               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 14.9.2015
            COM(2015) 435 final
            2015/0198(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kolumbijas Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001
                  1
                izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas. Regula (EK) Nr. 539/2001 tiek piemērota visās dalībvalstīs, izņemot Īriju un Apvienoto Karalisti.

               Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 509/2014
                  2
                grozīja Regulu (EK) Nr. 539/2001, pārceļot 19 valstis uz II pielikumu, kurā ir uzskaitītas tās trešās valstis, kuru pilsoņi ir atbrīvoti no vīzas prasības. Minētās 19 valstis ir Apvienotie Arābu Emirāti, Austrumtimora, Dominika, Grenāda, Kiribati, Kolumbija, Māršala salas, Mikronēzija, Nauru, Palau, Peru, Sentlūsija, Sentvinsenta un Grenadīnas, Samoa, Zālamana salas, Tonga, Trinidāda un Tobāgo, Tuvalu un Vanuatu. Atsaucei uz katru no II pielikumā minētajām valstīm ir pievienota zemsvītras piezīme, kurā norādīts, ka “atbrīvojumu no vīzu prasības piemēro no dienas, kad stājas spēkā ar Eiropas Savienību noslēgts nolīgums par atbrīvojumu no vīzu prasības”.

               Regula (ES) Nr. 509/2014 tika pieņemta 2014. gada 20. maijā un stājās spēkā 2014. gada 9. jūnijā. Pirmie nolīgumi par vīzu režīma atcelšanu tika parakstīti 2015. gada 6. maijā (Apvienotie Arābu Emirāti), 2015. gada 26. maijā (Austrumtimora) un 2015. gada 28. maijā (Dominika, Grenāda, Sentlūsija, Sentvinsenta un Grenadīnas, Samoa, Trinidāda un Tobāgo, Vanuatu) un tos provizoriski piemēro no parakstīšanas dienas līdz dienai, kad tie stājas spēkā.

               Kolumbijai un Peru saskaņā ar 5. apsvērumu Regulā (ES) Nr. 509/2014 un vienlaicīgi pieņemto kopīgo deklarāciju, piemēroja īpašu procedūru, kas paredzēja, ka nepieciešama papildu izvērtēšana par to, vai šīs valstis ir izpildījušas attiecīgos kritērijus, pirms Komisija var iesniegt Padomei ieteikumus lēmumiem, ar kuriem pilnvaro sākt sarunas par nolīgumiem par vīzu režīma atcelšanu ar šīm divām valstīm. Komisija 2014. gada oktobrī pieņēma ziņojumu
                  3
               , kurā izvērtēja situāciju Kolumbijā to kritēriju kontekstā, kas uzskaitīti 1. pantā Regulā (EK) Nr. 539/2001, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu (ES) Nr. 509/2014; vienlaikus tika pieņemts ziņojums par Peru
                  4
               . Ziņojumā tika izskatīti dati un tendences tādos jautājumos kā migrācija un mobilitāte (Šengenas vīzas, legāla migrācija, nelegāla migrācija, ceļošanas dokumentu drošība un krāpšana), noziedzība un drošība, ekonomika, tirdzniecība un tūrisms, ārējās attiecības un cilvēktiesības, reģionālā vienotība un savstarpība. Tajā tika izvērtēti arī iespējamie riska scenāriji, ko varētu izraisīt vīzu režīma liberalizācija. Komisija secināja, ka pēdējo gadu laikā Kolumbijas ekonomiskā, sociālā un drošības situācija ir ievērojami uzlabojusies un tāpēc ir pamatoti piešķirt kolumbiešiem bezvīzu piekļuvi dalībvalstu teritorijai, savukārt ar vīzu režīma liberalizāciju saistītie riski tika uzskatīti par pārvaldāmiem, izmantojot inter alia  pastiprinātu sadarbību atgriešanas jautājumos un pareizi īstenotas robežkontroles. Turklāt nolīgumā par vīzu režīma atcelšanu ir iekļauti vajadzīgie drošības pasākumi, lai apturētu vai pārtrauktu nolīguma darbību, ja tas būtu vajadzīgs, lai novērstu drošības vai migrācijas riskus Savienībai.

               Komisija 2015. gada martā iesniedza Padomei ieteikumu pilnvarot Komisiju sākt sarunas par nolīgumiem par vīzu režīma atcelšanu ar Kolumbiju un Peru
                  5
               : Padome 2015. gada 19. maijā izdeva Komisijai adresētas sarunu norādes. Sarunas ar Kolumbiju notika 2015. gada 20. maijā Briselē. Šīs sanāksmes laikā varēja izskatīt visu teksta projektu, tika ierosināti vairāki labojumi un tika panākta vienošanās par visiem aspektiem.

               Galvenie sarunu vedēji šo nolīgumu parafēja 2015. gada 9. jūnijā; oficiālā ceremonija notika ES un Latīņamerikas un Karību jūras reģiona valstu kopienas augstākā līmeņa sanāksmes laikā 2015. gada 10. jūnijā. Dalībvalstīm nolīguma teksts tika nosūtīts 2015. gada 27. maijā un sīkāka informācija tika sniegta Padomes Vīzu jautājumu darba grupas sanāksmē 2015. gada 15. jūnijā.

               2.JURIDISKAIS PAMATS

               No Savienības puses nolīguma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 77. panta 2. punkta a) apakšpunkts saistībā ar tā 218. pantu.

               Pievienotais priekšlikums ir tiesību akts nolīguma parakstīšanai. Padome pieņems lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.

               Ņemot vērā to, ka Kolumbija spēs pabeigt savu iekšējo ratifikācijas procedūru īsā laikā, ierosinātajā lēmumā par parakstīšanu noteikta nolīguma provizoriska piemērošana saskaņā ar LESD 218. panta 5. punktu no dienas, kas seko tā parakstīšanas dienai. Ņemot vērā, ka pirms nolīguma noslēgšanas ir nepieciešama Eiropas Parlamenta piekrišana, Komisija informēs Eiropas Parlamentu par nolīguma provizorisku piemērošanu.

               3.SARUNU REZULTĀTI

               Komisija uzskata, ka ir sasniegti Padomes sarunu norādēs noteiktie mērķi un nolīguma par vīzu režīma atcelšanu projekts ir Savienībai pieņemams.

               Tā galīgo saturu var apkopot šādi.

               Mērķis

               Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Kolumbijas pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju, ne vairāk kā uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā.

               Lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret visiem ES pilsoņiem, nolīgumā ir iekļauts noteikums, kas paredz, ka Kolumbija var apturēt vai izbeigt nolīguma darbību tikai attiecībā uz visām Eiropas Savienības dalībvalstīm un Savienība arī var apturēt vai izbeigt nolīguma darbību tikai attiecībā uz visām tās dalībvalstīm.

               Apvienotās Karalistes un Īrijas īpašā situācija ir atspoguļota preambulā.

               Darbības joma

               Vīzu režīma atcelšana attiecas uz visām personu kategorijām (parasto, diplomātisko, dienesta/oficiālo un īpašo pasu turētājiem), kas ceļo jebkādos nolūkos, izņemot nolūkā veikt algotu darbu. Attiecībā uz pēdējo minēto kategoriju katrai dalībvalstij un arī Kolumbijai ir rīcības brīvība piemērot vīzas prasību otras Līgumslēdzējas puses pilsoņiem saskaņā ar piemērojamiem Savienības vai valsts tiesību aktiem. Lai nodrošinātu saskaņotu īstenošanu, nolīgumam ir pievienota kopīga deklarācija par to personu kategorijas interpretāciju, kuras ceļo nolūkā veikt algotu darbu.

               Uzturēšanās ilgums

               Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Kolumbijas pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju, ne vairāk kā uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā. Kopīga deklarācija par to, kā interpretēt šo 90 dienu laikposmu jebkurā 180 dienu ilgā periodā, ir pievienota nolīgumam.

               Nolīgumā ņemta vērā to dalībvalstu situācija, kas Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā. Kamēr tās vēl neietilpst Šengenas zonā bez iekšējām robežām, vīzu atcelšana dod Kolumbijas pilsoņiem tiesības katras šādas dalībvalsts (šobrīd Bulgārija, Horvātija, Kipra un Rumānija) teritorijā uzturēties 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā neatkarīgi no laikposma, kas aprēķināts attiecībā uz visu Šengenas zonu.

               Teritoriālā piemērošana

               Nolīgumā ir iekļauti noteikumi par tā teritoriālo piemērošanu – Francijas un Nīderlandes gadījumā vīzu atcelšana dotu tiesības Kolumbijas pilsoņiem uzturēties tikai šo dalībvalstu Eiropas teritorijās.

               Deklarācijas

               Papildus iepriekš minētajām kopīgajām deklarācijām nolīgumam pievieno vēl četras kopīgās deklarācijas:

               –par Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā.

               –par informācijas izplatīšanu pilnā apjomā par nolīguma par vīzu režīma atcelšanu saturu un sekām un par saistītajiem jautājumiem, piemēram, ieceļošanas nosacījumiem,

               –par biometrisko pasu ieviešanu Kolumbijas Republikā, ar kuru paziņo, ka Kolumbija apņemas līdz 2015. gada 31. augustam izsniegt biometriskās pases un apstāklis, ka līdz 2015. gada 31. decembrim nav ieviestas biometriskās pases ir pietiekams iemesls nolīguma apturēšanai; kā arī

               –par sadarbību sakarā ar nelegālo migrāciju. Šī deklarācija atgādina par saistībām, kas noteiktas 49. panta 3. punktā Nolīgumā par politisko dialogu un sadarbību starp Savienību un Andu Kopienu attiecībā uz nelegālo migrantu atpakaļuzņemšanu. Puses cieši uzraudzīs šo saistību ievērošanu un vienojas par atpakaļuzņemšanas nolīguma noslēgšanu pēc jebkuras puses pieprasījuma, jo īpaši, ja ir vērojams nelegālas migrācijas pieaugums un problēmas saistībā ar nelegālo migrantu atpakaļuzņemšanu. Ja pēc pieprasījuma nav iespējams noslēgt nolīgumu par atpakaļuzņemšanu, tas ir pietiekams iemesls šā nolīguma apturēšanai.

               4.SECINĀJUMS

               Ņemot vērā iepriekšminētos rezultātus, Komisija ierosina Padomei

               –lemt par nolīguma parakstīšanu Savienības vārdā un atļaut Padomes priekšsēdētājam iecelt attiecīgi pilnvarotu(-as) personu(-as) tā parakstīšanai Savienības vārdā,

               –apstiprināt nolīguma provizorisku piemērošanu līdz tā spēkā stāšanās dienai.

               2015/0198 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kolumbijas Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar tā 218. panta 5. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 509/2014
                  6
                atsauci uz Kolumbiju pārcēla no Regulas (EK) Nr. 539/2001
                  7
                I pielikuma uz II pielikumu.

               (2)Atsaucei uz minēto valsti ir pievienota zemsvītras piezīme, kurā norādīts, ka atbrīvojumu no vīzu prasības piemēro no dienas, kad stājas spēkā ar Eiropas Savienību noslēgts nolīgums par atbrīvojumu no vīzu prasības.

               (3)Atbilstoši Regulas (ES) Nr. 509/2014 5. apsvērumam Komisija izvērtēja Kolumbijas situāciju saskaņā ar minētajā regulā noteiktajiem kritērijiem. Komisija 2014. gada 29. oktobrī pieņēma ziņojumu, kurā secināja, ka pēdējo gadu laikā Kolumbijas ekonomiskā, sociālā un drošības situācija ir ievērojami uzlabojusies un tāpēc ir pamatoti Kolumbijas valstspiederīgos, kas ieceļo dalībvalstu teritorijā, atbrīvot no vīzas prasības.

               (4)Padome ar 2015. gada 19. maija lēmumu pilnvaroja Komisiju risināt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kolumbiju par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu. Sarunas par nolīgumu notika 2015. gada 20. maijā.

               (5)Šis 2015. gada 9. jūnijā parafētais nolīgums būtu jāparaksta, un pievienotās deklarācijas būtu jāapstiprina. Nolīgums būtu jāpiemēro provizoriski, kamēr nav pabeigtas procedūras tā oficiālai noslēgšanai.

               (6)Saskaņā ar Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību pievienoto Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu un Protokolu par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, un apstiprinot, ka šā nolīguma noteikumi neattiecas uz Apvienoto Karalisti un Īriju,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināta Nolīguma starp Eiropas Savienību un Kolumbijas Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu (turpmāk “nolīgums”) parakstīšana, ņemot vērā tā noslēgšanu.

               Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Savienības vārdā apstiprina šim lēmumam pievienotās deklarācijas.

               3. pants

               Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu, ņemot vērā tā noslēgšanu.

               4. pants

               Nolīgumu piemēro provizoriski no dienas, kas seko tā parakstīšanas dienai, līdz tā noslēgšanas procedūru pabeigšanai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.

                     (2)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 509/2014 (2014. gada 15. maijs), ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, OV L 149, 20.5.2014., 67. lpp.

                     (3)
                  COM (2014) 665, 29.10.2014.

                     (4)
                  COM (2014) 663, 29.10.2014.

                     (5)
                  COM (2015) 119, 11.3.2015.

                     (6)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 509/2014 (2014. gada 15. maijs), ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, OV L 149, 20.5.2014., 67. lpp.

                     (7)
                  Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 14.9.2015
            COM(2015) 435 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums – Padomes lēmums
            par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kolumbijas Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               PIELIKUMS

               dokumentam

               Priekšlikums – Padomes lēmums

               par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kolumbijas Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               NOLĪGUMS

               starp Eiropas Savienību un Kolumbijas Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               EIROPAS SAVIENĪBA, turpmāk “Savienība” vai “ES”, un

               KOLUMBIJAS REPUBLIKA, turpmāk "Kolumbija",

               turpmāk kopā “Līgumslēdzējas puses”,

               NOLŪKĀ vēl vairāk pilnveidot draudzīgās attiecības starp Līgumslēdzējām pusēm un vēloties atvieglot ceļošanu, nodrošinot bezvīzu ieceļošanu un īstermiņa uzturēšanos saviem pilsoņiem,

               ŅEMOT VĒRĀ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 509/2014 (2014. gada 15. maijs), ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas
                  1
               , inter alia 19 trešās valstis, tostarp Kolumbiju, pārceļot uz to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņi ir atbrīvoti no īstermiņa uzturēšanās vīzas prasības dalībvalstīs,

               ŅEMOT VĒRĀ to, ka Regulas (ES) Nr. 509/2014 1. pantā paredzēts, ka attiecībā uz minētajām 19 valstīm atbrīvojums no vīzas prasības ir piemērojams tikai no dienas, kad stājas spēkā nolīgums par vīzu atbrīvojumiem, kas jānoslēdz ar Savienību,

               VĒLOTIES nodrošināt vienlīdzīgas attieksmes principu attiecībā pret visiem ES pilsoņiem,

               ŅEMOT VĒRĀ to, ka šis nolīgums neattiecas uz personām, kas ceļo nolūkā veikt algotu darbu savas īstermiņa uzturēšanās laikā, un tādējādi minētajai personu kategorijai turpina piemērot attiecīgās Savienības un dalībvalstu tiesību normas un Kolumbijas tiesību aktus par vīzas prasību vai atbrīvojumu no tās, kā arī par piekļuvi nodarbinātībai,

               ŅEMOT VĒRĀ Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību pievienoto Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu un Protokolu par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, un apstiprinot, ka šā nolīguma noteikumi neattiecas uz Apvienoto Karalisti un Īriju,

               IR VIENOJUŠĀS ŠĀDI

               1. PANTS

               Mērķis

               Šis nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Savienības pilsoņiem un Kolumbijas pilsoņiem, kas ceļo uz otras Līgumslēdzējas puses teritoriju, ne vairāk kā uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā.

               2. PANTS

               Definīcijas

               Šajā nolīgumā:

               a)
                     “dalībvalsts” ir jebkura Savienības dalībvalsts, izņemot Apvienoto Karalisti un Īriju;

               b)
                     “Savienības pilsonis” ir dalībvalsts pilsonis atbilstīgi a) punktā sniegtajai definīcijai;

               c)
                     “Kolumbijas pilsonis” ir Kolumbijas valstspiederīgais;

               d)
                     “Šengenas zona” ir zona bez iekšējām robežām, kas aptver to dalībvalstu teritorijas atbilstoši a) punkta definīcijai, kurās Šengenas acquis tiek piemērots pilnībā.

               e)
                     "Šengenas acquis" ir visi pasākumi, kuru mērķis ir nodrošināt personu brīvu pārvietošanos zonā bez iekšējām robežām, kopā ar papildpasākumiem, kas tieši saistīti ar ārējo robežu kontroli, patvēruma meklētājiem un imigrāciju, kā arī noziedzības novēršanas un apkarošanas pasākumiem.

               3. PANTS

               Piemērošanas joma

               1.
                     Savienības pilsoņi, kuriem ir derīga dalībvalsts izsniegta parastā, diplomātiskā, dienesta, oficiālā vai īpašā pase, Kolumbijas teritorijā var ieceļot un uzturēties bez vīzas laikposmā, kas noteikts 4. panta 1. punktā.

               Kolumbijas pilsoņi, kuriem ir derīga Kolumbijas izsniegta parastā, diplomātiskā, dienesta, oficiālā vai īpašā pase, dalībvalstu teritorijā var ieceļot un uzturēties bez vīzas laikposmā, kas noteikts 4. panta 2. punktā.

               2.
                     Šā panta 1. punkts neattiecas uz personām, kas ceļo ar mērķi veikt algotu darbu.

               Attiecībā uz minēto personu kategoriju katra dalībvalsts var izlemt Kolumbijas pilsoņiem piemērot vīzas prasību vai atcelt to saskaņā ar 4. panta 3. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 539/2001
                  2
               .

               Attiecībā uz minēto personu kategoriju Kolumbija var saskaņā ar saviem tiesību aktiem lemt par vīzas prasības piemērošanu vai atcelšanu katras dalībvalsts pilsoņiem atsevišķi.

               3.
                     Šajā nolīgumā paredzēto vīzu režīma atcelšanu piemēro, neskarot Līgumslēdzēju pušu tiesību aktus, kas saistīti ar ieceļošanas un īstermiņa uzturēšanās nosacījumiem. Dalībvalstis un Kolumbija patur tiesības atteikt ieceļošanu un īstermiņa uzturēšanos savā teritorijā, ja viens vai vairāki no šiem nosacījumiem nav izpildīti.

               4.
                     Vīzu režīma atcelšana ir piemērojama neatkarīgi no transporta veida, kas izmantots Līgumslēdzēju pušu robežu šķērsošanai.

               5.
                     Šajā nolīgumā neaptvertos jautājumus reglamentē Savienības tiesību akti, dalībvalstu tiesību akti un Kolumbijas tiesību akti.

               4. PANTS

               Uzturēšanās ilgums

               1.
                     Savienības pilsoņi var uzturēties Kolumbijas teritorijā uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.

               2.
                     Kolumbijas pilsoņi var uzturēties dalībvalstu teritorijā, kas pilnībā piemēro Šengenas acquis, uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā. Minēto laikposmu aprēķina neatkarīgi no jebkuras uzturēšanās reizes dalībvalstī, kura Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā.

               Kolumbijas pilsoņi var uzturēties katras dalībvalsts teritorijā, kas Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā, uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, neatkarīgi no uzturēšanās laika, kas aprēķināts attiecībā uz to dalībvalstu teritoriju, kas pilnībā piemēro Šengenas acquis.

               3.
                     Šis nolīgums neietekmē Kolumbijas un dalībvalstu iespēju pagarināt uzturēšanās laiku vairāk par 90 dienām saskaņā ar to attiecīgajiem valsts tiesību aktiem un Savienības tiesību aktiem.

               5. PANTS

               Teritoriālā piemērošana

               1.
                     Šo nolīgumu attiecībā uz Francijas Republiku piemēro tikai Francijas Republikas Eiropas teritorijā.

               2.
                     Šo nolīgumu attiecībā uz Nīderlandes Karalisti piemēro tikai Nīderlandes Karalistes Eiropas teritorijā.

               6. PANTS

               Apvienotā komiteja nolīguma pārvaldībai

               1.
                     Līgumslēdzējas puses izveido Apvienoto ekspertu komiteju (turpmāk “komiteja”), kurā ir Eiropas Savienības pārstāvji un Kolumbijas pārstāvji. Savienību pārstāv Eiropas Komisija.

               2.
                     Komitejai ir šādi uzdevumi:

               a)
                     uzraudzīt šā nolīguma īstenošanu;

               b)
                     ierosināt šā nolīguma grozījumus vai papildinājumus;

               c)
                     risināt domstarpības, kas radušās sakarā ar šā nolīguma interpretāciju vai piemērošanu.

               d)
                     jebkādi citi uzdevumi, par kuriem Līgumslēdzējas puses ir vienojušās.

               3.
                     Komiteju sasauc pēc vajadzības, ja to lūdz viena no Līgumslēdzējām pusēm.

               4.
                     Komiteja izstrādā savu reglamentu.

               7. pants

               Šā nolīguma saistība ar pašreizējiem divpusējiem nolīgumiem par vīzu režīma atcelšanu
                  starp dalībvalstīm un Kolumbiju

               Šim nolīgumam ir priekšroka attiecībā pret jebkuriem divpusējiem nolīgumiem vai pasākumiem, kas noslēgti starp atsevišķām dalībvalstīm un Kolumbiju, ciktāl tie aptver jautājumus, kas ietilpst tā piemērošanas jomā.

               8. PANTS

               Nobeiguma noteikumi

               1.
                     Līgumslēdzējas puses šo nolīgumu ratificē vai apstiprina saskaņā ar to attiecīgajām iekšējām procedūrām, un tas stāsies spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad saņemts pēdējais no abiem paziņojumiem, ar kuriem Līgumslēdzējas puses viena otrai paziņo par minēto procedūru pabeigšanu.

               Līdz šā nolīguma spēkā stāšanās dienai, to piemēro no dienas, kas seko tā parakstīšanas dienai.

               2.
                     Šis nolīgums ir noslēgts uz nenoteiktu laiku, ja vien tas netiek izbeigts saskaņā ar 5. punktu.

               3.
                     Šo nolīgumu var grozīt, Līgumslēdzējām pusēm rakstiski vienojoties. Grozījumi stājas spēkā pēc tam, kad Līgumslēdzējas puses ir paziņojušas viena otrai par šim nolūkam vajadzīgo iekšējo procedūru pabeigšanu.

               4.
                     Katra Līgumslēdzēja puse var pilnībā vai daļēji apturēt šā nolīguma darbību, jo īpaši sabiedriskās kārtības, valsts drošības aizsardzības vai sabiedrības veselības aizsardzības, nelegālās imigrācijas apsvērumu dēļ vai arī, ja jebkura Līgumslēdzēja puse atjauno vīzas prasību. Lēmumu par darbības apturēšanu otrai Līgumslēdzējai pusei paziņo ne vēlāk kā divus mēnešus pirms šā lēmuma plānotās stāšanās spēkā. Līgumslēdzēja puse, kas apturējusi šā nolīguma piemērošanu, nekavējoties informē otru Līgumslēdzēju pusi, ja minētās apturēšanas iemesli vairs nepastāv, un minēto apturēšanu atceļ.

               5.
                     Katra Līgumslēdzēja puse var izbeigt šā nolīguma darbību, par to rakstveidā paziņojot otrai Pusei. Šis nolīgums zaudē spēku 90 dienas pēc paziņojuma.

               6.
                     Kolumbija var apturēt vai izbeigt šā nolīguma darbību vienīgi attiecībā uz visām dalībvalstīm.

               7.
                     Savienība var apturēt vai izbeigt šā nolīguma darbību vienīgi attiecībā uz visām tās dalībvalstīm.

               Sagatavots divos eksemplāros bulgāru, spāņu, čehu, dāņu, vācu, igauņu, grieķu, angļu, franču, horvātu, itāļu, latviešu, lietuviešu, ungāru, maltiešu, holandiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu un zviedru valodā, visi teksti ir vienlīdz autentiski.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA ATTIECĪBĀ UZ ISLANDI, NORVĒĢIJU, ŠVEICI
                  UN LIHTENŠTEINU

               Līgumslēdzējas puses ņem vērā ciešās attiecības starp Eiropas Savienību un Norvēģiju, Islandi, Šveici un Lihtenšteinu, jo īpaši ņemot vērā 1999. gada 18. maija un 2004. gada 26. oktobra nolīgumus par minēto valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā.

               Šādos apstākļos ir vēlams, ka Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas iestādes, no vienas puses, un Kolumbija, no otras puses, nekavējoties noslēdz divpusējus nolīgumus par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu ar tādiem pašiem nosacījumiem kā šajā nolīgumā.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR TO PERSONU KATEGORIJAS INTERPRETĀCIJU, KURAS CEĻO AR MĒRĶI VEIKT ALGOTU DARBU
                  ATBILSTOŠI ŠĀ NOLĪGUMA 3. PANTA 2. PUNKTĀ PAREDZĒTAJAM

               Vēloties nodrošināt vienotu interpretāciju, Līgumslēdzējas puses vienojas, ka šajā nolīgumā to personu kategorija, kuras veic algotu darbu, aptver personas, kas otras Līgumslēdzējas puses teritorijā ieceļo nolūkā veikt algotu darbu vai atlīdzinātu darbību kā darbinieks vai pakalpojumu sniedzējs.

               Šajā kategorijā neietilpst:

               –
                     uzņēmēji, t. i., personas, kas ceļo darījumdarbības apspriežu nolūkā (un nav nodarbinātas otras Līgumslēdzējas puses valstī),

               –
                     sportisti vai mākslinieki, kas veic darbību pēc ad hoc principa,

               –
                     žurnālisti, kurus nosūtījuši viņu mītnes valsts plašsaziņas līdzekļi, un

               –
                     uzņēmumu iekšējie praktikanti.

               Šīs deklarācijas īstenošanu uzrauga Apvienotā komiteja atbilstīgi savai kompetencei saskaņā ar šā nolīguma 6. pantu, un tā var ierosināt pielāgojumus, ja tā uzskata tos par vajadzīgiem, pamatojoties uz Līgumslēdzēju pušu pieredzi.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR 90 DIENU LAIKPOSMA INTERPRETĀCIJU
                  JEBKURĀ 180 DIENU LAIKPOSMĀ, KĀ NOTEIKTS ŠĀ NOLĪGUMA 4. PANTĀ

               Līgumslēdzējas puses saprot, ka laiks, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, kā paredzēts šā nolīguma 4. pantā, nozīmē vai nu nepārtrauktu apmeklējumu vai vairākus secīgus apmeklējumus, kuru kopējais ilgums nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.

               Jēdziens “jebkurš” nozīmē, ka tiek piemērots “kustīgs” 180 dienu atsauces laikposms, skaitot atpakaļ katru uzturēšanās dienu pēdējo 180 dienu laikposmā, lai pārbaudītu, vai joprojām tiek izpildīta prasība par 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā. Tas inter alia nozīmē, ka pēc nepārtrauktas 90 dienu ilgas prombūtnes var atkal uzturēties uz laiku līdz 90 dienām.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR PILSOŅU INFORMĒŠANU
                  PAR NOLĪGUMU PAR VĪZU REŽĪMA ATCELŠANU

               Ņemot vērā pārskatāmības svarīgumu Eiropas Savienības un Kolumbijas pilsoņiem, Līgumslēdzējas puses vienojas nodrošināt informācijas izplatīšanu pilnā apjomā par nolīguma par vīzu režīma atcelšanu saturu un sekām, kā arī par saistītajiem jautājumiem, piemēram, ieceļošanas nosacījumiem.

               Kopīgā deklarācija par biometrisko pasu ieviešanu, kas jāveic Kolumbijas Republikai

               Kolumbijas Republika kā Līgumslēdzēja puse paziņo, ka tā ir piešķīrusi līguma slēgšanas tiesības par biometrisko pasu izgatavošanu un apņemas izsniegt saviem pilsoņiem biometriskās pases līdz 2015. gada 31. augustam. Šīs pases pilnībā atbilst ICAO prasībām, kas noteiktas ICAO dokumentā Nr. 9303.

               Līgumslēdzējas puses vienojas, ka gadījumā, ja biometriskās pases netiek ieviestas līdz 2015. gada 31. decembrim, tas ir pietiekams pamats šā nolīguma darbības apturēšanai saskaņā ar 8. panta 4. punktā noteiktajām procedūrām.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR SADARBĪBU SAKARĀ AR NELEGĀLO MIGRĀCIJU

               Līgumslēdzējas puses atgādina par savām saistībām, kas noteiktas 49. panta 3. punktā Nolīgumā par politisko dialogu un sadarbību starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Andu Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses (parakstīts 2003. gadā), attiecībā uz nelegālo migrantu atpakaļuzņemšanu.

               Līgumslēdzējas puses cieši uzraudzīs šo saistību ievērošanu. Tās vienojas noslēgt, pēc jebkuras puses pieprasījuma, un jo īpaši gadījumos, kad ir vērojams nelegālas migrācijas pieaugums un problēmas saistībā ar nelegālo migrantu atpakaļuzņemšanu pēc tam, kad ir stājies spēkā nolīgums par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu, nolīgumu, kas regulētu abu pušu īpašos pienākumus saistībā ar atpakaļuzņemšanu.

               Līgumslēdzējas puses vienojas, ka šāds atpakaļuzņemšanas nolīgums būtu nozīmīgs elements, kas nostiprinātu šajā nolīgumā izteiktās saistības, un apstāklis, ka pēc pieprasījuma nav iespējams noslēgt nolīgumu par atpakaļuzņemšanu, ir pietiekams iemesls šā nolīguma apturēšanai saskaņā ar 8. panta 4. punktā noteiktajām procedūrām.

               _________________

                     (1)
                  OV L 149, 20.5.2014., 67. lpp.

                     (2)
                  Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.).


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0244

Priekšlikums Padomes lēmums neiekļaut triazoksīdu Padomes direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un atsaukt atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir minētā viela  /* COM/2009/0244 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 25.5.2009COM(2009) 244 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSneiekļaut triazoksīdu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un atsaukt atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir minētā vielaPASKAIDROJUMA RAKSTSPievienotais Padomes lēmuma priekšlikuma projekts attiecas uz triazoksīda kā darbīgās vielas neiekļaušanu atļauto vielu sarakstā (I pielikums) Padomes Direktīvā 91/414/EEK un uz augu aizsardzības līdzekļu, kuros ir minētā viela, izņemšanu no tirgus. Šā priekšlikuma par neiekļaušanu pamatā ir vairāki aspekti, kas radīja bažas darbīgās vielas novērtēšanas gaitā.Ar Padomes Direktīvu 91/414/EEK tika izveidota saskaņota sistēma augu aizsardzības līdzekļu atļaušanai un laišanai tirgū. Darbīgās vielas, kuras izmanto kā augu aizsardzības līdzekļus, novērtē un atļauj Kopienas līmenī, un tās ir uzskaitītas minētās direktīvas I pielikumā. Atsevišķus augu aizsardzības līdzekļus, kuros ir darbīgās vielas, atbilstīgi saskaņotiem noteikumiem novērtē un atļauj dalībvalstis.Nozares iesniegtos datus sākotnēji novērtēja ziņotāja dalībvalsts, kas šajā gadījumā ir Apvienotā Karaliste, kura arī iesniedza novērtējuma ziņojuma projektu. Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde veica sākotnējā novērtējuma salīdzinošo pārskatu un 2009. gada 26. septembrī sniedza Komisijai atzinumu par triazoksīda riska novērtējumu.Šīs darbīgās vielas novērtēšanas gaitā radās bažas par vairākiem aspektiem. Nebija iespējams veikt uzticamu patērētāju riska novērtējumu, jo trūkst datu, lai noteiktu atlieku īpašības augu precēs un atlieku iespējamo tālāknodošanu dzīvnieku produktos. Turklāt pieejamie dati nenorādīja, ka ilgtermiņa risks zīdītājiem, putniem, zivīm un sliekām ir pieņemams.Lēmuma par neiekļaušanu projekts tika iesniegts Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajai komitejai 2009. gada 26. februārī, un-  17 dalībvalstis (186 balsis) balsoja par,-  8 dalībvalstis (137 balsis) balsoja pret,-  2 dalībvalstis (22 balsis) atturējās.Komiteja atzinumu nesniedza. Tādēļ atbilstīgi Direktīvas 91/414/EEK 19. pantam un saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. pantu Komisijai ir jāiesniedz Padomei priekšlikums saistībā ar veicamajiem pasākumiem, un Padome trīs mēnešu laikā rīkojas, pieņemot lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.Uz lēmuma projektu neattiecas Eiropas Parlamenta pārbaudes tiesības (Padomes Lēmuma 1999/468/EK 8. pants).PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSneiekļaut triazoksīdu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un atsaukt atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir minētā viela(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū[1], un jo īpaši tās 8. panta 2. punkta ceturto daļu,tā kā:1.  Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 2. punktā noteikts, ka 12 gadu laikā pēc direktīvas izziņošanas dalībvalsts var atļaut tādu augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, kuri satur I pielikumā neiekļautas darbīgās vielas, kas jau ir pieejamas tirgū divus gadus pēc direktīvas izziņošanas dienas, kamēr minētās vielas pakāpeniski pārbauda atbilstīgi darba programmai.2.  Komisijas Regulā (EK) Nr. 451/2000[2] un Regulā (EK) Nr. 1490/2002[3] paredzēti sīki izstrādāti noteikumi Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 2. punktā minētās darba programmas trešā posma īstenošanai un sniegts to darbīgo vielu saraksts, kuras jānovērtē saistībā ar to iespējamu iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Triazoksīds ir minētajā sarakstā.3.  Triazoksīda iedarbība uz cilvēka veselību un vidi pieteikuma iesniedzēja ierosinātajos izmantošanas veidos ir izvērtēta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 451/2000 un Regulas (EK) Nr. 1490/2002 noteikumiem. Turklāt minētajās regulās ir izraudzītas ziņotājas dalībvalstis, kuru pienākums ir iesniegt Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (EPNI) attiecīgos novērtējuma ziņojumus un ieteikumus saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1490/2002 10. panta 1. punktu. Ziņotāja dalībvalsts par triazoksīdu bija Apvienotā Karaliste, un visa attiecīgā informācija tika iesniegta 2007. gada 25. jūnijā.4.  Dalībvalstu un EPNI speciālisti darba grupas novērtējumā pārskatīja novērtējuma ziņojumu un 2008. gada 30. septembrī to iesniedza Komisijai kā EPNI atzinumu par darbīgās vielas triazoksīda pesticīdu riska novērtējuma salīdzinošo pārskatīšanu[4]. Šo ziņojumu dalībvalstis un Komisija pārskatīja Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā, un tas tika pabeigts 2009. gada 26. februārī kā Komisijas pārskata ziņojums par triazoksīdu.5.  Novērtējot šo darbīgo vielu, konstatēja vairākas problēmas. Nebija iespējams veikt uzticamu patērētāju riska novērtējumu, jo trūkst datu, lai noteiktu atlieku īpašības augu precēs un atlieku iespējamo tālāknodošanu dzīvnieku produktos. Turklāt pieejamie dati nenorādīja, ka ilgtermiņa risks zīdītājiem, putniem, zivīm un sliekām ir pieņemams. Tādējādi, pamatojoties uz pieejamo informāciju, nebija iespējams izdarīt secinājumu par to, ka triazoksīds atbilst kritērijiem, lai to iekļautu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā.6.  Komisija aicināja pieteikuma iesniedzēju iesniegt apsvērumus par salīdzinošās pārskatīšanas rezultātiem un par to, vai darbīgo vielu turpmāk atļaut vai neatļaut. Pieprasījuma iesniedzējs iesniedza apsvērumus, kas tika rūpīgi izskatīti. Tomēr, neskatoties uz iesniedzēja minētajiem argumentiem, aspektus, kas radīja bažas, nevarēja novērst, un novērtējumi, kurus veica, pamatojoties uz informāciju, ko iesniedza un novērtēja Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes speciālistu sanāksmēs, neliecina, ka, ņemot vērā paredzētos izmantošanas nosacījumus, triazoksīdu saturošie augu aizsardzības līdzekļi kopumā atbilstu Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta prasībām.7.  Tāpēc triazoksīds nav iekļaujams Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā.8.  Jāveic pasākumi, lai noteiktā laika posmā atsauktu un nepagarinātu atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kas satur triazoksīdu, un tādiem produktiem neizsniegtu jaunas atļaujas.9.  Papildlaiks, ko dalībvalsts piešķir triazoksīdu saturošu augu aizsardzības līdzekļu krājumu likvidēšanai, glabāšanai, laišanai tirgū un lietošanai, jāierobežo līdz 12 mēnešiem, lai ļautu lietot esošos krājumus vēl vienu augšanas periodu, tādējādi nodrošinot, ka triazoksīdu saturoši augu aizsardzības līdzekļi ir pieejami lauksaimniekiem 18 mēnešus pēc šā lēmuma pieņemšanas.10.  Šis lēmums neierobežo iespēju iesniegt pieteikumu attiecībā uz triazoksīdu saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punkta noteikumiem, kuras īstenošanai sīki izstrādātie noteikumi ir paredzēti Komisijas Regulā (EK) Nr. 33/2008[5], lai šo vielu iekļautu minētās direktīvas I pielikumā.11.  Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja nav sniegusi atzinumu tās priekšsēdētāja noteiktajā termiņā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsTriazoksīdu kā darbīgo vielu neiekļauj Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā.2. pantsDalībvalstis nodrošina, ka:a) atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir triazoksīds, atsauc līdz [… NORĀDĪT DATUMU, KAS ATBILST 6 MĒNEŠIEM PĒC ŠĀ LĒMUMA PIEŅEMŠANAS DIENAS ];b) no šā lēmuma publicēšanas dienas nepiešķir un nepagarina atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir triazoksīds.3. pantsPapildlaikam, ko dalībvalstis piešķir saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 6. punktu, jābūt iespējami īsam un jābeidzas ne vēlāk kā [… NORĀDĪT DATUMU, KAS ATBILST 18 MĒNEŠIEM PĒC ŠĀ LĒMUMA PIEŅEMŠANAS DIENAS ].4. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē,Padomes vārdā –priekšsēdētājs [1] OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.[2] OV L 55, 29.2.2000., 25. lpp.[3] OV L 224, 21.8.2002., 23. lpp.[4] EPNI zinātniskais ziņojums (2008) 193 . Secinājums par darbīgās vielas triazoksīda pesticīdu riska novērtējuma salīdzinošo pārskatīšanu (pabeigts 2008. gada 26. septembrī) .[5] OV L 15, 18.1.2008., 5.-12. lpp .


title: Priekšlikums Padomes lēmums, ar ko papildina Šengenas Robežu kodeksu attiecībā uz jūras ārējo robežu uzraudzību saistībā ar operatīvo sadarbību, kuru koordinē Eiropas Aģentūra operatīvās sadarbības vadībai pie ārējām robežām

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0658

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 27.11.2009COM(2009)658 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMS,ar ko papildina Šengenas Robežu kodeksu attiecībā uz jūras ārējo robežu uzraudzību saistībā ar operatīvo sadarbību, kuru koordinē Eiropas Aģentūra operatīvās sadarbības vadībai pie ārējām robežāmPASKAIDROJUMA RAKSTSPRIEKšLIKUMA KONTEKSTSPriekšvēstureKomisija 2007. gadā izdeva pētījumu, kurā analizēts starptautiskais tiesiskais regulējums jūras ārējo robežu uzraudzībai un šķēršļi tā efektīvai īstenošanai. Komisija pēc tam uzdeva neformālai grupai, kurā piedalījās eksperti no dalībvalstīm, Frontex , Apvienoto Nāciju Organizācijas Augstā komisāra bēgļu jautājumos biroja un Starptautiskās migrācijas organizācijas, sagatavot pamatnostādnes par Frontex jūras operācijām.Tieslietu un Iekšlietu Padome 2007. gada septembrī izteica atbalstu grupai. Tā aicināja „Komisiju, Frontex un dalībvalstis kā prioritāro pasākumu pabeigt jūras tiesību analīzi tiktāl, ciktāl tās attiecas uz Frontex kopīgajām operācijām, un [lūdza] Komisijai par to ziņot Padomei līdz gada beigām”.No 2007. gada jūlija līdz 2008. gada aprīlim grupa tikās piecas reizes un sagatavoja „Projektu pamatnostādnēm par Frontex jūras operācijām”. Dalībnieki nevarēja vienoties par tādiem jautājumiem kā ietekme uz cilvēktiesībām un bēgļu tiesībām, Frontex loma un vietu iepriekšēja noteikšana migrantu izcelšanai krastā.Uzskatot, ka dalībvalstu domstarpību dēļ būs neiespējami noteikt pamatnostādnes, Komisija sagatavoja lēmuma projektu, kas balstīts uz neformālās projekta izstrādes grupas darba rezultātiem. Lēmuma projekts bija balstīts uz Šengenas Robežu kodeksa 12. pantu, ar kuru Komisijai atļauts pieņemt noteikumus par robežu uzraudzību saskaņā ar komitoloģijas procedūru (Eiropas Parlamenta regulatīvā komiteja, kurai ir tiesības veikt rūpīgu pārbaudi).Apspriešanās ar Šengenas Robežu kodeksa komitejuLēmuma projekts tika iesniegts apspriešanai Šengenas Robežu kodeksa komitejā 2009. gada 23. un 24. februārī. Vairākas dalībvalstis stingri iebilda pret šo projektu, galvenokārt pamatojoties uz to, ka tas pārsniedz pilnvaras, kas Komisijai uzticētas Šengenas Robežu kodeksā. Citas dalībvalstis tomēr izteica stingru atbalstu, īpaši attiecībā uz cilvēktiesību un bēgļu tiesību aizsardzību. Dažas valstis vēl nebija pabeigušas apspriešanu valsts iekšienē, bet arī tām bija atrunas attiecībā uz projektu.Ņemot vērā Eiropadomes 2009. gada jūnija sanāksmes secinājumus, kuros uzsvērts, ka ir vajadzīgas stingrākas robežkontroles darbības, ko koordinē Frontex , un skaidri noteikumi par kopīgu patrulēšanu un izglābtu personu nogādāšanu krastā”, Komisija nolēma rīkoties saskaņā ar komitoloģijas procedūru. Lēmuma projekta pārskatīta versija, kurā ņemtas vērā dažas dalībvalstu izteiktās bažas, tika iesniegta komitejai 19. oktobrī. Galvenās izmaiņas ir šādas.-  Pamatnostādnes tika pilnībā iekļautas pielikumā, kurš būtu tā darbības plāna sastāvdaļa, ko izveidoja dalībvalstis, kuras piedalās, un aģentūra Frontex .-  Tika pārveidots neizraidīšanas principa formulējums, un to piemēros gadījumos, kad ir pietiekams pamats uzskatīt, ka personas tiks pakļautas vajāšanai vai pret tām tiks piemērota cita veida necilvēcīga vai pazemojoša izturēšanās.-  Tika vienkāršots noteikums par pārtveršanu un meklēšanu un glābšanu saistībā ar uzraudzības operācijām.-  Lēmuma projektā tiek piešķirta prioritāte izcelšanai krastā trešās valstīs (ar noteikumu, tiek ievērots neizraidīšanas princips); ja tā nenotiek, izcelšana krastā jāveic ģeogrāfiski tuvākajā vietā.Komitejai 19. oktobra sanāksmē tika lūgts formāls atzinums par lēmuma projektu. Astoņas dalībvalstis balsoja par projektu (kopā 67 balsis). Septiņas dalībvalstis balsoja pret (kopā 116 balsis). Četras dalībvalstis atturējās. Piecas dalībvalstis nebija ieradušās. Nepieciešamais balsu, kas vajadzīgs, lai komiteja varētu sniegt atzinumu (223 balsis), netika sasniegts.PRIEKŠLIKUMA PAMATOJUMS UN MĒRĶIŠis priekšlikums ir nākamais posms komitoloģijas procedūrā, kas nosaka, ka Komisijai nekavējoties ir jāiesniedz Padomei un Eiropas Parlamentam priekšlikums Padomes lēmumam, kura ietverts tā projekta teksts, kas tika izvirzīts balsošanai komitejā.Priekšlikuma mērķis ir nodrošināt, ka starptautiskos noteikumus, kas attiecas uz jūras robežu uzraudzības operācijām, kuras veic saskaņā ar operatīvo sadarbību, ko koordinē aģentūra Frontex (Jūras tiesību konvencija, konvencijas par drošību uz jūras un glābšanu un meklēšanu, starptautiskās tiesības attiecībā uz bēgļiem un pamattiesības), vienādi piemēro visas dalībvalstis, kas piedalās šajās operācijās. Tā nolūks ir arī radīt normatīvo bāzi, kas ir vajadzīga, lai viena dalībvalsts varētu veikt citas dalībvalsts jūras robežas uzraudzību.Eiropadomes 2009. gada 29. un 30. oktobra sanāksmes secinājumos vēlreiz tika minēts, ka jāizstrādā „skaidri noteikumi attiecībā uz iesaistīšanos kopīgās jūras operācijās, pienācīgi ņemot vērā to, ka saskaņā ar starptautiskajām tiesībām jānodrošina aizsardzība tiem, kuri ceļo jauktās migrācijas plūsmās”.Lēmuma projekta mērķis jo īpaši ir sniegt risinājumu šādām problēmām.-  Dažas dalībvalstis, Eiropas Parlamenta locekļi, akadēmisko aprindu un apvienību pārstāvji apšaubīja, vai Frontex operāciju gaitā tiek ievērotas pamattiesības un bēgļu tiesības (īpaši attiecībā uz neizraidīšanas aizliegumu un patvēruma procedūru pieejamību). Tie vēlas noskaidrot, kādas tiesības tiek piemērotas šādās situācijās, īpaši attiecībā uz operācijām atklātā jūrā, un kādas ir garantijas, ka šīs tiesības tiek faktiski ievērotas. Patiesi, īstenojot Šengenas Robežu kodeksu, ir pienākums ievērot pamattiesības, bet tas nav nepārprotami norādīts attiecībā uz uzraudzības operācijām. Attiecībā uz neizraidīšanas principu pastāv atšķirības šā starptautisko tiesību principa interpretācijā dalībvalstīs; dažas dalībvalstis, piemēram, apstrīd šā principa piemērojamību starptautiskajos ūdeņos.-  Priekšlikuma mērķis ir padarīt par skaidru pienākumu ievērot pamattiesības un bēgļu tiesības aģentūras Frontex uzraudzības operācijās. Visbeidzot, ar šo priekšlikumu ievieš aizliegumu izraidīt personas, attiecībā uz kurām pastāv briesmas, ka tās tiks pakļautas vajāšanai vai pret tām tiks piemērota cita veida nehumāna vai pazemojoša izturēšanās. Šis aizliegums tiks piemērots neatkarīgi no to ūdeņu statusa, kuros šie cilvēki atradās.-  Ar lēmuma priekšlikumu Kopienas tiesībās izveido juridisko pamatu vairāku tādu pilnvaru īstenošanai, kuras ir vajadzīgas Šengenas Robežu kodeksa 12. panta efektīvai piemērošanai, piemēram, kuģu meklēšanai un pārtveršanai. Pēc tam tajā precizēti nosacījumi, saskaņā ar kuriem minētos pasākumus var veikt dažādos jūras apgabalos, tostarp iekšējos ūdeņos. Šie nosacījumi ietver attiecīgos starptautisko tiesību noteikumus, tādējādi veicinot to efektīvu un vienādu īstenošanu Frontex operācijās (piekrastes valsts atļauja, kuģi, kas kuģo bez karoga, u. c.).-  Lielākā daļa jūras operāciju, ko koordinē Frontex , pārvēršas par meklēšanas un glābšanas operācijām. Tomēr Frontex nav meklēšanas un glābšanas aģentūra; tās uzdevums ir palīdzēt īstenot robežkontroles noteikumus. Praksē tas, ka šīs operācijas kļūst par meklēšanas un glābšanas operācijām, izslēdz tās no Frontex koordinācijas un Kopienas tiesību darbības jomas. Pienākumu sniegt palīdzību uz jūras un meklēšanas un glābšanas aģentūras pilnvaras reglamentē starptautiskās tiesības, bet dalībvalstis šos noteikumus interpretē un piemēro atšķirīgi.-  Lēmuma priekšlikuma mērķis ir nodrošināt, ka tiek ievērots šis starptautiskais pienākums sniegt palīdzību, un meklēšanas un glābšanas sistēmas piemērošanu. Ar to izveido sadarbības principu ar meklēšanas un glābšanas iestādēm, pirms vēl sākas operācija. Tajā arī precizēts, ar kuru meklēšanas un glābšanas iestādi jāsazinās gadījumos, kad atbildīgā iestāde nereaģē, lai visas vienības, kas piedalās operācijā, sazinātos ar to pašu meklēšanas un glābšanas iestādi.-  Vēl viena atšķirība, kas pastāv starp dalībvalstīm, ir saistīta ar to, kā tās nosaka situāciju, kurā vajadzīga palīdzība – dažās valstīs kuģim ir jābūt uz grimšanas robežas, citās pietiek ar to, ka kuģis ir nederīgs kuģošanai; vienās dalībvalstīs ir prasība, ka cilvēkiem, kas atrodas uz kuģa, jālūdz palīdzība, bet citās šādas prasības nav. Priekšlikums ir balstīts uz meklēšanas un glābšanas sistēmu, un tajā paredzēts, ka tiklīdz rodas jautājums par kuģa vai personas drošību, ir jāsazinās ar meklēšanas un glābšanas iestādēm un jāsniedz visa informācija, kas tam ir vajadzīga, lai noteiktu, vai tā ir meklēšanas un glābšanas situācija.-  Lēmums par to, kur nogādāt izglābtos cilvēkus, ir sarežģīts jautājums, un tas tiek uzskatīts par vienu no meklēšanas un glābšanas sistēmas trūkumiem. Grozījumos, kas tika izdarīti 2004. gadā, ir noteikts, ka visām valstīm jāsadarbojas meklēšanas un glābšanas situāciju atrisināšanā; valstij, kas atbildīga par meklēšanas un glābšanas reģionu, sadarbībā ar pārējām valstīm jāizlemj, kur nogādāt izglābtās personas. Viena dalībvalsts šos grozījumus nepieņēma. Īpaši strīdīgs bija jautājums par to, kur šīs izglābtās personas būtu jāizceļ krastā, ja valsts, kas atbildīga par meklēšanas un glābšanas reģionu, nav izpildījusi savus pienākumus šajā sakarā. Dažas dalībvalstis nelabprāt piedalās operācijās, jo baidās par to, ka izglābtās personas būs jānogādā savā valstī. Lēmuma priekšlikuma mērķis ir atrisināt šādas situācijas, norādot, ka gadījumos, kad nav iespējama izcelšana krastā trešā valstī, tā tiks veikta dalībvalstī, kurā risinās operācija.PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTIJuridiskais pamatsPriekšlikuma juridiskais pamats ir 12. panta 5. punkts Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regulā (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss)[1], ar kuru Komisija tiek pilnvarota pieņemt papildu noteikumus, kas reglamentē uzraudzību saskaņā ar regulatīvo procedūru, Eiropas Parlamentam īstenojot rūpīgas pārbaudes tiesības.Šis priekšlikums attiecas uz jūras robežu uzraudzību saistībā ar operācijām, ko veic Frontex , kam ir pilnvaras, kurās ietilpst operatīvās sadarbības veicināšana starp dalībvalstīm, īstenojot Šengenas Robežu kodeksu. Šīs ir operācijas, uz kurām attiecas Robežu kodekss un ko koordinē Kopienas aģentūra, un kuras tiek apmaksātas no Kopienas budžeta. Šā kodeksa 12. pantā ir skaidri noteikts, ka papildu noteikumus, kas reglamentē uzraudzību, pieņem saskaņā ar komitoloģijas procedūru. Ja uzraudzība attiecas uz jūras robežām, ir pats par sevi saprotams, ka jāievēro starptautiskās jūras tiesības un starptautiskās jūrniecības tiesības. Tāpat arī, veicot minētās operācijas, nedrīkst pārkāpt cilvēktiesības, tostarp bēgļu tiesības, kā tas jau ir paredzēts šajā kodeksā. Priekšlikums precīzi atbilst starptautiskajam tiesiskajam regulējumam - tā mērķis ir veicināt šo principu ievērošanu operācijās, vienlaikus ieviešot noteiktu vienādības pakāpi tiesiskā regulējuma piemērošanā attiecībā uz visām operatīvajām vienībām, kuras piedalās minētajās operācijās.Subsidiaritāte un proporcionalitāteLēmuma priekšlikums ir saistīts ar jautājumu, kas nav Kopienas ekskluzīvā kompetencē, un tāpēc uz to attiecas subsidiaritātes princips. Tam arī jāatbilst proporcionalitātes principam.Priekšlikuma mērķus dalībvalstis nevar sasniegt, rīkojoties atsevišķi, un tādēļ jāpieņem Kopienas noteikumi.Priekšlikums attiecas uz jūras robežu uzraudzību saistībā ar operatīvo sadarbību, ko veic aģentūra Frontex , un neattiecas uz uzraudzības pasākumiem, ko dalībvalstis veic atsevišķi vai sadarbojoties ārpus minētās darbības jomas.Juridisko instrumentu izvēleIerosinātais juridiskais instruments: Padomes lēmums.Par juridisko instrumentu tika izvēlēts lēmums, jo priekšlikuma mērķis ir uzlikt pienākumus dalībvalstīm, kurām tas adresēts, īpaši tām veicot ārējo robežu uzraudzību saistībā ar operatīvo sadarbību, ko koordinē Frontex .SatursLēmuma 1. pantā noteikts, ka jūras ārējo robežu uzraudzība saistībā ar Frontex operācijām jāveic saskaņā ar pamatnostādnēm, kas pievienotas pielikumā, kurš jāiekļauj katras operācijas operatīvajā plānā.-  Pielikuma satura īss apraksts atrodams 2. iedaļā.ATBILSTīBA CITIEM KOPIENAS POLITIKAS VIRZIENIEMŠis priekšlikums atbilst citiem Kopienas politikas virzieniem un īpaši Eiropas Savienības ārējai politikai un kopējai transporta politikai. Tas arī atbilst Eiropas Savienības integrētajai jūrniecības politikai.APSPRIEŠANĀS UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMSApspriešanās ar neatkarīgiem ekspertiemLēmuma priekšlikums lielā mērā ir balstīts uz neformālās projekta izstrādes grupas, ko Komisija izveidoja 2007. un 2008. gadā un kurā piedalījās eksperti no dalībvalstīm, Frontex , Apvienoto Nāciju Organizācijas Augstā komisāra bēgļu jautājumos biroja un Starptautiskās migrācijas organizācijas, darba rezultātiem.Ietekmes novērtējumsIetekmes novērtējums netika veikts, jo priekšlikumā galvenokārt iekļauti un precizēti jau esošie starptautiskie un Kopienas noteikumi.NOVēRTēJUMSLēmuma īstenošanas novērtējums nav plānots.FINANšU PāRSKATS UN KRāPšANAS RISKU NOVēRTēJUMSMinētais pasākums Kopienai nerada finansiālu un administratīvu slogu. Tāpēc priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu.DAžU DALīBVALSTU UN ASOCIēTO V ALSTU īPAšā NOSTāJAŠis priekšlikums papildina Šengenas acquis . Tāpēc jāņem vērā šādas sekas saistībā ar dažādajiem protokoliem.-  Apvienotā Karaliste un Īrija. Šā priekšlikuma mērķis ir papildināt Šengenas acquis , kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste un Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes 2000. gada 29. maija Lēmumu 2000/365/EK par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā un Padomes 2002. gada 28. februāra Lēmumu 2002/192/EK par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā. Šīs dalībvalstis nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un tas tām nav saistošs un nav jāpiemēro.-  Dānija. Ar šo priekšlikumu aizstās Regulu (EK) Nr. 562/2006. Ņemot vērā to, ka regulas mērķis ir papildināt Šengenas acquis saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma Trešās daļas IV sadaļas noteikumiem, atbilstoši Protokola par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, 5. pantam Dānija 2006. gada 8. jūnija vēstulē paziņoja par šīs regulas transponēšanu savos tiesību aktos. Tādējādi saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem tai ir saistoša šā lēmuma īstenošana.-  Norvēģija un Islande. Šis priekšlikums pilnveido Šengenas acquis noteikumus tā nolīguma nozīmē, kurš noslēgts starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā[2].-  Šveice. Šis priekšlikums pilnveido Šengenas acquis noteikumus tā nolīguma nozīmē, kurš noslēgts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā[3].-  Lihtenšteina. Šis priekšlikums pilnveido Šengenas acquis noteikumus tā Protokola nozīmē, kurš parakstīts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS,ar ko papildina Šengenas Robežu kodeksu attiecībā uz jūras ārējo robežu uzraudzību saistībā ar operatīvo sadarbību, kuru koordinē Eiropas Aģentūra operatīvās sadarbības vadībai pie ārējām robežāmEIROPAS SAVIENīBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regulu (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss)[4], un jo īpaši tās 12. panta 5. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:1.  Robežu uzraudzības mērķis ir nepieļaut neatļautu robežšķērsošanu, apkarot pārrobežu noziedzību un aizturēt un veikt citus pasākumus pret personām, kas robežu šķērsojušas nelikumīgi. Robežu uzraudzībai efektīvi jānovērš personu izvairīšanās no pārbaudēm robežšķērsošanas vietās un jāattur no mēģinājumiem to darīt, kā arī jāatklāj ārējo robežu neatļauta šķērsošana.2.  Eiropas Aģentūra operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām („Aģentūra”) ir atbildīga par operatīvās sadarbības koordināciju starp dalībvalstīm, lai veicinātu Kopienas tiesību piemērošanu, tostarp attiecībā uz robežu uzraudzību. Ir vajadzīgi papildu noteikumi attiecībā uz robežu uzraudzības darbībām, ko veic vienas dalībvalsts jūras un sauszemes vienības pie citu dalībvalstu jūras robežām saistībā ar operatīvo sadarbību, ko koordinē Aģentūra, un minētās sadarbības nostiprināšanas nolūkā.3.  Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 562/2006 un Kopienas tiesību vispārīgajiem principiem pasākumiem, ko veic uzraudzības operācijas gaitā, ir jābūt samērīgiem ar izvirzītajiem mērķiem un to īstenošanā pilnībā jāievēro pamattiesības un bēgļu un patvēruma meklētāju tiesības, tostarp jo īpaši izraidīšanas aizliegums. Dalībvalstīm ir saistoši patvēruma acquis un jo īpaši Padomes 2005. gada 1. decembra Direktīvas 2005/85/EK par minimāliem standartiem attiecībā uz dalībvalstu procedūrām, ar kurām piešķir un atņem bēgļa statusu[5], noteikumi attiecībā uz patvēruma pieteikumiem, kas iesniegti dalībvalstu teritorijā, ietverot to robežu vai tranzīta zonas.4.  Eiropadome 2009. gada 18. un 19. jūnija un 29. un 30. oktobra sanāksmēs uzsvēra, ka ir vajadzīgas stingrākas robežkontroles darbības, ko koordinē Aģentūra, un skaidri noteikumi par kopīgu patrulēšanu un izglābtu personu nogādāšanu krastā.5.  Jāņem vērā tas, ka robežu uzraudzības operācijas, ko koordinē Aģentūra, tiek veiktas saskaņā ar operatīvo plānu, par kuru vienojušās dalībvalstis, kas piedalās, un Aģentūra, un saskaņā ar grafiku un norādījumiem, ko izdod koordinācijas centrs, kurā ir pārstāvētas dalībvalstis, kas piedalās, un Aģentūra, kā arī tas, ka pirms operācijas sākšanas tiek noteikta viena vai vairākas uzņēmējas dalībvalstis, kuru robežas tiks uzraudzītas. Šajā lēmumā paredzētās pamatnostādnes būtu jāiekļauj minētajā operatīvajā plānā.6.  Šā lēmuma īstenošanai nebūtu jāietekmē dalībvalstu pienākumi saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvenciju, Starptautisko konvenciju par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras, Starptautisko konvenciju par meklēšanu un glābšanu uz jūras, Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju pret transnacionālo organizēto noziedzību un tās Protokolu pret migrantu nelikumīgu ievešanu pa zemes, jūras un gaisa ceļiem, Konvenciju par bēgļu statusu, Eiropas Cilvēktiesību konvenciju un citiem atbilstīgiem starptautisko tiesību instrumentiem.7.  Saskaņā ar starptautiskajām tiesībām katra valsts pieprasa kuģa, kas kuģo ar tās karogu, kapteinim sniegt palīdzību jebkurai personai, kas atrasta jūrā un kurai draud bojāeja, un iespējami ātri steigties glābt cilvēkus, kuri atrodas briesmās, ciktāl to iespējams izdarīt, neradot nopietnas briesmas kuģim, apkalpei vai pasažieriem. Minētā palīdzība jāsniedz neatkarīgi no to personu vastspiederības vai statusa, kurām vajadzīga palīdzība, vai no apstākļiem, kuros tās ir nokļuvušas. Šis lēmums neietekmē meklēšanas un glābšanas dienestu pienākumus, tostarp pienākumu nodrošināt, ka koordinācija un sadarbība norit tā, ka izglābtās personas var nogādāt drošā vietā.8.  Šajā lēmumā ir ievērotas pamattiesības un principi, kuri ir jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, īpaši cilvēka cieņas aizsardzība, spīdzināšanas un necilvēcīgas vai pazemojošas izturēšanās vai sodu aizliegums, tiesības uz brīvību un drošību, neizraidīšanas principa ievērošana, diskriminācijas aizliegums un bērna tiesības. Dalībvalstīm šis lēmums ir jāpiemēro saskaņā ar šīm tiesībām un principiem.9.  Tā kā veicamās darbības mērķus, proti, pieņemt papildu noteikumus attiecībā uz jūras robežu uzraudzību, ko veic robežsargi, kuru darbību koordinē Aģentūra, nevar pienācīgi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, ņemot vērā atšķirības to tiesību aktos un praksē, un tādēļ, pamatojoties uz operāciju starptautisko raksturu, tos var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kā noteikts Līguma 5. pantā. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu, šis lēmums nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs šo mērķu sasniegšanai.10.  Saskaņā ar 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalījās Padomes Regulas (EK) Nr. 562/2006 pieņemšanā, un tādēļ šī regula nav tai saistoša un nav jāpiemēro. Tomēr, ņemot vērā to, ka Regula (EK) Nr. 562/2006 papildina Šengenas acquis saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma trešās daļas IV sadaļas noteikumiem, Dānija saskaņā ar protokola 5. pantu 2006. gada 8. jūnija vēstulē paziņoja par šīs regulas transponēšanu savos tiesību aktos. Tādēļ saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem tai ir saistoša šā lēmuma īstenošana.11.  Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā[6] šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta 1. panta A punktā Padomes Lēmumā 1999/437/EK[7] par dažiem pasākumiem minētā nolīguma piemērošanai.12.  Attiecībā uz Šveici saskaņā ar Nolīgumu, kas noslēgts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā[8], šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A. punktā, to lasot saistībā ar 3. pantu Padomes Lēmumā 2008/146/EK par minētā nolīguma noslēgšanu[9].13.  Attiecībā uz Lihtenšteinu šis lēmums papildina Šengenas acquis noteikumus tā Protokola nozīmē, kurš parakstīts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, jomā, kura minēta 1. panta A punktā Lēmumā 1999/437/EK, to lasot kopā ar 3. pantu Padomes Lēmumā 2008/261/EK[10] par minētā Protokola parakstīšanu un dažu tā noteikumu provizorisku piemērošanu.14.  Šis lēmums papildina tos Šengenas acquis noteikumus, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes 2000. gada 29. maija Lēmumu 2000/365/EK par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā[11]. Tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un tas nav Apvienotajai Karalistei saistošs un nav jāpiemēro. Tāpēc šis lēmums nav jāadresē Apvienotajai Karalistei.15.  Šis lēmums papildina Šengenas acquis noteikumus, kas Īrijai nav saistoši saskaņā ar Padomes 2002. gada 28. februāra Lēmumu 2002/192/EK par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā[12]. Tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un tas nav Īrijai saistošs un nav jāpiemēro. Tāpēc šis lēmums nav jāadresē Īrijai.16.  Šengenas Robežu kodeksa komiteja, ar kuru notika apspriešanās 2009. gada 19. oktobrī, nesniedza atzinumu, tāpēc Komisijai saskaņā ar 5.a panta 4. punkta a) apakšpunktu Lēmumā 1999/468/EK jāiesniedz Padomei priekšlikums par veicamajiem pasākumiem un vienlaikus jānosūta tas Eiropas Parlamentam,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsJūras ārējo robežu uzraudzību saistībā ar operatīvo sadarbību starp dalībvalstīm, kuru koordinē Eiropas Aģentūra operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām („Aģentūra”) īsteno saskaņā ar pielikumā noteiktajām pamatnostādnēm. Šīs pamatnostādnes ietilpst operatīvajā plānā, ko sagatavojusi Aģentūra un dalībvalstis, kas piedalās, katrai operācijai, ko koordinē Aģentūra.2. pantsŠis lēmums ir adresēts Beļģijas Karalistei, Bulgārijas Republikai, Čehijas Republikai, Dānijas Karalistei, Vācijas Federatīvajai Republikai, Igaunijas Republikai, Grieķijas Republikai, Spānijas Karalistei, Francijas Republikai, Itālijas Republikai, Kipras Republikai, Latvijas Republikai, Lietuvas Republikai, Luksemburgas Lielhercogistei, Ungārijas Republikai, Maltas Republikai, Nīderlandes Karalistei, Austrijas Republikai, Polijas Republikai, Portugāles Republikai, Rumānijai, Slovēnijas Republikai, Slovākijas Republikai, Somijas Republikai un Zviedrijas Karalistei.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPIELIKUMS Pamatnostādnes par Frontex jūras operācijāmVispārīgie principi1.1 Pasākumi, ko veic uzraudzības operācijas nolūkā, jāīsteno tā, lai neapdraudētu pārtverto vai izglābto personu drošību, kā arī to vienību drošību, kuras piedalās pasākumos.1.2. Visas uzraudzības operācijas gaitā ir jāņem vērā bērnu, cilvēku tirdzniecības upuru, to personu, kurām vajadzīga steidzama medicīniska palīdzība, personu, kurām vajadzīga starptautiska aizsardzība, un citu īpaši neaizsargātu personu īpašās vajadzības.1.3. Dalībvalstīm šīs pamatnostādnes ir jāpiemēro saskaņā ar pamattiesībām. Dalībvalstīm jānodrošina, lai robežsargi, kuri piedalās uzraudzības operācijā, būtu izglītoti attiecībā uz cilvēktiesību un bēgļu tiesību attiecīgajiem noteikumiem un pārzinātu meklēšanas un glābšanas starptautisko režīmu.Pārtveršana2.1 Atklājot kuģi vai citu jūras kuģošanas līdzekli („kuģis”), tam jātuvojas, lai noteiktu tā identitāti un valstspiederību, un, pirms veikt turpmākus pasākumus, tas jāuzrauga no piesardzīga attāluma. Informācija par kuģi nekavējoties jāpaziņo koordinācijas centram, kas izveidots saistībā ar jūras operācijām, ko koordinē Frontex , un šo operāciju veikšanas nolūkā.2.2 Ja kuģis gatavojas ienākt vai ir ienācis tādas dalībvalsts pieguļošajā zonā vai teritoriālajos ūdeņos, kura nepiedalās operācijā, informācija par kuģi jāpaziņo koordinācijas centram, kurš nodod šo informāciju attiecīgajai dalībvalstij.2.3. Informācija par jebkuru kuģi, par ko ir aizdomas, ka tas iesaistījies nelikumīgās darbībās jūrā ārpus operācijas darbības jomas, jāpaziņo koordinācijas centram, kurš nodod šo informāciju attiecīgajai dalībvalstij vai dalībvalstīm.2.4. Pasākumi, ko veic uzraudzības operācijas gaitā pret kuģiem un citiem jūras kuģošanas līdzekļiem, attiecībā uz kuriem ir pamats aizdomām, ka tie pārvadā personas, kuras gatavojas izvairīties no pārbaudēm robežšķērsošanas punktos, var ietvert:a) informācijas un īpašuma tiesības apliecinošu dokumentu, reģistrācijas dokumentu un ar ceļošanu saistītu specifikāciju, un to personu, kuras atrodas uz kuģa, identifikācijas, valstspiederības un citu attiecīgu datu pieprasīšanu;b) kuģa apturēšanu, uzkāpšanu uz tā un kuģa, tā kravas un personu, kuras atrodas uz kuģa, pārmeklēšanu un personu, kuras atrodas uz kuģa, iztaujāšanu;c) personu, kuras atrodas uz kuģa, informēšanu, ka tām nav atļauts šķērsot robežu un ka kuģa apkalpei var uzlikt sodu par ceļojuma sekmēšanu;d) kuģa un personu, kuras atrodas uz kuģa, aizturēšanu;e) pavēlēšanu kuģim mainīt kursu, novirzot to ārpus teritoriālajiem ūdeņiem vai uz mērķi, kas neatrodas teritoriālajos ūdeņos vai pieguļošajā zonā, eskortējot kuģi vai paliekot tā tuvumā, līdz kuģis uzņem minēto kursu;f) kuģa vai personu, kuras atrodas uz kuģa, nogādāšanu uz trešo valsti vai kuģa vai personu, kuras atrodas uz kuģa, nodošanu trešo valstu iestādēm citādā veidā;g) kuģa vai personu, kuras atrodas uz kuģa, nogādāšanu uz uzņēmēju dalībvalsti vai uz citu dalībvalsti, kura piedalās operācijā.2.5. Pasākumi, kas izklāstīti 2.4. punktā, ir jāveic šādos apstākļos.2.5.1. Teritoriālie ūdeņi un pieguļošā zonaLēmuma 2.4. punktā minētie pasākumi jāveic saskaņā ar uzņēmējas dalībvalsts atļauju un norādījumiem, ko ar koordinācijas centra starpniecību nosūta vienībai, kura piedalās operācijā. Šajā nolūkā vienībai, kura piedalās operācijā, ar koordinācijas centra starpniecību jāpaziņo uzņēmējai dalībvalstij par to, vai pārtvertā kuģa kapteinis ir pieprasījis, lai tiktu ziņots karoga valsts diplomātiskajam pārstāvim vai konsulārajam ierēdnim.2.5.2. Ekskluzīvā ekonomiskā zona un atklātā jūra2.5.2.1. Ja kuģis kuģo ar dalībvalsts, kura piedalās operācijā, karogu vai tam ir minētās piederības reģistrācijas zīmes, 2.4. punktā minētie pasākumi jāveic, saņemot karoga valsts atļauju. Valsts ierēdnim, kas pārstāv dalībvalsti koordinācijas centrā, ir jābūt tiesībām piešķirt vai nosūtīt minēto atļauju.2.5.2.2. Ja kuģis kuģo ar dalībvalsts, kura nepiedalās operācijā, karogu vai trešās valsts karogu, vai tam ir tās piederības reģistrācijas zīmes, no karoga valsts jāpieprasa reģistrācijas apstiprinājums, izmantojot piemērotus kanālus, un, ja valstspiederība tiek apstiprināta, jālūdz atļauja karoga valstij veikt 2.4. punktā minētos pasākumus.Par visu saziņu ar karoga valsti jāinformē koordinācijas centrs.2.5.2.3. Ja, neraugoties uz to, ka kuģis kuģo ar ārvalsts karogu vai atsakās rādīt karogu, ir pamatots aizdomām, ka patiesībā kuģim ir tāda pati piederība kā vienībai, kas piedalās operācijā, šai vienībai jāpārbauda, vai kuģim ir tiesības kuģot ar attiecīgo karogu. Šajā nolūkā tā var nosūtīt uz aizdomās turēto kuģi laivu virsnieka vadībā. Ja pēc dokumentu pārbaudes aizdomas saglabājas, jāveic turpmāka pārbaude uz kuģa, un tā ir jāveic pēc iespējas uzmanīgi. Izmantojot piemērotus kanālus, ir jāsazinās ar valsti, ar kuras karogu tiek uzskatīts, ka kuģis kuģo.2.5.2.4. Ja, neraugoties uz to, ka kuģis kuģo ar ārvalsts karogu vai atsakās rādīt karogu, ir pamats aizdomām, ka patiesībā kuģim ir citas dalībvalsts, kura piedalās operācijā, valstspiederība, pārbaude par to, vai kuģim ir tiesības kuģot ar attiecīgo karogu, jāveic ar minētās dalībvalsts atļauju. Valsts ierēdnim, kas pārstāv dalībvalsti koordinācijas centrā, ir jābūt tiesībām piešķirt vai nosūtīt minēto atļauju.Ja izrādās, ka aizdomas par kuģa valstspiederību ir pamatotas, 2.4. punktā minētie pasākumi jāveic saskaņā ar nosacījumiem, kas izklāstīti 2.5.2.1. punktā.2.5.2.5. Ja ir pamats aizdomām, ka kuģim nav valstspiederības vai ka to var pielīdzināt kuģim, kuram nav valstspiederības, vienībai, kas piedalās operācijā, jāpārbauda, vai kuģim ir tiesības kuģot ar attiecīgo karogu. Šajā nolūkā tā var nosūtīt uz aizdomās turēto kuģi laivu virsnieka vadībā. Ja pēc dokumentu pārbaudes aizdomas saglabājas, jāveic turpmāka pārbaude uz kuģa, un tā ir jāveic pēc iespējas uzmanīgi.Pasākumi, kas minēti 2.4. punktā, ir jāveic, ja izrādās, ka aizdomas par to, ka kuģim nav valstspiederības, ir pamatotas un ka ir pamats aizdomām, ka kuģis iesaistīts migrantu nelikumīgā ievešanā pa jūras ceļiem atbilstoši Protokolam pret migrantu nelikumīgu ievešanu pa zemes, jūras un gaisa ceļiem, kurš papildina Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju pret transnacionālo organizēto noziedzību.Jāuzskata, ka kuģim nav valstspiederības vai ka tas ir pielīdzināms kuģim bez valstspiederības, ja neviena valsts nav devusi kuģim tiesības kuģot ar tās karogu vai ja tas kuģo ar divu vai vairāku valstu karogiem, izmantojot tos pēc vajadzības.2.5.2.6. Līdz karoga valsts atļaujas saņemšanai vai tās neesamības gadījumā kuģis jāuzrauga no piesardzīga attāluma. Ja nav saņemta nepārprotama atļauja no karoga valsts, nedrīkst veikt nekādus citus pasākumus, izņemot pasākumus, kuri vajadzīgi, lai novērstu draudošas briesmas personu dzīvībai, kā noteikts 3. daļā, vai pasākumus, kas izriet no attiecīgiem divpusējiem vai daudzpusējiem nolīgumiem, vai ja kuģis ir iegājis pieguļošajā zonā.2.6. Visas operatīvās darbības tādas dalībvalsts, kura nepiedalās operācijā, vai trešās valsts teritoriālajos ūdeņos jāveic saskaņā ar piekrastes valsts atļauju un norādījumiem. Par visu saziņu ar piekrastes valsti un par darbības turpmāko norisi jāinformē koordinācijas centrs.Meklēšanas un glābšanas situācijas, kas rodas operācijas gaitā3.1. Vienības, kas piedalās operācijā, sniedz palīdzību visiem kuģiem vai cilvēkiem, kas jūrā atrodas briesmās. Tās šādi rīkojas neatkarīgi no minēto personu vastspiederības vai statusa, vai apstākļiem, kādos minētās personas atrastas.3.2. Operācijas gaitā saskaroties ar situāciju, kurā pastāv neskaidrība vai bažas par kuģa vai jebkuras personas, kura atrodas uz kuģa, drošību, vienībai, kas piedalās operācijā, cik vien ātri iespējams jānosūta visa pieejamā informācija Glābšanas koordinācijas centram, kas ir atbildīgs par meklēšanas un glābšanas reģionu, kurā radusies šī situācija.Gadījumos, kad trešās valsts Glābšanas koordinācijas centrs, kas atbildīgs par meklēšanas un glābšanas reģionu, neatbild uz paziņojumu, ko nosūtījusi vienība, kas piedalās operācijā, šai vienībai jāsazinās ar tās uzņēmējas dalībvalsts Glābšanas koordinācijas centru, kura ģeogrāfiski atrodas vistuvāk ārkārtas situācijai.Gaidot norādījumus no Glābšanas koordinācijas centra, vienībām, kas piedalās operācijā, jāveic visi atbilstīgie pasākumi, lai nodrošinātu attiecīgo personu drošību.3.3. Vienībām, kas piedalās operācijā, jāņem vērā visi attiecīgie aspekti un jāpaziņo Glābšanas koordinācijas centram savs vērtējums, tostarp jo īpaši šāda informācija:a) vai ir lūgums pēc palīdzības,b) kuģa derīgums kuģošanai un iespējamība, ka kuģis nesasniegs savu galamērķi,c) pasažieru skaits attiecībā pret kuģa tipu (vai kuģis ir pārkrauts),d) vai uz kuģa ir vajadzīgie krājumi (degviela, ūdens, pārtika u. c.), lai sasniegtu krastu,e) vai uz kuģa ir kvalificēta kuģa komanda un vadība,f) vai uz kuģa ir pieejamas drošības, navigācijas un sakaru iekārtas,g) vai uz kuģa ir tādi pasažieri, kuriem vajadzīga steidzama medicīniska palīdzība,h) vai uz kuģa ir miruši pasažieri,i) vai uz kuģa ir grūtnieces vai bērni,j) laika un jūras apstākļi.3.4. Ārkārtas situācijas pastāvēšana nedrīkst būt atkarīga vienīgi no faktiska lūguma pēc palīdzības, un to nedrīkst noteikt šāds lūgums.Gadījumos, kad, neraugoties uz to, ka tiek uzskatīts, ka kuģis ir ārkārtas stāvoklī, personas, kuras atrodas uz kuģa, atsakās pieņemt palīdzību, vienībai, kas piedalās operācijā, jāinformē Glābšanas koordinācijas centrs un jāturpina pildīt pienākumu rūpēties, veicot visus pasākumus, kas vajadzīgi attiecīgo personu drošībai, vienlaikus izvairoties no jebkādas rīcības, kas varētu pasliktināt situāciju vai palielināt iespēju gūt ievainojumus vai zaudēt dzīvību.3.5. Operācijas koordinācijas centrs cik vien ātri iespējams jāinformē par visu saziņu ar Glābšanas koordinācijas centru un par tās darbības norisi, ko veic vienība, kas piedalās operācijā.3.6. Ja kuģi nevar vai vairs nevar uzskatīt par tādu, kas ir ārkārtas situācijā, vai ja meklēšanas un glābšanas operācija ir pabeigta, vienībai, kas piedalās operācijā, konsultējoties ar operācijas koordinācijas centru, jāatsāk operācija saskaņā ar 2. daļu.Izcelšana krastā4.1. Operatīvajā plānā jānorāda noteikumi pārtverto vai izglābto personu izcelšanai krastā saskaņā ar starptautiskajām tiesībām un piemērojamiem divpusējiem nolīgumiem.Saskaņā ar 4.2. iedaļu prioritāte jāpiešķir izcelšanai krastā tajā trešā valstī, no kuras šīs personas ieradušās vai kuras teritoriālos ūdeņus vai meklēšanas un glābšanas reģionu tās šķērsojušas tranzītā, vai, ja tas nav iespējams, izcelšanai krastā ģeogrāfiski tuvākajā vietā, kur var nodrošināt šo personu drošību.4.2. Nevienu personu nedrīkst izcelt krastā vai citā veidā nodot tādas valsts iestādēm, attiecībā uz kuru ir pamatots iemesls uzskatīt, ka tur tās tiks pakļautas vajāšanai vai pret tām tiks piemērota cita veida nehumāna vai pazemojoša izturēšanās vai sods, vai ja pastāv risks, ka no turienes tās varētu tikt izraidītas vai atgrieztas šādā valstī. Pārtvertās vai izglābtās personas ir atbilstoši jāinformē, lai tās varētu minēt iemeslus, kuru dēļ tās uzskata, ka pret tām tiks piemērota šāda izturēšanās ierosinātajā krastā izcelšanas vietā.4.3. Koordinācijas centrs jāinformē par personu klātbūtni 4.2. punkta nozīmē, un minētā informācija ir jādara zināma uzņēmējas dalībvalsts kompetentajām iestādēm.[1] OV L 105, 13.4.2006., 9. lpp.[2] OV L 176, 10.7.1999., 36. lpp.[3] OV L 53, 27.2.2008., 52. lpp.[4] OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.[5] OV L 326, 13.12.2005., 13. lpp.[6] OV L 176, 10.7.1999., 36. lpp.[7] OV L 176, 10.7.1999., 31. lpp.[8] OV L 53, 27.2.2008., 52. lpp.[9] OV L 53, 27.2.2008., 1. lpp.[10] OV L 83, 26.3.2008., 3. lpp.[11] OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.[12] OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 16.2.2016
            COM(2016) 68 final
            2016/0040(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Muitas apakškomitejā, kura izveidota ar Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses, lai minētā nolīguma II protokolu par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm aizstātu ar jaunu protokolu, kas attiecībā uz izcelsmes noteikumiem atsaucas uz Reģionālu konvenciju par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Reģionālā konvencijā par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem
                  1
                (“konvencija”) paredzēti noteikumi par to preču izcelsmi, kas tiek tirgotas saskaņā ar attiecīgajiem nolīgumiem, kuri noslēgti starp Līgumslēdzējām pusēm. ES konvenciju parakstīja 2011. gada 15. jūnijā. Moldovas Republika 2013. gada 17. jūlijā izteica lūgumu pievienoties konvencijai, un konvencijas Apvienotā komiteja 2014. gada 21. maija lēmumā Nr. 2
                  2
                nolēma, ka Moldovas Republika būtu jāuzaicina pievienoties konvencijai.

               ES un Moldovas Republika savus apstiprināšanas dokumentus konvencijas depozitāram iesniedza attiecīgi 2012. gada 26. martā un 2015. gada 31. jūlijā. Piemērojot konvencijas 10. panta 3. punktu, attiecībā uz ES un Moldovas Republiku konvencija tādējādi stājās spēkā attiecīgi 2012. gada 1. maijā un 2015. gada 1. septembrī.

               Konvencijas 6. pantā ir paredzēts, ka katra Līgumslēdzēja puse veic atbilstīgos pasākumus, lai nodrošinātu šīs konvencijas efektīvu piemērošanu. Šai nolūkā Muitas apakškomitejai, kas izveidota ar Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses
                  3
               , būtu jāpieņem lēmums, ar kuru II protokolu par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm aizstāj ar jaunu protokolu, kas attiecībā uz izcelsmes noteikumiem atsaucas uz konvenciju. Padomei būtu jānosaka nostāja, kas ES jāieņem Muitas apakškomitejā.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Padomes lēmuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 207. panta 4. punkta pirmā daļa saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Priekšlikums ir Savienības ekskluzīvā kompetencē.

               •Instrumenta izvēle

               Ierosinātais juridiskais instruments: Padomes lēmums.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               ES dalībvalstis tika informētas par Padomes lēmuma projektu 2015. gada 30. septembra sanāksmē Muitas kodeksa komitejas Produktu izcelsmes nodaļā.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs.

               •Ietekmes novērtējums

               Turklāt nav vajadzīgs arī ietekmes novērtējums, jo ierosinātie grozījumi ir tikai tehniski un spēkā esošā izcelsmes noteikumu protokola būtība netiek mainīta.

               2016/0040 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Muitas apakškomitejā, kura izveidota ar Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses, lai minētā nolīguma II protokolu par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm aizstātu ar jaunu protokolu, kas attiecībā uz izcelsmes noteikumiem atsaucas uz Reģionālu konvenciju par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Asociācijas nolīguma starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses
                  4
                (“nolīgums”), II protokols attiecas uz jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm (“II protokols”).

               (2)Lielāko daļu asociācijas nolīgumā iekļauto jautājumu, kas attiecas uz tirdzniecību un ar tirdzniecību saistītiem jautājumiem, tostarp II protokolu, provizoriski piemēro kopš 2014. gada 1. septembra.

               (3)Reģionālā konvencijā par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem
                  5
                (“konvencija”) paredzēti noteikumi par to preču izcelsmi, kas tiek tirgotas saskaņā ar attiecīgajiem nolīgumiem, kuri noslēgti starp Līgumslēdzējām pusēm.

               (4)Savienība konvenciju parakstīja 2011. gada 15. jūnijā. Konvencijas Apvienotā komiteja 2014. gada 21. maija lēmumā Nr. 2
                  6
                nolēma, ka Moldovas Republika būtu jāuzaicina pievienoties konvencijai.

               (5)Savienība un Moldovas Republika savus apstiprināšanas dokumentus konvencijas depozitāram iesniedza attiecīgi 2012. gada 26. martā un 2015. gada 31. jūlijā. Piemērojot konvencijas 10. panta 3. punktu, attiecībā uz Savienību un Moldovas Republiku konvencija tādējādi stājās spēkā attiecīgi 2012. gada 1. maijā un 2015. gada 1. septembrī.

               (6)Konvencijas 6. pantā noteikts, ka katrai Līgumslēdzējai pusei jāveic atbilstīgi pasākumi, lai nodrošinātu konvencijas efektīvu piemērošanu. Šai nolūkā Muitas apakškomitejai, kura izveidota ar nolīgumu, būtu jāpieņem lēmums par II protokola aizstāšanu ar jaunu protokolu, kas attiecībā uz izcelsmes noteikumiem atsaucas uz konvenciju.

               (7)Tādēļ Muitas apakškomitejā Savienības nostājas pamatā vajadzētu būt pievienotā lēmuma projektam,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostājas, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Muitas apakškomitejā, kura izveidota ar Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses, lai minētā nolīguma II protokolu par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm aizstātu ar jaunu protokolu, kas attiecībā uz izcelsmes noteikumiem atsaucas uz Reģionālu konvenciju par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem, pamatā ir Muitas apakškomitejas lēmuma projekts, kurš pievienots šim lēmumam.

               Savienības pārstāvji Muitas apakškomitejā var pieņemt nelielas izmaiņas Muitas apakškomitejas lēmuma projektā bez Padomes papildu lēmuma.

               2. pants

               Muitas apakškomitejas lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 54, 26.2.2013., 4. lpp.

                     (2)
                  OV L 217, 23.7.2014., 88. lpp.

                     (3)
                  OV L 260, 30.8.2014., 4. lpp.

                     (4)
                  OV L 260, 30.8.2014., 4. lpp.

                     (5)
                  OV L 54, 26.2.2013., 4. lpp.

                     (6)
                  OV L 217, 23.7.2014., 88. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 16.2.2016
            COM(2016) 68 final
            PIELIKUMS
            Pielikums
            dokumentam
            Priekšlikums - Padomes lēmums
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Muitas apakškomitejā, kura izveidota ar Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses, lai minētā nolīguma II protokolu par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm aizstātu ar jaunu protokolu, kas attiecībā uz izcelsmes noteikumiem atsaucas uz Reģionālu konvenciju par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem

               Projekts
               ES UN MOLDOVAS REPUBLIKAS MUITAS APAKŠKOMITEJAS LĒMUMS Nr. ...

               (...),

               ar ko aizstāj Asociācijas nolīguma starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses, II protokolu par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm

               ES un Moldovas Republikas Muitas apakškomiteja,

               ņemot vērā Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses
                  1
               , un jo īpaši tā 144. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Asociācijas nolīguma starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses, II protokolu par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm,

               tā kā:

               (1)Asociācijas nolīguma starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses ("nolīgums"), 144. panta 2. punktā ir minēts nolīguma II protokols ("II protokols"), kurā ir izstrādāti izcelsmes noteikumi un paredzēta izcelsmes kumulācija starp Eiropas Savienību un Moldovas Republiku.

               (2)Lielāko daļu asociācijas nolīgumā iekļauto jautājumu, kas attiecas uz tirdzniecību un ar tirdzniecību saistītiem jautājumiem, tostarp II protokolu, provizoriski piemēro kopš 2014. gada 1. septembra.

               (3)II protokola 38. pantā paredzēts, ka nolīguma 200. pantā minētā Muitas apakškomiteja var lemt grozīt minētā protokola noteikumus.

               (4)Reģionālas konvencijas par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem
                  2
                ("konvencija") mērķis ir aizstāt starp Eiropas un Vidusjūras reģiona valstīm patlaban spēkā esošos izcelsmes noteikumu protokolus ar vienotu tiesību aktu.

               (5)Savienība konvenciju parakstīja 2011. gada 15. jūnijā. Konvencijas Apvienotā komiteja 2014. gada 21. maija lēmumā Nr. 2
                  3
                nolēma, ka Moldovas Republika būtu jāuzaicina pievienoties konvencijai.

               (6)Savienība un Moldovas Republika savus apstiprināšanas dokumentus konvencijas depozitāram iesniedza attiecīgi 2012. gada 26. martā un 2015. gada 31. jūlijā. Piemērojot konvencijas 10. panta 3. punktu, attiecībā uz Savienību un Moldovas Republiku konvencija tādējādi stājās spēkā attiecīgi 2012. gada 1. maijā un 2015. gada 1. septembrī.

               (7)Tādēļ II protokols būtu jāaizstāj ar jaunu protokolu, kas atsaucas uz konvenciju,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Asociācijas nolīguma starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses, II protokolu par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm aizstāj ar šā lēmuma pielikumā iekļauto tekstu.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               To piemēro no ... .

               (Vieta),

                  Muitas apakškomitejas vārdā –

                  priekšsēdētājs

               Pielikums

               II protokols

               par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm

               1. pants

               Piemērojamie izcelsmes noteikumi

               1.
                     Šā nolīguma īstenošanas nolūkā piemēro Reģionālas konvencijas par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem
                  4
                (“konvencija”) I papildinājumu un attiecīgos II papildinājuma noteikumus.

               2.
                     Konvencijas I papildinājumā un attiecīgajos II papildinājuma noteikumos ar visām atsaucēm uz “attiecīgo nolīgumu” saprot atsauces uz šo nolīgumu.

               2. pants

               Strīdu izšķiršana

               1.
                     Ja saistībā ar konvencijas I papildinājuma 32. pantā minētajām verifikācijas procedūrām rodas strīdi, ko nevar izšķirt starp muitas dienestiem, kuri pieprasa verifikāciju, un par šīs verifikācijas veikšanu atbildīgajiem muitas dienestiem, tos nodod Muitas apakškomitejai. Nepiemēro noteikumus par strīdu izšķiršanas mehānismu šā nolīguma V sadaļas (Tirdzniecība un ar tirdzniecību saistīti jautājumi) 14. nodaļā (Strīdu izšķiršana).

               2.
                     Visos gadījumos strīdu izšķiršana starp importētāju un importētājvalsts muitas dienestiem notiek saskaņā ar minētās valsts tiesību aktiem.

               3. pants

               Protokola grozījumi

               Muitas apakškomiteja var nolemt grozīt šā protokola noteikumus.

               4. pants

               Izstāšanās no konvencijas

               1.
                     Ja Eiropas Savienība vai Moldovas Republika konvencijas depozitāram rakstiski dara zināmu savu nodomu izstāties no konvencijas saskaņā ar tās 9. pantu, Eiropas Savienība un Moldovas Republika nekavējoties sāk sarunas par izcelsmes noteikumiem, lai īstenotu šo nolīgumu.

               2.
                     Iekams nav stājušies spēkā šādi sarunu ceļā no jauna pieņemti izcelsmes noteikumi, šim nolīgumam turpina piemērot konvencijas I papildinājuma izcelsmes noteikumus un attiecīgā gadījumā attiecīgos II papildinājuma noteikumus, kuri bijuši spēkā izstāšanās brīdī. Tomēr no izstāšanās brīža konvencijas I papildinājuma izcelsmes noteikumus un attiecīgā gadījumā II papildinājuma attiecīgos noteikumus saprot tā, ka divpusēja kumulācija tiek pieļauta tikai starp Eiropas Savienību un Moldovas Republiku.

               5. pants

               Pārejas noteikumi. Kumulācija

               Neatkarīgi no konvencijas I papildinājuma 16. panta 5. punkta un 21. panta 3. punkta, ja kumulācija attiecas tikai uz EBTA valstīm, Farēru salām, Eiropas Savienību, Turciju, Stabilizācijas un asociācijas procesa dalībniekiem un Moldovas Republiku, izcelsmes apliecinājums var būt pārvadājumu sertifikāts EUR.1 vai izcelsmes deklarācija.

                     (1)
                  OV L 260, 30.8.2014., 4. lpp.

                     (2)
                  OV L 54, 26.2.2013., 4. lpp.

                     (3)
                  OV L 217, 23.7.2014., 88. lpp.

                     (4)
                  OV L 54, 26.2.2013., 4. lpp.