               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 13.1.2021
            COM(2021) 6 final
            2021/0002(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem ES un KTV Apvienotajā komitejā, kura izveidota ar 1987. gada 20. maija Konvenciju par kopīgu tranzīta procedūru, attiecībā uz grozījumiem minētajā konvencijā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kura Savienības vārdā jāieņem ES un KTV
                  1
                Kopīgā tranzīta apvienotajā komitejā (“Apvienotā komiteja”) saistībā ar plānoto lēmuma pieņemšanu par 1987. gada 20. maija Konvencijas par kopīgu tranzīta procedūru
                  2
                (“konvencija”) grozījumiem.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Konvencija

               Konvencijas mērķis ir vienkāršot preču pārvietošanu starp Eiropas Savienību un citām valstīm, kas ir konvencijas līgumslēdzējas puses. Ar konvenciju Savienības muitas tranzīta procedūra
                  3
                tiek attiecināta uz konvencijas visām pārējām līgumslēdzējām pusēm, kas nav Eiropas Savienība, un tiek noteikti pienākumi tirgotājiem un muitas dienestiem attiecībā uz precēm, kuras pārvadā saskaņā ar šo procedūru no vienas līgumslēdzējas puses līdz citai pusei. Tā stājās spēkā 1988. gada 1. janvārī.

               Eiropas Savienība ir konvencijas līgumslēdzēja puse. Pārējās līgumslēdzējas puses ir Islandes Republika, Ziemeļmaķedonijas Republika, Norvēģijas Karaliste, Serbijas Republika, Šveices Konfederācija un Turcijas Republika. Minētās valstis konvencijā tiek dēvētas par kopīgā tranzīta valstīm.

               2.2.Apvienotā komiteja

               Apvienotās komitejas uzdevums ir pārvaldīt konvenciju un nodrošināt tās pareizu īstenošanu. Komiteja, pieņemot lēmumus, izdara grozījumus konvencijas papildinājumos.

               Apvienotās komitejas lēmumus pieņem, līgumslēdzējām pusēm savstarpēji vienojoties
                  4
               , kā noteikts konvencijas 14. panta 2. punktā.

               2.3.Paredzētais Apvienotās komitejas akts

               Apvienotajai komitejai 2021. gada sākumā, izmantojot rakstisko procedūru, ir jāpieņem lēmums par konvencijas I un III papildinājuma grozīšanu (“paredzētais akts”).

                Paredzētā akta mērķis ir saskaņot konvenciju ar noteikumiem Savienības Muitas kodeksā (“SMK”)
                  5
                un tā deleģētajos un īstenošanas aktos par tranzīta procedūru un Savienības preču muitas statusu, kā arī pēc Apvienotās Karalistes izstāšanās no Savienības
                  6
                un Apvienotās Karalistes pievienošanās konvencijai veikt nepieciešamās izmaiņas konvencijas papildinājumos. Tās ir šādas.

               2019. gada septembrī
                  7
                tika grozīts Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2015/2447
                  8
                (“īstenošanas akts”) 311. pants, kurā ir izklāstīts pieprasījums nodot muitas parāda atgūšanu. Ar šo grozījumu paredz noteikumus attiecībā uz pieprasījumu nodot atbildību par nodokļu atgūšanas sākšanu, ja tranzīta operācijā iesaistītas valsts muitas dienests iegūst pierādījumus, ka notikumi, kuru rezultātā rodas muitas parāds, risinājušies tās teritorijā. Šādos gadījumos minētajam dienestam būtu jāpieprasa, lai nosūtīšanas valsts tam nodod atbildību par atgūšanas sākšanu. Nosūtīšanas valstij noteiktā termiņā būtu jāapstiprina, vai tā pieprasījuma iesniedzējam muitas dienestam nodod pilnvaras sākt nodokļu atgūšanu. Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza konvencijas I papildinājuma 50. pants, kurā atkārtots īstenošanas akta 311. pants.

               Īstenošanas akta 72-04. pielikums, kurā aprakstīta darbības nepārtrauktības procedūra Savienības tranzītā, ir grozīts un tiek piemērots no 2020. gada 30. jūnija
                  9
               . Lai nodrošinātu lielāku elastību darbības nepārtrauktības procedūrā tranzītā un samazinātu formalitātes un izmaksas, kas rodas muitas dienestiem, tika pagarināts papīra formā esošu vispārējā galvojuma apliecību un galvojuma atbrīvojuma apliecību derīguma termiņš. Attiecīgi būtu jāgroza konvencijas I papildinājuma 79. pants un konvencijas I papildinājuma II pielikuma III nodaļas 19.3. punkts, kur atspoguļots īstenošanas akta 72-04. pielikuma I daļas III nodaļas 19.3. punkts.

               Kad SMK vairs nebūs piemērojams Apvienotajai Karalistei un tās teritorijā, izņemot Ziemeļīriju, Apvienotā Karaliste pievienosies konvencijai kā atsevišķa līgumslēdzēja puse
                  10
               , un tiks piemērots Protokols par Īriju/Ziemeļīriju, kas pievienots Līgumam par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas
                  11
               . Konvencijā ir atsauces uz ES dalībvalstīm, kopīgā tranzīta valstīm un attiecīgajiem valstu kodiem. Tādēļ konvencijas III papildinājumā ir jāizdara attiecīgas izmaiņas, lai nošķirtu Apvienoto Karalisti attiecībā uz Ziemeļīriju un norādītu, ka SMK, jo īpaši attiecībā uz galvojumu noteikumiem, ir piemērojams Ziemeļīrijā.

               Pamatā ES nostājai par Apvienotās komitejas lēmuma projektu attiecībā uz turpmākiem konvencijas grozījumiem ir ES noteikumi, par kuriem Padome jau ir vienojusies (jo īpaši Savienības Muitas kodeksa deleģēto un īstenošanas aktu noteikumi). Saturs, kas saistīts ar Protokola par Īriju/Ziemeļīriju piemērošanu, atbilst minētajam protokolam.

               Paredzētais akts pusēm kļūs saistošs saskaņā ar tā 2. pantu, kas paredz, ka tas stājas spēkā pieņemšanas dienā.

               Noteikumi, kas saistīti ar papīra formā esošu vispārējā galvojuma apliecību un galvojuma atbrīvojuma apliecību derīgumu, būtu jāpiemēro ar atpakaļejošu spēku no 2020. gada 30. jūnija. Galviniekiem būtu jānodrošina vienādi nosacījumi saskaņā ar Savienības tiesību aktiem un konvenciju. Pagarinātais apliecību derīguma termiņš Savienības muitas tiesību aktos jau ir spēkā no 2020. gada 30. jūnija.

               Noteikumus, kas saistīti ar Protokola par Īriju/Ziemeļīriju piemērošanu, piemēros no brīža, kad SMK vairs nebūs piemērojams Apvienotajai Karalistei un tās teritorijā, izņemot Ziemeļīriju, kur SMK turpinās piemērot pēc minētās dienas, un Apvienotā Karaliste pievienosies konvencijai kā atsevišķa līgumslēdzēja puse.

               Saskaņā ar konvencijas 15. panta 3. punktu lēmumus, ar kuriem groza konvenciju, līgumslēdzējas puses īsteno atbilstoši saviem tiesību aktiem.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

                  Ierosinātā nostāja, kas jāieņem Savienības vārdā, ir grozīt konvencijas I un III papildinājumu, lai tos saskaņotu ar turpmāk minēto:

                  ·ar Savienības muitas tiesību aktiem, kas reglamentē Savienības tranzīta režīmu, un jo īpaši īstenošanas akta grozīto 311. pantu, kurā izklāstīts pieprasījums nodot muitas parāda atgūšanu, un īstenošanas akta 72-04. pielikumu attiecībā uz darbības nepārtrauktības procedūrā izmantoto papīra formā esošo vispārējā galvojuma apliecību un galvojuma atbrīvojuma apliecību derīgumu;

                  ·ar Protokola par Īriju/Ziemeļīriju piemērošanu, jo īpaši, lai attiecīgā gadījumā nošķirtu Apvienoto Karalisti attiecībā uz Ziemeļīriju.

               Ierosinātā nostāja atbilst kopējai tirdzniecības politikai.

               Ierosinātie grozījumi, kas paredz konvencijas pilnīgu saskaņošanu ar spēkā esošajiem Savienības tiesību aktiem un tādējādi nodrošina vienādus nosacījumus noteikumu par Savienības tranzīta un kopīgā tranzīta procedūru konsekventai īstenošanai, sniegs būtiskus un reālus ieguvumus gan tirgotājiem, gan muitas administrācijām.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Konvencijas 15. panta 3. punktā noteikts, ka ES un KTV Apvienotā komiteja izdara grozījumus konvencijas papildinājumos, pieņemot lēmumus.

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Apvienotā komiteja ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, Konvenciju par kopīgu tranzīta procedūru.

               Lēmums, kuru Apvienotā komiteja tiek aicināta pieņemt, ir akts ar juridiskām sekām. Saskaņā ar konvencijas 15. panta 3. punktu un 20. pantu paredzētais akts būs saistošs atbilstīgi starptautiskajām tiesībām.

               Paredzētais akts nepapildina un negroza konvencijā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens no tiem ir atzīstams par galveno, bet otram ir pakārtota nozīme, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs ir saistīts ar mērķi nodrošināt precēm efektīvas robežšķērsošanas procedūras. Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs tādējādi attiecas uz kopējo tirdzniecības politiku.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 207. pants.

               4.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 207. pantam saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               5.Paredzētā akta publicēšana

               Tā kā ar apvienotās komitejas aktu tiks grozīta konvencija, ir lietderīgi to pēc pieņemšanas publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               2021/0002 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem ES un KTV Apvienotajā komitejā, kura izveidota ar 1987. gada 20. maija Konvenciju par kopīgu tranzīta procedūru, attiecībā uz grozījumiem minētajā konvencijā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Konvencija par kopīgu tranzīta procedūru
                  12
                (“konvencija”) starp Eiropas Ekonomikas kopienu, Austrijas Republiku, Somijas Republiku, Islandes Republiku, Norvēģijas Karalisti, Zviedrijas Karalisti un Šveices Konfederāciju tika noslēgta 1987. gada 20. maijā, un tā stājās spēkā 1988. gada 1. janvārī.

               (2)Saskaņā ar konvencijas 15. panta 3. punkta a) apakšpunktu Apvienotā komiteja, kas izveidota ar minēto konvenciju, pieņemot lēmumus, var izdarīt grozījumus konvencijas papildinājumos.

               (3)Apvienotajai komitejai 2021. gada sākumā ir jāpieņem lēmums par konvencijas I un III papildinājuma grozīšanu.

               (4)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, jo lēmums par konvencijas I un III papildinājuma grozīšanu būs Savienībai saistošs.

               (5)Ir grozīts
                  13
                Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2015/2447
                  14
                (“īstenošanas akts”) 311. pants, kurā ir izklāstīts pieprasījums nodot muitas parāda atgūšanu. Saskaņā ar jauno 3. un 4. punktu, ja tranzīta operācijā iesaistītas valsts muitas dienests iegūst pierādījumus, ka notikumi, kuru rezultātā rodas parāds, ir norisinājušies tā teritorijā, šim dienestam būtu jāpieprasa, lai nosūtīšanas valsts nodod tam atbildību par nodokļu atgūšanas sākšanu. Nosūtīšanas valstij noteiktā termiņā būtu jāapstiprina, vai tā pieprasījuma iesniedzējam muitas dienestam nodod pilnvaras sākt nodokļu atgūšanu. Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza konvencijas I papildinājuma 50. pants, kurā atspoguļots īstenošanas akta 311. pants.

               (6)Ir grozīts īstenošanas akta 72-04. pielikums, kurā aprakstīta darbības nepārtrauktības procedūra Savienības tranzītā
                  15
               . Lai nodrošinātu lielāku elastību darbības nepārtrauktības procedūrā tranzītā un samazinātu formalitātes un izmaksas, kas rodas muitas dienestiem, tika pagarināts papīra formā esošu vispārējā galvojuma apliecību un galvojuma atbrīvojuma apliecību derīguma termiņš. Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza konvencijas I papildinājuma 79. pants un konvencijas I papildinājuma II pielikuma III nodaļas 19.3. punkts, kur atspoguļots īstenošanas akta 72-04. pielikuma I daļas III nodaļas 19.3. punkts.

               (7)Kad SMK vairs nebūs piemērojams Apvienotajai Karalistei un tās teritorijā, izņemot Ziemeļīriju, Apvienotā Karaliste pievienosies konvencijai kā atsevišķa līgumslēdzēja puse
                  16
               , un tiks piemērots Protokols par Īriju/Ziemeļīriju, kas pievienots Līgumam par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas
                  17
               . Konvencijā ir atsauces uz ES dalībvalstīm, kopīgā tranzīta valstīm un attiecīgajiem valstu kodiem. Tādēļ konvencijas III papildinājumā ir jāizdara attiecīgas izmaiņas, lai norādītu, ka Apvienotā Karaliste ir kopīgā tranzīta valsts un ka SMK, jo īpaši attiecībā uz galvojumu noteikumiem, ir piemērojams Ziemeļīrijā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostājas, kas Savienības vārdā jāieņem Apvienotās komitejas 33. sanāksmē vai turpmākajās sanāksmēs, vai rakstiskajā procedūrā attiecībā uz grozījumiem minētās konvencijas papildinājumos, pamatā ir Apvienotās komitejas lēmuma projekts, kurš pievienots šim lēmumam.

               Savienības pārstāvji Apvienotajā komitejā var piekrist nelielām izmaiņām Apvienotās komitejas lēmuma projektā bez Padomes papildu lēmuma.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Kopīgā tranzīta valstis

                     (2)

                        OV L 226, 13.8.1987., 2. lpp.

                     (3)

                        226. un 227. pants Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013 (2013. gada 9. oktobris), ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (OV L 269, 10.10.2013., 1. lpp.).

                     (4)

                        Neviena līgumslēdzēja puse neceļ iebildumus.

                     (5)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 952/2013 (2013. gada 9. oktobris), ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (OV L 269, 10.10.2013., 1. lpp.).

                     (6)

                        OV L 29, 31.1.2020., 7. lpp.

                     (7)

                        Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2019/1394 (2019. gada 10. septembris), ar ko groza un labo Īstenošanas regulu (ES) 2015/2447 attiecībā uz dažiem noteikumiem par laišanas brīvā apgrozībā un izvešanas no Savienības muitas teritorijas uzraudzību (OV L 234, 11.9.2019., 1. lpp.).

                     (8)

                        Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2015/2447 (2015. gada 24. novembris), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu konkrētus noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (OV L 343, 29.12.2015., 558. lpp.).

                     (9)

                        Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2020/893 (2020. gada 29. jūnijs), ar kuru groza Īstenošanas regulu (ES) 2015/2447, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu konkrētus noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (OV L 206, 30.6.2020., 8. lpp.).

                     (10)

                        ES un KTV Apvienotās komitejas Lēmums Nr. 1/2018 (2018. gada 4. decembris) attiecībā uz uzaicinājumu Apvienotajai Karalistei pievienoties Konvencijai par kopīgu tranzīta procedūru [2018/1987] (OV L 317, 14.12.2018., 47. lpp.).

                     (11)

                        OV L 29, 31.1.2020., 102. lpp.

                     (12)

                        OV L 226, 13.8.1987., 2. lpp.

                     (13)

                        Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2019/1394 (2019. gada 10. septembris), ar ko groza un labo Īstenošanas regulu (ES) 2015/2447 attiecībā uz dažiem noteikumiem par laišanas brīvā apgrozībā un izvešanas no Savienības muitas teritorijas uzraudzību (OV L 234, 11.9.2019., 1. lpp.).

                     (14)

                        Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2015/2447 (2015. gada 24. novembris), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu konkrētus noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (OV L 343, 29.12.2015., 558. lpp.).

                     (15)

                        Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2020/893 (2020. gada 29. jūnijs), ar kuru groza Īstenošanas regulu (ES) 2015/2447, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu konkrētus noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (OV L 206, 30.6.2020., 8. lpp.).

                     (16)

                        ES un KTV Apvienotās komitejas Lēmums Nr. 1/2018 (2018. gada 4. decembris) attiecībā uz uzaicinājumu Apvienotajai Karalistei pievienoties Konvencijai par kopīgu tranzīta procedūru [2018/1987] (OV L 317, 14.12.2018., 47. lpp.).

                     (17)

                        OV L 29, 31.1.2020., 102. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 13.1.2021
            COM(2021) 6 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem ES un KTV Apvienotajā komitejā, kura izveidota ar 1987. gada 20. maija Konvenciju par kopīgu tranzīta procedūru, attiecībā uz grozījumiem minētajā konvencijā

               PROJEKTS
                  ES un KTV Apvienotās komitejas, kura izveidota ar 1987. gada 20. maija Konvenciju par kopīgu tranzīta procedūru,
                  LĒMUMS Nr. …/2021
                  par minētās konvencijas I un III papildinājuma grozīšanu

               ES un KTV APVIENOTĀ KOMITEJA,

               ņemot vērā 1987. gada 20. maija Konvenciju par kopīgu tranzīta procedūru un jo īpaši tās 15. panta 3. punkta a) apakšpunktu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar 1987. gada 20. maija Konvencijas par kopīgu tranzīta procedūru
                  1
                (“konvencija”) 15. panta 3. punkta a) apakšpunktu Apvienotā komiteja, kas izveidota ar minēto konvenciju, pieņemot lēmumu, var izdarīt grozījumus konvencijas papildinājumos.

               (2)Ir grozīts
                  2
                Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2015/2447
                  3
                311. pants, kurā ir izklāstīts pieprasījums nodot muitas parāda atgūšanu. Saskaņā ar jauno 3. un 4. punktu, ja tranzīta operācijā iesaistītas valsts muitas dienests iegūst pierādījumus, ka notikumi, kuru rezultātā rodas parāds, ir norisinājušies tā teritorijā, šim dienestam būtu jāpieprasa, lai nosūtīšanas valsts nodod tam atbildību par nodokļu atgūšanas sākšanu. Nosūtīšanas valstij noteiktā termiņā būtu jāapstiprina, vai tā pieprasījuma iesniedzējam muitas dienestam nodod pilnvaras sākt nodokļu atgūšanu. Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza konvencijas I papildinājuma 50. pants, kurā atspoguļoti Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2015/2447 311. panta noteikumi.

               (3)Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2015/2447 72-04. pielikums, kurā aprakstīta darbības nepārtrauktības procedūra Savienības tranzītā, ir grozīts
                  4
                un tiek piemērots no 2020. gada 30. jūnija. Saskaņā ar grozīto III nodaļas 19.3. punktu ir pagarināts Īstenošanas regulas (ES) 2015/2447 72-04. pielikumā paredzēto papīra formā esošo vispārējā galvojuma apliecību un galvojuma atbrīvojuma apliecību derīguma termiņš, lai nodrošinātu lielāku elastību darbības nepārtrauktības procedūrā tranzītā un samazinātu formalitātes un izmaksas, kas rodas muitas dienestiem. Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza konvencijas I papildinājuma 79. pants un konvencijas I papildinājuma II pielikuma III nodaļas 19.3. punkts, kur atspoguļots minētās īstenošanas regulas 72-04. pielikuma I daļas III nodaļas 19.3. punkts. Arī šis grozījums būtu jāpiemēro no 2020. gada 30. jūnija, lai galviniekiem nodrošinātu vienādus nosacījumus saskaņā ar Savienības tiesību aktiem muitas jomā un konvenciju.

               (4)Galvinieka saistību veidlapas ir iekļautas Konvencijas III papildinājuma C.1., C.2., C.4., C.5. un C.6. pielikumā. Minētajās veidlapās ir uzskaitītas Savienības dalībvalstis un pārējās konvencijas līgumslēdzējas puses. Ar ES un KTV Apvienotās komitejas Lēmumu Nr. 2/2018
                  5
                tiek svītrotas atsauces uz Apvienoto Karalisti kā Savienības dalībvalsti un iekļauta atsauce uz Apvienoto Karalisti kā kopīgā tranzīta valsti no dienas, kad stājas spēkā Apvienotās Karalistes kā atsevišķas līgumslēdzējas puses pievienošanās. Tomēr, piemērojot Protokolu par Īriju/Ziemeļīriju
                  6
               , attiecībā uz Savienības tranzīta operācijām Ziemeļīrija būtu jāiekļauj sarakstā tā, lai norādītu, ka jebkuriem dalībvalstīs derīgiem galvojumiem jābūt derīgiem arī Ziemeļīrijā.

               (5)Piemērojot Protokolu par Īriju/Ziemeļīriju un saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 471/2009
                  7
                5. panta 2. punktu tika ieviests jauns kods “XI”
                  8
               , lai nošķirtu Apvienoto Karalisti attiecībā uz Ziemeļīriju. Attiecīgi būtu jāgroza konvencijas III papildinājuma A.2. un B.1. pielikumā noteikto valstu kodu izmantošana.

               (6)Lai nodrošinātu jaunā koda “XI” pareizu piemērošanu, visām konvencijas norādēm, kas attiecas uz valstu kodu izmantošanu, būtu jāatsaucas uz konvencijas III papildinājuma A.2. vai B.1. pielikumu.

               (7)ES un KTV Apvienotās komitejas Lēmums Nr. 2/2018 stājas spēkā 2021. gada 1. janvārī pēc tam, kad ES un KTV Apvienotās komitejas Lēmums Nr. 1/2019
                  9
                stājās spēkā 2019. gada 4. decembrī. Ar Lēmumu Nr. 1/2019 tika ieviests jauns nosaukums “Ziemeļmaķedonijas Republika” galvinieka saistību veidlapās, kas iekļautas Konvencijas III papildinājuma C.1., C.2., C.4., C.5. un C.6. pielikumā, savukārt ar Lēmumu Nr. 2/2018 kļūdas dēļ C.1., C.2. un C.4. pielikumā tika norādīts iepriekšējais nosaukums “bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika”. Tāpēc šajās veidlapās būtu jāiekļauj jaunais nosaukums “Ziemeļmaķedonijas Republika”.

               Tāpēc konvencija būtu attiecīgi jāgroza,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               (1)Konvencijas I papildinājumu groza, kā izklāstīts šā lēmuma A pielikumā.

               (2)Konvencijas III papildinājumu groza, kā izklāstīts šā lēmuma B pielikumā.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               A pielikuma 2. un 3. punktu piemēro no 2020. gada 30. jūnija.

               B pielikuma 1. līdz 4. punktu piemēro no dienas, kad Apvienotā Karaliste pievienojas konvencijai kā līgumslēdzēja puse.

               (Vieta) .....

                     Apvienotās komitejas vārdā —

                     priekšsēdētājs

               A pielikums

               Konvencijas I papildinājumu groza šādi:

               (1)papildinājuma 50. pantam pievieno šādu 3. un 4. punktu:

               “3. Ja kopīgā tranzīta operācijā iesaistītas valsts muitas dienests pirms 114. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētā termiņa beigām iegūst pierādījumus, ka vieta, kurā risinājušies notikumi, kuru rezultātā rodas parāds, atrodas tās teritorijā, minētais dienests nekavējoties un katrā gadījumā minētajā termiņā nosūtīšanas valsts muitas dienestam nosūta pienācīgi pamatotu pieprasījumu nodot atbildību par nodokļu atgūšanas sākšanu pieprasījumu iesniegušajam muitas dienestam.

               4. Nosūtīšanas valsts muitas dienests apstiprina saskaņā ar 3. punktu iesniegtā pieprasījuma saņemšanu un 28 dienu laikā no pieprasījuma nosūtīšanas dienas informē pieprasījuma iesniedzēju muitas dienestu par to, vai tas piekrīt izpildīt pieprasījumu un nodot pieprasījuma iesniedzējam dienestam atbildību par atgūšanas sākšanu.”;

               (2)papildinājuma 79. pantā:

               (a)panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

               “2. Vispārējā galvojuma apliecības vai galvojuma atbrīvojuma apliecības derīguma termiņš nepārsniedz piecus gadus. Tomēr galvojuma muitas iestāde var pagarināt šo termiņu par vienu papildu periodu, kas nepārsniedz piecus gadus.”;

               (b)pēc 2. punkta pievieno šādu 3. un 4. punktu:

               “3. Ja apliecības derīguma termiņa laikā galvojuma muitas iestāde tiek informēta par to, ka apliecība vairāku izmaiņu veikšanas rezultātā nav pietiekami skaidri salasāma un var tikt noraidīta nosūtītājā muitas iestādē, tad galvojuma muitas iestāde apliecību atzīst par nederīgu un, ja nepieciešams, izdod jaunu apliecību.

               4. Apliecības ar divu gadu derīguma termiņu paliek spēkā. Galvojuma muitas iestāde var pagarināt to derīguma termiņu par vēl vienu periodu, kas nepārsniedz piecus gadus.”;

               (3)papildinājuma II pielikuma III nodaļas 19.3. punktu aizstāj ar šādu:

               “19.3. Vispārējā galvojuma apliecības vai galvojuma atbrīvojuma apliecības derīguma termiņš nepārsniedz piecus gadus. Tomēr galvojuma muitas iestāde var pagarināt šo termiņu par vienu papildu periodu, kas nepārsniedz piecus gadus.

               Ja apliecības derīguma termiņa laikā galvojuma muitas iestāde tiek informēta par to, ka apliecība vairāku izmaiņu veikšanas rezultātā nav pietiekami skaidri salasāma un var tikt noraidīta nosūtītājā muitas iestādē, tad galvojuma muitas iestāde apliecību atzīst par nederīgu un, ja nepieciešams, izdod jaunu apliecību.

               Apliecības ar divu gadu derīguma termiņu paliek spēkā. Galvojuma muitas iestāde var pagarināt to derīguma termiņu par vēl vienu periodu, kas nepārsniedz piecus gadus.”.

               B pielikums

               Konvencijas III papildinājumu groza šādi:

               (1)papildinājuma A.1. pielikuma II sadaļas II nodaļas B punkta “Ziņas tranzīta deklarācijā” aizzīmē “GALVOJUMA ATSAUCE” 2. lauka saturā tekstu “(ISO 2 burtu valsts kods)” aizstāj ar šādu:

               “(A.2. pielikumā norādītais valsts kods)”;

               (1)papildinājuma A.2. pielikumā 1. punktam pievieno šādu teikumu:

               “Attiecībā uz Ziemeļīriju izmanto XI.”;

               (2)papildinājuma A.4. pielikuma 1. punktā tekstu “(ISO 2 burtu valsts kods)” 2. lauka saturā aizstāj ar šādu:

               “(A.2. pielikumā norādītais valsts kods)”;

               (3)papildinājuma B.1. pielikuma 51. aili groza šādi:

               (a)tekstu “GB
                     Apvienotā Karaliste” aizstāj ar šādu:

               “GB
                     Apvienotā Karaliste (izņemot Ziemeļīriju)”;

               (b)sarakstam pievieno šādu elementu:

               “XI
                     Ziemeļīrija”;

               (4)papildinājuma C.1. pielikuma 1. punktu groza šādi:

               (a)vārdus “bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai” aizstāj ar vārdiem “Ziemeļmaķedonijas Republikai”;

               (b)tekstu “Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste3” papildina ar 3.a beigu piezīmi pirms 3. beigu piezīmes, iekļaujot šādu tekstu:

               “Saskaņā ar Protokolu par Īriju/Ziemeļīriju, kas pievienots Līgumam par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas, šā galvojuma vajadzībām Ziemeļīrija ir uzskatāma par Eiropas Savienības daļu. Tāpēc galvinieks, kas veic uzņēmējdarbību Eiropas Savienības muitas teritorijā, norāda kontaktadresi vai ieceļ pārstāvi Ziemeļīrijā, ja galvojumu tur var izmantot. Tomēr, ja saistībā ar kopīgo tranzītu galvojums ir derīgs Eiropas Savienībā un Apvienotajā Karalistē, viena kontaktadrese vai iecelts pārstāvis Apvienotajā Karalistē var aptvert visas Apvienotās Karalistes daļas, tostarp Ziemeļīriju.”;

               (5)papildinājuma C.2. pielikuma 1. punktu groza šādi:

               (a)vārdus “bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai” aizstāj ar vārdiem “Ziemeļmaķedonijas Republikai”;

               (b)tekstu “Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste” papildina ar 2.a beigu piezīmi, iekļaujot šādu tekstu:

               “Saskaņā ar Protokolu par Īriju/Ziemeļīriju, kas pievienots Līgumam par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas, šā galvojuma vajadzībām Ziemeļīrija ir uzskatāma par Eiropas Savienības daļu. Tāpēc galvinieks, kas veic uzņēmējdarbību Eiropas Savienības muitas teritorijā, norāda kontaktadresi vai ieceļ pārstāvi Ziemeļīrijā, ja galvojumu tur var izmantot. Tomēr, ja saistībā ar kopīgo tranzītu galvojums ir derīgs Eiropas Savienībā un Apvienotajā Karalistē, viena kontaktadrese vai iecelts pārstāvis Apvienotajā Karalistē var aptvert visas Apvienotās Karalistes daļas, tostarp Ziemeļīriju.”;

               (6)papildinājuma C.4. pielikuma 1. punktu groza šādi:

               (a)vārdus “bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai” aizstāj ar vārdiem “Ziemeļmaķedonijas Republikai”;

               (b)tekstu “Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste3” papildina ar 3.a beigu piezīmi pirms 3. beigu piezīmes, iekļaujot šādu tekstu:

               “Saskaņā ar Protokolu par Īriju/Ziemeļīriju, kas pievienots Līgumam par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas, šā galvojuma vajadzībām Ziemeļīrija ir uzskatāma par Eiropas Savienības daļu. Tāpēc galvinieks, kas veic uzņēmējdarbību Eiropas Savienības muitas teritorijā, norāda kontaktadresi vai ieceļ pārstāvi Ziemeļīrijā, ja galvojumu tur var izmantot. Tomēr, ja saistībā ar kopīgo tranzītu galvojums ir derīgs Eiropas Savienībā un Apvienotajā Karalistē, viena kontaktadrese vai iecelts pārstāvis Apvienotajā Karalistē var aptvert visas Apvienotās Karalistes daļas, tostarp Ziemeļīriju.”;

               (7)papildinājuma C.5. pielikumā 7. rindu groza šādi:

               (1)tekstam “Apvienotā Karaliste” pievieno zemsvītras piezīmi (**), kurā iekļauj šādu tekstu:

               (2)“ (**) Saskaņā ar Protokolu par Īriju/Ziemeļīriju, kas pievienots Līgumam par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas, šā galvojuma vajadzībām Ziemeļīrija būtu jāuzskata par Eiropas Savienības daļu.”;

               (8)papildinājuma C.6. pielikuma 6. rindu groza šādi:

               (1)tekstam “Apvienotā Karaliste” pievieno zemsvītras piezīmi (**), kurā iekļauj šādu tekstu:

               (2)“(**) Saskaņā ar Protokolu par Īriju/Ziemeļīriju, kas pievienots Līgumam par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas, šā galvojuma vajadzībām Ziemeļīrija būtu jāuzskata par Eiropas Savienības daļu.”.

                     (1)

                        OV L 226, 13.8.1987., 2. lpp.

                     (2)

                        Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2019/1394 (2019. gada 10. septembris), ar ko groza un labo Īstenošanas regulu (ES) 2015/2447 attiecībā uz dažiem noteikumiem par laišanas brīvā apgrozībā un izvešanas no Savienības muitas teritorijas uzraudzību (OV L 234, 11.9.2019., 1. lpp.).

                     (3)

                        Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2015/2447 (2015. gada 24. novembris), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu konkrētus noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (OV L 343, 29.12.2015., 558. lpp.).

                     (4)

                        Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2020/893 (2020. gada 29. jūnijs), ar kuru groza Īstenošanas regulu (ES) 2015/2447, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu konkrētus noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (OV L 206, 30.6.2020., 8. lpp.).

                     (5)

                        OV L 317, 14.12.2018., 48. lpp.

                     (6)

                        Protokols par Īriju/Ziemeļīriju, kas pievienots Līgumam par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (OV L 29, 31.1.2020., 102. lpp.).

                     (7)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 471/2009 (2009. gada 6. maijs) par Kopienas statistiku attiecībā uz ārējo tirdzniecību ar ārpuskopienas valstīm un par Padomes Regulas (EK) Nr. 1172/95 atcelšanu (OV L 152, 16.6.2009., 23. lpp.).

                     (8)

                        Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2020/1470 (2020. gada 12. oktobris) par valstu un teritoriju nomenklatūru, kura izmantojama Eiropas statistikā par preču starptautisko tirdzniecību, un par ģeogrāfisko dalījumu, kas izmantojams citā uzņēmējdarbības statistikā (OV L 334, 13.10.2020., 2. lpp.).

                     (9)

                        OV L 103, 3.4.2020., 47. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 27.1.2021
            COM(2021) 27 final
            2021/0014(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par Tirdzniecības komitejā Eiropas Savienības vārdā ieņemamo nostāju par grozījumu Tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju, Peru un Ekvadoru, no otras puses, XII pielikuma (“Publiskais iepirkums”) 1. papildinājumā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kura Savienības vārdā jāieņem Tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju, Ekvadoru un Peru, no otras puses (“Tirdzniecības nolīgums”), Tirdzniecības komitejā, un jo īpaši uz Tirdzniecības nolīguma 191. pantu.

               Tirdzniecības nolīguma 191. pantā ir noteikta kārtība, kādā Puse attiecībā uz tās iepirkumu var grozīt vai labot Tirdzniecības nolīguma VI sadaļas aptvērumu.

               Tirdzniecības nolīguma XII pielikuma (“Publiskais iepirkums”) 1. papildinājuma A iedaļas 1. apakšiedaļā (“Centrālās pārvaldes iestādes”) norādītas Kolumbijas centrālās pārvaldes iestādes, kuru iepirkumam piemēro VI sadaļu.

               Publiskā iepirkuma apakškomitejas 2019. gada 17. oktobra sanāksmē, kas notika Bogotā, Kolumbija informēja Savienību par savu nodomu atjaunināt sarakstu ar centrālā līmeņa iepirkuma veicējiem un pievienot tam sešas izpildvaras līmeņa aģentūras, kas izveidotas pēc 2011. gada. Sarunu par Tirdzniecības nolīgumu starp Savienību un Kolumbiju noslēgšanas laikā 2010. gadā kompetences, ko šobrīd īsteno šādas aģentūras, īstenoja ministriju līmeņa iepirkuma veicēji. Minētās aģentūras pašlaik nav iekļautas sarakstā ar Kolumbijas centrālā līmeņa iepirkuma veicējiem.

               Savienība un Kolumbija ir vienojušās grozīt Tirdzniecības nolīguma XII pielikuma 1. papildinājuma A iedaļas 1. apakšiedaļu. Savienība un Kolumbija piekrīt, ka saistībā ar šādu atjauninājumu nebūtu vajadzīgi nekādi kompensējoši pielāgojumi, jo tas ir neliels grozījums saskaņā ar Tirdzniecības nolīguma 191. panta 2. punktu.

               Saskaņā ar Tirdzniecības nolīguma 14. panta 3. punktu saistībā ar tā 12. panta 4. punktu lēmumu grozīt Tirdzniecības nolīguma XII pielikuma 1. papildinājuma A iedaļas 1. apakšiedaļu var pieņemt Tirdzniecības komitejā, kas izveidota ar Tirdzniecības nolīgumu starp Savienību un Kolumbiju (“attiecīgā Andu parakstītājvalsts”), jo tas skar vienīgi to savstarpējās divpusējās attiecības.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Tirdzniecības nolīgums

               Tirdzniecības nolīguma mērķis ir atvērt tirgus un palielināt Eiropas Savienības un tās dalībvalstu tirdzniecības attiecību ar Kolumbiju, Ekvadoru un Peru stabilitāti.

               Viens no Tirdzniecības nolīguma galvenajiem mērķiem ir faktiski un abpusēji atvērt Pušu publiskā iepirkuma tirgus. Tirdzniecības nolīguma par publisko iepirkumu VI sadaļas mērķi ir divējādi: paredzēt iepirkuma noteikumus, kuru mērķis ir nodrošināt, ka publiskie līgumi tiek slēgti pārredzamā, efektīvā un nediskriminējošā veidā, un savstarpēji atvērt Pušu publiskā iepirkuma tirgus otras Puses pretendentiem, precēm un pakalpojumiem. Šajā sakarā Savienība un Kolumbija divpusēji risināja sarunas par savstarpēju piekļuvi to konkursiem, kas ietilpst nodaļas par publisko iepirkumu aptvērumā. Nodaļas par publisko iepirkumu aptvērumā ir noteikts, kuriem atsevišķiem iepirkumiem piemēro procesuālos un materiālos noteikumus, par kuriem sarunās panākta vienošanās.

               Savienība un Kolumbija piekrīt, ka saraksts ar Kolumbijas centrālā līmeņa iepirkuma veicējiem būtu jāatjaunina, pievienojot tam šajā lēmumā minētās sešas aģentūras.

               Attiecīgi Savienība un Kolumbija ir vienojušās grozīt Tirdzniecības nolīguma XII pielikuma 1. papildinājuma A iedaļas 1. apakšiedaļu bez kompensējošiem pielāgojumiem, jo tas ir neliels grozījums saskaņā ar Tirdzniecības nolīguma 191. panta 2. punktu.

               2.2.Tirdzniecības komiteja

               Tirdzniecības Komiteja, kas izveidota ar Tirdzniecības nolīguma 12. pantu, uzrauga un veicina Tirdzniecības nolīguma darbību un tā noteikumu pareizu piemērošanu; novērtē Tirdzniecības nolīguma piemērošanas rezultātus, it īpaši Pušu savstarpējo tirdzniecības un ekonomisko attiecību attīstību; uzrauga visu to specializēto struktūru darbu, kas izveidotas saskaņā ar Tirdzniecības nolīgumu, un sniedz ieteikumus par nepieciešamo rīcību; novērtē un pieņem lēmumus par jebkuru jautājumu, ko tai nodevušas specializētās struktūras, un pieņem savu reglamentu, kā arī sanāksmju grafiku un sanāksmju darba kārtību. Tirdzniecības Komiteja savus lēmumus pieņem vienprātīgi. Pieņemtie lēmumi ir saistoši Pusēm, kuras veic visus nepieciešamos pasākumus, lai īstenotu šos lēmumus. Tirdzniecības nolīguma 12. panta 4. punktā minētajos gadījumos lēmumus pieņem Savienība un attiecīgā Andu parakstītājvalsts ar nosacījumu, ka šādi lēmumi neskar citas Andu parakstītājvalsts tiesības un pienākumus (14. panta 3. punkts), un šie lēmumi ir spēkā vienīgi starp minētajām Pusēm.

               2.3.Paredzētais Tirdzniecības komitejas akts

               Publiskā iepirkuma apakškomitejas 6. sanāksmē, kas notika Bogotā 2019. gada 17. oktobrī, Kolumbija informēja Savienību par savu nodomu atjaunināt sarakstu ar centrālā līmeņa iepirkuma veicējiem un pievienot tam sešas izpildvaras līmeņa aģentūras, kas izveidotas pēc 2011. gada.

               Paredzētā akta mērķis ir grozīt Tirdzniecības nolīguma XII pielikuma (“Publiskais iepirkums”) 1. papildinājuma A iedaļas 1. apakšiedaļu (“Centrālās pārvaldes iestādes”), kurā norādītas tās Kolumbijas centrālās pārvaldes iestādes, kuru iepirkumam piemēro VI sadaļu.

               Ar ierosināto grozījumu tiks atjaunināts saraksts ar centrālā līmeņa iepirkuma veicējiem, proti, sarakstam tiks pievienotas sešas izpildvaras līmeņa aģentūras, kas izveidotas pēc 2011. gada.

               Paredzētais akts ir saistošs Pusēm saskaņā ar Tirdzniecības nolīguma 14. panta 2. punktu, kurā paredzēts, ka “Tirdzniecības Komitejas pieņemtie lēmumi ir saistoši Pusēm, kuras veic visus nepieciešamos pasākumus, lai īstenotu šos lēmumus”.

               3.Nostāja, kas jāieņem Savienības vārdā

               Padome tiek aicināta pieņemt lēmumu par Eiropas Savienības vārdā ieņemamo nostāju par Eiropas Savienības un Kolumbijas un Peru Tirdzniecības komitejas lēmuma projektu, ar ko groza Tirdzniecības nolīguma XII pielikuma (“Publiskais iepirkums”) 1. papildinājuma A iedaļas 1. apakšiedaļu (“Centrālās pārvaldes iestādes”), kurā norādītas Kolumbijas centrālās pārvaldes iestādes, kuru iepirkumam piemēro VI sadaļu.

               Nostāja, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem par ierosināto grozījumu, ir saskaņā ar Tirdzniecības komitejas lēmuma projektu, kurš pievienots šim lēmumam.

               Minētā grozījuma mērķis ir atjaunināt sarakstu ar centrālā līmeņa iepirkuma veicējiem, pievienojot tam sešas izpildvaras līmeņa aģentūras, kas izveidotas pēc 2011. gada. Sarunu par Tirdzniecības nolīgumu starp Savienību un Kolumbiju noslēgšanas laikā 2010. gadā kompetences, ko šobrīd īsteno šādas aģentūras, īstenoja ministriju līmeņa iepirkuma veicēji. Minētās aģentūras pašlaik nav iekļautas sarakstā ar aptvertajiem Kolumbijas centrālā līmeņa iepirkuma veicējiem.

               Tirdzniecības nolīguma 191. pantā (“Aptvēruma grozījumi un labojumi”) ir paredzēta iespēja grozīt VI sadaļas par publisko iepirkumu aptvērumu. Atbilstīgi 191. panta 4. punktam Tirdzniecības komiteja ir pilnvarota vienoties par jebkādiem šādiem ierosinātiem grozījumiem, saskaņā ar kuriem Puses groza attiecīgo pielikumu, proti, Tirdzniecības nolīguma XII pielikumu (“Publiskais iepirkums”).

               Ņemot vērā to, ka lēmums būs spēkā vienīgi starp Savienību un Kolumbiju, lēmumu var pieņemt Savienības un Kolumbijas Tirdzniecības komitejā, jo tas attiecas vienīgi uz to savstarpējām divpusējām attiecībām saskaņā ar nolīguma 14. panta 3. punktu.

               Priekšlikums ir Eiropas Savienības ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kam nav saistoša spēka saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  1
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Tirdzniecības komiteja ir ar nolīgumu, proti, ar Tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju un Peru, no otras puses, izveidota struktūra.

               Lēmums, ko ir aicināta pieņemt Tirdzniecības komiteja, ir akts ar juridiskām sekām saskaņā ar Tirdzniecības nolīguma 14. panta 2. punktu. Paredzētais akts nepapildina un negroza Tirdzniecības nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tādēļ ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens no tiem ir atzīstams par galveno, bet otram ir pakārtota nozīme, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs, proti, paplašināt iepirkuma aptvērumu Tirdzniecības nolīguma VI sadaļā, ir kopējās tirdzniecības politikas piekritībā.

               Tādēļ ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 207. pants un it īpaši tā 4. punkts.

               4.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 207. panta 4. punkta pirmajai daļai saistībā ar tā 218. panta 9. punktu.

               5.Paredzētā akta publicēšana

               Tā kā ar Padomes aktu tiks grozīta Tirdzniecības nolīguma XII pielikuma (“Publiskais iepirkums”) 1. papildinājuma A iedaļas 1. apakšiedaļa (“Centrālās pārvaldes iestādes”), ir lietderīgi minēto aktu pēc tā pieņemšanas publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               2021/0014 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par Tirdzniecības komitejā Eiropas Savienības vārdā ieņemamo nostāju par grozījumu Tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju, Peru un Ekvadoru, no otras puses, XII pielikuma (“Publiskais iepirkums”) 1. papildinājumā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un it īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju, Peru un Ekvadoru, no otras puses, un jo īpaši tā 191. pantu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju un Peru, no otras puses, Savienība parakstīja saskaņā ar Padomes Lēmumu 2012/735/ES
                  2
                , un tas no 2013. gada 1. marta tiek provizoriski piemērots starp Savienību un Peru un no 2013. gada 1. augusta starp Savienību un Kolumbiju. Tirdzniecības nolīgums tika grozīts ar Ekvadoras pievienošanās protokolu
                  3
               , kas tika parakstīts 2016. gada 11. novembrī saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2016/2369
                  4
               , un tas tiek provizoriski piemērots no 2017. gada 1. janvāra (“Tirdzniecības nolīgums”).

               (2)Saskaņā ar Tirdzniecības nolīguma 14. panta 3. punktu saistībā ar tā 12. panta 4. punktu lēmumu var pieņemt Tirdzniecības komitejā, kas izveidota ar Tirdzniecības nolīgumu starp Savienību un Kolumbiju, ja tas skar vienīgi to savstarpējās divpusējās attiecības.

               (3)Tirdzniecības komiteja pieņems lēmumu grozīt Tirdzniecības nolīguma XII pielikuma 1. papildinājuma A iedaļas 1. apakšiedaļu un sarakstam ar Kolumbijas centrālā līmeņa iepirkuma veicējiem pievienot sešas aģentūras.

               (4)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Tirdzniecības komitejā, jo lēmums grozīt Tirdzniecības nolīguma XII pielikuma 1. papildinājuma A iedaļas 1. apakšiedaļu Savienībai būs saistošs saskaņā ar tirdzniecības nolīguma 14. panta 2. punktu.

               (5)Tirdzniecības nolīguma 191. pantā ir noteikta kārtība, kādā Puse attiecībā uz tās iepirkumu var grozīt vai labot Tirdzniecības nolīguma VI sadaļas aptvērumu.

               (6)Tirdzniecības nolīguma XII pielikuma “Publiskais iepirkums” 1. papildinājuma A iedaļas 1. apakšiedaļā “Centrālās pārvaldes iestādes” norādītas Kolumbijas centrālās pārvaldes iestādes, kuru iepirkumam piemēro VI sadaļu.

               (7)Publiskā iepirkuma apakškomitejas 2019. gada 17. oktobra sanāksmē, kas notika Bogotā, Kolumbija informēja Savienību par savu nodomu atjaunināt sarakstu ar centrālā līmeņa iepirkuma veicējiem un pievienot tam sešas izpildvaras līmeņa aģentūras, kas izveidotas pēc 2011. gada. Sarunu par Tirdzniecības nolīgumu starp Savienību un Kolumbiju noslēgšanas laikā 2010. gadā kompetences, ko šobrīd īsteno šādas aģentūras, īstenoja ministriju līmeņa iepirkuma veicēji. Minētās aģentūras pašlaik nav iekļautas sarakstā ar aptvertajiem Kolumbijas centrālā līmeņa iepirkuma veicējiem.

               (8)Savienība un Kolumbija piekrīt, ka saraksts ar Kolumbijas centrālā līmeņa iepirkuma veicējiem būtu jāatjaunina, pievienojot tam minētās sešas aģentūras.

               (9)Tādēļ ir jāgroza Tirdzniecības nolīguma XII pielikuma 1. papildinājuma A iedaļas 1. apakšiedaļa. Savienība un Kolumbija piekrīt, ka saistībā ar šādu atjauninājumu nebūtu vajadzīgi kompensējoši pielāgojumi, jo tas ir neliels grozījums saskaņā ar Tirdzniecības nolīguma 191. panta 2. punktu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Savienības vārdā Tirdzniecības komitejā ieņemamās nostājas pamatā ir šim lēmumam pievienotais Tirdzniecības komitejas lēmuma projekts par grozījumu Tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju, Ekvadoru un Peru, no otras puses, XII pielikuma 1. papildinājumā.

               2. pants

               Pēc pieņemšanas Tirdzniecības komitejas lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Lieta C-399/12, Vācija/Padome (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (2)

                        Padomes Lēmums 2012/735/ES (2012. gada 31. maijs) par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju un Peru, no otras puses (OV L 354, 21.12.2012., 1. lpp.).

                     (3)

                        Pievienošanās protokols Tirdzniecības nolīgumam starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju un Peru, no otras puses, ar ko ņem vērā Ekvadoras pievienošanos (OV L 356, 24.12.2016., 3. lpp.).

                     (4)

                        Padomes Lēmums (ES) 2016/2369 (2016. gada 11. novembris) par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Pievienošanās protokolu Tirdzniecības nolīgumam starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju un Peru, no otras puses, lai ņemtu vērā Ekvadoras pievienošanos (OV L 356, 24.12.2016., 1. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 27.1.2021
            COM(2021) 27 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            par Tirdzniecības komitejā Eiropas Savienības vārdā ieņemamo nostāju par grozījumu Tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju, Peru un Ekvadoru, no otras puses, XII pielikuma (“Publiskais iepirkums”) 1. papildinājumā

               PROJEKTS

               ES, KOLUMBIJAS, PERU UN EKVADORAS TIRDZNIECĪBAS KOMITEJAS LĒMUMS 2/2020

               (2021. gada XX),

               ar ko groza Tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju, Peru un Ekvadoru, no otras puses, XII pielikuma (“Publiskais iepirkums”) 1. papildinājumu

               TIRDZNIECĪBAS KOMITEJA,

               ņemot vērā Tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju, Peru un Ekvadoru, no otras puses, un jo īpaši tā 191. pantu,

               tā kā:

               (1)Tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju, Peru un Ekvadoru, no otras puses (“Tirdzniecības nolīgums”), 191. pantā ir noteikta kārtība, kādā Puse attiecībā uz tās iepirkumu var grozīt vai labot Tirdzniecības nolīguma VI sadaļas aptvērumu.

               (2)Tirdzniecības nolīguma XII pielikuma 1. papildinājuma A iedaļas 1. apakšiedaļā “Centrālās pārvaldes iestādes” norādītas Kolumbijas centrālās pārvaldes iestādes, kuru iepirkumam piemēro VI sadaļu.

               (3)Publiskā iepirkuma apakškomitejas sanāksmē, kas notika Bogotā 2019. gada 17. oktobrī, Kolumbija informēja Savienību par savu nodomu atjaunināt sarakstu ar centrālā līmeņa iepirkuma veicējiem un pievienot tam sešas izpildvaras līmeņa aģentūras, kas izveidotas pēc 2011. gada. Sarunu par Tirdzniecības nolīgumu starp Savienību un Kolumbiju noslēgšanas laikā 2010. gadā kompetences, ko šobrīd īsteno šādas aģentūras, īstenoja ministriju līmeņa iepirkuma veicēji. Minētās aģentūras pašlaik nav iekļautas sarakstā ar aptvertajiem Kolumbijas centrālā līmeņa iepirkuma veicējiem.

               (4)Savienība un Kolumbija piekrīt, ka saraksts ar Kolumbijas centrālā līmeņa iepirkuma veicējiem būtu jāatjaunina, pievienojot tam šajā lēmumā minētās sešas aģentūras.

               (5)Tādēļ ir jāgroza Tirdzniecības nolīguma XII pielikuma 1. papildinājuma A iedaļas 1. apakšiedaļa. Savienība un Kolumbija piekrīt, ka saistībā ar šādu atjauninājumu nebūtu vajadzīgi kompensējoši pielāgojumi, jo tas ir neliels grozījums saskaņā ar Tirdzniecības nolīguma 191. panta 2. punktu.

               (6)Saskaņā ar Tirdzniecības nolīguma 14. panta 3. punktu saistībā ar 12. panta 4. punktu lēmumu grozīt Tirdzniecības nolīguma XII pielikuma 1. papildinājuma A iedaļas 1. apakšiedaļu var pieņemt Tirdzniecības komitejā, kas izveidota ar Tirdzniecības nolīgumu starp Savienību un Kolumbiju, kura ir attiecīgā Andu parakstītājvalsts, jo tas skar vienīgi to savstarpējās divpusējās attiecības,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Tirdzniecības nolīguma XII pielikuma (“Publiskais iepirkums”) 1. papildinājuma A iedaļas 1. apakšiedaļā sarakstam ar centrālā līmeņa iepirkuma veicējiem pievieno šādu virsrakstu un sešas aģentūras:

               “Izpildvaras aģentūras

               29. Agencia Nacional de Minería

               30. Agencia Nacional de Infraestructura

               31. Agencia Nacional de Seguridad Vial

               32. Agencia Nacional del Espectro

               33. Agencia Presidencial de Cooperación Internacional de Colombia

               34. Agencia de Desarrollo Rural”.

               2. pants

               Grozījums, kas paredzēts 1. pantā, neietver kompensējošus pielāgojumus.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā […].

               Šo lēmumu sagatavo Tirdzniecības nolīguma Pušu oficiālajās valodās, un visi teksti ir vienlīdz autentiski.

               [vieta]

                        Tirdzniecības komitejas vārdā —


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 27.1.2021
            COM(2020) 834 final/2
            2020/0368(NLE)
            COM(2020) 834 final of 10.12.2020 downgraded on 27.1.2021
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu par Savienības nostāju attiecībā uz Apvienotās komitejas lēmuma projektu par to, lai noteiktu, vai preces nav pakļautas riskam

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Komisija ierosina Padomei apstiprināt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Apvienotajā komitejā, kas izveidota ar Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (“Izstāšanās līgums”), par Apvienotās komitejas lēmumu, ar ko paredz nosacījumus, saskaņā ar kuriem uzskata, ka preces nav pakļautas komerciālai pārstrādei Ziemeļīrijā, kā arī nosacījumus, saskaņā ar kuriem Ziemeļīrijā ievestas preces netiek uzskatītas par pakļautām riskam, ka vēlāk tās pārvietos uz Savienību.

               2.Priekšlikuma konteksts

                  Protokola par Īriju un Ziemeļīriju (“Protokols”) 5. panta 1. punktā ir noteikts, kāds muitas nodokļu režīms piemērojams Ziemeļīrijā ievestām precēm:

               –precēm, kas Ziemeļīrijā ievestas tiešā pārvadājumā no citas Apvienotās Karalistes daļas: nav jāmaksā muitas nodokļi, izņemot, ja minētā prece ir pakļauta riskam, ka vēlāk to pārvietos uz Savienību;

               –precēm, kas Ziemeļīrijā ievestas no citām trešajām valstīm, izņemot Apvienoto Karalisti: jāmaksā Apvienotajā Karalistē piemērojamie muitas nodokļi, izņemot, ja prece ir pakļauta riskam, ka vēlāk to pārvietos uz Savienību.

                  Saskaņā ar Protokola 5. panta 2. punktu jebkuru Ziemeļīrijā ievestu preci uzskata par pakļautu riskam, ka vēlāk to pārvietos uz Savienību, izņemot, ja tiek konstatēts, ka minētā prece

               –netiks pakļauta komerciālai pārstrādei Ziemeļīrijā

               –un atbilst Apvienotās komitejas noteiktajiem kritērijiem, saskaņā ar kuriem prece nav pakļauta riskam, ka vēlāk to pārvietos uz Savienību.

                  Protokola 5. panta 2. punktā paredzēts Apvienotās komitejas lēmums, ar ko paredz nosacījumus, saskaņā ar kuriem tiek izpildīta kāda no šīm prasībām, lai uzskatītu, ka preces nav pakļautas riskam tikt pārvietotām no Ziemeļīrijas uz Savienību.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Nosacījumi, lai uzskatītu, ka preces nav pakļautas riskam, ka tās pārvietos uz Savienību

               Var uzskatīt, ka preces, kas ievestas Ziemeļīrijā, nav pakļautas riskam, ka tās vēlāk pārvietos uz Savienību, ja

               ·vai nu piemērojamās tarifu atšķirības dēļ tās nav ekonomiski izdevīgi nogādāt ES caur Ziemeļīriju, proti

               ·precēm no Lielbritānijas: muitas tarifs ir nulle

               ·precēm no citām trešām valstīm: ES tarifs ir zemāks par Apvienotās Karalistes tarifu vai vienāds ar to,

               vai arī ja citādi tiek nodrošināts, ka risks, ka tās tiks pārvietotas tālāk uz ES, tiek samazināts līdz minimumam, jo īpaši tāpēc, ka importētājs ir atzīts par tirgotāju, kas pārdod preces tikai galapatērētājiem Ziemeļīrijā (“uzticamu tirgotāju shēma”). Protokola 5. panta 1. punkta īstenošanai, izmantojot uzticamu tirgotāju shēmu, ir nepieciešama īpaši rūpīga Savienības uzraudzība. Lai Savienība varētu reaģēt, ja izrādās, ka šī shēma nedarbojas pietiekami sekmīgi, Apvienotās komitejas lēmumā ir paredzētas procesuālās garantijas, kas ļauj izbeigt tajā paredzēto pieeju (turpināmības klauzula).

               4.Juridiskais pamats

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Lēmums, ko Apvienotā komiteja tiek aicināta pieņemt, ir akts ar juridiskām sekām. Paredzētais akts būs Pusēm saistošs saskaņā ar līguma 166. pantu.

               Paredzētais akts nepapildina un negroza līgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               5.Paredzētā akta publicēšana

               Apvienotās komitejas lēmums attiecas uz protokola būtisko noteikumu īstenošanu, tāpēc ir lietderīgi to pēc pieņemšanas publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               2020/0368 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu par Savienības nostāju attiecībā uz Apvienotās komitejas lēmuma projektu par to, lai noteiktu, vai preces nav pakļautas riskam

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (“Izstāšanās līgums”) Savienība noslēdza ar Padomes Lēmumu (ES) 2020/135
                  1
                  (2020. gada 30. janvāris), un tas stājās spēkā 2020. gada 1. februārī.

               (2)Ar Izstāšanās līguma 166. pantu Apvienotā komiteja ir pilnvarota pieņemt lēmumus visos jautājumos, kuros tas paredzēts šajā līgumā. Izstāšanās līguma protokols par Īriju un Ziemeļīriju (“Protokols”) ir minētā līguma neatņemama sastāvdaļa.

               (3)Protokola 5. panta 1. punkts paredz Savienības tiesību aktos piemērojamo muitas nodokļu piemērošanu precēm, kuras ieved Ziemeļīrijā un kuras tiek uzskatītas par pakļautām riskam vēlāk tikt pārvietotām uz Savienību. Par precēm, kas nav pakļautas riskam, vai nu nemaksā muitas nodokļus vai maksā Apvienotajā Karalistē piemērojamos muitas nodokļus.

               (4)Saskaņā ar 5. panta 2. punktu visas Ziemeļīrijā ievestās preces uzskatāmas par pakļautām riskam, ka tās vēlāk pārvietos uz Savienību. Lai varētu uzskatīt, ka Ziemeļīrijā ievestās preces šajā nozīmē “nav pakļautas riskam”, tās nedrīkst pakļaut komerciālai pārstrādei Ziemeļīrijā vai arī tām jāatbilst Apvienotās komitejas lēmumā noteiktajiem kritērijiem.

               (5)Nosakot kritērijus precēm, kas nav pakļautas komerciālai pārstrādei, būtu jāņem vērā arī tas, ka saskaņā ar Protokola 6. pantu Ziemeļīrija ir daļa no Apvienotās Karalistes muitas teritorijas, un būtu jāatspoguļo Protokola Pušu apņemšanās, ka tā īstenošanai būtu pēc iespējas mazāk jāietekmē sabiedrības ikdiena gan Īrijā, gan Ziemeļīrijā.

               (6)Var uzskatīt, ka Ziemeļīrijā ievestās preces nav pakļautas riskam vēlāk tikt pārvietotām uz Savienību, ja tarifu starpība ir nulle vai ja citādi tiek nodrošināts, ka uzņēmējiem nav ekonomiski izdevīgi nosūtīt preces uz Ziemeļīriju, tikai lai panāktu izdevīgāka muitas tarifa piemērošanu.

               (7)Tādēļ ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostājas, kas Savienības vārdā jāieņem ar Izstāšanās līguma 164. pantu izveidotajā Apvienotajā komitejā par lēmumu, kurš jāpieņem saskaņā ar Protokola 12. pantu, pamatā ir Apvienotās komitejas lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Apvienotās komitejas lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 29, 31.1.2020., 1. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 27.1.2021
            COM(2020) 834 final/2
            COM(2020) 834 final of 10.12.2020 downgraded on 27.1.2021
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu par Savienības nostāju attiecībā uz Apvienotās komitejas lēmuma projektu par to, lai noteiktu, vai preces nav pakļautas riskam

               PROJEKTS LĒMUMAM

               APVIENOTĀ KOMITEJA

               Ņemot vērā Līguma par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas Protokolu par Īriju/Ziemeļīriju un jo īpaši tā 5. panta 2. punktu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Priekšmets

               Šajā lēmumā izklāstīti noteikumi Protokola par Īriju/Ziemeļīriju (“Protokols”) 5. panta 2. punkta īstenošanai attiecībā uz:

               (a)nosacījumiem, kas ļauj uzskatīt, ka prece, kura Ziemeļīrijā ievesta no vietas, kas neatrodas Savienībā, Ziemeļīrijā netiks pakļauta komerciālai pārstrādei;

               (b)kritērijiem, kas ļauj uzskatīt, ka prece, kura Ziemeļīrijā ievesta no vietas, kas neatrodas Savienībā, nav pakļauta riskam, ka vēlāk to varētu pārvietot uz Savienību.

               2. pants

               Nekomerciāla pārstrāde

               Uzskata, ka prece nav pakļauta komerciālai pārstrādei, ja:

               (a)personas, kura iesniedz deklarāciju par šīs preces laišanu brīvā apgrozībā vai kuras vārdā šāda deklarācija ir iesniegta (“importētājs”), kopējais gada apgrozījums tās pēdējā pilnajā finanšu gadā bija mazāks par 500 000 GBP; vai

               (b)pārstrāde notiek Ziemeļīrijā, un tās vienīgais mērķis ir:

               i)pārtikas produktu pārdošana galapatērētājam Apvienotajā Karalistē;

               ii)celtniecība, ja apstrādātā prece ir tādas konstrukcijas pastāvīga daļa, ko ir uzbūvējis importētājs un kas atrodas Ziemeļīrijā;

               iii)tieša veselības vai aprūpes pakalpojumu sniegšana, ko veic importētājs Ziemeļīrijā;

               iv)bezpeļņas darbības Ziemeļīrijā, ja importētājs pēc tam nepārdod pārstrādāto preci; vai

               v)dzīvnieku barības galīgā izmantošana, ko veic importētājs telpās, kas atrodas Ziemeļīrijā.

               3. pants

               Kritēriji, kas ļauj uzskatīt, ka prece nav pakļauta riskam, ka vēlāk to varētu pārvietot uz Savienību

               1.Uzskata, ka prece nav pakļauta riskam vēlāk tikt pārvietotai uz Savienību, ja netiek uzskatīts, ka tā ir pakļauta komerciālai pārstrādei saskaņā ar 2. pantu, un ja:

               (a)attiecībā uz precēm, ko Ziemeļīrijā ieved tiešā pārvadājumā no citas Apvienotās Karalistes daļas,

               i)nodoklis, kas maksājams saskaņā ar Savienības kopējo muitas tarifu, ir vienāds ar nulli, vai

               ii)importētājam saskaņā ar šā lēmuma 5. –7. pantu ir atļauts ievest Ziemeļīrijā minēto preci pārdošanai vai galīgai izmantošanai galapatērētājiem, kas atrodas Apvienotajā Karalistē, t. sk. ja šī prece ir bijusi pakļauta nekomerciālai pārstrādei saskaņā ar 2. pantu pirms tās pārdošanas vai galīgās izmantošanas galapatērētājiem;

               (b)attiecībā uz precēm, kas Ziemeļīrijā ievestas tiešā pārvadājumā ne no Savienības, ne no citas Apvienotās Karalistes daļas,

               i)nodoklis, kas maksājams saskaņā ar Savienības kopējo muitas tarifu, ir vienāds ar vai mazāks par nodokli, kas maksājams saskaņā ar Apvienotās Karalistes muitas tarifu, vai

               ii)importētājam saskaņā ar šā lēmuma 5.–7. pantu ir atļauts ievest Ziemeļīrijā šo preci pārdošanai vai galīgai izmantošanai galapatērētājiem, kas atrodas Ziemeļīrijā (t. sk., ja šī prece ir bijusi pakļauta nekomerciālai pārstrādei saskaņā ar 2. pantu pirms tās pārdošanas vai galīgās izmantošanas galapatērētājiem), un starpība starp nodokli, kas maksājams saskaņā ar Savienības kopējo muitas tarifu, un nodokli, kas maksājams saskaņā ar Apvienotās Karalistes muitas tarifu, ir mazāka par 3 % no preces vērtības.

               2.Šā panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktu un 1. punkta b) apakšpunkta ii) punktu nepiemēro precēm, uz kurām attiecas Savienības pieņemtie tirdzniecības aizsardzības pasākumi.

               4. pants

               Piemērojamo nodokļu noteikšana

               3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta un 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta vajadzībām piemēro šādus noteikumus:

               (a)nodokli, kas saskaņā ar Savienības kopējo muitas tarifu maksājams par preci, nosaka saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti Savienības tiesību aktos muitas jomā;

               (b)nodokli, kas saskaņā ar Apvienotās Karalistes muitas tarifu maksājams par preci, nosaka saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti Apvienotās Karalistes tiesību aktos muitas jomā.

               5. pants

               Atļauja 3. pantā minētajos nolūkos

               1.Piemērojot 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktu un 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) punktu, pieteikumu atļaujai ievest preces Ziemeļīrijā tiešā pārvadājumā pārdošanai vai galīgai izmantošanai galapatērētājiem iesniedz Apvienotās Karalistes kompetentajai iestādei.

               2.Šā panta 1. punktā minētajā atļaujas pieteikumā iekļauj informāciju par pieteikuma iesniedzēja uzņēmējdarbību, par precēm, ko parasti ieved Ziemeļīrijā, kā arī to uzskaites, sistēmu un pārbaužu aprakstu, ko pieteikuma iesniedzējs ir ieviesis, lai nodrošinātu, ka preces, uz kurām attiecas atļauja, tiek pienācīgi deklarētas muitas vajadzībām un ka var sniegt pierādījumus, lai pamatotu 6. panta b) punktā minēto apņemšanos. Tirgotājs glabā pierādījumus, piemēram, rēķinus, par pēdējiem pieciem gadiem un pēc pieprasījuma iesniedz tos kompetentajām iestādēm. Pieteikumā iekļaujamo datu prasības ir sīki izklāstītas šā lēmuma pielikumā.

               3.Atļaujā jāiekļauj vismaz šāda informācija:

               (a)tās personas vārds un uzvārds vai nosaukums, kurai piešķirta atļauja (“atļaujas turētājs”);

               (b)vienots atsauces numurs, ko lēmumam piešķīris kompetentais muitas dienests (“atļaujas atsauces numurs”);

               (c)iestāde, kas piešķīrusi atļauju;

               (d)atļaujas spēkā stāšanās datums.

               4.Šajā pantā minētajiem pieteikumiem un atļaujām, t. sk. attiecībā uz uzraudzību, piemēro Savienības tiesību aktu muitas jomā noteikumus par lēmumiem, kas saistīti ar tiesību aktu muitas jomā piemērošanu.

               5.Gadījumos, kad Apvienotās Karalistes kompetentais muitas dienests konstatē tīšu atļaujas ļaunprātīgu izmantošanu vai šajā lēmumā izklāstīto atļaujas saņemšanas nosacījumu pārkāpumus, dienests aptur vai atsauc attiecīgo atļauju.

               6. pants

               Atļaujas piešķiršanas vispārējie nosacījumi

               Piemērojot 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktu un 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) punktu, atļauju var piešķirt pieteikuma iesniedzējiem, kas:

               (a)atbilst šādiem uzņēmējdarbības veikšanas vietas kritērijiem:

               i)tie veic uzņēmējdarbību Ziemeļīrijā vai tiem Ziemeļīrijā ir noteikta uzņēmējdarbības vieta,

               –kur pastāvīgi atrodas cilvēkresursi un tehniskie resursi un

               –no kurienes preces pārdod vai nodrošina galīgai izmantošanai galapatērētājiem, kā arī

               –Ziemeļīrijā ir pieejama muitas, tirdzniecības un transporta uzskaite un informācija vai tai var piekļūt, un

               ii)ja tie neveic uzņēmējdarbību Ziemeļīrijā, to ar muitu saistītās darbības tiek veiktas Apvienotajā Karalistē un tiem Ziemeļīrijā ir netiešs pārstāvis muitā;

               (b)apņemas ievest Ziemeļīrijā preces tikai pārdošanai vai galīgai izmantošanai galapatērētājiem, t. sk. ja šīs preces ir tikušas pakļautas nekomerciālai pārstrādei saskaņā ar 2. pantu pirms to pārdošanas vai galīgās izmantošanas galapatērētājiem; un attiecībā uz pārdošanu galapatērētājiem Ziemeļīrijā apņemas, ka pārdošana notiks vienā vai vairākos fiziskos tirdzniecības punktos Ziemeļīrijā, no kuriem tiks veikta fiziska tiešā pārdošana galapatērētājiem.

               7. pants

               Atļaujas piešķiršanas konkrētie nosacījumi

               1.Piemērojot 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktu un 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) punktu, atļauju ievest preces Ziemeļīrijā piešķir tikai pieteikuma iesniedzējiem, kas atbilst 6. pantā izklāstītajiem nosacījumiem un šādiem nosacījumiem:

               (a)pieteikuma iesniedzējs paziņo, ka preces, kas ievestas Ziemeļīrijā saskaņā ar 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktu vai 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) punktu deklarēs laišanai brīvā apgrozībā;

               (b)pieteikuma iesniedzējs nedrīkst būt nopietni vai atkārtoti pārkāpis tiesību aktus muitas jomā un nodokļu noteikumus un nedrīkst būt izdarījis smagus noziedzīgus nodarījumus, kas saistīti ar tā saimniecisko darbību;

               (c)attiecībā uz precēm, kuras jādeklarē kā tādas, kas nav pakļautas riskam, pieteikuma iesniedzējs pierāda, ka tam ir augsta līmeņa kontrole pār savu darbību un preču plūsmu, izmantojot komerciālo un attiecīgā gadījumā pārvadājumu uzskaites sistēmu, kas ļauj veikt atbilstīgas pārbaudes un sniegt pierādījumus, kuri apliecina, ka tiek pildīta 6. panta b) punktā minētā apņemšanās.

               2.Atļaujas piešķir tikai tad, ja muitas dienests uzskata, ka tas spēs veikt kontroli bez nesamērīgām administratīvām pūlēm, t. sk. pārbaudot pierādījumus, ka preces ir pārdotas vai nodotas galīgai izmantošanai galapatērētājiem.

               3.Laikposmā, kas beidzas divus mēnešus pēc šā lēmuma stāšanās spēkā, atļauju var piešķirt provizoriski, ja pieteikuma iesniedzējs ir iesniedzis pilnīgu pieteikumu, atbilst 1. punkta b) apakšpunkta prasībām un apliecina, ka atbilst pārējiem atļaujas piešķiršanas nosacījumiem. Pagaidu atļaujas derīguma termiņš ir četri mēneši, pēc kuru paiešanas tā saglabājas, ja tirgotājam ir piešķirta pastāvīga atļauja.

               8. pants

               Informācijas apmaiņa par Protokola 5. panta 1. un 2. punkta piemērošanu

               1.Neskarot Apvienotās Karalistes pienākumus saskaņā ar Protokola 5. panta 4. punktu, kas lasāms kopā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 638/2004(
                  1
               ) Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 471/2009(
                  2
               ), Apvienotā Karaliste katru mēnesi sniedz Savienībai informāciju par Protokola 5. panta 1. un 2. punkta un šā lēmuma piemērošanu. Šī informācija ietver apjomus un vērtību apkopotā veidā un pa sūtījumiem, kā arī transporta veidus, kas attiecas uz:

               (a)precēm, kas ievestas Ziemeļīrijā un par kurām saskaņā ar Protokola 5. panta 1. punkta pirmo daļu nebija maksājami muitas nodokļi;

               (b)precēm, kas ievestas Ziemeļīrijā un par kurām saskaņā ar Protokola 5. panta 1. punkta pirmo daļu bija maksājami Apvienotajā Karalistē piemērojamie muitas nodokļi; kā arī

               (c)precēm, kas ievestas Ziemeļīrijā, par kurām bija maksājami muitas nodokļi saskaņā ar Savienības kopējo muitas tarifu.

               2.Apvienotā Karaliste sniedz 1. punktā minēto informāciju tā mēneša 15. darbdienā, kas seko mēnesim, par kuru ir sniegta informācija.

               3.Informāciju sniedz, izmantojot elektroniskas datu apstrādes metodes.

               4.Pēc to Savienības pārstāvju pieprasījuma, kas minēti {iekļaut atsauci uz Apvienotās komitejas lēmumu par Savienības klātbūtni}, un vismaz divas reizes gadā Apvienotās Karalistes kompetentās iestādes šiem pārstāvjiem sniedz informāciju apkopotā veidā un par katru atļaujas veidlapu attiecībā uz atļaujām, kas piešķirtas saskaņā ar 5. –7. pantu, t. sk. informāciju par pieņemto un noraidīto pieteikumu un atsaukto atļauju skaitu.

               5.Iepriekš minētā regulārā informācijas nosūtīšana sākas pēc iespējas ātrāk un ne vēlāk kā 2021. gada 15. aprīlī. Pirmo reizi informāciju nosūta par laikposmu no 2021. gada 1. janvāra līdz tā mēneša beigām, kas ir pirms informācijas nosūtīšanas mēneša.

               9. pants

               Pārskatīšana un izbeigšana

               Ja kāda no Pusēm uzskata, ka notiek būtiskas novirzes tirdzniecības plūsmās, krāpšana vai citas nelikumīgas darbības, minētā Puse līdz 2023. gada 1. augustam informē otru Pusi Apvienotajā komitejā, un Puses dara visu iespējamo, lai rastu savstarpēji apmierinošu jautājuma risinājumu. Ja Puses nespēj rast savstarpēji apmierinošu risinājumu, šā lēmuma 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktu, 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) punktu un 5.–8. pantu pārtrauc piemērot no 2024. gada 1. augusta, ja vien Apvienotā komiteja līdz 2024. gada 1. aprīlim nenolemj turpināt to piemērošanu.

               Ja saskaņā ar pirmo daļu šā lēmuma 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktu, 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) punktu un 5.–8. pantu vairs nepiemēro, Apvienotā komiteja līdz 2024. gada 1. augustam groza šo lēmumu tā, lai, ņemot vērā īpašos apstākļus Ziemeļīrijā un pilnībā ievērojot Ziemeļīrijas vietu Apvienotās Karalistes muitas teritorijā, no 2024. gada 1. augusta piemērotu citus atbilstīgus noteikumus.

               10. pants

               Stāšanās spēkā

               Šis lēmums stājas spēkā 2021. gada 1. janvārī.

               [Vieta] …,

               Apvienotās komitejas vārdā –

               līdzpriekšsēdētāji

               Pielikums

               Pieteikums atļaujai ievest Ziemeļīrijā preces galapatērētājiem

               (Minēts lēmuma 5. pantā)

               Pieteikuma informācija

               1. Apliecinošie dokumenti

               Obligātie apliecinošie dokumenti un informācija, kas jāiesniedz visiem pieteikuma iesniedzējiem:

               Uzņēmuma dibināšanas dokuments /pastāvīgās darījumdarbības vietas apliecinājums

               2. Citi apliecinošie dokumenti un informācija, kas jāiesniedz pieteikuma iesniedzējam:

               Citi apliecinoši dokumenti vai informācija, ko uzskata par būtisku, lai pārbaudītu pieteikuma iesniedzēja atbilstību lēmuma 6. un 7. pantā minētajiem nosacījumiem.

               Sniedz informāciju par pieteikumam pievienotā apliecinošā dokumenta(-u) veidu un, attiecīgā gadījumā, identifikācijas numuru un/vai izdošanas datumu. Norāda arī pievienoto dokumentu kopējo skaitu.

               3. Datums un pieteikuma iesniedzēja paraksts

               Pieteikumus, kas iesniegti, izmantojot elektroniskas datu apstrādes metodes, apliecina persona, kas iesniedz pieteikumu.

               Datums, kurā pieteikuma iesniedzējs ir parakstījis pieteikumu vai citādi apstiprinājis tā autentiskumu.

               Ziņas par pieteikuma iesniedzēju

               4. Pieteikuma iesniedzējs

               Pieteikuma iesniedzējs ir persona, kas iesniedz muitas dienestiem pieteikumu lēmuma saņemšanai.

               Norāda attiecīgās personas vārdu, uzvārdu/nosaukumu un adresi.

               5. Pieteikuma iesniedzēja identifikācijas numurs

               Pieteikuma iesniedzējs ir persona, kas iesniedz muitas dienestiem pieteikumu lēmuma saņemšanai.

               Norāda attiecīgās personas uzņēmēju reģistrācijas un identifikācijas numuru (EORI numuru), kā paredzēts Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2015/2446(
                  3
               ) 1. panta 18. punktā.

               6. Pieteikuma iesniedzēja juridiskais statuss

               Dibināšanas dokumentā norādītais juridiskais statuss.

               7. PVN identifikācijas numurs(-i)

               Norāda PVN identifikācijas numuru, ja tāds ir piešķirts.

               8. Darījumdarbības veids

               Norādiet ziņas par pieteikuma iesniedzēja darījumdarbību. Īsi apraksta savu komercdarbību un norāda savu lomu piegādes ķēdē (piemēram, preču ražotājs, importētājs, mazumtirgotājs utt.). Norāda:

               - ievesto preču paredzēto izmantojumu, tostarp preču veida aprakstu un to, vai tās tiek jebkādā veidā pārstrādātas;

               - aplēses par gada laikā iesniedzamo muitas deklarāciju skaitu attiecīgo preču laišanai brīvā apgrozībā;

               - to uzskaites, sistēmu un pārbaužu veidu, kas ieviests, lai apliecinātu 6. panta b) punktā minēto apņemšanos.

               9. Gada apgrozījums

               Lēmuma 2. pantā minētajām vajadzībām norāda gada apgrozījumu par pēdējo pilno finanšu gadu. Ja uzņēmums ir nesen izveidots, sniedz tādus datus un informāciju, kas ļautu novērtēt paredzamo apgrozījumu, piemēram, jaunākos naudas plūsmas datus, bilanci un peļņas un zaudējumu prognozes, ko apstiprinājuši direktori/partneri/vienīgais īpašnieks.

               10. Par pieteikumu atbildīgā kontaktpersona

               Kontaktpersona ir atbildīga par kontaktu uzturēšanu ar muitu attiecībā uz pieteikumu.

               Norāda kontaktpersonas vārdu un uzvārdu un šādu informāciju: tālruņa numurs, e-pasta adrese (vēlams, funkcionālās pastkastes adrese).

               11. Par pieteikuma iesniedzēju uzņēmumu atbildīgā persona vai persona, kura kontrolē uzņēmuma vadību

               Lēmuma 7. panta b) punkta piemērošanas nolūkā norāda attiecīgās personas(-u) vārdu, uzvārdu(-us) un pilnīgu informāciju par attiecīgo personu(-ām) atbilstīgi pieteikuma iesniedzēja uzņēmuma juridiskajam statusam/formai, jo īpaši par uzņēmuma direktoru/vadītāju, valdes direktoriem un valdes locekļiem, ja tādi ir. Nepieciešamās ziņas ir šādas: pilns vārds, uzvārds un adrese, kā arī dzimšanas datums un nacionālais identifikācijas numurs.

               Datumi, laiki, laikposmi un vietas

               12. Izveides datums

               Norāda – ar skaitļiem – dienu, mēnesi un gadu, kad sāk veikt uzņēmējdarbību.

               13. Uzņēmuma adrese/ dzīvesvietas adrese

               Tās vietas pilna adrese, kurā persona veic uzņēmējdarbību/kurā atrodas tās dzīvesvieta, ieskaitot valsts vai teritorijas identifikatoru.

               14. Vieta, kur glabājas uzskaite

               Norāda tās(-o) atrašanās vietas(-u) pilnu adresi, kur glabājas pieteikuma iesniedzēja uzskaites dati vai kur tos paredzēts glabāt. Adresi var aizstāt UN/LOCODE kods, ja tas ļauj nepārprotami identificēt attiecīgo atrašanās vietu.

               15. Pārstrādes vai izmantošanas vieta(-as);

               Norāda tās(-o) vietas(-u) adresi(-es), kur preces tiks pārstrādātas (ja tas notiks) un pārdotas galapatērētājiem.

                     (1)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 638/2004 (2004. gada 31. marts) par Kopienas statistiku dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības jomā un par Padomes Regulas (EEK) Nr. 3330/91 atcelšanu (OV L 102, 7.4.2004., 1. lpp.).

                     (2)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 471/2009 (2009. gada 6. maijs) par Kopienas statistiku attiecībā uz ārējo tirdzniecību ar ārpuskopienas valstīm un par Padomes Regulas (EK) Nr. 1172/95 atcelšanu (OV L 152, 16.6.2009., 23. lpp.).

                     (3)

                        Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/2446 (2015. gada 28. jūlijs), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 952/2013 attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, kuri attiecas uz dažiem Savienības Muitas kodeksa noteikumiem (OV L 343, 28.12.2015., 1. lpp.).