuru 2005. gada 28. oktobrī uzņēmums Bayer CropScience AG Apvienotās Karalistes kompetentajām iestādēm iesniedza pieteikumu par laišanu tirgū saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1829/2003 par ģenētiski modificētu pārtiku un barību.Pievienotais priekšlikums attiecas arī uz citu tādu produktu laišanu tirgū, kas satur eļļas rapsi T45 vai ir ražoti no tā un kas paredzēti tādai pašai lietošanai kā jebkurš cits eļļas rapsis, izņemot audzēšanu.Pieteikuma iesniedzējs pieteikumā un paziņojumā Komisijai norādīja, ka eļļas rapša T45 sēklu tirdzniecība tika apturēta pēc 2005. gada sējas.Tāpēc vienīgais pieteikuma mērķis ir aptvert to eļļas rapša T45 daudzumu, kas iepriekš izaudzēts trešās valstīs.Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde 2008. gada 5. martā sniedza labvēlīgu atzinumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1829/2003 6. un 18. pantu un secināja, ka ir maz ticams, ka, laižot tirgū produktus, kas satur eļļas rapsi T45 vai ir ražoti no tā, kā minēts pieteikumā, tiks negatīvi ietekmēta cilvēku vai dzīvnieku veselība vai vide.Pamatojoties uz šiem apsvērumiem, 2008. gada 14. jūlijā Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajai komitejai tika iesniegts Komisijas lēmuma projekts, ar ko atļauj laist Kopienas tirgū produktus, kas satur ģenētiski modificētu eļļas rapsi T45 vai ir ražoti no tā, lai komiteja par to balsotu. Komiteja atzinumu nesniedza; desmit dalībvalstis (146 balsis) balsoja par, divpadsmit dalībvalstis (167 balsis) balsoja pret, un piecas dalībvalstis (32 balsis) atturējās.Tādējādi saskaņā ar 35. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 1829/2003 un saskaņā ar 5. pantu Padomes Lēmumā 1999/468/EK, kas grozīts ar Padomes Lēmumu 2006/512/EK, Komisijai jāiesniedz Padomei priekšlikums, kas attiecas uz veicamajiem pasākumiem, un Padomei trīs mēnešu laikā jāpieņem lēmums ar kvalificētu balsu vairākumu un jāinformē par to Parlaments.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSar ko saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1829/2003 atļauj laist tirgū produktus, kuri satur ģenētiski modificētu eļļas rapsi T45 (ACS-BNØØ8-2) vai ir ražoti no tā un kuri iegūti saistībā ar šā eļļas rapša tirdzniecību trešās valstīs pirms 2005. gada(Autentisks ir tikai teksts vācu valodā)(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra Regulu (EK) Nr. 1829/2003 par ģenētiski modificētu pārtiku un barību[1] un jo īpaši tās 7. panta 3. punktu un 19. panta 3. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:(1) Uzņēmums Bayer CropScience AG 2005. gada 28. oktobrī iesniedza pieteikumu Apvienotās Karalistes kompetentajām iestādēm saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1829/2003 5. un 17. pantu, lai laistu tirgū pārtiku, pārtikas sastāvdaļas un barību, kas satur ģenētiski modificēta eļļas rapsi T45 vai ir ražota no tā („pieteikums”).(2) Pieteikums attiecas arī uz citu tādu produktu laišanu tirgū, kas satur eļļas rapsi T45 vai ir ražoti no tā un kas paredzēti tādai pašai lietošanai kā jebkurš cits eļļas rapsis, izņemot audzēšanu. Tāpēc saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1829/2003 5. panta 5. punktu un 17. panta 5. punktu tajā ir iekļauti dati un informācija, kas vajadzīga atbilstoši III un IV pielikumam Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvā 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu[2], un informācija un secinājumi par riska novērtējumu, kas veikts saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK II pielikumā izklāstītajiem principiem.(3) 2007. gada 17. aprīlī Bayer CropScience AG iesniedza pieteikumu Komisijai saskaņā ar 8. panta 4. punktu un 20. panta 4. punktu Regulā (EK) Nr. 1829/2003, lai saņemtu atļauju attiecībā uz produktiem, kas ražoti no eļļas rapša T45 (pārtikas piedevas un barības sastāvdaļas, ko ražo no eļļas rapša T45).(4) Pieteikuma iesniedzējs pieteikumā un sarakstē ar Komisiju norādīja, ka eļļas rapša T45 sēklu tirdzniecība tika apturēta pēc 2005. gada sējas.(5) Tāpēc vienīgais pieteikuma mērķis ir aptvert to eļļas rapša T45 daudzumu, kas iepriekš izaudzēts trešās valstīs.(6) Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde („EPNI”) 2008. gada 5. martā par abiem pieteikumiem sniedza vienu visaptverošu labvēlīgu atzinumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1829/2003 6. un 18. pantu un secināja, ka ir maz ticams, ka, laižot tirgū produktus, kas satur eļļas rapsi T45 vai ir ražoti no tā („produkti”), kā minēts pieteikumā, tiks negatīvi ietekmēta cilvēku vai dzīvnieku veselība vai vide, ja vien to lietos paredzētajos veidos[3]. Pēc apspriešanās ar valstu kompetentajām iestādēm, kā noteikts minētās regulas 6. panta 4. punktā un 18. panta 4. punktā, EPNI, sniedzot atzinumu, ņēma vērā visus dalībvalstu uzdotos konkrētos jautājumus un paustās bažas.(7) Konkrēti EPNI secināja, ka tā kā nav atrasti norādījumi par attiecīgām bioloģiskām sastāva vai agronomiskām izmaiņām eļļas rapša T45 sēklās, izņemot PAT proteīna klātbūtni, tad turpmāki drošuma pētījumi ar pārtiku/barību (piemēram, 90 dienu toksiskuma pētījums ar žurkām) nav nepieciešami.(8) Turklāt EPNI atzinumā secināja, ka pieteikuma iesniedzēja vides monitoringa plāns, kurā ietverts vispārējs uzraudzības plāns, atbilst paredzētajam produktu lietošanas veidam. Tomēr eļļas rapša sēklu fizikālo īpašību un transporta paņēmienu dēļ EPNI ieteica ieviest atbilstošas vadības sistēmas, lai samazinātu līdz minimumam transgēno eļļas rapša sēklu nejaušu zudumu un izkaisīšanu transporta, uzglabāšanas, apstrādes un pārstrādes laikā. Pieteikuma iesniedzēja uzraudzības plānu grozīja, lai ievērotu minēto EPNI rekomendāciju.(9) Lai varētu uzraudzīt eļļas rapša T45 pakāpenisko izņemšanu no aprites, regulāri jāziņo par tā klātbūtni importētajos produktos.(10) Ņemot vērā minētos apsvērumus, ir lietderīgi piešķirt atļauju, kas attiecas uz eļļas rapša T45 klātbūtni produktos, kas iegūti, saistībā ar eļļas rapša T45 sēklu tirdzniecību trešās valstīs pirms 2005. gada.(11) Saskaņā ar Komisijas 2004. gada 14. janvāra Regulu (EK) Nr. 65/2004, ar ko nosaka sistēmu ģenētiski modificēto organismu unikālo identifikatoru izveidei un piešķiršanai, katram ĢMO jāpiešķir unikāls identifikators[4].(12) Pamatojoties uz EPNI atzinumu, pārtikai, pārtikas sastāvdaļām un barībai, kas satur eļļas rapsi T45 vai ir ražoti no tā, nav vajadzīgas īpašas marķēšanas prasības, izņemot tās, kas noteiktas Regulas (EK) Nr. 1829/2003 13. panta 1. punktā un 25. panta 2. punktā. Tomēr, lai nodrošinātu, ka produktus izmanto atbilstīgi ierobežojumiem, kas noteikti šajā lēmumā paredzētajā atļaujā, marķējot barību, kas satur ĢMO, un citus produktus, kas nav pārtika un barība un kas satur ĢMO, un attiecībā uz ko ir pieprasīta atļauja, ir skaidri jānorāda, ka minētos produktus nedrīkst izmantot audzēšanai.(13) Tāpat EPNI atzinums nepamato to, ka jānosaka īpaši nosacījumi vai ierobežojumi saistībā ar laišanu tirgū un/vai īpaši nosacījumi vai ierobežojumi attiecībā uz izmantošanu un darbībām ar to, ieskaitot uzraudzību pēc laišanas tirgū, vai īpaši nosacījumi konkrētu ekosistēmu/vides un/vai ģeogrāfisko teritoriju aizsardzībai, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1829/2003 6. panta 5. punkta e) apakšpunktā un 18. panta 5. punktā.(14) Visa attiecīgā informācija par atļauju piešķiršanu produktiem jāiekļauj ģenētiski modificētās pārtikas un barības Kopienas reģistrā, kā paredzēts Regulā (EK) Nr. 1829/2003.(15) Marķēšanas prasības produktiem, kas sastāv no ĢMO vai satur tos noteiktas 4. panta 6. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra Regulas (EK) Nr. 1830/2003, kas attiecas uz ģenētiski modificētu organismu izsekojamību un marķēšanu, kā arī no ģenētiski modificētiem organismiem ražotu pārtikas un lopbarības produktu izsekojamību, un ar ko groza Direktīvu 2001/18/EK[5].(16) Šis lēmums ar Bioloģiskās drošības starpniecības centra palīdzību ir jāizziņo valstīm, kuras parakstījušas Kartahenas protokolu par bioloģisko drošību, kas papildina Konvenciju par bioloģisko daudzveidību, kā noteikts 9. panta 1. punktā un 15. panta 2. punkta c) apakšpunktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 15. jūlija Regulā (EK) Nr. 1946/2003 par ģenētiski modificētu organismu pārvietošanu pāri robežām[6].(17) Notika apspriedes ar pieteikuma iesniedzēju par šajā lēmumā paredzētajiem pasākumiem.(18) Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja nav sniegusi atzinumu tās priekšsēdētāja noteiktajā termiņā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pants Ģenētiski modificēti organismi un unikālais identifikatorsĢenētiski modificētam eļļas rapsim ( Brassica napus L.) T45, kā noteikts šā lēmuma pielikuma b) punktā, ir piešķirts unikālais identifikators ACS-BNØØ8-2, kā paredzēts Regulā (EK) Nr. 65/2004.2. pantsAtļauja1. Šā lēmuma mērķis ir piešķirt atļauju, kas attiecas uz eļļas rapša ACS-BNØØ8-2 klātbūtni 2. punktā minētajos produktos, kura tieši vai netieši saistīta ar eļļas rapša ACS-BNØØ8-2 sēklu tirdzniecību trešās valstīs līdz 2005. gadam.2. Saskaņā ar šajā lēmumā paredzētajiem nosacījumiem Regulas (EK) Nr. 1829/2003 4. panta 2. punkta un 16. panta 2. punkta vajadzībām atļaujas ir piešķirtas šādiem produktiem:a) pārtikai un pārtikas sastāvdaļām, kas satur eļļas rapsi ACS-BNØØ8-2 vai ražota no tā;b) lopbarībai, kas satur eļļas rapsi ACS-BNØØ8-2 vai ražota no tā;c) produktiem, kas nav pārtika un barība un kas satur eļļas rapsi ACS-BNØØ8-2 vai ražota no tā, un kas paredzēti tādai pašai lietošanai kā jebkurš cits rapsis, izņemot audzēšanu.3. pants Marķēšana1. Saskaņā ar marķēšanas prasībām Regulas (EK) Nr. 1829/2003 13. panta 1. punktā un 25. panta 2. punktā un Regulas (EK) Nr. 1830/2003 4. panta 6. punktā „organisma nosaukums” ir „eļļas rapsis”.2. Šā lēmuma 2. panta 2. punkta b) un c) apakšpunktā minētajiem produktiem, kas satur eļļas rapsi ACS-BNØØ8-2 vai ražota no tā, marķējuma un pavaddokumentos ir frāze „nav paredzēts audzēšanai”.4. pants Ietekmes uz vidi monitorings1. Atļaujas turētājs nodrošina, ka tiek noteikts un īstenots monitoringa plāns, lai uzraudzītu ietekmi uz vidi, kā norādīts pielikuma h) punktā.2. Atļaujas turētājs iesniedz Komisijai ikgadējus ziņojumus par monitoringa plānā izklāstīto pasākumu īstenošanu un rezultātiem.5. pants Pakāpeniskās daudzuma samazināšanās uzraudzība1. Atļaujas turētājs nodrošina, ka no eļļas rapša sūtījumiem, ko Eiropas Savienībā importē no trešām valstīm, kurās eļļas rapša ACS-BNØØ8-2 sēklas tirgoja līdz 2005. gadam, ņem paraugus un pārbauda eļļas rapša ACS-BNØØ8-2 klātbūtni.2. Eļļas rapša paraugu ņemšanas metode ir starptautiski atzīta. Pārbaudes veic atbilstoši akreditētā laboratorijā un saskaņā ar apstiprinātu noteikšanas metodi, kā norādīts šā lēmuma pielikumā.3. Atļaujas turētājs kopā ar 4. panta 2. punktā minētajiem ziņojumiem iesniedz Komisijai gada ziņojumus par eļļas rapša ACS-BNØØ8-2 klātbūtnes monitoringa darbību .6. pantsKopienas reģistrsŠā lēmuma pielikumā ietverto informāciju iekļauj ģenētiski modificētās pārtikas un barības Kopienas reģistrā, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1829/2003 28. pantā.7. pantsAtļaujas turētājsAtļaujas turētājs ir uzņēmums Bayer CropScience AG .8. pantsPiemērošanas termiņšŠo lēmumu piemēro desmit gadus no tā paziņošanas dienas.9. pantsAdresātsŠis lēmums ir adresēts Bayer CropScience AG, Alfred-Nobel-Strasse 50, D - 40789 Monheim am Rhein , Vācija.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPIELIKUMSa) Pieteikuma iesniedzējs un atļaujas turētājsNosaukums: Bayer CropScience AGAdrese: Alfred-Nobel-Strasse 50, D - 40789 Monheim am Rhein, Vācijab) Produktu apzīmējums un specifikācija1) Pārtika un pārtikas sastāvdaļas, kas satur eļļas rapsi ACS-BNØØ8-2 vai ražota no tā;2) lopbarība, satur eļļas rapsi ACS-BNØØ8-2 vai ražota no tā;3) produkti, kas nav pārtika un barība un kas satur eļļas rapsi ACS-BNØØ8-2 vai ražoti no tā, un kas paredzēti tādai pašai izmantošanai kā jebkurš cits rapsis, izņemot audzēšanu.Pieteikumā aprakstītais ģenētiski modificētais eļļas rapsis ACS-BNØØ8-2 rada PAT proteīnu, kas piešķir noturību pret glufozinātamonija herbicīdu.c) Marķējums1) Saskaņā ar īpašajām marķēšanas prasībām Regulas (EK) Nr. 1829/2003 13. panta 1. punktā un 25. panta 2. punktā un Regulas (EK) Nr. 1830/2003 4. panta 6. punktā „organisma nosaukums” ir „eļļas rapsis”.2) Uz šā lēmuma 2. panta 2. punkta b) un c) apakšpunktā minēto produktu, kas satur eļļas rapsi ACS-BNØØ8-2 vai ražots no tā, marķējuma un to pavaddokumentos ir frāze „nav paredzēts audzēšanai”.d) Noteikšanas metode-  Konkrētam gadījumam atbilstoša un reālā laikā izmantota kvantitatīva uz polimerāzes ķēdes reakciju balstīta metode attiecībā uz eļļas rapsi ACS-BNØØ8-2.-  Validēta sēklām Kopienas references laboratorijā, kas izveidota saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1829/2003, publicēta vietnē http://gmo-crl.jrc.ec.europa.eu/statusofdoss.htm.-  Atsauces materiāls: AOCS 0208-A, kas pieejams American Oil Chemists Society (AOCS) tīmekļa vietnē http://www.aocs.org/tech/crm/bayer_canola.cfm;e) Unikālais identifikatorsACS-BNØØ8-2f) Informācija, kas jānodrošina saskaņā ar II pielikumu Kartahenas protokolam par bioloģisko drošību, kas papildina Konvenciju par bioloģisko daudzveidībuBioloģiskās drošības starpniecības centrs, ieraksta identifikācija: skatīt [ aizpildīt, kad izziņos ]g) Nosacījumi vai ierobežojumi attiecībā uz produktu laišanu tirgū, izmantošanu vai darbībām ar tiemNav vajadzīgih) Monitoringa plānsPlāns, kas paredz uzraudzīt ietekmi uz vidi atbilstoši Direktīvas 2001/18/EK VII pielikumam.[Saite: plāna publikācija internetā ]i) Monitoringa prasības pēc produktu laišanas tirgū attiecībā uz pārtikas produkta lietošanu cilvēku uzturāNav vajadzīgas.Piezīme. Laika gaitā var būt nepieciešams mainīt saites uz attiecīgajiem dokumentiem. Šādas izmaiņas tiks publiskotas, atjauninot datus ģenētiski modificētās pārtikas un barības Kopienas reģistrā. [1] OV L 268, 18.10.2003., 1. lpp.[2] OV L 106, 17.4.2001., 1. lpp.[3] http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753816_1178620786239.htm.[4] OV L 10, 16.1.2004., 5. lpp.[5] OV L 268, 18.10.2003., 24. lpp.[6] OV L 287, 5.11.2003., 1. lpp.