                              EIROPAS
                              KOMISIJA
                                                       Briselē, 3.6.2015.
                                                       COM(2015) 248 final
                                                       ANNEX 1
                                          PIELIKUMS
                                          dokumentam
                               Priekšlikums Padomes lēmumam,
     ar ko nosaka nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem attiecīgajās Apvienoto
         Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas komitejās attiecībā uz
   priekšlikumiem par grozījumiem ANO Noteikumos Nr. 14, 17, 28, 29, 41, 49, 51, 54, 59,
   80, 83, 95, 97, 100, 101, 107, 109, 116, 117, 134 un 135, par jauniem ANO noteikumiem
   par L kategorijas elektrotransportlīdzekļu drošību un par grozījumiem Konsolidētajā
                     rezolūcijā par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3)
LV                                                                                LV
 ---pagebreak---                                                    PIELIKUMS
   Priekšlikums par Noteikumu Nr. 14 (Drošības jostu stiprinājumi)
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/46
   07. grozījumu sērijas 6. papildinājumu
   Priekšlikums par Noteikumu Nr. 17 (Sēdekļi un to stiprinājumi) 08. grozījumu
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/47
   sērijas 3. papildinājumu
   Priekšlikums par Noteikumu Nr. 28 (Skaņas signālierīces) oriģinālās
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/60
   grozījumu sērijas 4. papildinājumu
   Priekšlikums par Noteikumu Nr. 29 (Komerciālo transportlīdzekļu kabīnes)
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/48
   03. grozījumu sērijas 3. papildinājumu
   Priekšlikums par Noteikumu Nr. 41 (Motociklu trokšņa emisijas)
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/61
   04. grozījumu sērijas 3. papildinājumu
   Priekšlikums par Noteikumu Nr. 49 (Kompresijaizdedzes un
   dzirksteļaizdedzes (sašķidrinātas naftas gāzes un saspiestas dabasgāzes)      ECE/TRANS/WP.29/2015/55
   motoru emisijas) 06. grozījumu sērijas 3. papildinājumu
   Priekšlikumi par Noteikumu Nr. 51 (M un N kategorijas transportlīdzekļu
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/62
   troksnis) 03. grozījumu sēriju
   Priekšlikums par Noteikumu Nr. 54 (Komerciālo transportlīdzekļu un to
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/66
   piekabju riepas) 20. papildinājumu
   Priekšlikums par Noteikumu Nr. 59 (Rezerves trokšņa slāpēšanas sistēmas)
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/63
   02. grozījumu sērijas 1. papildinājumu
   Priekšlikums par Noteikumu Nr. 80 (Sēdekļu un to stiprinājumu izturība
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/49
   (autobusi)) 03. grozījumu sērijas 1. papildinājumu
   Priekšlikums par Noteikumu Nr. 83 (M1 un N1 transportlīdzekļu emisijas)
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/56
   06. grozījumu sērijas 5. papildinājumu
   Priekšlikums par Noteikumu Nr. 83 (M1 un N1 transportlīdzekļu emisijas)
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/57
   07. grozījumu sērijas 1. papildinājumu
   Priekšlikums par Noteikumu Nr. 95 (Sānu sadursme) 03. grozījumu sērijas
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/50
   5. papildinājumu
   Priekšlikums par Noteikumu Nr. 100 (Baterijas elektrotransportlīdzekļa
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/51
   drošība) 01. grozījumu sērijas 4. papildinājumu
   Priekšlikums par Noteikumu Nr. 100 (Baterijas elektrotransportlīdzekļa
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/52
   drošība) 02. grozījumu sērijas 2. papildinājumu
   Priekšlikums par Noteikumu Nr. 101 (CO2 emisijas/degvielas patēriņš)
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/58
   01. grozījumu sērijas 5. papildinājumu
   Priekšlikums par Noteikumu Nr. 107 (M2 un M3 kategorijas transportlīdzekļi)
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2014/77
   06. grozījumu sērijas 2. papildinājumu
   Priekšlikums par Noteikumu Nr. 109 sākotnējās redakcijas (komerciālajiem
   transportlīdzekļiem un to piekabēm paredzētas atjaunotas pneimatiskās riepas) ECE/TRANS/WP.29/2015/67
   7. papildinājumu
   Priekšlikums par Noteikumu Nr. 117 (Riepu rites pretestība, rites troksnis un
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/65
   saķere ar slapju virsmu) 02. grozījumu sērijas 8. papildinājumu
   Priekšlikums par Noteikumu Nr. [134] (Ūdeņraža un degvielas šūnu
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/53
   transportlīdzekļi (HFCV)) 1. papildinājumu
   Priekšlikums par Noteikumu Nr. [135] (Sānu trieciens sadursmē ar stabu
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/54
   (PSI)) 1. papildinājumu
   Priekšlikums par Noteikumu Nr. [135] (Sānu trieciens sadursmē ar stabu
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/71
   (PSI)) 01. grozījumu sērijas 1. papildinājumu
   Projekts noteikumiem par L kategorijas elektrotransportlīdzekļu drošību       ECE/TRANS/WP.29/2015/69
   Priekšlikums par grozījumiem Konsolidētajā rezolūcijā par transportlīdzekļu
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/35
   konstrukciju (R.E.3)
LV                                                         2                                             LV
 ---documentbreak---                              EIROPAS
                             KOMISIJA
                                                      Briselē, 3.6.2015.
                                                      COM(2015) 248 final
                                                      2015/0124 (NLE)
                                           Priekšlikums
                                     PADOMES LĒMUMS,
     ar ko nosaka nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem attiecīgajās Apvienoto
         Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas komitejās attiecībā uz
   priekšlikumiem par grozījumiem ANO Noteikumos Nr. 14, 17, 28, 29, 41, 49, 51, 54, 59,
     80, 83, 95, 100, 101, 107, 109, 117, 134 un 135, par jauniem ANO noteikumiem par
     L kategorijas elektrotransportlīdzekļu drošību un par grozījumiem Konsolidētajā
                    rezolūcijā par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3)
LV                                                                                LV
 ---pagebreak---                                     PASKAIDROJUMA RAKSTS
   1.        PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
   Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisija (ANO/EEK) starptautiskā
   līmenī izstrādā saskaņotas prasības, kuru mērķis ir likvidēt tehniskos šķēršļus tirdzniecībā ar
   mehāniskajiem transportlīdzekļiem starp Pārskatītā 1958. gada nolīguma pusēm un nodrošināt
   šo transportlīdzekļu augstu drošuma līmeni un vides aizsardzību.
   Ar Padomes 1997. gada 27. novembra Lēmumu 97/836/EK Savienība ir pievienojusies
   Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO/EEK) Nolīgumam par
   vienotu tehnisko prasību apstiprināšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām,
   ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos, un par nosacījumiem to apstiprinājumu
   savstarpējai atzīšanai, kas piešķirti, pamatojoties uz šīm prasībām (“Pārskatītais 1958. gada
   nolīgums”), un ar Padomes 2000. gada 31. janvāra Lēmumu 2000/125/EK par noslēgto
   Nolīgumu par vispārēju tehnisko noteikumu apstiprināšanu riteņu transportlīdzekļiem,
   aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos (“Paralēlais
   nolīgums”), Savienība ir pievienojusies Paralēlajam nolīgumam.
   Transportlīdzekļu noteikumu saskaņošanas pasaules foruma ANO/EEK WP29 sanāksmes
   notiek trīs reizes katrā kalendārajā gadā: martā, jūnijā un novembrī. Lai sekmētu tehnikas
   attīstību, katrā sanāksmes sesijā pieņem jaunus ANO noteikumus, kā arī pieņem jaunus
   grozījumus spēkā esošajiem ANO noteikumiem vai ANO vispārējiem tehniskajiem
   noteikumiem (VTN). Pirms katras WP29 sanāksmes šos grozījumus jau iepriekš apstiprina
   kāda no sešām WP29 darba grupām.
   Līdz ar to, ja ir sasniegts nepieciešamais kvorums un starp līgumslēdzējām pusēm ir
   kvalificēts balsu vairākums, WP29 sanāksmē notiek galīgais balsojums par grozījumu,
   papildinājumu un labojumu pieņemšanu. ES ir līgumslēdzēja puse diviem WP29 nolīgumiem
   (1958. gada un 1998. gada nolīgums). Katru reizi tiek sagatavots Padomes lēmums,
   t. s. “megalēmums”, kurā ietverts visu noteikumu, grozījumu, papildinājumu un labojumu
   saraksts un ar kuru Komisiju pilnvaro WP29 sanāksmēs balsot Savienības vārdā.
   Ar šo Padomes lēmumu nosaka, kāda nostāja Savienībai jāieņem balsojumā par noteikumiem,
   grozījumiem, papildinājumiem un labojumiem, kas iesniegti balsošanai 2015. gada jūnija
   WP29 sanāksmē, kura notiks no 2015. gada 23. līdz 26. jūnijam.
   2.        APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES
             NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI
   Ir notikusi apspriešanās ar Mehānisko transportlīdzekļu tehnisko komiteju, un ir ņemti vērā
   dalībvalstu ekspertu komentāri.
   3.        PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
            Ierosināto pasākumu kopsavilkums
   Ar priekšlikumu nosaka Savienības nostāju balsojumā par grozījumiem ANO Noteikumos
   Nr. 14, 17, 28, 29, 41, 49, 51, 54, 59, 80, 83, 95, 100, 101, 107, 109, 117, 134 un 135, par
LV                                                  2                                              LV
 ---pagebreak---    jauniem ANO noteikumiem par L kategorijas elektrotransportlīdzekļu drošību un par
   grozījumiem Konsolidētajā rezolūcijā par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3).
            Juridiskais pamats
   Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 114. pants
   saistībā ar 218. panta 9. punktu.
            Subsidiaritātes princips
   Tikai Savienība ir pilnvarota balsojumā atbalstīt starptautiskos instrumentus, piemēram, ANO
   noteikumu priekšlikumus, ANO noteikumu grozījumus un Vispārējo tehnisko noteikumu
   projektus, un to iekļaušanu Savienības mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprināšanas
   sistēmā. Tas ne tikai nepieļauj iekšējā tirgus sadrumstalotību, bet nodrošina arī vienādus
   veselības un drošuma standartus visā Savienībā. Tas sniedz arī apjomradītus ieguvumus:
   ražojumus var izgatavot visam Savienības tirgum un pat starptautiskajam tirgum, nepielāgojot
   tos valsts tipa apstiprināšanas prasībām katrā atsevišķā dalībvalstī.
   Tāpēc šis priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam.
            Proporcionalitātes princips
   Šis Padomes lēmums pilnvaro Komisiju balsot Savienības vārdā un ir samērīgs instruments
   saskaņā ar Padomes Lēmuma 97/836/EK 5. panta 1. punktu nolūkā definēt vienotu ES nostāju
   ANO/EEK attiecībā uz balsojumu par WP29 sanāksmes darba kārtībā iekļautajiem darba
   dokumentiem. Tāpēc šis priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam, jo tas paredz
   vienīgi tos pasākumus, kuri ir vajadzīgi, lai sasniegtu mērķus, kas saistīti ar iekšējā tirgus
   pareizas darbības nodrošināšanu, vienlaikus nodrošinot augstu sabiedrības drošības un
   aizsardzības līmeni.
            Juridisko instrumentu izvēle
   Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, nosakot nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina
   kādā ar starptautisku nolīgumu izveidotā struktūrā, ir nepieciešams Padomes lēmums.
LV                                                 3                                              LV
 ---pagebreak---                                                                    2015/0124 (NLE)
                                                      Priekšlikums
                                               PADOMES LĒMUMS,
    ar ko nosaka nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem attiecīgajās Apvienoto Nāciju
     Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas komitejās attiecībā uz priekšlikumiem par
   grozījumiem ANO Noteikumos Nr. 14, 17, 28, 29, 41, 49, 51, 54, 59, 80, 83, 95, 100, 101, 107,
                109, 117, 134 un 135, par jauniem ANO noteikumiem par L kategorijas
        elektrotransportlīdzekļu drošību un par grozījumiem Konsolidētajā rezolūcijā par
                                     transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu saistībā ar
   218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:
   (1)     Saskaņā ar Padomes Lēmumu 97/836/EK1 Savienība ir pievienojusies Apvienoto Nāciju
           Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO/EEK) Nolīgumam par vienotu
           tehnisko prasību apstiprināšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko
           var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos, un par nosacījumiem to apstiprinājumu
           savstarpējai atzīšanai, kas piešķirti, pamatojoties uz šīm prasībām (“Pārskatītais
           1958. gada nolīgums”).
   (2)     Saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/125/EK2 Savienība ir pievienojusies Nolīgumam par
           vispārēju tehnisko noteikumu apstiprināšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un
           detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos (“Paralēlais nolīgums”).
   (3)     Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2007/46/EK3 dalībvalstu apstiprināšanas
           sistēmas aizstāja ar Savienības apstiprināšanas procedūru un izveidoja saskaņotu sistēmu,
           kas ietver administratīvus noteikumus un vispārējas tehniskas prasības visiem jauniem
   1
           Padomes 1997. gada 27. novembra Lēmums 97/836/EK par Eiropas Kopienas pievienošanos ANO Eiropas
           Ekonomikas komisijas Nolīgumam vienotu tehnisko prasību apstiprināšanai riteņu transportlīdzekļiem,
           aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos, un par nosacījumiem to
           apstiprinājumu savstarpējai atzīšanai, kas piešķirti, pamatojoties uz šīm prasībām (“Pārskatītais 1958. gada
           Nolīgums”) ( OV L 346, 17.12.1997., 78. lpp.).
   2
           Padomes 2000. gada 31. janvāra Lēmums 2000/125/EK par noslēgto Nolīgumu par vispārēju tehnisko
           noteikumu apstiprināšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot
           riteņu transportlīdzekļos (“Paralēlais nolīgums”) (OV L 35, 10.2.2000., 12. lpp.).
   3
           Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 5. septembra Direktīva 2007/46/EK, ar ko izveido sistēmu
           mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu,
           sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanai (“pamatdirektīva”) (OV L 263, 9.10.2007.,
           1. lpp.).
LV                                                        4                                                           LV
 ---pagebreak---           transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām. Ar
          minēto direktīvu ANO noteikumus iekļāva ES transportlīdzekļu tipa apstiprināšanas
          sistēmā vai nu kā tipa apstiprināšanas prasības, vai kā Savienības tiesību aktu
          alternatīvas. Kopš ir pieņemta minētā direktīva, Savienības tiesību aktos ES
          transportlīdzekļu tipa apstiprināšanas sistēmā aizvien biežāk iekļauj ANO noteikumus.
   (4)    Ņemot vērā pieredzi un tehnikas sasniegumus, ir jāpielāgo prasības attiecībā uz dažiem
          elementiem vai rādītājiem, uz kuriem attiecas ANO Noteikumi Nr. 14, 17, 28, 29, 41, 49,
          51, 54, 59, 80, 83, 95, 100, 101, 107, 109, 117, 134 un 135 un Konsolidētā rezolūcija par
          transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3).
   (5)    Lai saskaņotu attiecīgos drošuma noteikumus mehānisko transportlīdzekļu tipa
          apstiprināšanas vajadzībām, būtu jāpieņem jaunie ANO noteikumi par L kategorijas
          elektrotransportlīdzekļiem. Lai atspoguļotu tehnikas attīstību, ir jāpieņem arī grozījumi
          Konsolidētajā rezolūcijā par transportlīdzekļu konstrukciju (R.E.3).
   (6)    Tādēļ ir jānosaka nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Pārskatītā 1958. gada nolīguma
          Administratīvajā komitejā un Paralēlā nolīguma Izpildu komitejā attiecībā uz minēto
          ANO tiesību aktu pieņemšanu,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
                                                1. pants
   Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Pārskatītā 1958. gada nolīguma Administratīvajā komitejā
   un Paralēlā nolīguma Izpildu komitejā 2015. gada 23.–26. jūnijā, ir atbalstīt ANO tiesību aktus,
   kuri uzskaitīti šā lēmuma pielikumā.
                                                2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   Briselē,
                                                Padomes vārdā —
                                                priekšsēdētājs
                                                Donald Tusk
LV                                                 5                                              LV


				|

		52013PC0222

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāpieņem apvienotajā komitejā, kura izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Monako Firstisti par dažu Kopienu tiesību aktu piemērošanu Monako Firstistes teritorijā /* COM/2013/0222 final - 2013/0116 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
2003. gada 4. decembra Nolīgums
starp Eiropas Kopienu un Monako Firstisti par dažu Kopienu tiesību aktu
piemērošanu Monako Firstistes teritorijā [1]sekmē nolīguma pušu
saimniecisko darbību un tirdzniecību cilvēkiem paredzēto un
veterināro zāļu, kosmētikas produktu un medicīnas
ierīču jomā.
Nolīguma 1. panta
1. punktā ir noteikts, ka apvienotā komiteja, kura izveidota,
balstoties uz nolīgumu, veic grozījumus tā pielikumā, lai
nodrošinātu, ka Eiropas Savienības tiesību akti, kas ietilpst
nolīguma darbības jomā, attiecas uz Monako.
Nolīguma pielikums nekad nav bijis
atjaunināts, kopš tas stājās spēkā
2004. gadā. Kopš tā laika Eiropas Savienība ir
pieņēmusi vairākus tiesību aktus, kas ietilpst
nolīguma darbības jomā, un daži pielikumā esošie
tiesību akti ir atcelti.
Šī priekšlikuma mērķis ir
atjaunināt pielikumu, iekļaujot jaunos tiesību aktus un
svītrojot tiesību aktus, kas ir atcelti. Lai varētu
formulēt nostāju, kas Savienības vārdā jāpieņem
apvienotajā komitejā, ir nepieciešams Padomes lēmums.
2.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
Ierosināto pasākumu kopsavilkums
Šis ir priekšlikums Padomes lēmumam par
Savienības nostāju apvienotajā komitejā, kas izveidota ar
nolīgumu, kam būtu jābūt balstītam uz apvienotās
komitejas lēmuma projektu, kas ir pievienots pielikumā.
Juridiskais pamats
Līguma par Eiropas Savienības
darbību 207. pants saistībā ar 218. panta
9. punktu.
Juridisko instrumentu izvēle
Līguma par Eiropas Savienības
darbību 218. panta 9. punktā ir paredzēts, ka
nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāapstiprina
kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja
šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar
juridiskām sekām, nosaka ar Padomes lēmumu.
Proporcionalitāte
Šis priekšlikums ir saskaņā ar
proporcionalitātes principu, jo tā ietekme aprobežojas ar
nepieciešamajiem atjauninājumiem nolīguma pielikumā, lai
atspoguļotu ES tiesību aktu stāvokli darbības jomās,
kas tajā ietilpst.
2013/0116 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS
par nostāju, kas Eiropas Savienības
vārdā jāpieņem apvienotajā komitejā, kura
izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Monako Firstisti par dažu
Kopienu tiesību aktu piemērošanu Monako Firstistes teritorijā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu
saistībā ar 218. panta 9. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
tā kā:
(1)       Eiropas Kopienas un Monako
Firstistes 2003. gada 4. decembra Nolīgums par dažu Kopienu
tiesību aktu piemērošanu Monako Firstistes teritorijā[2] stājās
spēkā 2004. gada 1. maijā;
(2)       nolīguma 1. panta
1. punktā paredzēts, ka apvienotā komiteja, kas izveidota,
balstoties uz nolīgumu, veic grozījumus tā pielikumā, lai
nodrošinātu, ka Savienības tiesību akts, kas ietilpst nolīguma
darbības jomā, attiecas uz Monako;
(3)       kopš nolīgums ir
stājies spēkā, Eiropas Savienība ir pieņēmusi
vairākus tiesību aktus, kas ietilpst nolīguma darbības
jomā, un daži tiesību akti, kas ir pielikumā, ir atcelti.
Tāpēc ir nepieciešams atjaunināt pielikumu, iekļaujot
jaunos tiesību aktus un svītrojot tiesību aktus, kas ir atcelti;
(4)       2003. gada
17. novembra Padomes Lēmums 2003/885/EK par nolīguma
noslēgšanu par konkrētu Kopienu tiesību aktu piemērošanu
Monako Firstistes teritorijā, jo īpaši tā 3. panta
1. punkts, paredz, ka Eiropas Savienību apvienotajā
komitejā pārstāv Komisija;
(5)       2003. gada
17. novembra Padomes Lēmums 2003/885/EK, jo īpaši tā
3. panta 2. punkts, paredz, ka Eiropas Savienības nostāju
apvienotajā komitejā pēc Komisijas priekšlikuma nosaka Padome;
Padome rīkojas saskaņā ar to pašu balsošanas kārtību,
ko piemēro, pieņemot attiecīgo Kopienu tiesību aktu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Eiropas Savienības nostāja
apvienotajā komitejā, kura izveidota ar 2003. gada
4. decembra Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Monako Firstisti par
dažu Kopienu tiesību aktu piemērošanu Monako Firstistes
teritorijā, balstās uz apvienotās komitejas lēmuma
projektu, kas pievienots šim lēmumam.
Savienības pārstāvji
apvienotajā komitejā drīkst vienoties par nelielām
izmaiņām lēmuma projektā bez Padomes papildu lēmuma.
2. pants
Apvienotās komitejas lēmumu
publicē Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī.
3. pants
Šis lēmums stājas spēkā
tā pieņemšanas dienā.
Šis lēmums
ir adresēts Komisijai saskaņā ar Līgumiem.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs

Projekts
ES
UN MONAKO APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS NR.
(…gada…),
ar
ko groza nolīguma pielikumu
APVIENOTĀ KOMITEJA,
ņemot vērā 2003. gada
4. decembra Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Monako Firstisti par
dažu Kopienu tiesību aktu piemērošanu Monako Firstistes
teritorijā[3]
un jo īpaši tā 1. panta 1. punktu,
tā kā:
(1)
Eiropas Kopienas un Monako Firstistes
2003. gada 4. decembra Nolīgums par dažu Kopienu tiesību
aktu piemērošanu Monako Firstistes teritorijā[4] stājās
spēkā 2004. gada 1. maijā;
(2)
nolīguma 1. panta 1. punktā
paredzēts, ka apvienotā komiteja, kura izveidota, balstoties uz
nolīgumu, veic grozījumus tā pielikumā, lai
nodrošinātu, ka Eiropas Savienības tiesību akts, kas ietilpst
nolīguma darbības jomā, attiecas uz Monako;
(3)
kopš nolīgums ir stājies spēkā,
Eiropas Savienība ir pieņēmusi vairākus tiesību aktus,
kas ietilpst nolīguma darbības jomā, un daži tiesību akti,
kas ir pielikumā, ir atcelti. Tāpēc ir nepieciešams
apvienotās komitejas lēmums, lai atjauninātu pielikumu,
iekļaujot jaunos tiesību aktus un svītrojot tiesību aktus,
kas ir atcelti;
(4)
jāatgādina, ka Eiropas Komisijas
tiesību akti, kuri pieņemti saskaņā ar tiesību aktiem,
kuri norādīti nolīguma pielikumā, ir attiecināmi uz
Monako teritoriju bez nepieciešamības pēc apvienotās komitejas
lēmuma, kā paredzēts nolīguma 1. panta
2. punktā,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Ar šo 2003. gada 4. decembra
Nolīguma starp Eiropas Kopienu un Monako Firstisti par dažu Kopienu
tiesību aktu piemērošanu Monako Firstistes teritorijā pielikums
tiek aizstāts ar šī lēmuma pielikumu.

2. pants
Šis lēmums stājas spēkā
tā pieņemšanas dienā.
Datums:
                                                                        Apvienotās
komitejas vārdā —
                                                                        priekšsēdētājs

PIELIKUMS
Komitejas,
kura izveidota ar 2003. gada 4. decembra Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un
Monako Firstisti par dažu Kopienu tiesību aktu piemērošanu Monako
Firstistes teritorijā, Lēmumam Nr. …
I. MEDIKAMENTI
TIESĪBU AKTI, UZ KURIEM SNIEGTAS ATSAUCES
1.
Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada
6. novembra Direktīva 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas
attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm:
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2012. gada 25. oktobra Direktīvu 2012/26/ES
attiecībā uz farmakovigilanci (OV L 299, 27.10.2012.,
1.–4. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2011. gada 8. jūnija Direktīvu 2011/62/ES,
ar ko Direktīvu 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz
cilvēkiem paredzētām zālēm, groza attiecībā
uz to, kā novērst viltotu zāļu nokļūšanu legālas
piegādes ķēdē (OV L 174, 1.7.2011.,
74.–87. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2010. gada 15. decembra Direktīvu 2010/84/ES, ar
kuru attiecībā uz farmakovigilanci groza
Direktīvu 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz
cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L 348,
31.12.2010., 74.–99. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2009. gada 14. septembra Direktīvu 2009/120/EK, ar ko
attiecībā uz jaunieviestās terapijas zālēm groza
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/83/EK par Kopienas
kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm
(OV L 242, 15.9.2009., 3.–12. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2009. gada 18. jūnija Direktīvu 2009/53/EK,
ar ko groza Direktīvu 2001/82/EK un Direktīvu 2001/83/EK,
attiecībā uz pārmaiņām zāļu
tirdzniecības atļauju nosacījumos (OV L 168, 30.6.2009.,
33.–34. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2008. gada 11. marta Direktīvu 2008/29/EK, ar ko
Direktīvu 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem
paredzētām zālēm, groza attiecībā uz Komisijai
piešķirtajām īstenošanas pilnvarām (OV L 81,
20.3.2008., 51.–52. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2007. gada 13. novembra Regulu
(EK) Nr. 1394/2007 par uzlabotas terapijas zālēm, un ar ko
groza Direktīvu 2001/83/EK un Regulu (EK) Nr. 726/2004 (OV
L 324, 10.12.2007., 121.–137. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2006. gada 12. decembra Regulu
(EK) Nr. 1901/2006 par pediatrijā lietojamām
zālēm un ar par grozījumiem Regulā
(EEK) Nr. 1768/92, Direktīvā 2001/20/EK,
Direktīvā 2001/83/EK un Regulā (EK) Nr. 726/2004
(OV L 378, 27.12.2006., 1.–19. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/27/EK, ar ko
groza Direktīvu 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz
cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L 136,
30.4.2004., 34.–57. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/24/EK, ar
kuru attiecībā uz tradicionāli lietotām augu izcelsmes
zālēm groza Direktīvu 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas
attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L
136, 30.4.2004., 85.–90. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2003. gada 25. jūnija Direktīvu 2003/63/EK, ar kuru
groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/83/EK par Kopienas
kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm
(OV L 159, 27.6.2003., 46.– 94. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2003. gada 27. janvāra
Direktīvu 2002/98/EK, ar kuru nosaka kvalitātes un drošības
standartus attiecībā uz cilvēka asins un asins komponentu savākšanu,
testēšanu, apstrādi, uzglabāšanu un izplatīšanu, kā
arī groza Direktīvu 2001/83/EK (OV L 33, 8.2.2003.,
30.–40. lpp.).
2.
Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada
31. marta Regula (EK) Nr. 726/2004, ar ko nosaka cilvēkiem
paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un
uzraudzības Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu
aģentūru:
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES) Nr. 1027/2012
attiecībā uz farmakovigilanci (OV L 316, 14.11.2012.,
38.–40. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2010. gada 15. decembra Regulu (ES) Nr. 1235/2010, ar
kuru attiecībā uz cilvēkiem paredzēto zāļu
farmakovigilanci groza Regulu (EK) Nr. 726/2004, ar ko nosaka
cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu
reģistrēšanas un uzraudzības Kopienas procedūras un izveido
Eiropas Zāļu aģentūru, un Regulu (EK) Nr. 1394/2007
par uzlabotas terapijas zālēm, Dokuments attiecas uz EEZ (OV
L 348, 31.12.2010, 1.–16. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2009. gada 6. maija Regulu (EK) Nr. 470/2009, ar ko
nosaka Kopienas procedūras farmakoloģiski aktīvo vielu atlieku
pieļaujamo daudzumu noteikšanai dzīvnieku izcelsmes pārtikas
produktos, ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 2377/90 un groza
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/82/EK un Eiropas
Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 726/2004 (OV L 152, 16.6.2009.,
11.–22. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2009. gada 11. marta Regulu (EK) Nr. 219/2009, ar ko,
ievērojot Līguma 251. pantā minēto procedūru,
vairākus instrumentus pielāgo Padomes Lēmumam 1999/468/EK
attiecībā uz regulatīvo kontroles procedūru -
Pielāgošana regulatīvajai kontroles procedūrai – otrā daļa
(OV L 87, 31.3.2009., 109.–154. lpp., jo īpaši
116.–118. lpp, pielikums 2.9, ar ko tiek pielāgota Regula (EK) Nr. 726/2004);
–      grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes
2007. gada 13. novembra Regulu (EK) Nr. 1394/2007 par uzlabotas
terapijas zālēm, un ar ko groza Direktīvu 2001/83/EK un Regulu
(EK) Nr. 726/2004 (OV L 324, 10.12.2007., 121.–137. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2006. gada 12. decembra Regulu (EK) Nr. 1901/2006 par
pediatrijā lietojamām zālēm un par grozījumiem
Regulā (EEK) Nr. 1768/92, Direktīvā 2001/20/EK,
Direktīvā 2001/83/EK un Regulā (EK) Nr. 726/2004 (OV
L 378, 27.12.2006., 1.–19. lpp.).
3.
Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada
6. novembra Direktīva 2001/82/EK par Kopienas kodeksu, kas
attiecas uz veterinārajām zālēm:
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2009. gada 18. jūnija Regulu (EK) Nr. 596/2009,
ar ko atsevišķus tiesību aktus, kuriem piemēro Līguma
251. pantā minēto procedūru, pielāgo Padomes
Lēmumam 1999/468/EK attiecībā uz regulatīvo kontroles
procedūru – Pielāgošana regulatīvajai kontroles procedūrai –
Ceturtā daļa (OV L 188, 18.7.2009., 14.–92. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2009. gada 18. jūnija Direktīvu 2009/53/EK,
ar ko groza Direktīvu 2001/82/EK un Direktīvu 2001/83/EK
attiecībā uz pārmaiņām zāļu
tirdzniecības atļauju nosacījumos (OV L 168, 30.6.2009.,
33.–34. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar 2009. gada
6. maija Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 470/2009, ar
ko nosaka Kopienas procedūras farmakoloģiski aktīvo vielu
atlieku pieļaujamo daudzumu noteikšanai dzīvnieku izcelsmes
pārtikas produktos, ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 2377/90
un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/82/EK un
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 726/2004 (OV L 152,
16.6.2009., 11.–22. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2009. gada 10. februāra Direktīvu 2009/9/EK, ar kuru
groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/82/EK par Kopienas
veterināro zāļu kodeksu (OV L 44,
14.2.2009.,10.–61. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/28/EK, ar kuru
groza Direktīvu 2001/82/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz
veterinārajām zālēm (OV L 136, 30.4.2004.,
58.–84. lpp.).
4.
Padomes 1995. gada 10. februāra
Regula (EK) Nr. 297/95 par maksām, kas maksājamas Eiropas
Zāļu novērtēšanas aģentūrai:
–
grozījumi izdarīti ar Padomes
1998. gada 14. decembra Regulu (EK) Nr. 2743/98;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2003. gada 18. marta Regulu (EK) Nr. 494/2003;
–
grozījumi izdarīti ar Padomes
2005. gada 14. novembra Regulu (EK) Nr. 1905/2005;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2008. gada 3. aprīļa Regulu (EK) Nr. 312/2008;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2009. gada 23. marta Regulu (EK) Nr. 249/2009;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2010. gada 25. marta Regulu (ES) Nr. 261/2010;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2011. gada 28. marta Regulu (ES) Nr. 301/2011;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2012. gada 27. marta Regulu (ES) Nr. 273/2012.
5.
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada
6. maija Regula (EK) Nr. 470/2009, ar ko nosaka Kopienas procedūras
farmakoloģiski aktīvo vielu atlieku pieļaujamo daudzumu
noteikšanai dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos, ar ko atceļ
Padomes Regulu (EEK) Nr. 2377/90 un groza Eiropas Parlamenta un Padomes
Direktīvu 2001/82/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK)
Nr. 726/2004 (OV L 152, 16.6.2009., 11.–22. lpp.).
6.
Komisijas 2009. gada 24. jūlija
Regula (EK) Nr. 668/2009, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes
Regulu (EK) Nr. 1394/2007 attiecībā uz to kvalitātes un
pirmsklīnisko datu novērtēšanu un sertificēšanu, kuri
attiecas uz jaunieviestās terapijas zālēm, ko izstrādā
mikrouzņēmumi, mazie un vidējie uzņēmumi(OV
L 194, 25.7.2009., 7.–10. lpp.).
7.
Komisijas 2009. gada 22. decembra Regula
(ES) Nr. 37/2010 par farmakoloģiski aktīvajām vielām
un to klasifikāciju pēc to atlieku maksimāli
pieļaujamā satura:
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2010. gada 24. augusta Regulu (ES) Nr. 758/2010;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2010. gada 24. augusta Regulu (ES) Nr. 759/2010;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2010. gada 25. augusta Regulu (ES) Nr. 761/2010;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2010. gada 8. oktobra Regulu (ES) Nr. 890/2010;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2010. gada 12. oktobra Regulu (EK) Nr. 914/2010;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2011. gada 13. aprīļa Regulu (ES) Nr. 362/2011;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2011. gada 13. aprīļa Regulu (ES) Nr. 363/2011;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2012. gada 1. februāra Īstenošanas regulu (ES)
Nr. 84/2012;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2012. gada 1. februāra Īstenošanas regulu (ES)
Nr. 85/2012;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2012. gada 1. februāra Īstenošanas regulu (ES)
Nr. 86/2012;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2012. gada 8. februāra Īstenošanas regulu (ES)
Nr. 107/2012;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas 2012. gada
13. februāra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 122/2012;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2012. gada 13. februāra Īstenošanas regulu (ES)
Nr. 123/2012;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2012. gada 8. marta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 201/2012;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2012. gada 8. marta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 202/2012;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2012. gada 14. marta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 221/2012;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2012. gada 14. marta Īstenošanas regulu (ES) Nr. 222/2012;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2012. gada 23. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 436/2012;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2012. gada 1. jūnija Īstenošanas regulu (ES)
Nr. 466/2012;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2012. gada 7. decembra Īstenošanas regulu (ES)
Nr. 1161/2012;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2012. gada 11. decembra Īstenošanas regulu (ES)
Nr. 1186/2012;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2012. gada 12. decembra Īstenošanas regulu (ES)
Nr. 1191/2012.
8.
Komisijas 2012. gada 8. jūnija
Regula (ES) Nr. 488/2012, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 658/2007 par
finansiāliem sodiem, pārkāpjot noteiktus pienākumus
saistībā ar tirdzniecības atļaujām, kas
piešķirtas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK)
Nr. 726/2004 (OV L 150, 9.6.2012., 68–70. lpp.).
9.
Komisijas 2008. gada 24. novembra Regula
(EK) Nr. 1234/2008 par izmaiņu izskatīšanu cilvēkiem
paredzētu zāļu un veterināro zāļu
tirdzniecības atļauju nosacījumos:
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2012. gada 3. augusta Regulu (ES) Nr. 712/2012, ar kuru groza
Regulu (EK) Nr. 1234/2008 par izmaiņu izskatīšanu cilvēkiem
paredzētu zāļu un veterināro zāļu
tirdzniecības atļauju nosacījumos (OV L 209,
4.8.2012., 4.–14. lpp.).
10.
Komisijas 2013. gada 7. marta
Īstenošanas regula (ES) Nr. 198/2013 par simbola izvēli
tādu cilvēkiem paredzētu zāļu identificēšanai,
kurām piemēro papildu uzraudzību (OV L 65,
8.3.2013., 17.–18. lpp.).
11.
Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada
22. septembra Direktīva 2010/63/ES par zinātniskiem
mērķiem izmantojamo dzīvnieku aizsardzību (OV L 276,
20.10.2010., 33.–79. lpp.).
12.
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada
6. maija Regula (EK) Nr. 469/2009 par papildu aizsardzības
sertifikātu zālēm (OV L 152, 16.6.2009.,
1.–10. lpp.).
13.
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada
23. aprīļa Direktīva 2009/35/EK par zālēm
pievienojamām krāsvielām (OV L 109, 30.4.2009.,
10.–13. lpp.).
14.
Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada
13. novembra Regula (EK) Nr. 1394/2007 par uzlabotas terapijas
zālēm, un ar ko groza Direktīvu 2001/83/EK un Regulu (EK)
Nr. 726/2004 (OV L 324, 10.12.2007, 121.–137. lpp.):
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2010. gada 15. decembra Regulu (ES)
Nr. 1235/2010.
15.
Komisijas 2007. gada 14. jūnija
Regula (EK) Nr. 658/2007 par finansiāliem sodiem,
pārkāpjot noteiktus pienākumus saistībā ar
tirdzniecības atļaujām, kas piešķirtas saskaņā ar
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 726/2004
(OV L 155, 15.6.2007., 10.–19. lpp.).
16.
Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada
12. decembra Regula (EK) Nr. 1901/2006 par pediatrijā lietojamām
zālēm un par grozījumiem Regulā (EEK) Nr. 1768/92,
Direktīvā 2001/20/EK, Direktīvā 2001/83/EK un
Regulā (EK) Nr. 726/2004 (OV L 378, 27.12.2006,
1.–19. lpp.):
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2009. gada 6. maija Regulu (EK) Nr. 469/2009;
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulu (EK)
Nr. 1902/2006.
17.
Komisijas 2006. gada 29. marta
Regula (EK) Nr. 507/2006 par cilvēkiem paredzēto
zāļu tirdzniecības atļauju ar nosacījumiem, uz ko
attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 726/2004 (OV
L 92, 30.3.2006., 6.–9. lpp.).
18.
Komisijas 2005. gada 15. decembra Regula
(EK) Nr. 2049/2005, ar ko atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes
Regulai (EK) Nr. 726/2004 paredz noteikumus par mikrouzņēmumu,
mazo un vidējo uzņēmumu maksām Eiropas Zāļu
aģentūrai un tās administratīvās palīdzības
saņemšanu (OV L 329, 16.12.2005., 4.–7. lpp.).
19.
Komisijas 2005. gada 8. aprīļa
Direktīva 2005/28/EK, ar ko nosaka labas klīniskās prakses
principus un sīki izstrādātas pamatnostādnes
attiecībā uz pētāmām cilvēkiem
paredzētām zālēm, kā arī prasības
attiecībā uz šādu zāļu ražošanas atļauju vai
importēšanu (OV L 91, 9.4.2005., 13.–19. lpp.).
20.
Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada
11. februāra Direktīva 2004/10/EK par normatīvo un
administratīvo aktu saskaņošanu attiecībā uz labas
laboratoriju prakses principu piemērošanu un šo principu piemērošanas
pārbaudi attiecībā uz ķīmisku vielu testēšanu (OV
L 50, 20.2.2004., 44.–59. lpp.):
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2009. gada 11. marta Regulu (EK) Nr. 219/2009.
21.
Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada
11. februāra Direktīva 2004/9/EK par labas laboratorijas prakses
(LLP) pārbaudi un apstiprināšanu (OV L 50, 20.2.2004.,
28.–43. lpp.):
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2009. gada 11. marta Regulu (EK) Nr. 219/2009.
22.
Komisijas 2003. gada 8. oktobra
Direktīva 2003/94/EK, ar ko nosaka labas ražošanas prakses principus un
pamatnostādnes attiecībā uz cilvēkiem paredzētām
zālēm un pētāmām cilvēkiem paredzētām
zālēm (OV L 262, 14.10.2003., 22.–26. lpp.).
23.
Padomes 2003. gada 26. maija Regula (EK)
Nr. 953/2003 par izvairīšanos no dažu svarīgāko
zāļu tirdzniecības novirzīšanās uz Eiropas
Savienību (OV L 135, 3.6.2003., 5.–11. lpp.):
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2004. gada 28. oktobra Regulu (EK) Nr. 1876/2004;
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2005. gada 11. oktobra Regulu (EK) Nr. 1662/2005.
24.
Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada
16. decembra Regula (EK) Nr. 141/2000 par zālēm reti
sastopamu slimību ārstēšanai (OV L 18, 22.1.2000.):
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2009. gada 18. jūnija Regulu (EK)
Nr. 596/2009.
25.
Komisijas 1991. gada 23. jūlija
Direktīva 91/412/EEK, ar ko nosaka labas ražošanas prakses principus
un vadlīnijas veterinārajām zālēm (OV L 228,
17.8.1991., 70.–73. lpp.).
26.
Padomes 1988. gada 21. decembra
Direktīva 89/105/EEK par to pasākumu
pārskatāmību, kas reglamentē cilvēkiem paredzēto
zāļu cenas un to iekļaušanu valstu veselības
apdrošināšanas sistēmās (OV L 40, 11.2.1989., 8.–11. lpp.).
II. KOSMĒTIKA
TIESĪBU AKTI, UZ KURIEM SNIEGTAS ATSAUCES

1.
Padomes 1976. gada 27. jūlija
Direktīva 76/768/EEK par dalībvalstu tiesību aktu
tuvināšanu attiecībā uz kosmētikas līdzekļiem
(OV L 262, 27.9.1976., 169. lpp.), kurā grozījumi
izdarīti ar:
–
Padomes 1979. gada 24. jūlija
Direktīvu 79/661/EEK (OV L 192, 31.7.1979., 35. lpp.);
–
Komisijas 1982. gada 11. februāra
Direktīvu 82/147/EEK (OV L 63, 6.3.1982., 26. lpp.);
–
Padomes 1982. gada 17. maija
Direktīvu 82/368/EEK (OV L 167, 15.6.1982., 1. lpp.);
–
Padomes 1983. gada 30. marta
Direktīvu 83/191/EEK (OV L 109, 26.4.1983., 25. lpp.);
–
Komisijas 1983. gada 29. jūnija
Direktīvu 83/341/EEK (OV L 188, 13.7.1983., 15. lpp.);
–
Komisijas 1983. gada 22. septembra
Direktīvu 83/496/EEK (OV L 275, 8.10.1983., 20. lpp.);
–
Padomes 1983. gada 26. oktobra
Direktīvu 83/574/EEK (OV L 332, 28.11.1983.,
38. lpp.);
–
Komisijas 1984. gada 18. jūlija
Direktīvu 84/415/EEK (OV L 228, 25.8.1984., 31. lpp.);
–
Komisijas 1985. gada 16. jūlija
Direktīvu 85/391/EEK (OV L 224, 22.8.1985., 40. lpp.);
–
Komisijas 1986. gada 28. februāra
Direktīvu 86/179/EEK (OV L 138, 24.5.1986., 40. lpp.);
–
Komisijas 1986. gada 26. marta
Direktīvu 86/199/EEK (OV L 149, 3.6.1986., 38. lpp.);
–
Komisijas 1987. gada 2. februāra
Direktīvu 87/137/EEK (OV L 56, 26.2.1987., 20. lpp.);
–
Komisijas 1988. gada 2. marta
Direktīvu 88/233/EEK (OV L 105, 26.4.1988., 11. lpp.);
–
Padomes 1988. gada 21. decembra
Direktīvu 88/667/EEK (OV L 382, 31.12.1988.,
46. lpp.);
–
Komisijas 1989. gada 21. februāra
Direktīvu 89/174/EEK (OV L 64, 8.3.1989., 10. lpp.);
–
Padomes 1989. gada 21. decembra
Direktīvu 89/679/EEK (OV L 398, 30.12.1989.,
25. lpp.);
–
Komisijas 1990. gada 20. februāra
Direktīvu 90/121/EEK (OV L 71, 17.3.1990., 40. lpp.);
–
Komisijas 1991. gada 12. marta
Direktīvu 91/184/EEK (OV L 91, 12.4.1991., 59. lpp.);
–
Komisijas 1992. gada 18. februāra
Direktīvu 92/8/EEK (OV L 70, 17.3.1992., 23. lpp.);
–
Komisijas 1992. gada 21. oktobra
Direktīvu 92/86/EEK (OV L 325, 11.11.1992., 18. lpp.);
–
Padomes 1993. gada 14. jūnija
Direktīvu 93/35/EEK (OV L 151, 23.6.1993., 32. lpp.);
–
Komisijas 1993. gada 22. jūnija
Direktīvu 93/47/EEK (OV L 203, 13.8.1993., 24. lpp.);
–
Komisijas 1994. gada 29. jūnija
Direktīvu 94/32/EK (OV L 181, 15.7.1994., 31. lpp.);
–
Komisijas 1995. gada 10. jūlija
Direktīvu 95/34/EK (OV L 167, 18.7.1995., 19. lpp.);
–
Komisijas 1996. gada 25. jūnija
Direktīvu 96/41/EK (OV L 198, 8.8.1996., 36. lpp.);
–
Komisijas 1997. gada 10. janvāra
Direktīvu 97/1/EK (OV L 16, 18.1.1997., 85. lpp.);
–
Komisijas 1997. gada 17. aprīļa
Direktīvu 97/18/EK (OV L 114, 1.5.1997., 43. lpp.);
–
Komisijas 1997. gada 14. jūlija
Direktīvu 97/45/EK (OV L 196, 24.7.1997., 77. lpp.);
–
Komisijas 1998. gada 5. marta
Direktīvu 98/16/EK (OV L 77, 14.3.1998., 44. lpp.);
–
Komisijas 1998. gada 3. septembra
Direktīvu 98/62/EK (OV L 253, 15.9.1998., 20. lpp.);
–
Komisijas 2000. gada 29. februāra
Direktīvu 2000/6/EK (OV L 56, 1.3.2000., 42. lpp.);
–
Komisijas 2000. gada 10. marta
Direktīvu 2000/11/EK (OV L 65, 14.3.2000., 22. lpp.);
–
Komisijas 2000. gada 19. jūnija
Direktīvu 2000/41/EK (OV L 145, 20.6.2000., 25. lpp.);
–
Komisijas 2002. gada 15. aprīļa
Direktīvu 2002/34/EK (OV L 102, 18.4.2002., 19. lpp.);
–
Komisijas 2003. gada 6. janvāra
Direktīvu 2003/1/EK (OV L 5, 10.1.2003., 14. lpp.);
–
Komisijas 2003. gada 19. februāra
Direktīvu 2003/16/EK (OV L 46, 20.2.2003., 24. lpp.);
–
Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada
27. februāra Direktīvu 2003/15/EK (OV L 66,
11.3.2003., 26. lpp.);
–
Komisijas 2003. gada 5. septembra
Direktīvu 2003/80/EK (OV L 224, 6.9.2003., 27. lpp.);
–
Komisijas 2003. gada 24. septembra
Direktīvu 2003/83/EK (OV L 238, 25.9.2003., 23. lpp.);
–
Komisijas 2004. gada 7. septembra
Direktīvu 2004/87/EK (OV L 287, 8.9.2004., 4. lpp.);
–
Komisijas 2004. gada 7. septembra
Direktīvu 2004/88/EK (OV L 287, 8.9.2004., 5. lpp.);
–
Komisijas 2004. gada 15. septembra
Direktīvu 2004/94/EK (OV L 294, 17.9.2004., 28. lpp.);
–
Komisijas 2004. gada 21. septembra
Direktīvu 2004/93/EK (OV L 300, 25.9.2004., 13. lpp.);
–
Komisijas 2005. gada 28. janvāra
Direktīvu 2005/9/EK (OV L 27, 29.1.2005., 46. lpp.);
–
Komisijas 2005. gada 20. jūnija
Direktīvu 2005/42/EK (OV L 158, 21.6.2005., 17. lpp.);
–
Komisijas 2005. gada 9. septembra
Direktīvu 2005/52/EK (OV L 234, 10.9.2005., 9. lpp.);
–
Komisijas 2005. gada 21. novembra
Direktīvu 2005/80/EK (OV L 303, 22.11.2005., 32. lpp.);
–
Komisijas 2006. gada 19. jūlija
Direktīvu 2006/65/EK (OV L 198, 20.7.2006., 11. lpp.);
–
Komisijas 2006. gada 29. septembra
Direktīvu 2006/78/EK (OV L 271, 30.9.2006., 56. lpp.);
–
Komisijas 2007. gada 29. janvāra
Direktīvu 2007/1/EK (OV L 25, 1.2.2007., 9. lpp.);
–
Komisijas 2007. gada 22. marta
Direktīvu 2007/17/EK (OV L 82, 23.3.2007., 27. lpp.);
–
Komisijas 2007. gada 17. aprīļa
Direktīvu 2007/22/EK (OV L 101, 18.4.2007., 11. lpp.);
–
Komisijas 2007. gada 29. augusta
Direktīvu 2007/53/EK (OV L 226, 30.8.2007., 19. lpp.);
–
Komisijas 2007. gada 29. augusta
Direktīvu 2007/54/EK (OV L 226, 30.8.2007., 21. lpp.);
–
Komisijas 2007. gada 22. novembra
Direktīvu 2007/67/EK (OV L 305, 23.11.2007., 22. lpp.);
–
Komisijas 2008. gada 15. februāra
Direktīvu 2008/14/EK (OV L 42, 16.2.2008., 43. lpp.);
–
Komisijas 2008. gada 3. aprīļa
Direktīvu 2008/42/EK (OV L 93, 4.4.2008., 13. lpp.);
–
Komisijas 2008. gada 23. septembra
Direktīvu 2008/88/EK (OV L 256, 24.9.2008., 12. lpp.);
–
Komisijas 2008. gada 18. decembra
Direktīvu 2008/123/EK (OV L 340, 19.12.2008., 71. lpp.);
–
Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada
16. decembra Direktīvu 2008/112/EK (OV L 345, 23.12.2008.,
68. lpp.);
–
Komisijas 2009. gada 4. februāra
Direktīvu 2009/6/EK (OV L 36, 5.2.2009., 15. lpp.);
–
Komisijas 2009. gada 16. aprīļa
Direktīvu 2009/36/EK (OV L 98, 17.4.2009., 31. lpp.);
–
Komisijas 2009. gada 9. oktobra
Direktīvu 2009/129/EK (OV L 267, 10.10.2009., 18. lpp.);
–
Komisijas 2009. gada 12. oktobra
Direktīvu 2009/130/EK (OV L 268, 13.10.2009., 5. lpp.);
–
Komisijas 2009. gada 28. oktobra
Direktīvu 2009/134/EK (OV L 282, 29.10.2009., 15. lpp.);
–
Komisijas 2009. gada 16. decembra
Direktīvu 2009/159/ES (OV L 336, 18.12.2009., 29. lpp.);
–
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 30.
novembra Regulu (EK) Nr. 1223/2009 (OV L 342, 22.12.2009., 59. lpp.);
–
Komisijas 2009. gada 22. decembra
Direktīvu 2009/164/ES (OV L 344, 23.12.2009., 41. lpp.);
–
Komisijas 2010. gada 1. februāra
Direktīvu 2010/3/ES (OV L 29, 2.2.2010., 5. lpp.);
–
Komisijas 2010. gada 8. februāra
Direktīvu 2010/4/ES (OV L 36, 9.2.2010., 21. lpp.);
–
Komisijas 2011. gada 13. maija
Direktīvu 2011/59/ES (OV L 125, 14.5.2011., 17. lpp.);
–
Padomes 2011. gada 20. septembra
Direktīvu 2011/84/ES (OV L 283, 29.10.2011., 36. lpp.);
–
Komisijas 2012. gada 2. augusta
Īstenošanas direktīvu 2012/21/ES (OV L 208, 3.8.2012.,
8. lpp.).
Direktīva 76/768/EEK no 2013. gada 11.
jūlija tiks atcelta un aizstāta ar:
2.
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada
30. novembra Regulu (EK) Nr. 1223/2009 par kosmētikas
līdzekļiem (OV L 342, 22.12.2009., 59. lpp.).
3.
Komisijas 1980. gada 22. decembra
Direktīva 80/1335/EEK par dalībvalstu tiesību aktu
tuvināšanu attiecībā uz analīzes metodēm, kas
vajadzīgas, lai pārbaudītu kosmētikas līdzekļu
sastāvu (OV L 383, 31.12.1980., 27. lpp.), kurā
grozījumi izdarīti ar:
–
Komisijas 1987. gada 10. februāra
Direktīvu 87/143/EK (OV L 57, 27.2.1987., 56 lpp.).
4.
Komisijas 1982. gada 14. maija
Direktīva 82/434/EEK par dalībvalstu tiesību aktu
tuvināšanu attiecībā uz analīzes metodēm, kas
vajadzīgas, lai pārbaudītu kosmētikas līdzekļu
sastāvu (OV L 185, 30.6.1982., 1. lpp.), kurā
grozījumi izdarīti ar:
–
Komisijas 1990. gada 4. aprīļa
Direktīvu 90/207/EK (OV L 108, 28.4.1990., 92. lpp.).
5.
Komisijas 1983. gada 27. septembra
Direktīva 83/514/EEK par dalībvalstu tiesību aktu
tuvināšanu attiecībā uz analīzes metodēm, kas
vajadzīgas, lai pārbaudītu kosmētikas līdzekļu
sastāvu (OV L 291, 24.10.1983., 9. lpp.).
6.
Komisijas 1985. gada 11. oktobra
Direktīva 85/490/EEK par dalībvalstu tiesību aktu
tuvināšanu attiecībā uz analīzes metodēm, kas
vajadzīgas, lai pārbaudītu kosmētikas līdzekļu
sastāvu (OV L 295, 7.11.1985., 30. lpp.).
7.
Komisijas 1993. gada 9. septembra
Direktīva 93/73/EEK par tādu analīžu metodēm, kas
vajadzīgas, lai pārbaudītu kosmētikas līdzekļu
sastāvu (OV L 231, 14.9.1993., 34. lpp.).
8.
Komisijas 1995. gada 19. jūnija
Direktīva 95/17/EK, ar ko paredz sīki izstrādātus
noteikumus Padomes Direktīvas 76/768/EEK piemērošanai
attiecībā uz vienas vai vairāku sastāvdaļu
neiekļaušanu kosmētikas līdzekļu marķējuma
sastāvdaļu sarakstā (OV L 140, 23.6.1995., 26. lpp.):
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2006. gada 23. oktobra Direktīvu 2006/81/EK
(OV L 362, 20.12.2006., 92. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Aktu par
Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas
Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas,
Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas
pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir
Eiropas Savienības pamatā (OV L 236, 23.9.2003.,
33. lpp.).
9.
Šī Direktīva tiks atcelta no 2013. gada
11. jūlija.
10.
Komisijas 1995. gada 7. jūlija
Direktīva 95/32/EK attiecībā uz analīzes metodēm,
kas vajadzīgas, lai pārbaudītu kosmētikas
līdzekļu sastāvu (OV L 178, 28.7.1995., 20. lpp.).
11.
Komisijas 1996. gada 2. jūlija
Direktīva 96/45/EK attiecībā uz analīzes metodēm,
kas vajadzīgas, lai pārbaudītu kosmētikas
līdzekļu sastāvu (OV L 213, 22.8.1996., 8. lpp.).
12.
Komisijas 1996. gada 8. maija
Lēmums, ar ko izveido kosmētikas līdzekļu
sastāvdaļu uzskaitījumu un kopēju nomenklatūru
(OV L 132, 1.6.1996., 1. lpp.):
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
Lēmumu 2006/257/EK (OV L 97, 5.4.2006., 1. lpp.).
III. Medicīniskās
ierīces
TIESĪBU AKTI, UZ KURIEM SNIEGTAS ATSAUCES
1.
Padomes 1990. gada 20. jūnija
Direktīva 90/385/EK par dalībvalstu tiesību aktu
tuvināšanu attiecībā uz aktīvām
implantējamām medicīnas ierīcēm (OV L 189,
20.7.1990., 17. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar:
–
Padomes 1993. gada 14. jūnija
Direktīvu 93/42/EEK (OV L 169, 12.7.1993., 1. lpp.);
–
Padomes 1993. gada 22. jūlija
Direktīvu 93/68/EEK (OV L 220, 30.8.1993., 1. lpp.);
–
Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada
29. septembra Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003.,
1. lpp.);
–
Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada
5. septembra Direktīvu Nr. 2007/47EK (OV L 247, 21.9.2007.,
21. lpp.).
2.
Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīva
93/42/EEK par medicīnas ierīcēm (OV L 169, 12.7.1993.,
1. lpp.):
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 1998. gada 27. oktobra Direktīvu 98/79/EK par
medicīnas ierīcēm, ko lieto in vitro diagnostikā (OV
L 331, 7.12.1998., 1. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2000. gada 16. novembra Direktīvu 2000/70/EK, ar
ko groza Padomes Direktīvu 93/42/EEK par medicīniskām
ierīcēm, kurās izmanto stabilus cilvēka asins vai
cilvēka asins plazmas atvasinājumus (OV L 313, 13.12.2000.,
22. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2001. gada 7. decembra Direktīvu 2001/104/EK, ar
kuru groza Padomes Direktīvu 93/42/EEK, kas attiecas uz medicīnas
ierīcēm (OV L 6, 10.1.2002., 50. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1882/2003
(OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1882/2003
(OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2007. gada 5. septembra Direktīvu 2007/47/EK (OV
L 247, 21.9.2007., 21. lpp.).
3.
Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada
27. oktobra Direktīva 98/79/EK par medicīnas ierīcēm,
ko lieto in vitro diagnostikā (OV L 331, 7.12.1998.,
1. lpp.):
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1882/2003
(OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta
un Padomes 2009. gada 18. jūnija Regulu (EK) Nr. 596/2009
(OV L 188, 18.7.2009., 14. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2011. gada 20. decembra Direktīvu 2011/100/ES (OV
L 341, 22.12.2011., 50. lpp.).
4.
Komisijas 2002. gada 7. maija
Lēmums 2002/364/EK par kopējām tehniskām
specifikācijām attiecībā uz in vitro diagnostikas
medicīnas ierīcēm (OV L 131, 16.5.2002.,
17. lpp.):
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2009. gada 3. februāra Lēmumu 2009/108/EK (OV L 39,
10.2.2009., 34. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2009. gada 27. novembra Lēmumu 2009/886/EK (OV L 318,
4.12.2009., 25. lpp.);
–
grozījumi izdarīti ar Komisijas
2011. gada 20. decembra Lēmumu 2011/869/ES (OV L 341,
22.12.2011., 63. lpp.).
5.
Komisijas 2003. gada 3. februāra
Direktīva 2003/12/EK par krūšu implantu
pārklasificēšanu saistībā ar Direktīvu 93/42/EEK
par medicīnas ierīcēm (OV L 28, 4.2.2003.,
43. lpp.).
6.
Komisijas 2003. gada 23. aprīļa
Direktīva 2003/32/EK, ar ko ievieš sīki izstrādātas
specifikācijas saistībā ar Padomes
Direktīvā 93/42/EEK paredzētajām prasībām
attiecībā uz medicīnas ierīcēm, kas ražotas,
izmantojot dzīvnieku izcelsmes audus (OV L 105, 26.4.2003.,
18. lpp.).
7.
Komisijas 2005. gada 11. augusta
Direktīva 2005/50/EK par gūžu, ceļu un plecu locītavu
protēžu pārkvalificēšanu saistībā ar Padomes
Direktīvu 93/42/EEK par medicīnas ierīcēm
(OV L 210, 12.08.2005., 41. lpp.).
8.
Komisijas 2010. gada 19. aprīļa
Lēmums 2010/227/ES par Eiropas Medicīnas ierīču datubanku (Eudamed)
(OV L 102, 23.4.2010., 45. lpp.).
9.
Komisijas 2012. gada 9. marta
Regula (ES) Nr. 207/2012 par medicīnas ierīču
elektroniskajām lietošanas pamācībām (OV L 72,
10.3.2012., 28. lpp.).
10.
Komisijas 2012. gada 8. augusta Regula
(ES) Nr. 722/2012 par īpašām prasībām
attiecībā uz prasībām, kas noteiktas Padomes
Direktīvās 90/385/EEK un 93/42/EEK attiecībā uz aktīvām
implantējamām medicīnas ierīcēm un medicīnas
ierīcēm, kas ražotas, izmantojot dzīvnieku izcelsmes audus (OV
L 212, 9.8.2012., 3. lpp.).
[1]               OV L 332, 19.12.2003., 42. – 43. lpp.
[2]               OV L 332, 19.12.2003., 42. – 43. lpp.
[3]               OV L 332, 19.12.2003., 42. – 43. lpp.
[4]               OV L 332, 19.12.2003., 42. – 43. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 14.4.2016
            COM(2016) 210 final
            Priekšlikums
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
            par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu (Grieķijas pieteikums — EGF/2015/011 GR/Supermarket Larissa)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               1.Noteikumi, kas piemērojami finansiālajiem ieguldījumiem no Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda (EGF), ir izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulā (ES) Nr. 1309/2013 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (2014–2020) un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1927/2006
                  1
                (turpmāk “EGF regula”).

               2.Grieķija 2015. gada 26. novembrī iesniedza pieteikumu EGF/2015/011 GR/ Supermarket Larissa par EGF finansiālo ieguldījumu pēc darba ņēmēju atlaišanas
                  2
                uzņēmumā Supermarket Larissa ABEE Grieķijā.

               3.Pēc šā pieteikuma izvērtēšanas Komisija saskaņā ar visiem piemērojamajiem EGF regulas noteikumiem secināja, ka nosacījumi EGF finansiālā ieguldījuma saņemšanai ir izpildīti.

               PIETEIKUMA KOPSAVILKUMS

                        EGF pieteikums

                        EGF/2015/011 GR/Supermarket Larissa

                        Dalībvalsts

                        Grieķija

                        Attiecīgais(-ie) reģions(-i) (NUTS
                           3
                         2. līmenis)

                        Centrālā Maķedonija
                           (Κεντρική Μακεδονία) (EL12)
                           Tesālija
                           (Θεσσαλία) (EL14)

                        Pieteikuma iesniegšanas datums

                        2015. gada 26. novembris

                        Pieteikuma saņemšanas apliecinājuma datums

                        2015. gada 1. decembris

                        Papildu informācijas pieprasījuma datums

                        2015. gada 10. decembris

                        Papildu informācijas iesniegšanas termiņš

                        2016. gada 21. janvāris

                        Izvērtējuma pabeigšanas termiņš

                        2016. gada 14. aprīlis

                        Intervences kritērijs

                        EGF regulas 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts

                        Galvenais uzņēmums

                        Supermarket Larissa ABEE

                        Attiecīgo uzņēmumu skaits

                        1

                        Saimnieciskās darbības nozare

                        (NACE 2. redakcijas nodaļa)
                           4

                        47. nodaļa (“Mazumtirdzniecība, izņemot automobiļus un motociklus”)

                        Meitasuzņēmumu, piegādes un pakārtotās ražošanas uzņēmumu skaits

                        0

                        Pārskata periods (četri mēneši)

                        2015. gada 3. maijs – 2015. gada 3. septembris

                        Atlaisto darba ņēmēju skaits pārskata periodā (a)

                        557

                        Atlaisto darba ņēmēju skaits pirms vai pēc pārskata perioda (b)

                        0

                        Kopējais atlaisto darba ņēmēju skaits (a + b)

                        557

                        Atbalsttiesīgo saņēmēju kopskaits

                        557

                        Paredzēto atbalsta saņēmēju kopskaits

                        557

                        Jauniešu skaits, kuri nav nodarbināti un nav iesaistīti izglītības vai apmācības procesā (NEET), kuriem paredzēts sniegt atbalstu

                        543

                        Individualizēto pakalpojumu budžets (EUR)

                        10 530 000

                        EGF pasākumu īstenošanas budžets
                           5
                         (EUR)

                        250 000

                        Kopējais budžets (EUR)

                        10 780 000

                        EGF ieguldījums (60 %) (EUR)

                        6 468 000

               PIETEIKUMA IZVĒRTĒJUMS

               Procedūra

               4.Pieteikumu EGF/2015/011 GR/Supermarket Larissa Grieķija iesniedza 12 nedēļu laikā no dienas, kad bija izpildīti EGF regulas 4. punktā minētie intervences kritēriji, t. i., 2015. gada 26. novembrī. Komisija apliecināja, ka ir saņēmusi pieteikumu 2015. gada 1. decembrī, un 2015. gada 10. decembrī, t. i., divu nedēļu laikā no pieteikuma iesniegšanas dienas, pieprasīja papildu informāciju no Grieķijas. Šī papildu informācija tika sniegta sešu nedēļu laikā no pieprasījuma dienas. Termiņš, kurā Komisijai būtu jāizvērtē pieteikuma atbilstība finansiālā ieguldījuma piešķiršanas nosacījumiem, proti, 12 nedēļas no pilnīga pieteikuma saņemšanas dienas, beidzas 2016. gada 14. aprīlī.

               Pieteikuma atbilstība

               Attiecīgie uzņēmumi un atbalsta saņēmēji

               5.Pieteikums attiecas uz 557 atlaistiem darba ņēmējiem
                  6
                uzņēmumā Supermarket Larissa ABEE. Šis uzņēmums darbojas saimnieciskās darbības nozarē, kas klasificēta NACE 2. red. 47. nodaļā ("Mazumtirdzniecība, izņemot automobiļus un motociklus"). Supermarket Larissa veiktie atlaišanas gadījumi atrodas NUTS 2. līmeņa reģionos —  Centrālā Maķedonija (Κεντρική Μακεδονία) (EL12) un Tesālija (Θεσσαλία) (EL14).

               Intervences kritēriji

               6.Grieķija iesniedza pieteikumu saskaņā ar EGF regulas 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajiem intervences kritērijiem, kuri par nosacījumu izvirza to, ka četru mēnešu pārskata periodā kopā vismaz 500 darba ņēmēji ir atlaisti kādā dalībvalsts uzņēmumā, ieskaitot darba ņēmēju atlaišanu uzņēmuma piegādes uzņēmumos un pakārtotās ražošanas uzņēmumos un/vai pašnodarbinātu personu darbības beigšanos.

               7.Pieteikuma četru mēnešu pārskata periods ir no 2015. gada 3.maija līdz 2015. gada 3. septembrim. Pārskata periodā uzņēmumā Supermarket Larissa ABEE tika atlaisti 557 darba ņēmēji.

               Atlaisto darba ņēmēju skaita un darbības beigšanas aprēķināšana

               8.Darba ņēmēju atlaišanas gadījumi pārskata periodā tika aprēķināti no faktiskās līguma pārtraukšanas dienas vai līguma termiņa beigām.

               Atbalsttiesīgie saņēmēji

               9.Kopējais atbalsttiesīgo saņēmēju skaits ir 557.

               Saikne starp darba ņēmēju atlaišanu un globālo finanšu un ekonomikas krīzi, kas aplūkota Regulā (EK) Nr. 546/2009

               10.Lai noteiktu saikni starp darba ņēmēju atlaišanu un globālo finanšu un ekonomikas krīzi, kas apskatīta Regulā (EK) Nr. 546/2009, Grieķija apgalvo, ka sešus gadus pēc kārtas (2008.‒2013. gads) Grieķijas ekonomika atradās dziļā recesijā. Saskaņā ar Grieķijas statistikas iestādes ELSTAT sniegto informāciju kopš 2008. gada Grieķijas IKP ir samazinājies par 25,7 procentpunktiem, publiskais patēriņš par 21 procentpunktu un privātais patēriņš par 32,3 procentpunktiem, vienlaikus bezdarbam pieaugot par aptuveni 19 procentpunktiem.

               11.Turklāt IKP samazināšanās ir palielinājusi atšķirību starp Grieķijas IKP uz vienu iedzīvotāju un ES IKP uz vienu iedzīvotāju, padarot par nebijušiem Grieķijas sasniegumus ekonomiskās konverģences jomā laikposmā no 1995. līdz 2007. gadam.

               12.Turklāt, lai veiktu ārējā parāda maksājumus, kopš 2008. gada Grieķijas valdība īsteno tādus nepopulārus pasākumus kā nodokļu likmju palielināšana, valsts izdevumu racionalizācija un darbinieku algu samazināšana publiskajā sektorā. Arī privātajā sektorā algas ir samazinājušās, mēģinot palielināt Grieķijas ekonomikas konkurētspēju.

               13.Kopš 2008. gada tūkstošiem uzņēmumu ir pārtraukuši darbību un slēgti, atlaižot personālu, un tūkstošiem pašnodarbinātu personu ir beigušas darbību, strauji palielinot jau minētā bezdarba rādītājus.

               14.Samazināto ienākumu tūlītējā ietekme bija patēriņa samazināšanās. Mājsaimniecību patēriņa samazināšanās tendences 2009. gadā Grieķijā bija līdzīgas negatīvajām tendencēm ES-27 valstīs. Mājsaimniecību patēriņa rādītāji 2010., 2011. un 2013. gadā ES-27 uzlabojās. Mājsaimniecību patēriņš Grieķijā kopš finanšu un ekonomikas krīzes sākuma ir samazinājies, un rādītāji ir pasliktinājušies katru gadu laikposmā no 2008. līdz 20013. gadam.

               Mājsaimniecību patēriņš
                  (% izmaiņas salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu)

                        2008.

                        2009.

                        2010.

                        2011.

                        2012.

                        2013.

                        ES-27 valstis

                        0,9

                        -0,6

                        1,0

                        0,2

                        -0,5

                        0,1

                        Grieķija

                        2,9

                        -0,3

                        -6,8

                        -7,2

                        -8,9

                        -5,6

                        Avots: Eurostat
                           7
                        .

               15.Saskaņā ar 2014. gada jūlijā publicēto jaunāko INE-GSEE
                  8
                pētījumu trīs no četriem darbiniekiem vai darba ņēmējiem norādīja, ka viņu ienākumu līmenis 2014. gadā darba samaksas samazinājumu dēļ ir krities salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu. Turklāt 38 % respondentu, uzskatīdami, ka viņu darba samaksa nākamajā ceturksnī atkal tiks samazināta, bija attiecīgi samazinājuši savus izdevumus.

               16.Laikposmā no 2009. līdz 2015. gadam patērētāju uzticēšanās rādītājs (pozitīvo un negatīvo atbilžu svērtais %) ir bijis negatīvs. Šis rādītājs ievērojami samazinājās pirmajos trīs gados (-46 (2009.), -63 (2010.), -74 (2011.)), sasniedzot sliktāko rezultātu 2012. gadā (-75). Kopš tā laika patērētāji ir atguvuši uzticēšanos un rādītājs ir gandrīz sasniedzis 2009. gada atzīmi: (-49 laikposmā no 2014. līdz 2015. gadam).

               17.Saskaņā ar ELSTAT ziņojumu par mājsaimniecību ieņēmumiem un dzīves apstākļiem 23 % no Grieķijas iedzīvotājiem 2012. gadā dzīvoja zem nabadzības sliekšņa
                  9
               .

               18.Uz mazumtirdzniecības nozari līdz šim attiecas arī pieci citi EGF pieteikumi
                  10
               , kuri visi pamatoti ar globālo finanšu un ekonomikas krīzi.

               Notikumi, kas izraisījuši darba ņēmēju atlaišanu un darbības beigšanu

               19.Grieķijas iestādes apgalvo, ka darba ņēmēju atlaišanu izraisīja uzņēmuma bankrots un slēgšana. Uzņēmuma bankrotam bija divi galvenie iemesli: 1) mājsaimniecībām pieejamo ieņēmumu samazinājums, kas notika nodokļu sloga palielinājuma, algu samazinājuma (gan privātajā, gan publiskajā sektorā) un augošā bezdarba dēļ un kura rezultātā ievērojami pazeminājās pirktspēja; 2) spēcīga uzņēmumu un privātpersonu kreditēšanas samazināšanās, jo Grieķijas bankās trūka līdzekļu. Saskaņā ar Grieķijas Bankas sniegto informāciju kopš 2010. gada mājsaimniecībām un uzņēmumiem (izņemot finanšu uzņēmumus) piešķirto aizdevumu gada izaugsmes rādītājs ir bijis negatīvs naudas trūkuma dēļ Grieķijas bankās.

               20.1986. gadā mazu pārtikas veikalu grupa Larisas apgabalā izveidoja kooperatīvu (Supermarket Larissa). Kooperatīvs strauji auga un atvēra jaunus veikalus, integrējot kooperatīvā jaunus darbiniekus-īpašniekus. Galu galā uzņēmumam bija 42 veikalu un 600 darba ņēmēju. Kooperatīva veiksmīgo attīstību pārtrauca ekonomikas un finanšu krīze.

               21.Grieķijas mājsaimniecību pirktspējas pazemināšanās rezultātā pēc Grieķijas ekonomikas lejupslīdes kopš ekonomikas un finanšu krīzes sākuma strauji samazinājās pieprasījums pēc produktiem, pat pēc pamatproduktiem. 2015. gadā pēc lejupslīdes piecus gadus pēc kārtas pārtikas produktu, dzērienu un tabakas izstrādājumu mazumtirdzniecības apjoms bija vairāk nekā par 30 % zemāks kā krīzes sākumposmā 2008. gadā.

               Pārtikas produktu, dzērienu un tabakas izstrādājumu mazumtirdzniecības apjoms Grieķijā
                  (ikgadējās pronetuālās izmaiņas)

                        2009.

                        2010.

                        2011.

                        2012.

                        2013.

                        2014.-2015.
                           11

                        Pārtikas produkti, dzērieni, tabakas izstrādājumi
                           12

                        -6,1

                        -5,5

                        -6,0

                        -9,0

                        -9,1

                        0,4

                        Avots: ELSTAT

               22.Supermarket Larissa pārdošanas apjomu lejupslīde bija tāda pati kā Grieķijas ekonomikā, un 2013. gadā tā pārdošanas apjoms bija par 24 % zemāks nekā 2009. gadā.

               Supermarket Larissa ABEE
                  (pārdošanas apjoms - miljonos euro)

                        2009.

                        2010.

                        2011.

                        2012.

                        2013.

                        67,6

                        66,9

                        64,5

                        58,6

                        51,6

               23.Lai pielāgotos tirgus situācijai, uzņēmums īstenoja dažus budžeta taupības pasākumus, piemēram, algu samazinājums (-30 %), vienošanās par jauniem nomas līguma nosacījumiem, atlikts rēķinu termiņš, lētāku produktu piedāvājums, darbības izmaksu samazinājums (piemēram, samazinot apgaismojuma stundas veikalos) utt. Tomēr uzņēmums nevarēja tikt galā ar zaudējumiem un 2014. gada 2. ceturksnī nācās vienu pēc otra veikalus slēgt. Uzņēmuma slēgšana un tam sekojošā darba ņēmēju atlaišana notika gadu vēlāk (2015. gada 2. ceturksnī), kad Tiesa lēma par bankrota pieteikumu, ko iesniedza Supermarket Larissa piegādes uzņēmums.

               Paredzamā atlaišanas ietekme uz ekonomiku un nodarbinātību vietējā, reģionālā vai valsts līmenī

               24.Grieķijas iestādes apgalvo, ka darba ņēmēju atlaišana Supermarket Larissa vēl vairāk pasliktinās bezdarba situāciju, kuru jau nelabvēlīgi bija ietekmējusi ekonomikas un finanšu krīze un kas šķiet īpaši nestabila. Grieķijā ir visaugstākais bezdarba līmenis ES dalībvalstīs un piektais augstākais visā pasaulē
                  13
               .

               Bezdarba līmenis

                     Avots: Eurostat
                  14
                un ELSTAT.

               25.Turklāt Supermarket Larissa parādsaistības pret trešām personām tiek lēstas 33,5 miljonu euro apmērā. Tas jo īpaši skar lielveikala piegādātājus, kas izraisījis pakārtotu bankrotu vilni un papildu darba ņēmēju atlaišanu.

               26.Lielākā daļa atlaišanas gadījumu (97,5 %) ir koncentrēti Tesālijā, NUTS 3. līmeņa teritorijā Larisā (EL142). Nodarbinātības situācija Tesālijā, kas šķita mazliet labāka nekā vidēji valstī (51,8 % salīdzinājumā ar 50,8 % 2012. gadā un 49,6 % salīdzinājumā ar 48,8 % 2013. gadā) 2014. gadā bija nedaudz sliktāka (49 % salīdzinājumā ar 49,4 %)
                  15
               . Turklāt reģionā trūkst darbvietu salīdzinājumā ar lielo darba meklētāju skaitu. Tāpēc vairāk nekā 73,5 % bezdarbnieku Tesālijā ir bijuši bez darba vairāk nekā 12 mēnešus
                  16
               .

               Paredzētie atbalsta saņēmēji un ierosinātās darbības

               Paredzētie atbalsta saņēmēji

               27.Paredzams, ka pasākumos piedalīsies visi atlaistie darba ņēmēji. Potenciālos dalībniekus pēc to dzimuma, valstspiederības un vecuma grupas var iedalīt šādi:

                        Kategorija

                        Paredzēto atbalsta
                           saņēmēju skaits

                        Dzimums:

                        vīrieši:

                        194

                        (34,8 %)

                        sievietes:

                        363

                        (65,2 %)

                        Valstspiederība:

                        ES valstpiederīgie:

                        556

                        (99,8 %)

                        nav ES valstpiederīgie:

                        1

                        (0,2 %)

                        Vecuma grupa:

                        15-24 gadi:

                        0

                        (0,0 %)

                        25-29 gadi:

                        50

                        (9,0 %)

                        30-54 gadi:

                        479

                        (86,0 %)

                        55-64 gadi:

                        28

                        (5,0 %)

                        vairāk nekā 64 gadi:

                        0

                        (0,0 %)

               28.Turklāt Grieķijas iestādes sniegs EGF līdzfinansētus individualizētus pakalpojumus līdz pat 543 jauniešiem, kuri nav nedz nodarbināti, nedz iesaistīti izglītībā vai apmācībā (NEET) un pieteikuma iesniegšanas dienā ir jaunāki par 30 gadiem, ņemot vērā, ka 5. punktā minēto darba ņēmēju atlaišana notika NUTS 2. līmeņa reģionos — Tesālijā (Θεσσαλία) (EL14) un Centrālajā Maķedonijā (Κεντρική Μακεδονία) (EL12), kas ir tiesīgi saņemt atbalstu saskaņā ar Jaunatnes nodarbinātības iniciatīvu.

               29.Tādējādi aplēsts, ka to paredzēto atbalsta saņēmēju kopskaits, kas piedalīsies pasākumos, ieskaitot jauniešus, kas nestrādā un nemācās, būs 1100.

               Ierosināto darbību attiecināmība

               30.Individualizētie pakalpojumi, kas sniedzami atlaistajiem darba ņēmējiem un jauniešiem, kuri nestrādā un nemācās, sastāv no šādām darbībām.

               –Profesionālā orientācija. Šis papildpasākums, kuru piedāvās visiem dalībniekiem, ietver turpmāk minētos posmus.

               1. NEET paredzētā informācija. Atšķirībā no darba ņēmēju mērķgrupas, kas jau identificēta (bijušie Supermarket Larissa darbinieki un darbinieki-īpašnieki), jauniešu, kas nav nodarbināti un nav iesaistīti izglītībā vai apmācībā, mērķgrupa vēl ir jādefinē. Nenodarbināto un izglītībā vai apmācībā neiesaistīto jauniešu mērķgrupas atlasei Grieķijas iestādes cita starpā izmantos kritērijus, kas atbilst Grieķijas Garantijas jauniešiem īstenošanas plānā iekļautajiem kritērijiem (t.i., izstumtības apdraudēti jaunieši, mājsaimniecību ienākumu līmenis, izglītības līmenis, bezdarba ilgums utt.), kā arī pausto ieinteresētību. Šajā nolūkā tās plāno veikt informatīvas kampaņas, kuru mērķauditorija būs tieši NEET.

               2. Uzņemšana un reģistrācija. Pirmais visiem dalībniekiem (darba ņēmējiem un NEET jaunieši) sniegtais pasākums ietver informāciju par pieejamiem pakalpojumiem un apmācību programmām, kā arī par prasmēm un apmācību prasībām.

               3. Personiskās un profesionālās atbilstības dokuments. Šis posms paredzēts, lai palīdzētu darbiniekiem un jauniešiem, kuri nestrādā un nemācās, apzināt savas prasmes, trūkumus un iespējas saistībā ar savām interesēm un lai izveidotu reālu karjeras plānu.  Pēc izvērtēšanas tiek izveidots personiskās un profesionālās atbilstības dokuments, kurā noteikts individuālais projekts un rīcības plāns.

               4. Atbalsts darba meklēšanā un profesionālā orientācija. Tajā ietver turpmāk minēto. 1) Apmācība tādos horizontālos jautājumos kā sociālo prasmju pilnveidošana, pielāgošanās jaunām situācijām, lēmumu pieņemšana; 2) atbalsts darba meklēšanā, tostarp informācija par pieejamajām darbvietām, aktīva vietējo un reģionālo nodarbinātības iespēju izpēte, darba meklēšanas paņēmieni, kā arī apmācība, kas saistīta ar CV un pavadvēstules izstrādi un sagatavošanās darba pārrunām; 3) profesionālā ievirze. Konsultanti nodrošinās profesionālo orientāciju atlaistajiem darba ņēmējiem un NEET, orientējot viņus uz konkrētiem darba piedāvājumiem.

               5. Nodarbinātības ievirze. Konsultanti arī palīdzēs darbiniekiem un NEET īstenot mācību programmas un individuālo plānu, kas saistīts ar reintegrāciju nodarbinātībā. Dalībnieki, kas ir ieinteresēti uzņēmuma izveidē, šā profesionālās ievirzes pasākuma ietvaros saņems vispārīgu atbalstu un konsultācijas par uzņēmējdarbību.

               6. Pārraudzība. Tā paredzēta, lai uzraudzītu dalībniekus sešus mēnešus pēc pasākumu īstenošanas beigām. Šo darbību veiks uz dalībvalstu rēķina.

               –Apmācība, pārkvalifikācija un arodmācība. Šā pasākuma laikā tiek nodrošināti arodmācību kursi, kas atbilst darba ņēmēju un NEET vajadzībām, kuras noteiktas profesionālās ievirzes konsultāciju laikā, un tajās jomās un nozarēs, kurās ir labas attīstības perspektīvas un kas atbilst atzītām vajadzībām darba tirgū. Apmācību kursus iespējams papildināt arī ar praksi.

               –Ieguldījums uzņēmuma izveidē. Darba ņēmēji un NEET, kuri dibinās jaunus uzņēmumus, saņems līdz pat EUR 15 000 kā ieguldījumu, lai segtu dibināšanas izmaksas. Grieķijā viena no lielākajām problēmām, ar kurām uzņēmēji saskaras, sākot uzņēmējdarbību, ir piekļuve finansējumam. Nepietiekamu līdzekļu dēļ bankas noraida lielāko daļu no aizdevuma pieprasījumiem. Šā pasākuma mērķis ir veicināt uzņēmējdarbību, sniedzot finansiālu atbalstu. Šo ieguldījumu izmaksās pa daļām pēc tam, kad sasniegti konkrēti mērķi, piemēram, izstrādāts uzņēmējdarbības plāns, reģistrēts uzņēmums u.c. Ņemot vērā to, ka daudziem saņēmējiem ir iepriekšēja kooperatīva locekļu/ darbinieku-īpāsnieku pieredze, Grieķijas iestādes uzskata, ka ir ļoti iespējams, ka daži no jaunajiem uzņēmumiem būs sociālie kooperatīvi un tādējādi tiesīgi saņemt palīdzību saskaņā ar Grieķijas Likumu par sociālo ekonomiku un sociālo uzņēmējdarbību
                  17
               .

               –Dalības pabalsts un mācību pabalsts. Lai segtu izdevumus, kas radušies, piedaloties profesionālās orientācijas pasākumā, atbalsta saņēmēji saņems EUR 50 par katru līdzdalības dienu. Apmeklējot mācības, pabalsts būs EUR 6 stundā.

               –Mobilitātes pabalsts. Tie darba ņēmēji vai NEET jaunieši, kuri pieņems darba piedāvājumu, kas paredz dzīves vietas maiņu, saņems vienreizēju maksājumu EUR 2000, lai segtu nepieciešamos izdevumus.

               31.Aprakstītās ierosinātās darbības ir aktīvi darba tirgus pasākumi atbilstīgi EGF regulas 7. pantā noteiktajām darbībām, par kurām ir tiesības saņemt atbalstu. Šīs darbības neaizstāj pasīvus sociālās aizsardzības pasākumus.

               32.Grieķija ir sniegusi nepieciešamo informāciju par darbībām, kas attiecīgajam uzņēmumam ir obligāti jāveic saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai koplīgumiem. Iestādes ir apliecinājušas, ka EGF finansiālais ieguldījums neaizstās minētās darbības.

               Aplēstais budžets

               33.Paredzamās kopējās izmaksas ir EUR 10 780 000, kas ietver izdevumus par individualizētajiem pakalpojumiem EUR 10 530 000 apmērā un izdevumus par sagatavošanās, pārvaldības, informācijas un reklāmas, kā arī kontroles un ziņošanas pasākumiem EUR 250 000 apmērā.

               34.Kopējais finansiālais ieguldījums, kas pieprasīts no EGF, ir EUR 6 468 000 (60 % no kopējām izmaksām).

                        Darbības

                        Aplēstais dalībnieku skaits

                        Aplēstās izmaksas par vienu dalībnieku
                        (EUR)

                        Aplēstās kopējās izmaksas

                        (EUR)

                        Individualizēti pakalpojumi (darbības saskaņā ar EGF regulas 7. panta 1. punkta a) un c) apakšpunktu)

                        Profesionālā orientācija

                        1100

                        1250

                        1 375 000

                        Apmācība, pārkvalifikācija un arodmācība

                        1100

                        2690

                        2 960 000

                        Ieguldījums uzņēmuma izveidē

                        200

                        15 000

                        3 000 000

                        Starpsumma (a):

                        Procentuāli no individualizēto pakalpojumu kopuma

                        –

                        7 335 000

                        (69,66 %)

                        Pabalsti un stimuli (darbības saskaņā ar EGF regulas 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu)

                        Dalības pabalsts

                        1100

                        1250

                        1 375 000

                        Mācību pabalsts

                        900

                        1800

                        1 620 000

                        Mobilitātes pabalsts un ieguldījums ceļa izdevumos

                        100

                        2000

                        200 000

                        Starpsumma (b):

                        Procentuāli no individualizēto pakalpojumu kopuma

                        –

                        3 195 000

                        (30,34 %)

                        Darbības saskaņā ar EGF regulas 7. panta 4. punktu

                        1. Sagatavošanās darbības

                        –

                        40 000

                        2. Pārvaldība

                        –

                        110 000

                        3. Informācija un reklāma

                        –

                        50 000

                        4. Kontrole un ziņošana

                        –

                        50 000

                        Starpsumma (c):

                        Procentuāli no kopējām izmaksām

                        250 000

                        (2,32 %)

                        Kopējās izmaksas (a + b + c):

                        –

                        10 780 000

                        EGF ieguldījums (60 % no kopējām izmaksām)

                        –

                        6 468 000

               35.To darbību izmaksas, kuras iepriekš minētajā tabulā noteiktas kā darbības saskaņā ar EGF regulas 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, nepārsniedz 35 % no saskaņotā individualizēto pakalpojumu kopuma kopējām izmaksām. Grieķija apstiprināja, ka šīs darbības ir atkarīgas no tā, vai paredzētie atbalsta saņēmēji piedalās darba meklēšanas vai apmācības pasākumos.

               36.Grieķija apstiprināja, ka ieguldījumu izmaksas pašnodarbinātībai, uzņēmējdarbības sākšanai un darba ņēmēju pārņemšanai nepārsniegs EUR 15 000 vienam atbalsta saņēmējam.

               Izdevumu atbilstības periods

               37.Grieķija sāka sniegt individualizētos pakalpojumus paredzētajiem atbalsta saņēmējiem un jauniešiem, kas nav nodarbināti un nav iesaistīti izglītībā un apmācībā, 2016. gada 26. februārī. Tādēļ par izdevumiem, kas saistīti ar darbībām attiecībā uz darba ņēmējiem, ir tiesības saņemt EGF finansiālu ieguldījumu no 2016. gada 26. februāra līdz 2018. gada 26. februārim, savukārt par izdevumiem, kas saistīti ar darbībām attiecībā uz NEET, būs tiesības saņemt EGF finansiālu ieguldījumu no 2016. gada 26. februāra līdz 2017. gada 31. decembrim.

               38.2016. gada 26. februārī Grieķijai radās pirmie administratīvie izdevumi saistībā ar EGF īstenošanu. Tāpēc par izdevumiem saistībā ar sagatavošanās, pārvaldības, informācijas un reklāmas, kontroles un ziņošanas darbībām ir tiesības saņemt EGF finansiālu ieguldījumu no 2016. gada 26. februāra līdz 2018. gada 26. augustam.

               Papildināmība ar darbībām, ko finansē no valstu vai Savienības fondiem

               39.Valsts priekšfinansējuma vai līdzfinansējuma avots ir valsts ieguldījuma programma.

               40.Grieķija ir apstiprinājusi, ka iepriekš aprakstītie pasākumi, kas saņem EGF finansiālu ieguldījumu, nesaņems finansiālus ieguldījumus no citiem Savienības finanšu instrumentiem.

               Procedūras, ko ievēro, apspriežoties ar paredzētajiem atbalsta saņēmējiem vai viņu pārstāvjiem, vai sociālajiem partneriem, kā arī vietējām un reģionālām iestādēm

               41.Grieķija ir norādījusi, ka saskaņotais individualizēto pakalpojumu kopums ir izstrādāts, apspriežoties ar paredzēto saņēmēju pārstāvjiem un Grieķijas Vispārējās darba konfederācijas Darba institūtu (GSEE) un Darbaspēka nodarbinātības organizāciju (OAED)
                  18
               . Pirmā tikšanās notika 2015. gada martā, lai pārbaudītu lielveikala Larissa bijušo darbinieku lietas atbilsttiesīgumu. Pēc vairākkārtējas apspriešanās starp Darba, sociālā nodrošinājuma un sociālās solidaritātes ministriju un darba ņēmēju pārstāvjiem 2015. gada jūlijā tika panākta vienošanās par pieteikuma projektu un integrētā pasākumu kopuma saturu.

               Pārvaldības un kontroles sistēmas

               42.Pieteikums ietver pārvaldības un kontroles sistēmas aprakstu, kurā norādīti iesaistīto struktūru pienākumi. Grieķija paziņoja Komisijai, ka finansiālos ieguldījumus pārvaldīs un kontrolēs tās pašas iestādes, kas pārvalda un kontrolē Eiropas Sociālā fonda (ESF) finansējumu Grieķijā. Eiropas Sociālā fonda (ESF) Darbību īstenošanas iestāde (EYE-EKT) darbosies kā vadošā iestāde, Finanšu ministrijas Fiskālās politikas ģenerālsekretariāta finanšu kontroles komiteja kā revīzijas iestāde un Ekonomikas, infrastruktūras, kuģošanas un tūrisma ministrijas līdzfinansēto programmu sertifikācijas un pārbaudes īpašais dienests – kā sertifikācijas iestāde.

               Saistības, ko uzņemas attiecīgā dalībvalsts

               43.Grieķija ir sniegusi visus nepieciešamos apliecinājumus tam, ka:

               –piekļuvē ierosinātajām darbībām un to īstenošanai tiks piemēroti vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principi,

               –ir ievērotas valstu un ES tiesību aktos paredzētās prasības par kolektīvo atlaišanu,

               –ierosinātās darbības nesaņems finansiālu atbalstu no citiem Savienības fondiem vai finanšu instrumentiem, kā arī tiks novērsta jebkāda dubulta finansēšana,

               –ar ierosinātām darbībām papildinās no struktūrfondiem finansētās darbības,

               –EGF finansiālais ieguldījums atbildīs procesuālajiem un materiālajiem Savienības noteikumiem par valsts atbalstu.

               IETEKME UZ BUDŽETU

               Budžeta priekšlikums

               44.EGF nepārsniedz maksimālo gada apjomu EUR 150 miljonu apmērā (2011. gada cenās), kā paredzēts 12. pantā Padomes 2013. gada 2. decembra Regulā (ES, Euratom) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam
                  19
               .

               45.Pēc pieteikuma izskatīšanas attiecībā uz EGF regulas 13. panta 1. punktā paredzētajiem nosacījumiem un ņemot vērā paredzēto atbalsta saņēmēju skaitu, ierosinātās darbības un aplēstās izmaksas, Komisija ierosina izmantot EGF līdzekļus EUR 6 468 000 apmērā, kas veido 60 % no kopējām ierosināto darbību izmaksām, lai sniegtu finansiālu ieguldījumu saistībā ar pieteikumu.

               46.Ierosināto lēmumu izmantot EGF pieņems kopā Eiropas Parlaments un Padome, kā paredzēts 13. punktā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  20
               .

               Saistītie tiesību akti

               47.Vienlaikus ar priekšlikumu lēmumam par EGF izmantošanu Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei iesniegs priekšlikumu par līdzekļu pārvietošanu uz attiecīgo budžeta pozīciju EUR 6 468 000 apmērā.

               48.Tajā pašā laikā, kad Komisija pieņem priekšlikumu lēmumam par EGF izmantošanu, tā ar īstenošanas aktu pieņems lēmumu par finansiālo ieguldījumu, kas stājas spēkā dienā, kad Eiropas Parlaments un Padome pieņem ierosināto lēmumu izmantot EGF.

               Priekšlikums

               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS

               par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu
                  (Grieķijas pieteikums — EGF/2015/011 GR/Supermarket Larissa)

               EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1309/2013 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (2014–2020) un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1927/2006
                  21
               , un jo īpaši tās 15. panta 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  22
                un jo īpaši tā 13. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda (EGF) mērķis ir sniegt atbalstu darba ņēmējiem, kas atlaisti no darba, un pašnodarbinātām personām, kuru darbība ir beigusies tādēļ, ka globalizācijas dēļ ir notikušas lielas strukturālas pārmaiņas pasaules tirdzniecības modeļos, turpinās globālā finanšu un ekonomikas krīze vai ir sākusies jauna globāla finanšu un ekonomikas krīze, un lai palīdzētu viņiem no jauna iekļauties darba tirgū.

               (2)EGF var izmantot, nepārsniedzot maksimālo summu EUR 150 miljoni gadā (2011. gada cenās), kā noteikts Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013
                  23
                12. pantā.

               (3)Grieķija 2015. gada 26. novembrī iesniedza pieteikumu EGF/2015/011 GR/ Supermarket Larissa par EGF finansiālo ieguldījumu pēc darba ņēmēju atlaišanas uzņēmumā Supermarket Larissa ABEE Grieķijā. Pieteikums tika papildināts ar papildu informāciju saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1309/2013 8. panta 3. punktu. Minētais pieteikums atbilst Regulas (ES) Nr. 1309/2013 13. panta prasībām par EGF finansiālā ieguldījuma noteikšanu.

               (4)Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1309/2013 6. panta 2. punktu Grieķija nolēma no EGF līdzfinansētos individualizētos pakalpojumus sniegt arī 543 jauniešiem, kuri nav nedz nodarbināti, nedz iesaistīti izglītībā vai apmācībā (NEET).

               (5)Tādēļ EGF būtu jāizmanto, lai sniegtu finansiālu ieguldījumu EUR 6 468 000 apmērā saistībā ar Grieķijas iesniegto pieteikumu.

               (6)Lai pēc iespējas saīsinātu laiku, kas vajadzīgs EGF izmantošanai, šis lēmums būtu jāpiemēro no tā pieņemšanas dienas,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Eiropas Savienības 2016. finanšu gada vispārējā budžetā izmanto Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu, lai piešķirtu EUR 6 468 000 saistību un maksājumu apropriācijās.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. To piemēro no [the date of its adoption]
                  24*.

               Briselē,

                  Eiropas Parlamenta vārdā —
                        Padomes vārdā —

                  priekšsēdētājs
                        priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 347, 20.12.2013., 855. lpp.

                     (2)
                  EGF regulas 3. panta nozīmē.

                     (3)
                  Komisijas 2012. gada 8. novembra Regula (ES) Nr. 1046/2012, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1059/2003 par kopējas statistiski teritoriālo vienību klasifikācijas (NUTS) izveidi attiecībā uz jaunā reģionālā sadalījuma laikrindu nosūtīšanu (OV L 310, 9.11.2012., 34. lpp.).

                     (4)
                  OV L 393, 30.12.2006., 1. lpp.

                     (5)
                  Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1309/2013 7. panta 4. punktu.

                     (6)
                  422 darba ņēmēji un 135 darbinieki-īpašnieki.

                     (7)
                  Kods: nama_fcs_k.

                     (8)
                  http://www.inegsee.gr/wp-content/uploads/2014/07/Symperasmata.pdf.

                     (9)
                  Grieķijā ir noteikts nabadzības slieksnis attiecībā uz fiziskām personām EUR 5708 gadā vienam cilvēkam un attiecībā uz mājsaimniecībām, kurās ir divi pieaugušie un divi bērni, kuri nav vecāki par 14 gadiem, — EUR 11 986.

                     (10)
                  EGF/2010/010 CZ Unilever, COM(2011) 61;
                     EGF/2010/016 ES Aragón retail, COM(2010) 615;
                     EGF/2011/004 GR ALDI Hellas, COM(2011) 580;
                     EGF/2014/009 GR Sprider Stores, COM(2014) 620;
                     EGF/2014/013 GR Odyssefs Fokas, COM(2014) 702.

                     (11)
                  Laikposms no 2014. gada janvāra līdz 2015. gada novembrim.

                     (12)
                  Ietverot lielos pārtikas preču veikalus un specializētos pārtikas produktu, dzērienu, tabakas izstrādājumu veikalus.

                     (13)
                  Avots: ILO.

                     http://www.ilo.org/global/research/global-reports/global-employment-trends/2014/WCMS_233936/lang--en/index.htm.

                     (14)
                  Eurostat kods tsdec450.

                     (15)
                  Avots: Eurostat [kodi (lfst_r_lfe2emprt) un (lfsi_emp_a)].

                     (16)
                  Avots: Eurostat kods [lfst_r_lfu2ltu].

                     (17)
                  Likums 4019/2011.

                     (18)
                  OAED ir galvenais instruments, lai īstenotu valdības politiku nodarbinātības jomā. Tā ir publisko tiesību juridiska persona tiešā Darba un sociālo lietu ministrijas pakļautībā.

                     (19)
                  OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.

                     (20)
                  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (21)
                  OV L 347, 20.12.2013., 855. lpp.

                     (22)
                  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (23)
                  Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.).

                     (24)
                  Date to be inserted by the Parliament before the publication in OJ.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 30.9.2015
            COM(2015) 486 final
            Priekšlikums
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
            par elastības instrumenta izmantošanu steidzamiem budžeta pasākumiem saskaņā ar Eiropas programmu migrācijas jomā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               Ar Padomes Regulu (ES, EURATOM) Nr. 1311/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam
                  1
               , ir atļauts izmantot elastības instrumentu, lai finansētu skaidri noteiktus izdevumus, ko nav iespējams finansēt, nepārsniedzot daudzgadu finanšu shēmas vienai vai vairākām izdevumu kategorijām noteiktos maksimālos apjomus.

               Saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 1311/2013 11. pantu un Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  2
                12. punktu un pēc tam, kad bija izskatītas visas iespējas apropriāciju pārdalīšanai un izsmelta visa nepiešķirtu līdzekļu rezerve izdevumu kategorijā Drošība un pilsoniskums (3. izdevumu kategorija), Komisija ierosina izmantot elastības instrumentu. Šā instrumenta izmantošana attiecas uz summu, kas par 66,1 miljonu euro pārsniedz daudzgadu finanšu shēmas 3. izdevumu kategorijas maksimālo apjomu un ir paredzēta tam, lai finansētu atbalsta pasākumus bēgļu krīzes pārvaldīšanai.

               Maksājumu apropriācijas, kas atbilst ierosinātajai elastības instrumenta izmantošanai, ir 52,9 miljoni euro 2016. gadā un 13,2 miljoni euro 2017. gadā.

               Priekšlikums

               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS

               par elastības instrumenta izmantošanu steidzamiem budžeta pasākumiem saskaņā ar Eiropas programmu migrācijas jomā

               EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  3
                un jo īpaši tā 12. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Ar 11. pantu Padomes Regulā Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam
                  4
               , ir izveidots elastības instruments, kura ikgadējais maksimālais apjoms ir 471 miljons euro (2011. gada cenās).

               (2)Pēc tam, kad bija izskatītas visas iespējas apropriāciju pārdalīšanai izdevumu kategorijā Drošība un pilsoniskums (3. izdevumu kategorija), Komisija ierosina izmantot 66,1 miljonu euro no elastības instrumenta, lai finansētu pasākumus migrācijas jomā.

               (3)Maksājumu apropriācijas, kas atbilst ierosinātajai elastības instrumenta izmantošanai, ir 52,9 miljoni euro 2016. gadā un 13,2 miljoni euro 2017. gadā,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Attiecībā uz Eiropas Savienības vispārējo budžetu 2015. finanšu gadam elastības instrumentu izmanto, lai par 66,1 miljonu euro palielinātu saistību apropriācijas virs izdevumu kategorijas Drošība un pilsoniskums (3. izdevumu kategorija) noteiktā maksimālā apjoma.

               Šo summu izmanto, lai finansētu pasākumus bēgļu krīzes pārvaldībai.

               Maksājumu apropriācijas, kas atbilst ierosinātajai elastības instrumenta izmantošanai, ir 52,9 miljoni euro 2016. gadā un 13,2 miljoni euro 2017. gadā.

               2. pants

               Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               Briselē,

                  Eiropas Parlamenta vārdā —
                        Padomes vārdā —

                  priekšsēdētājs
                        priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.

                     (2)
                  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (3)
                  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (4)
                  OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.