               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 23.11.2015
            COM(2015) 805 final
            2015/0271(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāpieņem attiecībā uz lēmumiem, kuri jāpieņem Eirokontroles Pastāvīgajā komisijā par Eirokontroles lomu un uzdevumiem un par centralizētajiem pakalpojumiem

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               1.1.Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Vispārīga informācija

               Šis priekšlikums attiecas uz nostāju, kas jāpieņem Eirokontroles Pastāvīgajā komisijā, pirmkārt, attiecībā uz Eirokontroles lomas un pienākumu definēšanu un, otrkārt, attiecībā uz Eirokontroles darbību centralizēto pakalpojumu jomā. Plānots, ka Pastāvīgās komisijas sanāksme, kurā tiks apspriesti abi minētie jautājumi, notiks 8. un 9. decembrī.

               Jāņem vērā īpatnība, ka Eirokontroles darbība zināmā mērā pārklājas ar Savienības darbību jomās, uz kurām attiecas Savienības tiesību akti.

               Pēdējo desmit gadu laikā ir veikti pasākumi ar mērķi novērst šādu darbības pārklāšanos un panākt pēc iespējas labākus rezultātus ar abām pusēm pieejamajiem resursiem. Tā rezultātā Eirokontrole veic uzdevumus saskaņā ar Eiropas vienotās gaisa telpas (SES) tiesību aktiem. Organizācijai ir uzticēti trīs nozīmīgi uzdevumi/lomas:

               (1)palīdzēt Komisijai un EASA regulatīvajā darbā, sniedzot tehnisko atbalstu, saskaņā ar 2012. gada 29. oktobra ES un Eirokontroles augsta līmeņa nolīgumu;

               (2)darboties kā darbības izvērtēšanas iestādei, palīdzot Komisijai izstrādāt un īstenot darbības uzlabošanas sistēmu (Komisija to šajā statusā iecēlusi līdz 2016. gada beigām);

               (3)darboties kā tīkla pārvaldniekam attiecībā uz gaisa satiksmes pārvaldības (ATM) tīkla funkcijām (Komisija to šajā statusā iecēlusi līdz 2019. gada beigām).

               Turklāt Eirokontrole kopā ar Savienību ir kopuzņēmuma SESAR dibinātājas (nodibināts 2007. gadā).

               2012. gada augsta līmeņa nolīgumā ir atzīts katras organizācijas iespējamais devums Eiropas gaisa satiksmes pārvaldībā. Minētajā nolīgumā bija atkārtoti apstiprinātas abu organizāciju attiecīgās lomas, proti, Savienība darbojas kā regulators Eiropas mērogā, bet Eirokontrole sniedz tehnisko atbalstu, kas nepieciešams SES politikas mērķu sasniegšanai.

               Iepriekš minētie aspekti jāskata saistībā ar organizācijas lomas un uzdevumu vispārīgo regulējumu, kas ir pirmais punkts, ko izskatīs minētajā Pastāvīgās komisijas sanāksmē.

               Patlaban Eirokontroles darbību principā reglamentē Starptautiskā konvencija par sadarbību aeronavigācijas drošības jomā, kas grozīta ar Protokolu, kurš parakstīts 1981. gada 12. februārī Briselē (turpmāk “grozītā konvencija”). Tomēr līgumslēdzējas puses 1997. gada 27. jūnijā parakstīja konsolidācijas protokolu, kurš cita starpā paredzēja organizācijas uzdevumu definīcijas grozīšanu. Ar minēto protokolu grozītā konvencija ir pazīstama kā “pārskatītā konvencija”. Tomēr konsolidācijas protokols vēl nav stājies spēkā.

               1997. gada 9. decembrī Eirokontroles Pastāvīgā komisija pieņēma lēmumu Nr. 71 par pārskatītās konvencijas 2. panta 1. punkta — kas nosaka organizācijas uzdevumus — agrīnu īstenošanu.

               Eirokontroles izpētes grupa, kas izvērtē organizācijā veicamās reformas, cita starpā izskata arī šo aspektu. Savā 6. sanāksmē, kas notika 2015. gada 19. oktobrī, izpētes grupa uzdeva Eirokontroles Aģentūrai sagatavot Pastāvīgās komisijas akta projektu, kurā būtu noteikta organizācijas turpmākā loma, uzdevumi un funkcijas; lēmuma projekts jāiesniedz un jāpieņem Pastāvīgās komisijas nākamajā sanāksmē 2015. gada 8. un 9. decembrī.

               Minētajam Pastāvīgās komisijas lēmumam būs juridisks spēks. Saskaņā ar piemērojamo organizācijas institucionālo regulējumu, kas noteikts grozītajā konvencijā, Pastāvīgā komisija ir atbildīga par “vispārējās politikas izstrādi”.

               Savukārt definētā loma un uzdevumi noteiks Eirokontroles turpmāko darbību un tādā veidā neapšaubāmi atspoguļos to, ko organizācija uzskata par likumīgu darbību. Tas būs saistošs visām Eirokontroles dalībvalstīm, tostarp Savienības dalībvalstīm.

               Tā kā Savienības tiesību akti aptver svarīgas jomas, kurās darbojas Eirokontrole, jāņem vērā, ka Pastāvīgās komisijas lēmums var ietekmēt ES tiesību aktu piemērošanu, jo īpaši ES kompetences integritāti. Dažos gadījumos Eirokontroles loma un darbības ir atkarīgas no Savienības līmenī pieņemamajiem lēmumiem (sk. iepriekš). Tāpēc ir svarīgi nodrošināt, ka definētā Eirokontroles loma un uzdevumi nav pretrunā ES tiesību aktiem, jo īpaši ES kompetencei, un ka tie neietekmēs turpmāko Savienības rīcību.

               Otrais jautājums, kas tiks apskatīts minētajā Pastāvīgās komisijas sanāksmē, skar Eirokontroles darbību centralizēto pakalpojumu jomā. Konkrētāk, sagaidāms, ka tiks pieņemts lēmums par dažu centralizēto pakalpojumu finansēšanu. Centralizēto pakalpojumu jautājums jāskata, ņemot vērā Savienības darbību jaunas paaudzes gaisa satiksmes pārvaldības sistēmas (SESAR) projektā un tīkla pārvaldības funkcijas, kas noteiktas Regulā (ES) Nr. 677/2011. Šajā sakarā ir svarīgi uzsvērt, ka šo centralizēto pakalpojumu sniegšanai ir nepieciešama piekļuve centrāla, reģionāla vai vietēja līmeņa ATM infrastruktūrai (atkarībā no vajadzības). Minēto infrastruktūru izveide ir atkarīga no lēmumiem, ko pieņem Savienības līmenī saistībā ar SESAR, un tas jo īpaši attiecas uz gaisa-zemes un zemes-zemes komunikācijas sistēmām. Minētos lēmumus pieņem pēc tam, kad ir padziļināti analizēti tādi aspekti kā izmaksas un ieguvumi, pārvaldība, investīcijas, drošība un aizsardzība un apzināta pievienotā vērtība, ko sniedz šādu pakalpojumu centralizācija, tostarp tādu pakalpojumu centralizācija, kas jau pieejami ierobežotā mērogā. Turklāt sakarā ar centralizēto pakalpojumu sniegšanu var būt vajadzība pieņemt Savienības līmeņa lēmumus par tīkla pārvaldnieka kā šādu centralizēto pakalpojumu sniedzēja lomu. Ņemot vērā iepriekš izklāstītos apstākļus, šajā posmā ir pāragri pieņemt Eirokontroles lēmumu par dažu centralizēto pakalpojumu finansēšanu, un tas var ietekmēt Eirokontroles turpmāko darbību, kas savukārt varētu kaitēt Savienības darbībai šajā jomā, konkrēti, ciktāl runa ir par SESAR. Tāpēc, ņemot vērā faktu, ka Savienības rīcībā pašlaik nav pietiekamas informācijas, kas ļautu izvērtēt šādu lēmumu pēc būtības, minētā lēmuma pieņemšanu vajadzētu atlikt.

               Eirokontroles struktūras liedz Savienībai piedalīties Pastāvīgajā komisijā, bet dalībvalstīm, tostarp visām ES dalībvalstīm, tas ir atļauts. Tādējādi paredzēts, ka šajā priekšlikumā izklāstīto nostāju ieņems dalībvalstis, piedaloties Pastāvīgajā komisijā.

               Saskaņā ar LES 4. panta 3. punktu dalībvalstīm, tāpat kā Savienības iestādēm, ir pienākums to pašu nostāju ieņemt arī Eirokontroles Pagaidu padomē, kas ir kompetentā sagatavošanās struktūra.

               Vispārīga informācija par Eirokontroles lomu un uzdevumiem

               2013. gadā Eirokontrole sāka diskusiju par organizācijas reformēšanu. 2013. gada 4. decembrī Eirokontroles Pastāvīgā komisija izveidoja iekšēju izpētes grupu, lai noskaidrotu, kādos aspektos varētu būt vajadzīgs grozīt Eirokontroles konvenciju nolūkā pielāgot to jaunajiem apstākļiem gaisa satiksmes pārvaldības jomā Eiropā.

               Diskusijas ir risinājušās pēdējos divus gadus. Pēdējā Eirokontroles izpētes grupas sanāksmē 2015. gada 19. oktobrī grupas priekšsēdētājs secināja, ka Eirokontroles Aģentūrai vajadzētu sagatavot priekšlikumu par Eirokontroles pakalpojumiem, lomu un uzdevumiem, kā aprakstīts 4. nodaļā dokumentā, ko iesniedza dažas Eirokontroles dalībvalstis (Eirokontroles aizstājēju izpētes grupas diskusiju dokuments CN-SG-6-2015-2 “Future role and tasks of the Organisation”) un ko izpētes grupas priekšsēdētāja ieskatā atzīst pietiekami liela daļa grupas.

               Plānots, ka Pastāvīgās komisijas aktu par organizācijas lomu un uzdevumiem pieņems Pagaidu padomes 44. sanāksmē (PC44) 2015. gada 9. decembrī. Ar minēto aktu tiks precizēts esošais 1997. gada 9. decembra lēmums Nr. 71 par pārskatītās konvencijas 2. panta 1. punkta agrīnu īstenošanu.

               Vispārīga informācija par centralizētu ATM pakalpojumu izveidi

               Kopš 2012. gada, kad Eirokontroles Aģentūra sāka darbu centralizēto pakalpojumu jautājumā, ir panākts būtisks progress. Eirokontroles Pastāvīgā komisija 2014. gada februārī pilnvaroja Aģentūru sākt ierosināto centralizēto pakalpojumu izmantojamības un tehniskās un finansiālās īstenojamības pakāpenisku novērtējumu un demonstrējumus, atzīstot, ka šie pakalpojumi ir dažādās attīstības stadijās. Pa šo laiku Eirokontroles Aģentūra ir noturējusi vairākus darbseminārus un attiecībā uz vairākiem centralizētajiem pakalpojumiem ir izstrādājusi operāciju koncepcijas (CONOPS). Tā ir sagatavojusi vispārēju izmaksu un ieguvumu analīzi, ko apstiprinājis neatkarīgs konsultants; tomēr jāpiebilst, ka šajā analīzē ietvertā informācija nav nodota sabiedriskajam vērtējumam.

               Plānots, ka Pastāvīgās komisijas aktu par centralizēto pakalpojumu finansēšanu pieņems Pagaidu padomes 44. sanāksmē (PC44) 2015. gada 9. decembrī. Ar minēto aktu tiktu sākti dažu centralizēto pakalpojumu demonstrējumi.

               2.PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI

               Ņemot vērā iepriekš izklāstīto informāciju un pamatojoties uz LESD 100. panta 2. punktu un 218. panta 9. punktu, ir ierosināts pieņemt nostāju, kas Savienības vārdā ieņemama Eirokontroles Pastāvīgajā komisijā attiecībā uz lēmumiem par Eirokontroles lomu un uzdevumiem un par centralizētajiem pakalpojumiem.

               2015/0271 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāpieņem attiecībā uz lēmumiem, kuri jāpieņem Eirokontroles Pastāvīgajā komisijā par Eirokontroles lomu un uzdevumiem un par centralizētajiem pakalpojumiem

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu un 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Eirokontroles Pastāvīgā komisija ar 2013. gada 4. decembra lēmumu Nr. 123 izveidoja izpētes grupu, kuras mērķis ir izpētīt, kādos aspektos varētu būt vajadzīgs grozīt Eirokontroles konvenciju nolūkā pielāgot to jaunajiem apstākļiem gaisa satiksmes pārvaldības jomā Eiropā.

               (2)Izpētes grupa 2015. gada 19. oktobrī Eirokontroles Aģentūrai uzdeva izstrādāt projektu Pastāvīgās komisijas aktam, kurā būtu noteikta organizācijas turpmākā loma, uzdevumi un funkcijas.

               (3)Pastāvīgās komisijas lēmuma par organizācijas lomu un uzdevumiem projekta apstiprināšana ir iekļauta komisijas sanāksmes (2015. gada 8. un 9. decembris) darba kārtībā.

               (4)Minētajam lēmumam būs juridisks spēks. Saskaņā ar piemērojamo organizācijas institucionālo regulējumu, kas noteikts Eirokontroles Starptautiskajā konvencijā, kas grozīta ar Protokolu, kurš parakstīts 1981. gada 12. februārī Briselē (turpmāk “grozītā konvencija”), Pastāvīgā komisija ir atbildīga par “vispārējās politikas izstrādi”. Savukārt definētā loma un uzdevumi noteiks Eirokontroles turpmāko darbību un tādā veidā neapšaubāmi atspoguļos to, ko organizācija uzskata par likumīgu darbību. Tas būs saistošs visām Eirokontroles dalībvalstīm, tostarp Savienības dalībvalstīm.

               (5)Tā kā Savienības tiesību akti aptver svarīgas jomas, kurās darbojas Eirokontrole, organizācijas lomas un uzdevumu definīcija, kas ir Eirokontroles Pastāvīgās komisijas lēmuma priekšmets, var ietekmēt Savienības tiesību aktu piemērošanu, jo īpaši Savienības kompetences integritāti. Dažos gadījumos Eirokontroles loma un darbības ir atkarīgas no Savienības līmenī pieņemtajiem lēmumiem.

               (6)Tāpēc ir svarīgi nodrošināt, ka definētā Eirokontroles loma un uzdevumi nav pretrunā Savienības tiesību aktiem, jo īpaši Savienības kompetencei, un ka tie neietekmēs turpmāko Savienības rīcību.

               (7)Tajā pašā sanāksmē Pastāvīgā komisija, iespējams, pieņems lēmumu par centralizētajiem pakalpojumiem.

               (8)Paredzams, ka šis lēmums skars dažu centralizēto pakalpojumu finansēšanu. Savienības rīcībā pašlaik nav pietiekamas informācijas, kas ļautu izvērtēt šādu lēmumu pēc būtības. Šāds lēmums var ietekmēt Eirokontroles turpmāko darbību, kas savukārt varētu kaitēt Savienības darbībai šajā jomā, konkrēti, ciktāl runa ir par jaunas paaudzes gaisa satiksmes pārvaldības sistēmu (SESAR). Šajā sakarā lēmuma pieņemšana šajā jautājumā būtu jāatliek.

               (9)Tāpēc būtu jānosaka nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Eirokontroles Pastāvīgajā komisijā,

               IR NOLĒMUSI ŠĀDI.

               1. pants

               Dalībvalstis Savienības vārdā Eirokontoles Pastāvīgajā komisijā nostāju par Eirokontroles lomu un uzdevumiem un centralizētajiem pakalpojumiem ieņem, ievērojot pielikumā noteikto.

               Dalībvalstis rīkojas kopīgi Savienības interesēs.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 23.11.2015
            COM(2015) 805 final
            PIELIKUMS
            […]
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāpieņem attiecībā uz lēmumiem, kuri jāpieņem Eirokontroles Pastāvīgajā komisijā par Eirokontroles lomu un uzdevumiem un par centralizētajiem pakalpojumiem

               PIELIKUMS

               […]

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāpieņem attiecībā uz lēmumiem, kuri jāpieņem Eirokontroles Pastāvīgajā komisijā par Eirokontroles lomu un uzdevumiem un par centralizētajiem pakalpojumiem

               I. Eirokontroles lomas un uzdevumi

               Savienība pieprasa, lai ierosinātais teksts attiecībā uz Eirokontroles pakalpojumiem, lomām un uzdevumiem nekādā veidā neietekmētu Savienības kompetences un lai tas neskartu Savienības turpmākās darbības. Tos uzdevumus, kurus Eirokontrole patlaban uz laiku veic Savienības tiesiskā regulējuma satvarā, nedrīkst norādīt kā no Savienības lēmumiem neatkarīgus uzdevumus.

               Par pamatu ņemot Eirokontroles lomu un uzdevumu sarakstu, kas iekļauts 2015. gada 16. novembra Eirokontroles rīcības dokumenta (CN-SG-6-2015) par organizācijas lomu un uzdevumiem pielikumā, Savienība pieprasa veikt šādas izmaiņas.

               (1)2. panta 1. punktā par “funkcijām un pakalpojumiem”:

               (a)gaisa satiksmes centrālā plūsmas pārvaldība;

               (b)ATM tīkla funkcijas, ja tās piešķīrusi Eiropas Savienība Savienības vārdā;

               (c)ATM funkcijas uzdevumi ICAO vārdā EUR/NAT reģionam;

               (d)aeronavigācijas maksājumu noteikšana, rēķinu sagatavošana un maksājumu iekasēšana;

               (e)gaisa satiksmes pakalpojumu sniegšana Māstrihtas augšējās gaisa telpas gaisa satiksmes vadības centrā (MUAC), pamatojoties uz sarunu starp dalībvalstīm un Eirokontroli rezultātiem;

               (f)centrālās funkcijas un pakalpojumi, piemēram, EAD, ARTAS/CAMOS un citi centrālie pakalpojumi, kurus tai varētu uzticēt Pastāvīgā komisija, par to vienojoties ar Savienību.

               (2)2. panta 2. punktā par "lomām":

               (a)attiecībā uz “atbalstu”, jāievieš šādi grozījumi:

               i.atbalsts dalībvalstīm, VDI, aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem (ANSP) un citām attiecīgām ieinteresētajām personām;

               ii.atbalsts ES struktūrām, tostarp zinātības nodrošināšana regulatīvo pasākumu atbalstam saskaņā ar 2012. gada 29. oktobra augsta līmeņa nolīgumu starp ES un Eirokontroli pēc šo struktūru pieprasījuma;

               iii.ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm, to ANSP un nozari un ES veicināt un sekmēt Eiropas intereses ATM jautājumos valstīs, kas nav ECAC valstis, izņemot jomās, uz kurām attiecas ES noteikumi, un ievērojot ES kompetences;

               iv.pamatojoties uz lietpratību ATM jomā, Eiropas mēroga pārklājumu, civilo un militāro aspektu un centrālās plūsmas tīkla pārvaldības lomu, ieguldījums SESAR (pētniecība un izstrāde, ATM ģenerālplāna uzturēšana un izvēršana), ievērojot attiecīgos ES tiesību aktus;

               v.nodrošināt pētniecības un simulācijas iespējas, piemēram, SESAR vajadzībām, pētniecības darbībām papildus SESAR un gaisa telpas izmaiņām, vajadzības gadījumos ievērojot attiecīgos ES tiesību aktus;

               vi.piedāvāt apmācību/izglītību dalībvalstu organizācijām,

               (b)attiecībā uz "Sadarbības mehānismiem" jāievieš šādi grozījumi:

               i.veicināt un sekmēt civilo un militāro koordināciju attiecībā uz ATM/ANS attīstību;

               ii.palīdzēt dalībvalstīm ICAO darbā, ievērojot ES kompetences;

               iiisadarboties ar citiem pasaules reģioniem, ja tam piekritušas dalībvalstis, – koordinācijā ar ES;

               iv.starptautiska sadarbība/koordinācija (ICAO, FAA, NATO u. c.), rīkojoties dalībvalstu, izņemot ES dalībvalstu, vārdā;

               v.pēc to pieprasījuma konsultēt dalībvalstis, kas nav ES dalībvalstis un nav noslēgušas nolīgumus ar Savienību, par ATM drošības un veiktspējas jautājumiem, izmantojot ievērojot ICAO noteikumus, koordinējoties ar ES un ievērojot tās kompetences, ES un EASA noteikumus šajā jomā, lai informētu, uzlabotu harmonizāciju drošību, darbības efektivitāti un apjomradītus ietaupījumus;

               (c)attiecībā uz “Eiropas mēroga ATM datiem un informāciju” jāievieš šādi grozījumi:

               i.tādu datu vākšana un analīze, kas varētu ietvert veiktspējas datus, drošības datus u. c. (lai varētu “uzturēt” sistēmas un datus regulatīvā darba atbalstam) valstīm, kas nav ES dalībvalstis, un – ja šo uzdevumu tai piešķir ES – ES dalībvalstīm;

               ii.analīze un ziņojumu (informācijas) sniegšana par savāktajiem datiem (piemēram, ACE, PRR) valstīm, kas nav ES dalībvalstis, un – ja šo uzdevumu tai piešķir ES – ES dalībvalstīm;

               iii.vadīt ESSIP/LSSIP procesu, ja šādu uzdevumu tai piešķir Eiropas Savienība;

               iv., tostarp ziņošana ICAO par globālā aeronavigācijas plāna (GANP) un aviācijas sistēmas bloku atjauninājumu (ASBUs) īstenošanu un koordinācijas nodrošināšana ar ES ziņošanas mehānismiem, par to vienojoties ar Eiropas Savienību;

               v.satiksmes datu vākšana un STATFOR prognozes sniegšana.

               II. Centralizētie pakalpojumi

               Savienības nostāja ir, ka lēmuma pieņemšana par centralizētajiem pakalpojumiem patlaban jāatliek.

               Savienības rīcībā pašlaik nav pietiekamas informācijas, kas ļautu izvērtēt šādu lēmumu pēc būtības. Šāds lēmums var ietekmēt Eirokontroles turpmāko darbību, kas savukārt varētu kaitēt Savienības darbībai šajā jomā, konkrēti, ciktāl runa ir par jaunas paaudzes gaisa satiksmes pārvaldības sistēmu (SESAR).


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0660

Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes lēmums par elastības instrumenta izmantošanu  /* COM/2009/0660 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 30.11.2009COM(2009)660 galīgā redakcijaPriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMSpar elastības instrumenta izmantošanuPASKAIDROJUMA RAKSTSAr 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu[1] ir atļauta elastības instrumenta izmantošana, lai būtu iespējams finansēt skaidri noteiktus izdevumus, ko nav iespējams finansēt, nepārsniedzot noteiktos maksimālos apjomus vienai vai vairākām izdevumu kategorijām daudzgadu finanšu shēmā.2010. gada budžetā ir vajadzīgi papildu izdevumi, kas pārsniedz izdevumu 1.a kategorijā noteiktos maksimālos apjomus. Tāpēc saskaņā ar Iestāžu nolīguma 27. punktu tiek ierosināts izmantot elastības instrumentu.Summas izmantos šādi:-  120 miljonus euro enerģētikas nozares projektu finansēšanai saistībā ar Eiropas ekonomikas atveseļošanas plānu;-  75 miljonus euro Kozlodujas atomelektrostacijas ekspluatācijas pārtraukšanai.Abām budžeta lēmējinstitūcijas iestādēm tiek atgādināts, ka lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī ne vēlāk kā 2010. gada budžetu.PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMSpar elastības instrumenta izmantošanuEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu starp Eiropas Parlamentu, Padomi un Komisiju par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību[2] un jo īpaši tā 27. punkta piekto daļu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[3],tā kā pēc tam, kad bija izskatītas visas iespējas apropriāciju pārdalīšanai izdevumu 1.a kategorijā, abas budžeta lēmējinstitūcijas iestādes samierināšanas sanāksmē 2009. gada 18. novembrī vienojās izmantot elastības instrumentu, lai 2010. gada budžetā papildinātu finansējumu, pārsniedzot izdevumu 1.a kategorijas maksimālos apjomus:-  120 miljonu euro apmērā enerģētikas nozares projektu finansēšanai saistībā ar Eiropas ekonomikas atveseļošanas plānu;-  75 miljonu euro apmērā Kozlodujas atomelektrostacijas ekspluatācijas pārtraukšanai,IR NOLĒMUŠI ŠĀDI.1. pantsEiropas Savienības 2010. finanšu gada vispārējā budžetā (turpmāk „2010. gada budžets”) elastības instrumentu izmanto, lai izdevumu 1.a kategorijā iekļautajām saistību apropriācijām nodrošinātu summu 195 miljonu euro apmērā.Šo summu izmanto, lai papildinātu finansējumu:-  120 miljonu euro apmērā enerģētikas nozares projektu finansēšanai saistībā ar Eiropas ekonomikas atveseļošanas plānu;-  75 miljonu euro apmērā Kozlodujas atomelektrostacijas ekspluatācijas pārtraukšanai.2. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Briselē,Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā —priekšsēdētājs priekšsēdētājs [1] OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.[2] OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.[3] OV […].


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 17.3.2016
            COM(2016) 154 final
            2016/0083(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par priekšlikuma iesniegšanu Eiropas Savienības vārdā attiecībā uz papildu ķīmisko vielu iekļaušanu Stokholmas Konvencijas par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem A, B un/vai C pielikumā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Stokholmas Konvencija par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem (turpmāk "Konvencija"), kas apstiprināta ar Padomes Lēmumu 2006/507/EK, stājās spēkā 2004. gada 17. maijā. Šīs Konvencijas mērķis ir aizsargāt sabiedrības veselību un vidi pret noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem (NOP). Konvencija nodrošina uz piesardzības principu balstītu sistēmu, kas izstrādāta, lai izbeigtu ražot, lietot, importēt un eksportēt pašlaik 23 bīstamākos noturīgos organiskos piesārņotājus, lai varētu nekaitīgā veidā ar tiem rīkoties un tos iznīcināt, kā arī likvidēt vai samazināt dažu noturīgu organisko piesārņotāju netīšu izplūdi.

               Ar Regulu (EK) Nr. 850/2004 par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem Savienības tiesību aktos tiek iekļautas saistības, kas noteiktas Konvencijā un 1979. gada Konvencijai par gaisa pārrobežu piesārņojumu lielos attālumos pievienotajā Protokolā par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem ("Protokols"), kas apstiprināts ar Padomes Lēmumu 259/2004/EK.

               Konvencijas 8. panta 1. punkts nosaka, ka ikviena Konvencijas Puse var iesniegt sekretariātā priekšlikumu iekļaut kādu ķīmisko vielu Konvencijas A, B vai C pielikumā, ko pēc tam pārskata Noturīgo organisko piesārņotāju izvērtēšanas komisija, ievērojot 8. panta 3. un 4. punktu.  Priekšlikumā ietver informāciju, kas norādīta D pielikumā. Pielikumu labojumu pieņemšanas procedūru reglamentē Konvencijas 22. pants.

               Šajā priekšlikumā Padomes lēmumam ir pausts Eiropas Savienības nodoms iesniegt priekšlikumu par oktametilciklotetrasiloksāna (D4) iekļaušanu pielikumā, kas nozīmē, ka ir jāiesniedz D pielikuma dokumentācija, kurā ir norādīta informācija par šīs ķīmiskās vielas skrīninga kritērijiem un kuru  izskatīs Noturīgo organisko piesārņotāju izvērtēšanas komisija.

               Ja tiks konstatēts, ka D4 atbilst skrīninga kritērijiem, būs jāiesniedz vēl cita informācija, kas vajadzīga attiecīgās ķīmiskās vielas riska profila izveidei. Te cita starpā ietilpst informācija par ražošanu, lietojumiem, bīstamības novērtējumiem un riska novērtējumiem Savienībā. Ja tiks sagatavots riska pārvaldības novērtējums, saskaņā ar F pielikumu tiks iesniegta papildu informācija par sociālekonomiskajiem apsvērumiem, kas atspoguļos stāvokli Savienībā.

               Saskaņā ar pieejamiem zinātniskajiem datiem un pārskata ziņojumiem, kā arī pienācīgi ņemot vērā Konvencijas D pielikumā izklāstītos skrīninga kritērijus, D4 uzrāda noturīgu organisko piesārņotāju pazīmes.

               D4 ražo ES, turklāt to arī importē kā vielu (tīrā veidā vai maisījumos) un kā izstrādājumu sastāvdaļu. D4 izdalās gatavošanas un pārstrādes posmā ("ražošana"), produktu un izstrādājumu kalpošanas laikā un atkritumu stadijā (reciklēšana, apglabāšana poligonos un sadedzināšana). Visvairāk D4 izmanto par izejvielu silikona polimēru ražošanā.

               ECHA izplatīšanas vietnes informācija liecina, ka D4 reģistrētais tonnāžas diapazons ir 100 000 – 1 000 000 tonnas gadā.

               Apvienotās Karalistes kompetentās iestādes saskaņā ar REACH regulas XV pielikumu ir sagatavojušas dokumentāciju, lai ierosinātu attiecībā uz diviem siloksāna savienojumiem īstenot REACH regulā paredzēto ierobežošanas procedūru. Ierobežošanas procedūras dokumentācijā ierosināts noteikt ierobežojumus D4 un dekametilciklopentasiloksāna (D5) laišanai tirgū un izmantošanai, ja to koncentrācija tādos personiskās higiēnas produktos, kurus normālas lietošanas gaitā nomazgā, ir vienāda ar vai lielāka par 0,1 % masas.

               Visvairāk šīs vielas izmanto par izejvielu silikona polimēru ražošanā. Savukārt šos silikona šķidrumus, elastomērus, gēlus un sveķus izmanto ļoti plaši, tostarp kā gumiju, elastomērus pārklājumos un hermētiķos,  pretputošanas līdzekļus, alkīda krāsu un laku plūstamības un/vai spīduma uzlabotājus, mīkstināšanas, impregnēšanas un mitrināšanas līdzekļus tekstilrūpniecībā, komponentus pulēšanas un citos virsmapstrādes līdzekļos, smērvielas, ziežvielas, pretadhēzijas pārklājumus un veidņu eļļas, papīra pārklājumus, hidrauliskos, dielektriskos un siltumpārneses šķidrumus; un patēriņa produktus, piemēram, personiskās higiēnas, mājas uzkopšanas un automobiļu apkopes produktus. Polimērus var modificēt ar papildu funkcionālajām grupām, un tā tos padarīt izmantojamus vēl neskaitāmām vajadzībām. D4 un D5 izmanto gan dažādās patēriņa precēs, gan rūpnieciskām vajadzībām, savukārt šāda lietošana sekmē to nokļūšanu vidē lielos apmēros.

               Saskaņā ar REACH regulas 77. panta 3. punkta c) apakšpunktu pēc Eiropas Ķimikāliju aģentūras (ECHA) izpilddirektora lūguma ECHA Dalībvalstu komitejas 41. sanāksmē, kas notika 2015. gadā, tika pieņemts atzinums
                  1
                par D4 un D5 noturību (P/vP) un bioakumulāciju (B/vB). Komitejas atzinumā konstatēts, ka D4 un D5 atbilst REACH regulas XIII pielikuma kritērijiem attiecībā uz vP un vB. Tātad šīs vielas noturības un bioakumulācijas ziņā atbilst Konvencijas D pielikuma kritērijiem.

               Harmonizētajā sistēmā atbilstīgi VI pielikumam Regulā (EK) Nr. 1272/2008 par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu (CLP) D4 klasificēts kā 2. kategorijai piederīga reproduktīvajai sistēmai toksiska viela  un kā 4. kategorijai piederīga ūdens videi bīstama viela. Tā kā ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 286/2011 CLP regulā tika ieviesti jauni kritēriji attiecībā uz hronisku toksicitāti ūdens videi, ir sagaidāms, ka vides ietekmējuma klasifikācija kļūs stingrāka, jo mazākā ticamā hroniskā nekaitīgā deva (NOEC) ūdens videi ir aptuveni 4,4 µg/l. Paredzams, ka hroniskās NOEC dēļ harmonizētajā klasifikācijā šo vielu pieskaitīs hroniskas toksicitātes ūdens videi 1. kategorijai. Tātad D4 atbilst NOP toksicitātes kritērijiem, pamatojoties uz ūdens organismu un zīdītāju testu beigu punktiem.

               Līdztekus pierādītajām PBT/vPvP īpašībām, par ko liecina iepriekš minētais REACH novērtējums, XV pielikuma ierobežošanas procedūras dokumentācijā apskatīta arī D4 un D5 iespējamā pārnese vidē lielos attālumos (LRT) un secināts: tā kā tie saglabājas gaisa vidē un to pussabrukšanas periodi atmosfērā ir ilgi, D4 un D5 ir arī potenciāls pa gaisu pārvietoties lielos attālumos uz attāliem reģioniem.

               "Health Canada"
                  2
                2008. gada skrīninga novērtējumā konstatēja, ka, pamatojoties uz modelēšanas datiem par D4 aplēsto raksturīgo pārvietošanās attālumu, D4 potenciālā pārnese pa gaisu vidē lielos attālumos ir liela, un tas nozīmē, ka D4 pa gaisu var nonākt attālos reģionos, piemēram, Arktikā.

               Saskaņā ar Dalībvalstu komitejas atzinumu D4 sastopams visdažādākajos organismos (īpaši zivīs un ūdens bezmugurkaulniekos, kā arī putnos un zīdītājos) un attālu reģionu biotā, tostarp Eiropas Arktiskās zonas zivīs un putnos.

               Ņemot vērā patlaban pieejamo informāciju par D4 PBT un LRT īpašībām un pamatojoties uz iepriekš minētajiem pētījumiem un ziņojumiem, tiek ierosināts atzīt, ka D4 atbilst Konvencijas D pielikuma kritērijiem un tāpēc to var uzskatīt par noturīgu organisko piesārņotāju.

               D4 ir ķīmiska viela, ko ražo ļoti lielos daudzumos un plaši izmanto mājsaimniecības precēs un personiskās higiēnas produktos. Sakarā ar šīs ķīmiskās vielas iespējamo pārnesi vidē lielos attālumos tie pasākumi, ko veic valstu vai Savienības mērogā, nav pietiekami, lai nodrošinātu augstu vides un sabiedrības veselības aizsardzības līmeni, un tāpēc ir vajadzīga plašāka starptautiska mēroga rīcība.

               Gaidot nākamo Noturīgo organisko piesārņotāju izvērtēšanas komisijas sanāksmi, kas notiks 2016. gada septembrī, ir lietderīgi, ka Komisija Savienības vārdā Stokholmas konvencijas sekretariātā iesniedz priekšlikumu iekļaut oktametilciklotetrasiloksānu Konvencijas A, B un/vai C  pielikumā. Tā ir nostāja, kas Savienības vārdā būtu jāpieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               2.APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               Ja D4 atbildīs skrīninga kritērijiem saskaņā ar Konvencijas D pielikumu, visas puses un novērotāji tiks aicināti sniegt informāciju, lai varētu noteikt šīs ķīmiskās vielas riska profilu. Te cita starpā ietilpst informācija par ražošanu, lietojumiem, bīstamības novērtējumiem un riska novērtējumiem. Ja, pamatojoties uz šo riska profilu, tiks nolemts pāriet pie nākamā posma un sagatavot riska pārvaldības novērtējumu, visas puses un novērotāji tiks aicināti iesniegt informāciju par sociālekonomiskajiem apsvērumiem saskaņā ar Konvencijas F pielikumu. Tik plašs, visām pusēm un novērotājiem adresēts aicinājums sniegt informāciju vajadzīgs tāpēc, lai sagatavotu visaptverošu novērtējumu par šīs ķīmiskās vielas ietekmi uz cilvēka veselību un vidi un lai pienācīgi ņemtu vērā pušu dažādās iespējas un apstākļus riska pārvaldības un ražošanas/lietošanas izbeigšanas ziņā.

               Ja Noturīgo organisko piesārņotāju izvērtēšanas komisija secinās, ka D4 atbilst skrīninga kritērijiem saskaņā ar Stokholmas konvencijas D pielikumu, Komisija, ņemot vērā D4 iespējamo iekļaušanu pielikumos, uzsāks pētījumu, lai apkopotu informāciju par sociālekonomisko ietekmi.

               3.PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI

               Pamatojoties uz šo priekšlikumu, tiks sagatavota informatīva dokumentācija saskaņā ar Konvencijas 8. panta 1. punktu un D pielikuma kritērijiem, bet pēc tam Konvencijas sekretariātā iesniegts priekšlikums par D4 iekļaušanu Konvencijas A, B un/vai C pielikumā.

               2016/0083 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par priekšlikuma iesniegšanu Eiropas Savienības vārdā attiecībā uz papildu ķīmisko vielu iekļaušanu Stokholmas Konvencijas par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem A, B un/vai C pielikumā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 191. panta 1. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Savienība ar Padomes 2004. gada 14. oktobra Lēmumu 2006/507/EK par to, kā Eiropas Kopienas vārdā noslēdz Stokholmas Konvenciju par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem, 2004. gada 16. novembrī ratificēja Stokholmas Konvenciju par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem (turpmāk "Konvencija")
                  3
               .

               (2)Savienība kā Konvencijas Puse var ierosināt labot Konvencijas pielikumus. Konvencijas A pielikumā uzskaitīti tie noturīgie organiskie piesārņotāji, kuru lietošana un ražošana jāizbeidz, savukārt B pielikumā uzskaitīti tie NOP, kuru lietošana un ražošana jāierobežo, bet C pielikumā — NOP, kuru neapzināta ražošana ir jārisina.

               (3)Saskaņā ar pieejamiem zinātniskajiem datiem un pārskata ziņojumiem, kā arī pienācīgi ņemot vērā Konvencijas D pielikumā izklāstītos skrīninga kritērijus, oktametilciklotetrasiloksāns (CAS Nr. 556-67-2) uzrāda noturīgu organisko piesārņotāju pazīmes.

               (4)Pamatojoties uz pieejamo informāciju, oktametilciklotetrasiloksāns atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1907/2006
                  4
                XIII pielikuma kritērijiem attiecībā uz "noturīgu, bioakumulatīvu un toksisku" (PBT) un  "ļoti noturīgu un ļoti bioakumulatīvu" (vPvB) vielu vidē.

               (5)Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 69. panta 4. punktu Apvienotā Karaliste ir sagatavojusi XV pielikumā paredzēto ierobežošana procedūras  dokumentāciju
                  5
                par oktametilciklotetrasiloksānu nolūkā novērst vides apdraudējumu, kādu rada oktametilciklotetrasiloksāna laišana tirgū vai izmantošana,  ja tā koncentrācija tādos personiskās higiēnas produktos, kurus normālas lietošanas gaitā nomazgā, ir vienāda ar vai lielāka par 0,1 % masas.

               (6)Oktametilciklotetrasiloksāns ir viela, kura nokļūst vidē lielos apjomos un kuras izplatība konstatēta visā pasaulē. Sakarā ar oktametilciklotetrasiloksāna iespējamo pārnesi vidē lielos attālumos tie pasākumi, ko veic valstu vai Savienības mērogā, nav pietiekami, lai nodrošinātu augstu vides un sabiedrības veselības aizsardzības līmeni, un tāpēc ir vajadzīga plašāka starptautiska mēroga rīcība.

               (7)Tādēļ Savienībai Konvencijas sekretariātā būtu jāiesniedz priekšlikums iekļaut oktametilciklotetrasiloksānu Konvencijas A, B un/vai C pielikumā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1. Savienība iesniedz priekšlikumu par oktametilciklotetrasiloksāna iekļaušanu Stokholmas Konvencijas par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem (turpmāk "Konvencija") A, B un/vai C pielikumā.

               2. Komisija šo priekšlikumu Savienības vārdā dara zināmu Konvencijas sekretariātam, iekļaujot visu nepieciešamo informāciju atbilstīgi Konvencijas D pielikumam.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                     http://echa.europa.eu/documents/10162/13641/art77-3c_msc_opinion_on_d4_and_d5_20150422_en.pdf

                  .

                     (2)
                  Environment Canada un Health Canada. Screening Assessment for the Challenge Octamethylcyclotetrasiloxane (D4) Chemical Abstracts Service Registry Number 556-67-2.2008. gada novembris. Skatīt: http://www.ec.gc.ca/ese-ees/default.asp?lang=En&n=2481B508-1#a1.

                     (3)
                  OV L 209, 31.7.2006., 1. lpp.

                     (4)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 30.12.2006., 1. lpp.).

                     (5)
                  Pieejams:

                     http://www.echa.europa.eu/web/guest/restrictions-under-consideration

                     Priekšlikumā par vielas ierobežošanu ir iekļauts arī dekametilciklopentasiloksāns.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.2.2016
            COM(2016) 76 final
            2016/0046(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem attiecīgajās Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas komitejās attiecībā uz priekšlikumiem par grozījumiem ANO Noteikumos Nr. 10, 34, 41, 46, 48, 50, 51, 53, 55, 60, 73, 83, 94, 107, 110, 113, 118, 125, 128, 130 un 131 un priekšlikumu par jauniem ANO noteikumiem par klusiem autotransporta līdzekļiem (QRTV)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisija (ANO/EEK) starptautiskā līmenī izstrādā saskaņotas prasības, kuru mērķis ir likvidēt tehniskos šķēršļus tirdzniecībā ar mehāniskajiem transportlīdzekļiem starp Pārskatītā 1958. gada nolīguma pusēm un nodrošināt šo transportlīdzekļu augstu drošuma līmeni un vides aizsardzību.

               Ar Padomes 1997. gada 27. novembra Lēmumu 97/836/EK Savienība ir pievienojusies Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO/EEK) Nolīgumam vienotu tehnisko prasību apstiprināšanai riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos, un par nosacījumiem to apstiprinājumu savstarpējai atzīšanai, kas piešķirti, pamatojoties uz šīm prasībām (“Pārskatītais 1958. gada nolīgums”), un ar Padomes 2000. gada 31. janvāra Lēmumu 2000/125/EK par noslēgto Nolīgumu par vispārēju tehnisko noteikumu apstiprināšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos (“Paralēlais nolīgums”), Savienība ir pievienojusies Paralēlajam nolīgumam.

               Transportlīdzekļu noteikumu saskaņošanas pasaules foruma ANO/EEK WP.29 sanāksmes notiek trīs reizes kalendārajā gadā: martā, jūnijā un novembrī. Lai ņemtu vērā tehnikas attīstību, katrā sanāksmes sesijā pieņem jaunus ANO noteikumus, grozījumus spēkā esošajiem ANO noteikumiem vai ANO vispārējos tehniskos noteikumus (VTN). Pirms katras WP.29 sanāksmes šos grozījumus jau iepriekš apstiprina kāda no sešām WP.29 darba grupām.

               Līdz ar to, ja ir sasniegts nepieciešamais kvorums un starp līgumslēdzējām pusēm ir kvalificēts balsu vairākums, WP.29 sanāksmē notiek galīgais balsojums par grozījumu, papildinājumu un labojumu pieņemšanu. ES ir līgumslēdzēja puse diviem WP.29 nolīgumiem (1958. gada un 1998. gada nolīgums). Katru reizi tiek sagatavots Padomes lēmums, t. s. "megalēmums", kurā ietverts visu noteikumu, grozījumu, papildinājumu un labojumu saraksts un ar kuru Komisiju pilnvaro katrā WP.29 sanāksmē balsot Savienības vārdā.

               Ar šo Padomes lēmumu nosaka, kāda nostāja Savienībai jāieņem balsojumā par noteikumiem, grozījumiem, papildinājumiem un labojumiem, kas iesniegti balsošanai WP.29 2016. gada marta sanāksmē, kura notiks no 2016. gada 7. līdz 11. martā.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

               Šis priekšlikums papildina un pilnībā saskan ar Savienības iekšējā tirgus politiku autobūves nozarē.

               WP.29 sistēma stiprina transportlīdzekļu standartu starptautisko saskaņošanu. Šā mērķa sasniegšanā būtiska nozīme ir 1958. gada nolīgumam, jo ES ražotāji var darboties atbilstoši vienotam tipa apstiprināšanas standartu kopumam, apzinoties, ka Nolīguma puses atzīs ES ražotāju ražojumus, pamatojoties uz to, ka tie atbilst ražotāju valsts tiesību aktiem. Uz šīs shēmas pamata ar Regulu (EK) Nr. 661/2009 par mehānisko transportlīdzekļu vispārējo drošumu ir atceltas vairāk nekā 50 ES direktīvas, kas ir aizstātas ar attiecīgajiem noteikumiem, kuri pieņemti saskaņā ar 1958. gada nolīgumu.

               Līdzīga pieeja ir izmantota saistībā ar Direktīvu 2007/46/EK, ar kuru dalībvalstu apstiprināšanas sistēmas aizstāja ar Savienības apstiprināšanas procedūru un izveidoja saskaņotu sistēmu, kas ietver administratīvus noteikumus un vispārējas tehniskas prasības visiem jaunajiem transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām. Ar minēto direktīvu ANO noteikumus iekļāva ES tipa apstiprināšanas sistēmā vai nu kā tipa apstiprināšanas prasības, vai kā Savienības tiesību aktu alternatīvas. Kopš ir pieņemta minētā direktīva, Savienības tiesību aktos ES tipa apstiprināšanas sistēmā aizvien biežāk iekļauj ANO noteikumus.

               •Saskanība ar citām ES politikas jomām

               WP.29 sistēma ir sasaistīta ar Savienības konkurences politiku, un šai iniciatīvai ir pozitīva ietekme uz to. Šis priekšlikums saskan arī ar Savienības transporta un enerģētikas politiku, kuras tiek ņemtas vērā, kad tiek izstrādāti un pieņemti noteikumi saskaņā ar 1958. gada nolīgumu.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 114. pants saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               •Subsidiaritāte

               Tikai Savienība ir pilnvarota balsojumā atbalstīt starptautiskos instrumentus, piemēram, priekšlikumus par ANO noteikumiem, ANO noteikumu grozījumus un Vispārējo tehnisko noteikumu projektus, un to iekļaušanu Savienības mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprināšanas sistēmā. Tas ne tikai nepieļauj iekšējā tirgus sadrumstalotību, bet nodrošina arī vienādus veselības un drošuma standartus visā Savienībā. Tas sniedz arī apjomradītus ietaupījumus, proti, ražojumus var izgatavot visam Savienības tirgum un pat starptautiskajam tirgum, nepielāgojot tos valsts tipa apstiprināšanas prasībām katrā atsevišķā dalībvalstī.

               Tāpēc šis priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam.

               •Proporcionalitāte

                  Šis Padomes lēmums pilnvaro Komisiju balsot Savienības vārdā un ir samērīgs instruments saskaņā ar Padomes Lēmuma 97/836/EK 5. panta 1. punktu nolūkā definēt vienotu ES nostāju ANO/EEK attiecībā uz balsojumu par WP.29 sanāksmes darba kārtībā iekļautajiem darba dokumentiem. Tāpēc šis priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam, jo tas paredz vienīgi tos pasākumus, kuri ir vajadzīgi, lai sasniegtu mērķus, kas saistīti ar iekšējā tirgus pareizas darbības nodrošināšanu, vienlaikus nodrošinot augstu sabiedrības drošības un aizsardzības līmeni.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

               Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, nosakot nostājas, kas Savienības vārdā jāieņem kādā ar starptautisku nolīgumu izveidotā struktūrā, ir nepieciešams Padomes lēmums.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi/spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

               Neattiecas.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Neattiecas.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

               Šim priekšlikumam eksperta atzinums nav vajadzīgs. Tomēr šo priekšlikumu ir izskatījusi Mehānisko transportlīdzekļu tehniskā komiteja.

               •Ietekmes novērtējums

               Šim priekšlikumam nav jāveic ietekmes novērtējums, jo tas nav leģislatīvs dokuments un alternatīvi politikas risinājumi nav pieejami vai iespējami.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

               Šī iniciatīva neietekmē administratīvo slogu, jo ar "megalēmumam" pievienotajām atsaucēm uz grozījumiem uzņēmumiem, tostarp MVU, netiks ieviesti jauni ziņošanas vai citi administratīvi pienākumi. Šīs iniciatīvas mērķis ir administratīvā sloga samazināšana, jo pasaules mērogā saskaņotu prasību piemērošana dod ražotājiem iespēju sistēmu un sastāvdaļu apstiprinājumu dokumentus izmantot ne tikai ES, bet arī eksporta tirgū, ko veido 1958. gada nolīguma līgumslēdzējas puses, kas nav ES dalībvalstis.

               Šim priekšlikumam ir ļoti pozitīva ietekme uz ES autobūves nozares konkurētspēju un starptautisko tirdzniecību. Ir atzīts, ka starptautiski saskaņotu transportlīdzekļu noteikumu pieņemšana, ko veic ES tirdzniecības partneri, ir vislabākais veids, kā novērst ar tarifiem nesaistītus tirdzniecības šķēršļus un atvērt ES autobūves nozares uzņēmumiem piekļuvi tirgum vai paplašināt to.

               •Pamattiesības

               Šim priekšlikumam nav ietekmes uz pamattiesību aizsardzību.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Šī iniciatīva neietekmē budžetu.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzības, novērtēšanas un ziņošanas kārtība

               Neattiecas.

               •Skaidrojošie dokumenti (direktīvām)

               Neattiecas.

               •Konkrētu priekšlikuma noteikumu sīks skaidrojums

               Ar priekšlikumu nosaka Savienības nostāju balsojumā par grozījumiem ANO Noteikumos Nr. 10, 34, 41, 46, 48, 50, 51, 53, 55, 60, 73, 83, 94, 107, 110, 113, 118, 125, 128, 130 un 131 un par jauniem ANO noteikumiem par klusiem autotransporta līdzekļiem (QRTV).

               2016/0046 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem attiecīgajās Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas komitejās attiecībā uz priekšlikumiem par grozījumiem ANO Noteikumos Nr. 10, 34, 41, 46, 48, 50, 51, 53, 55, 60, 73, 83, 94, 107, 110, 113, 118, 125, 128, 130 un 131 un priekšlikumu par jauniem ANO noteikumiem par klusiem autotransporta līdzekļiem (QRTV)

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar Padomes Lēmumu 97/836/EK
                  1
                Savienība ir pievienojusies Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO/EEK) Nolīgumam vienotu tehnisko prasību apstiprināšanai riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos, un par nosacījumiem to apstiprinājumu savstarpējai atzīšanai, kas piešķirti, pamatojoties uz šīm prasībām (“Pārskatītais 1958. gada nolīgums”).

               (2)Saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/125/EK
                  2
                Savienība ir pievienojusies Nolīgumam par vispārēju tehnisko noteikumu apstiprināšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos (“Paralēlais nolīgums”).

               (3)Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2007/46/EK
                  3
                dalībvalstu apstiprināšanas sistēmas aizstāja ar Savienības apstiprināšanas procedūru un izveidoja saskaņotu sistēmu, kas ietver administratīvus noteikumus un vispārējas tehniskās prasības visiem jaunajiem transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām. Ar minēto direktīvu ANO noteikumus iekļāva ES tipa apstiprināšanas sistēmā vai nu kā tipa apstiprināšanas prasības, vai kā Savienības tiesību aktu alternatīvas. Kopš ir pieņemta minētā direktīva, Savienības tiesību aktos ES tipa apstiprināšanas sistēmā aizvien biežāk iekļauj ANO noteikumus.

               (4)Ņemot vērā pieredzi un tehnikas sasniegumus, ir jāpielāgo prasības attiecībā uz dažiem elementiem vai rādītājiem, uz kuriem attiecas ANO EEK Noteikumi Nr. 10, 34, 41, 46, 48, 50, 51, 53, 55, 60, 73, 83, 94, 107, 110, 113, 118, 125, 128, 130 un 131.

               (5)Lai paredzētu vienotus noteikumus par klusu autotransporta līdzekļu (QRTV) apstiprināšanu saistībā ar to mazāku dzirdamību, ir jāpieņem jauni ANO noteikumi par QRTV.

               (6)Tādēļ ir jānosaka nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Pārskatītā 1958. gada nolīguma Administratīvajā komitejā un Paralēlā nolīguma Izpildu komitejā attiecībā uz minēto ANO tiesību aktu pieņemšanu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Pārskatītā 1958. gada nolīguma Administratīvajā komitejā un Paralēlā nolīguma Izpildu komitejā periodā no 2016. gada 7. līdz 11. martam, ir atbalstīt priekšlikumus, kuri uzskaitīti šā lēmuma pielikumā.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Padomes 1997. gada 27. novembra Lēmums 97/836/EK par Eiropas Kopienas pievienošanos ANO Eiropas Ekonomikas komisijas Nolīgumam vienotu tehnisko prasību apstiprināšanai riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos, un par nosacījumiem to apstiprinājumu savstarpējai atzīšanai, kas piešķirti, pamatojoties uz šīm prasībām (“Pārskatītais 1958. gada Nolīgums”) (OV L 346, 17.12.1997., 78. lpp.).

                     (2)
                  Padomes 2000. gada 31. janvāra Lēmums 2000/125/EK par noslēgto Nolīgumu par vispārēju tehnisko noteikumu apstiprināšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos (“Paralēlais nolīgums”) (OV L 35, 10.2.2000., 12. lpp.).

                     (3)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 5. septembra Direktīva 2007/46/EK, ar ko izveido sistēmu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanai (“pamatdirektīva”) (OV L 263, 9.10.2007., 1. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.2.2016
            COM(2016) 76 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes Lēmumam
            ar ko nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem attiecīgajās Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas komitejās attiecībā uz priekšlikumiem par grozījumiem ANO Noteikumos Nr. 10, 34, 41, 46, 48, 50, 51, 53, 55, 60, 73, 83, 94, 107, 110, 113, 118, 125, 128, 130 un 131 un priekšlikumu par jauniem ANO noteikumiem par klusiem autotransporta līdzekļiem (QRTV)

               PIELIKUMS

                        Noteik. Nr.

                        Darba kārtības Nr.

                        Nosaukums darba kārtībā

                        Atsauce

                        10

                        4.9.1.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 10 (Elektromagnētiskā savietojamība (EMC)) 05. grozījumu sērijas 1. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/16

                        10

                        4.9.2.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 10 (Elektromagnētiskā savietojamība (EMC)) 04. grozījumu sērijas 3. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/17

                        34

                        4.8.1.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 34 (Ugunsbīstamība) 03. grozījumu sērijas 1. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/8

                        41

                        4.6.1.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 41 (Motociklu trokšņa emisijas) 04. grozījumu sērijas 4. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/3

                        46

                        4.8.2.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 46 (Netiešās redzamības ierīces) 04. grozījumu sērijas 3. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/9

                        48

                        4.9.3.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 48 (Apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšana) 06. grozījumu sērijas 7. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/18

                        48

                        4.9.4.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 48 (Apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšana) 05. grozījumu sērijas 9. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/19

                        48

                        4.9.5.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 48 (Apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšana) 04. grozījumu sērijas 16. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/20

                        50

                        4.9.6.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 50 (Mopēdu un motociklu gabarītgaismas lukturi, bremžu lukturi, virzienrāži) sākotnējās grozījumu sērijas 18. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/21

                        51

                        4.6.2.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 51 (M un N kategorijas transportlīdzekļu troksnis) 03. grozījumu sērijas 1. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/4

                        53

                        4.9.7.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 53 (Apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšana L3 transportlīdzekļos) 01. grozījumu sērijas 18. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/22

                        53

                        4.9.8.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 53 (Apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšana L3 transportlīdzekļos) jaunu 02. grozījumu sēriju

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/23

                        55

                        4.7.1.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 55 (Mehāniskās sakabes) 01. grozījumu sērijas 5. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/5

                        60

                        4.15.1.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 60 (Mopēdu un motociklu vadības ierīču, optisko signālu un indikatoru apzīmējumi) 5. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/27

                        73

                        4.12.1.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 73 (Sānu apakšsargi) 01. grozījumu sērijas 1. labojumu (tikai franču valodā)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/31

                        83

                        4.15.2.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 83 (M1 un N1 transportlīdzekļu emisijas) 07. grozījumu sērijas 2. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/28

                        94

                        4.11.1

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 94 (Frontālā sadursme) 01. grozījumu sērijas 3. labojumu (tikai krievu valodā)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/32

                        107

                        4.8.3.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 107 (Autobusu un tālsatiksmes autobusu vispārējā konstrukcija) 05. grozījumu sērijas 5. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/10

                        107

                        4.8.4.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 107 (Autobusu un tālsatiksmes autobusu vispārējā konstrukcija) 06. grozījumu sērijas 5. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/11

                        107

                        4.8.5.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 107 (Autobusu un tālsatiksmes autobusu vispārējā konstrukcija) 07. grozījumu sērijas projektu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/12

                        110

                        4.8.6.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 110 (CNG un LNG transportlīdzekļi) 02. grozījumu sēriju

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/13

                        113

                        4.9.9.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 113 (Galvenie lukturi ar simetrisku tuvo gaismu) 01. grozījumu sērijas 6. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/24

                        118

                        4.8.7.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 118 (Materiālu ugunsizturība) 02. grozījumu sērijas 2. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/14

                        125

                        4.8.8.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 125 (Vadītāju priekšējais redzes lauks) 01. grozījumu sērijas 1. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/15

                        128

                        4.9.10.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 128 (Gaismas diodes (LED) gaismas avoti) sākotnējās grozījumu sērijas 5. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/25

                        130

                        4.7.2.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 130 (Joslu uzraudzības sistēma (LDWS)) 1. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/6

                        131

                        4.7.3.

                        Priekšlikums par Noteikumu Nr. 131 (Uzlabotas avārijas bremzēšanas sistēmas (AEBS)) 01. grozījumu sērijas 2. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/7

                        4.13.1.

                        Priekšlikums par jauniem Noteikumiem par klusu autotransporta līdzekļu (QRTV) apstiprināšanu

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/26


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52006PC0815

Priekšlikums Padomes lēmums par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm  /* COM/2006/0815 galīgā redakcija - CNS 2006/0271 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 12.12.2006COM(2006) 815 galīgā redakcija2006/0271 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSKopš 2005. gada darbojas jaunā Lisabonas stratēģija, kuras pamatā ir jauns pārvaldības cikls ar integrētu pamatnostādņu kopumu, kas paliks spēkā līdz 2008. gadam. Pamatojoties uz integrētajām pamatnostādnēm, kurās ņemti vērā ekonomiskie, sociālie un vides faktori, dalībvalstis ir izstrādājušas reformu programmas, kurās izklāstīta to izaugsmes un darbavietu radīšanas stratēģija nākamajiem trim gadiem.Dalībvalstu reformu programmu novērtējums, ko veic Komisija, ir paredzēts ikgadējā progresa ziņojumā un tam pievienotajā kopīgajā nodarbinātības ziņojumā, ko pieņems saskaņā ar Līguma 128. panta 1. punktā noteikto procedūru. Novērtējumā apstiprina, ka palielinās nodarbinātība un samazinās bezdarbs. Tomēr ražīguma pieaugums un darba vietu kvalitāte joprojām atpaliek no Eiropas vajadzībām. Izšķiroši jautājumi aizvien ir arī Eiropas darba tirgu spēja reaģēt uz globalizācijas un novecošanas izvirzītajiem uzdevumiem. Turklāt, analizējot dalībvalstu reformu programmas, iezīmējas šādi galvenie jautājumi katrā no trim prioritātēm Eiropas Nodarbinātības stratēģijas jomā.-  Politikas īstenošanai galvenokārt ir šāds mērķis: lielāka cilvēku skaita piesaiste un saglabāšana nodarbinātības jomā. Vairāk uzmanības ir veltīts integrētai dzīves cikla pieejai saistībā ar darbu, taču politikas, kas vērstas uz jauniešiem, sievietēm un vecāka gadagājuma darba ņēmējiem joprojām lielākoties tiek aplūkotas atsevišķi.-  Īstenošanas ziņojumi liecina par to, ka visvājāk politika tiek īstenota jomā, kas paredz darba devēju un uzņēmumu spēju pielāgoties. Ir vajadzīgāka visaptverošāka pieeja, labāk apvienojot elastīgumu un drošību. Uzmanība tiek pievērsta integrētai elastīguma un drošības ( flexicurity ) pieejai, taču jāizstrādā virkne politikas ceļu, lai visās dalībvalstīs vēl vairāk veicinātu elastīgumu un drošību ( flexicurity ).-  Zināms uzsvars ir likts uz izglītības un apmācības sistēmas struktūrreformām un to saikni ar darba tirgu. Tomēr daudzās dalībvalstīs vēl aizvien pastāv vajadzība pēc saskaņotu un visaptverošu stratēģiju izveides. Iniciatīvas apmācības jomā pārsvarā vērstas uz jauniešiem, bet to cilvēku dalība mūžizglītībā, kas vecāki par 45 gadiem, joprojām ir satraucoši zema.Šie secinājumi apstiprina spēkā esošajās nodarbinātības pamatnostādnēs izklāstīto politiku un reformu plānus. 128. panta 2. punktā noteikto procesuālo iemeslu dēļ to derīgums 2007. gadam ir jāapstiprina ar Padomes lēmumu, ko pieņem pēc apspriešanās ar EP, Reģionu komiteju, Ekonomikas un sociālo lietu komiteju un Nodarbinātības komiteju.2006/0271 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēmEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 128. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[2],ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[3],apspriedusies ar Reģionu komiteju,ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,tā kā:(1) Lisabonas stratēģijas 2005. gada reformā ir uzsvērta izaugsme un darbavietu radīšana. Eiropas Nodarbinātības stratēģijas nodarbinātības pamatnostādnes un ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes ir pieņemtas kā integrēts kopums[4], turklāt Eiropas Nodarbinātības stratēģijai piešķirta galvenā nozīme Lisabonas stratēģijas nodarbinātības un darba tirgus mērķu īstenošanā.(2) Eiropas Savienībai ir jāmobilizē visi atbilstošie valstu un Kopienas resursi, tostarp kohēzijas politika, Lisabonas stratēģijas trīs aspektos (ekonomikas, sociālais un vides aspekts) tā, lai labāk integrētos to sinerģijās vispārējā ilgtspējīgas attīstības kontekstā[5].(3) Nodarbinātības pamatnostādnes un ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes ir pilnībā jāpārskata tikai reizi trīs gados, starpposmā līdz 2008. gadam stingri ierobežojot to atjaunināšanu, lai nodrošinātu efektīvai īstenošanai vajadzīgo stabilitāti.(4) Pārbaudot dalībvalstu reformu programmas, kas iekļautas Komisijas ikgadējā progresa ziņojumā un kopīgajā nodarbinātības ziņojumā, kļūst skaidrs, ka dalībvalstīm arī turpmāk jāpievēršas šādām prioritātes jomām:-  lielāka cilvēku skaita piesaiste un saglabāšana nodarbinātības jomā, palielinot darbaspēka pieejamību un modernizējot sociālās aizsardzības sistēmas,-  darba ņēmēju un uzņēmumu pielāgoties spējas uzlabošana un-  ieguldījumu palielināšana cilvēkkapitālā, izmantojot labāku izglītību un iemaņas.(5) 2006. gada 23.–24. marta Eiropadomē tika uzsvērta nodarbinātības politikas galvenā nozīme Lisabonas programmā ietvaros un vajadzība galvenajām kategorijām dzīves cikla pieejas ietvaros palielināt iespējas nodarbinātības jomā. Šajā sakarā tajā tika apstiprināts Eiropas Dzimumu līdztiesības pakts, ar kuru vēl vairāk tiktu uzsvērta dzimumu līdztiesības nodrošināšanas nozīme un plašā mērogā tiktu uzlabotas sieviešu iespējas un perspektīvas.(6) Novēršot ar darba ņēmēju mobilitāti saistītos šķēršļus, kā noteikts Līgumos, tostarp Pievienošanās līgumos, tiktu stiprināta iekšējā tirgus darbība un sekmēts tā izaugsmes un nodarbinātības potenciāls.(7) Ņemot vērā Komisijas veikto dalībvalstu reformu programmu pārbaudi un Eiropadomes secinājumus, tagad uzsvars jāliek uz efektīvu un savlaicīgu īstenošanu, īpašu uzmanību veltot atrunātajiem kvantitatīvajiem mērķiem, kas noteikti 2005.–2008. gada pamatnostādnēs, un ievērojot Eiropadomes secinājumus.(8) Dalībvalstīm jāņem vērā nodarbinātības pamatnostādnes, plānojot Kopienas finansējuma, jo īpaši Eiropas Sociālā fonda finansējuma izmantošanu.(9) Ievērojot pamatnostādņu kopuma integrēto raksturu, dalībvalstīm pilnībā jāīsteno ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsDalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnes, kas izklāstītas Padomes 2005. gada 12. jūlija Lēmuma 2005/600/EK par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm pielikumā, paliek spēkā 2007. gadā, un dalībvalstis tās ņem vērā savā nodarbinātības politikā.2. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē […]Padomes vārdā —priekšsēdētājs[…] [1] OV C , , . lpp.[2] OV C , , . lpp.[3] OV C , , . lpp.[4] OV L 205, 6.8.2005., 21. lpp. (Nodarbinātības pamatnostādnes) un 28. lpp. (ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes).[5] Cf. OV L 205, 6.8.2005. (Nodarbinātības pamatnostādnes), 4. apsvērums.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52004PC0810

Priekšlikums padomes Lemumam kurā izklāstīts, kādas ir Čehijas un Polijas pievienošanās ES sekas attiecībā uz Eiropas Kopienas dalību Konvencijā par starptautisko Oderas aizsardzības pret piesārņošanu komisiju un Konvencijā par starptautisko Elbas aizsardzības komisiju  /* COM/2004/0810 galīgā redakcija */

	Briselē, 16.12.2004COM(2004) 810 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMkurā izklāstīts, kādas ir Čehijas un Polijas pievienošanās ES sekas attiecībā uz Eiropas Kopienas dalību Konvencijā par starptautisko Oderas aizsardzības pret piesārņošanu komisiju un Konvencijā par starptautisko Elbas aizsardzības komisiju(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSJaunajām dalībvalstīm pievienojoties 2004. gada 1. maijā, situācija attiecībā uz pārrobežu upju baseiniem, kas kopēji ES dalībvalstīm un trešām valstīm, ir izmainījusies divējādi.Vienas no sekām ir tās, ka, ES robežām pārvietojoties tālāk uz austrumiem, tagad vajadzēs pievērsties attiecībām ar mūsu jaunajiem kaimiņiem, ciktāl tas skar robežšķērsojošas upes. Tas prasīs izpētīt pamatojumu un kārtību Eiropas Kopienas iespējamai dalībai pastāvošajos vai jaunos nolīgumos par robežšķērsojošām upēm un ūdenstecēm tālāk uz Eiropas austrumiem.Otras tiešās sekas ir tās, ka situācija ir būtiski izmainījusies attiecībā uz tām starptautiskajām upēm, kas kopš paplašināšanās pilnībā atrodas ES teritorijā. Šādā situācijā ir Oderas un Elbas upju baseini.Eiropas Kopiena ir bijusi līgumslēdzēja puse Konvencijā par starptautisko Oderas aizsardzības pret piesārņojumu komisiju [1] un Konvencijā par starptautisko Elbas aizsardzības komisiju [2] (turpmāk tekstā – “Oderas un Elbas konvencijas”).Abos gadījumos Kopienas dalība bija nepieciešama, jo konvencijas tika slēgtas ar trešām valstīm un tajās risināja jautājumus, uz ko attiecas EK vides politika. Faktiski saikne ar Kopienas tiesību aktiem ir īpaši cieša, un abas konvencijas ir plaši atzītas kā svarīgi instrumenti, lai veicinātu Ūdens pamatdirektīvas (ŪP) mērķu sasniegšanu Polijā un Čehijā, paredzot šo valstu pievienošanās procesu ES.Kopš Polijas un Čehijas pievienošanās datuma visas valstis, kas ir Oderas un Elbas konvenciju līgumslēdzējas puses, ir ES dalībvalstis. Ņemot vērā šādu būtisku apstākļu izmaiņu, šajā lēmumā izvērtēta tiesisko attiecību izbeigšanās starp Eiropas Kopienu un šīm divām konvencijām.Eiropas Savienības paplašināšanās rezultātā tiesiskās attiecības starp līgumslēdzējām pusēm ir radikāli izmainījušās. Pēc paplašināšanās attiecīgos politikas pamatmērķus ir kļuvis iespējams sasniegt ar pasākumiem, kas paredzēti Kopienas iekšējos tiesību aktos. Attiecības ar Poliju un Čehiju saistībā ar integrēto ūdeņu apsaimniekošanu Oderas un Elbas upju baseinos ir kļuvušas par jautājumu par atbilstību pašreizējam EK acquis un jo īpaši Ūdens pamatdirektīvai.Šajā ziņā jāatgādina, ka Ūdens pamatdirektīvā jau ir ietverts noteikums, saskaņā ar ko starptautisko upju baseinu teritorijās attiecīgās dalībvalstis kopīgi nodrošina šo koordināciju, un šim nolūkam tās var izmantot pastāvošās struktūras, kuru pamatā ir starptautiski nolīgumi (3. panta 3. punkts).Šobrīd šāda kārtība jau ir attiecībā uz vairākiem nolīgumiem starp dalībvalstīm, kuri aptver robežšķērsojošas upes (piemēram, nolīgumi par Šeldi vai Mēzu). Pašreizējais novērotāja statuss pieļauj atbilstošu sadarbību un veicina politikas vienotību. Tomēr Kopiena nav līgumslēdzēja puse šajos nolīgumos starp dalībvalstīm, jo nav iesaistītas trešas valstis un jautājums par Kopienas ārējo kompetenci EK Līguma 300. panta nozīmē nav aktuāls. Tas pats pēc Polijas un Čehijas pievienošanās būtu piemērojams Oderas un Elbas gadījumā.Noslēgumā, ņemot vērā būtiskās izmaiņas tiesiskajās attiecībās starp konvenciju līgumslēdzējām pusēm pievienošanās rezultātā, Kopiena vairs nevar būt abu konvenciju līgumslēdzēja puse.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMkurā izklāstīts, kādas ir Čehijas un Polijas pievienošanās ES sekas attiecībā uz Eiropas Kopienas dalību Konvencijā par starptautisko Oderas aizsardzības pret piesārņošanu komisiju un Konvencijā par starptautisko Elbas aizsardzības komisijuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Aktu par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos un pielāgojumiem Eiropas Savienības dibināšanas līgumos (turpmāk tekstā – “Pievienošanās akts”) [3], un jo īpaši tā 57. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [4],tā kā:Eiropas Kopienas dalība Konvencijā par starptautisko Oderas aizsardzības pret piesārņošanu komisiju [5] un Konvencijā par starptautisko Elbas aizsardzības komisiju [6] (turpmāk tekstā – “Oderas un Elbas konvencijas”) bija nepieciešama, jo abas konvencijas tika noslēgtas ar trešām valstīm un tajās risināja jautājumus, uz ko attiecas EK vides politika.No 2004. gada 1. maija pēc Polijas un Čehijas pievienošanās Eiropas Savienībai visas valstis, kas ir abu konvenciju līgumslēdzējas puses, ir Eiropas Savienības dalībvalstis. Tādēļ vairs nepastāv pamatojums Kopienas piekrišanai uzņemties šādu konvenciju saistības. No šā brīža Kopienas dalība vairs nav ne vajadzīga, ne pamatota.Turklāt Eiropas Savienības paplašināšanās rezultātā ir radikāli mainījušās tiesiskās attiecības starp līgumslēdzējām pusēm. Politikas pamatmērķus pēc pievienošanās ir iespējams sasniegt ar pasākumiem, kas paredzēti Kopienas tiesību aktos.Pievienošanās aktā nav paredzēti īpaši noteikumi šai situācijai, un tāpēc ir jāpieņem vajadzīgie pasākumi saskaņā ar Pievienošanās akta 57. pantu, kas ļauj labot šādus trūkumus.Tādēļ skaidri jānosaka, ka no pievienošanās datuma Kopiena vairs nav konvenciju līgumslēdzēja puse un ka var būt jāveic atsevišķi pārejas pasākumi,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pants1. No 2004. gada 1. maija Eiropas Kopiena pārstāj būt līgumslēdzēja puse Konvencijā par starptautisko Oderas aizsardzības pret piesārņošanu komisiju un Konvencijā par starptautisko Elbas aizsardzības komisiju.2. Vajadzības gadījumā Komisija ar trīs iesaistītajām dalībvalstīm vienojas par risinājumiem pārejas problēmām, kas varētu rasties, Kopienai izbeidzot dalību konvencijās.2. pantsŠis lēmums ir adresēts Čehijai, Vācijas Federatīvajai Republikai un Polijai.Briselē,Padomes vārdā -priekšsēdētājs [1] Padomes 1999. gada 29. marta Lēmums 1999/257, OV L100/20, 15.4.1999.[2] Padomes 1991. gada 18. novembra Lēmums 91/598/EEK, OV L321/24, 23.11.1991.[3] OV L 236, 23.9.2003.[4] OV C […], […], p. […].[5] Padomes 1999. gada 29. marta Lēmums 1999/257, OV L100/20, 15.4.1999.[6] Padomes 1991. gada 18. novembra Lēmums 91/598/EEK, OV L321/24, 23.11.1991.


title: Priekšlikums Padomes lēmums par pagaidu aizliegumu Grieķijā pārdot lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējā katalogā iekļauto kukurūzas hibrīdu sēklas ar ģenētisko modifikāciju MON 810 atbilstoši direktīvai 2002/53/EK

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005PC0396

Priekšlikums Padomes lēmums par pagaidu aizliegumu Grieķijā pārdot lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējā katalogā iekļauto kukurūzas hibrīdu sēklas ar ģenētisko modifikāciju MON 810 atbilstoši Direktīvai 2002/53/EK  /* COM/2005/0396 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 29.08.2005COM(2005) 396 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar pagaidu aizliegumu Grieķijā pārdot lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējā katalogā iekļauto kukurūzas hibrīdu sēklas ar ģenētisko modifikāciju MON 810 atbilstoši Direktīvai 2002/53/EK(IESNIEGUSI KOMISIJA)PASKAIDROJUMA RAKSTSPievienotais Padomes lēmuma priekšlikuma projekts attiecas uz pagaidu aizliegumu Grieķijā pārdot lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējā katalogā iekļauto kukurūzas hibrīdu sēklas ar ģenētisko modifikāciju MON 810 atbilstoši Direktīvai 2002/53/EK.Komisija saskaņā ar Direktīvas 2002/53/EK 17. pantu 2004. gada 17. septembrī Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējā kataloga 22. pilnā izdevuma 13. papildinājumā publicēja sarakstu, kurā iekļautas septiņpadsmit ģenētiski modificētas kukurūzas šķirnes, kas atvasinātas no ģenētiski modificēta organisma MON 810.Grieķijas iestādes 2005. gada 7. aprīlī darīja Komisijai zināmu ministra rīkojumu, ar ko 2005. gada un 2006. gada augšanas periodā aizliedz pārdot iepriekš minēto septiņpadsmit šķirņu sēklas, un lūdza Komisiju atļaut šo valsts pasākumu saskaņā ar Direktīvas 2002/53/EK 18. pantu.Pamatojoties uz datiem, ko Grieķija iesniegusi, lai pamatotu savu lūgumu, ir konstatēts, ka minētā aizlieguma gadījumā nav piemērojams neviens no minētās direktīvas 18. panta īpašajiem nosacījumiem, un ka tādējādi nevar atļaut šādu aizliegumu.ņemot vērā šo situāciju, 2005. gada 20. jūlijā Lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un pavairošanas materiāla pastāvīgajai komitejai balsošanai tika iesniegts Komisijas Lēmuma projekts, kurā paredzēts, ka Grieķijas Republikai nav atļauts aizliegt iepriekš minēto sēklu tirdzniecību. Vienpadsmit dalībvalstis balsoja par (162 balsis), deviņas dalībvalstis balsoja pret (109 balsis) un 4 dalībvalstis atturējās (47 balsis). Viena dalībvalsts nebija pārstāvēta.Komiteja atzinumu nesniedza. Tādēļ saskaņā ar Padomes Direktīvas 2002/53/EK 23. panta 3. punktu un saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. pantu Komisijai jāiesniedz Padomei priekšlikums par veicamajiem pasākumiem (Padomei trīs mēnešu laikā jāpieņem lēmums ar kvalificētu balsu vairākumu) un jāinformē Parlaments.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar pagaidu aizliegumu Grieķijā pārdot lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējā katalogā iekļauto kukurūzas hibrīdu sēklas ar ģenētisko modifikāciju MON 810 atbilstoši Direktīvai 2002/53/EKEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 2002. gada 13. jūnija Direktīvu 2002/53/EK par lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējo katalogu[1] un jo īpaši tās 18. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:(1) Komisija saskaņā ar Direktīvas 2002/53/EK 17. pantu 2004. gada 17. septembrī Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējā kataloga 22. pilnā izdevuma 13. papildinājumā[2] publicēja sarakstu, kurā iekļautas septiņpadsmit ģenētiski modificētas kukurūzas šķirnes, kas atvasinātas no ģenētiski modificēta organisma MON 810.(2) Saskaņā ar direktīvas 16. panta 1. punktu dalībvalstis nodrošina, ka no 17. pantā minētās publikācijas dienas uz to šķirņu sēklām, kas atzītas par pieņemamām saskaņā ar šo direktīvu vai saskaņā ar principiem, kuri atbilst šīs direktīvas principiem, neattiecas nekādi tirdzniecības ierobežojumi saistībā ar šķirni.(3) Saskaņā ar minētās direktīvas 7. panta 4. punktu ģenētiski modificētas šķirnes var pieņemt iekļaušanai valsts katalogā tikai pēc tam, kad tās atzītas par pieņemamām pārdošanai saskaņā ar Direktīvu 90/220/EEK, kurā paredzēts riska novērtējums attiecībā uz ģenētiski modificētu organismu ietekmi uz cilvēka veselību un vidi.(4) Komisijas 1998. gada 22. aprīļa Lēmumā 98/294/EK par ģenētiski modificētas kukurūzas ( Zea mays L. līnija MON 810) laišanu tirgū saskaņā ar Padomes Direktīvu 90/220/EEK[3] ir nolemts dot piekrišanu laist šo produktu tirgū. Francijas iestādes 1998. gada 3. augustā atļāva laist šo produktu tirgū.(5) Grieķijas iestādes 2005. gada 7. aprīlī darīja Komisijai zināmu ministra 2005. gada 3. marta rīkojumu Nr. 243267, ar ko 2005. gada un 2006. gada augšanas periodā aizliedz pārdot iepriekš minēto septiņpadsmit šķirņu sēklas, un lūdza Komisiju atļaut šo valsts pasākumu saskaņā ar Direktīvas 2002/53/EK 18. pantu.(6) Direktīvas 2002/53/EK 18. pantā noteikts, ka, ja konstatēts, ka šķirņu kopējā katalogā iekļautās šķirnes audzēšana, ņemot vērā augu veselības apsvērumus, kādā dalībvalstī varētu kaitēt citu šķirņu vai sugu audzēšanai vai radīt risku videi vai cilvēka veselībai, attiecīgajai dalībvalstij pēc pieprasījuma var tikt atļauts noteikt aizliegumu pārdot attiecīgās šķirnes sēklas visā tās teritorijā vai tās daļā. Kritiskā gadījumā, kad pastāv kaitīgu organismu izplatīšanās draudi vai ir apdraudēta cilvēku veselība vai vide, attiecīgā dalībvalsts, tiklīdz ir iesniegts pieteikums, var ieviest šo aizliegumu līdz brīdim, kad pieņemts galīgais lēmums.(7) Grieķijas iestādes savā paziņojumā paskaidroja, ka aizliegums ir nepieciešams, ciktāl ģenētiski modificētu šķirņu audzēšana var nelabvēlīgi ietekmēt lauku vidi. Grieķija neiesniedza šo aizliegumu pamatojošu informāciju, ko varētu nodot Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei riska novērtēšanai attiecībā uz šo ģenētiski modificēto šķirņu ietekmi uz cilvēka veselību un vidi. Komisija 2005. gada 4. maijā rakstīja Grieķijas iestādēm un lūdza precizējumus, jo īpaši par šo sēklu pārdošanas iespējamo ietekmi uz lauku vidi. Grieķijas iestādes 2005. gada 12. maijā atbildēja, ka šo septiņpadsmit ģenētiski modificēto šķirņu sēklu nelabvēlīgā ietekme uz lauku vidi ir ekonomiska rakstura un neattiecas uz vidi kopumā vai uz cilvēka veselību. šajā sakarībā atbildē bija arī apliecināts, ka Grieķijas iestādēm ir zināms, ka, piemērojot Kopienas tiesību aktus saistībā ar vides riska novērtējumu, MON 810 jau ir novērtēta kā droša videi un cilvēka veselībai.(8) Pamatojoties uz šo, neviens no Direktīvas 2002/53/EK 18. pantā paredzētajiem īpašajiem noteikumiem nav piemērojams gadījumā, kad Grieķijas iestādes aizliedz šo šķirņu audzēšanu, un tādējādi nevar atļaut noteikt šādu aizliegumu.(9) Lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un pavairošanas materiāla pastāvīgā komiteja nav sniegusi savu atzinumu tās priekšsēdētāja noteiktajā termiņā. Tādēļ šajā lēmumā paredzētie pasākumi atbilstīgi Direktīvas 2002/53/EK 18. pantam ir jāpieņem Padomei,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsGrieķijas Republikai nav atļauts noteikt aizliegumu pārdot šķirņu kopējā katalogā iekļauto kukurūzas hibrīdu sēklas ar ģenētisko modifikāciju MON 810.2. pantsGrieķijas Republika veic vajadzīgos pasākumus, lai šo lēmumu izpildītu vēlākais 20 dienas pēc tā paziņošanas.3. pantsšis lēmums ir adresēts Grieķijas Republikai.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] OV L 193, 20.7.2002., 1. lpp., direktīvā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1829/2003 (OV L 268, 18.10.2003., 1. lpp.).[2] OV C 232 A, 17.9.2004., 1. lpp.[3] OV L 131, 5.5.1998., 32. lpp.