               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 21.10.2016
            COM(2016) 668 final
            2016/0329(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai noslēgtu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveici, Norvēģijas Karalisti un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Šis priekšlikums tiek iesniegts saistībā ar reformu 2010. gada VPS izcelsmes noteikumos, kuri tika ieviesti ar Padomes 2010. gada 18. novembra Regulu (ES) Nr. 1063/2010, ar ko grozīja Regulu (EEK) Nr. 2454/93.

               Reforma ar nosacījumiem ietvēra Turciju izcelsmes kumulācijas sistēmā, kas līdz tam laikam tika piemērota starp Savienību, Šveici un Norvēģiju.

               Ar šo reformu ieviesa arī jaunu reģistrēto eksportētāju izcelsmes sertifikācijas sistēmu, kuras piemērošana ir atlikta līdz 2017. gada 1. janvārim.

               Pamatojoties uz iepriekš minētajiem elementiem, ir jāpārskata pašreizējais juridiskais instruments, ko piemēro izcelsmes kumulācijas sistēmai starp Savienību un Norvēģiju. Tas ir šā priekšlikuma mērķis.

               •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

                  Priekšlikums atbilst kopējai tirdzniecības politikai, it īpaši muitas, preču brīvas aprites un izcelsmes noteikumu jomā.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

                  Nepiemēro.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Līgums par Eiropas Savienības darbību, jo īpaši tā 218. panta 6. punkts;
                  Padomes 2000. gada 5. decembra Lēmums Nr. 2001/101/EK.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Priekšlikums ir saistīts ar kopējo tirdzniecības politiku, kas ir Savienības ekskluzīvā kompetencē.

               •Proporcionalitāte

               Šis priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu, jo tā ietekme stingri aprobežojas ar to, kas nepieciešams, lai arī uz Turciju attiecinātu kumulāciju, kas pastāv attiecībā uz Šveices un Norvēģijas izcelsmes produktiem.

               •Instrumenta izvēle

               Saskaņā ar 218. panta 6. punktu Līgumā par Eiropas Savienības darbību Padome pieņem lēmumu, ar kuru atļauj noslēgt nolīgumu pēc sarunu vadītāja priekšlikuma. Šis ir priekšlikums šādam lēmumam.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

                  Nepiemēro.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Apspriežoties ar ieinteresētajām personām, ir panākta pilnīga piekrišana visiem nolīguma elementiem.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Nepiemēro.

               •Ietekmes novērtējums

                  Atsaucoties uz pievienoto ceļvedi un labāka regulējuma pamatnostādnēm, ietekmes novērtējums netika veikts, jo priekšlikums attiecas uz izcelsmes kumulēšanu starp Savienību, Šveici, Norvēģiju un, iespējams, Turciju, uz sistēmu, kas pastāvēja jau agrāk un kas tagad ir pielāgota, lai atbilstu tehniskajām prasībām, kas izriet no REX sistēmas ieviešanas no 2017. gada 1. janvāra.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Nepiemēro.

               •Pamattiesības

                  Šim priekšlikumam nav ietekmes uz pamattiesību aizsardzību.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Nepiemēro.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Pasākumu regulāri novērtēs puses, kas uzturēs regulāru saziņu, kā arī rīkos apmācības un sanāksmes saistībā ar REX sistēmas īstenošanu.

               •Skaidrojošie dokumenti (direktīvām)

                  Nepiemēro.

               •Konkrēto priekšlikuma noteikumu detalizēts skaidrojums

               Iepriekšējais Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Kopienu un katru no EBTA valstīm, ar kuru saskaņā ar vispārējo preferenču sistēmu (Norvēģija un Šveice) piešķir tarifa preferences ar noteikumu, ka preces ar Norvēģijas vai Šveices izcelsmes saturu, tām nonākot Kopienas muitas teritorijā, pielīdzina precēm ar Kopienas izcelsmes saturu, kas apstiprināts Eiropas Kopienas vārdā (Padomes 2000. gada 5. decembra Lēmums), ir jāaizstāj ar jaunu nolīgumu, lai ņemtu vērā reformu VPS izcelsmes noteikumos, kas pieņemti ar 2010. gada 18. novembra Regulu Nr. 1063/2010. Saskaņā ar pilnvarām, ko Padome 2012. gada 8. martā piešķīra Komisijai, ar Norvēģiju tika risinātas un noslēgtas sarunas par šo jauno nolīgumu.

               2016/0329 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai noslēgtu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveici, Norvēģijas Karalisti un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunkta v) daļu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar Komisijas Deleģētās Regulas (ES) 2015/2446
                  1
                41. panta b) punktu Norvēģijā, Šveicē vai Turcijā iegūtus produktus, kuru sastāvā ir materiāli, kas nav tur iegūti pilnībā, uzskata par produktiem, kuru izcelsme ir saņēmējā valstī, ar nosacījumu, ka šie materiāli ir pietiekami apstrādāti vai pārstrādāti minētās Deleģētās Regulas 45. panta nozīmē (kumulācijas sistēma).

               (2)Saskaņā ar 54. pantu Komisijas Deleģētajā Regulā (ES) 2015/2446 kumulācijas sistēmu piemēro ar nosacījumu, ka Norvēģija pēc savstarpības principa piemēro tādu pašu režīmu produktiem, kuru izcelsme ir saņēmējās valstīs un kuru sastāvā ir materiāli, kuru izcelsme ir Savienībā.

               (3)Attiecībā uz Norvēģiju šī kumulatīvā sistēma sākotnēji tika ieviesta ar Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģiju. Minētā vēstuļu apmaiņa notika 2001. gada 29. janvārī pēc tam, kad Padome bija sniegusi piekrišanu ar Lēmumu 2001/101/EK
                  2
               .

               (4)Lai nodrošinātu, ka tiek piemērots izcelsmes jēdziens, kas atbilst Savienības vispārējo preferenču sistēmas ("VPS") izcelsmes noteikumiem, Norvēģija ir grozījusi savus VPS izcelsmes noteikumus. Tādēļ ir nepieciešams pārskatīt Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģiju.

               (5)Savienības, Norvēģijas un Šveices A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātu savstarpējās atzīšanas sistēma būtu jāturpina piemērot saskaņā ar pārskatīto vēstuļu apmaiņu un ar nosacījumiem būtu jāpiemēro Turcijai, lai atvieglotu tirdzniecību starp Savienību, Norvēģiju, Šveici un Turciju.

               (6)Turklāt Savienības VPS izcelsmes noteikumos paredzēts īstenot jaunu sistēmu, kas paredz, ka izcelsmes apliecinājumus izsniedz reģistrētie eksportētāji, un kas jāpiemēro no 2017. gada 1. janvāra. Vēstuļu apmaiņā jāveic grozījumi arī šajā jomā.

               (7)Lai ņemtu vērā minētās jaunās sistēmas piemērošanu un ar to saistītos noteikumus, Padome 2012. gada 8. martā pilnvaroja Komisiju vēstuļu apmaiņas veidā risināt sarunas par nolīgumu ar Norvēģiju attiecībā uz A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātu vai aizstājējpaziņojumu par izcelsmi savstarpēju atzīšanu un to, ka produktus ar Norvēģijas, Šveices vai Turcijas izcelsmes saturu, tiem nonākot Savienības muitas teritorijā, pielīdzina produktiem ar Savienības izcelsmes saturu.

               (8)Sarunas ar Norvēģiju risināja Komisija, un to rezultātā tika izstrādāts Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā.

               (9)Nolīgums būtu jāapstiprina Savienības vārdā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Savienībās vārdā tiek apstiprināts Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveici, Norvēģijas Karalisti un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros ("Nolīgums").

               Nolīguma vēstuļu apmaiņas veidā teksts ir pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Padomes priekšsēdētājs norīko personu, kas ir tiesīga Eiropas Savienības vārdā sniegt Nolīguma vēstuļu apmaiņas veidā 18. punktā paredzēto paziņojumu, lai paustu Eiropas Savienības piekrišanu uzņemties šā nolīguma saistības.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā 2017. gada 1. janvārī.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Komisijas 2015. gada 28. jūlija Deleģētā regula (ES) 2015/2446, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 952/2013 attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, kuri attiecas uz dažiem Savienības Muitas kodeksa noteikumiem (OV L 343, 29.12.2015., 1. lpp.).

                     (2)
                  Padomes Lēmums 2001/101/EK (2000. gada 5. decembris), ar ko apstiprina Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Kopienu un katru no EBTA valstīm, ar kuru saskaņā ar vispārējo preferenču sistēmu (Norvēģija un Šveice) piešķir tarifa preferences ar noteikumu, ka preces ar Norvēģijas vai Šveices izcelsmes saturu, tām nonākot Kopienas muitas teritorijā, pielīdzina precēm ar Kopienas izcelsmes saturu (savstarpējs līgums) (OV L 38, 8.2.2001., 24. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 21.10.2016
            COM(2016) 668 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            priekšlikums PADOMES LĒMUMAM
            par to, lai noslēgtu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveici, Norvēģijas Karalisti un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros

               Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveici, Norvēģijas Karalisti un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros

               A. Savienības vēstule

                     …, …

                     [Vieta un datums]

               Godātais kungs!

               1. Eiropas Savienība (“Savienība”) un Norvēģijas Karaliste (“Norvēģija”) kā šā nolīguma puses atzīst, ka vispārējās preferenču sistēmas (“VPS”) nolūkos abas puses piemēro līdzīgus izcelsmes noteikumus ar šādiem vispārējiem principiem:

               (a)noteiktas izcelsmes produkta jēdziena definēšana, pamatojoties uz tiem pašiem kritērijiem;

               (b)noteikumi attiecībā uz reģionālu kumulatīvu izcelsmi,

               (c)noteikumi attiecībā uz kumulācijas piemērošanu materiāliem, kuru izcelsme saskaņā ar to VPS izcelsmes noteikumiem ir Savienībā, Šveicē, Norvēģijā vai Turcijā;

               (d)noteikumi attiecībā uz nenoteiktas izcelsmes materiālu vispārēju pielaidi;

               (e)noteikumi attiecībā uz no saņēmējvalsts saņemtu produktu nemainīšanu;

               (f)noteikumi attiecībā uz izcelsmes aizstājējapliecinājumu izdošanu vai sagatavošanu;

               (g)administratīvas sadarbības nepieciešamība ar kompetentām iestādēm saņēmējvalstīs saistībā ar izcelsmes apliecinājumiem.

               2. Eiropas Savienība un Norvēģija atzīst, ka materiāli, kuru izcelsme attiecīgo VPS izcelsmes noteikumu nozīmē ir Eiropas Savienībā, Šveicē, Norvēģijā vai Turcijā, iegūst jebkuras puses VPS saņēmējvalsts izcelsmi, ja tie minētajā saņēmējvalstī tiek apstrādāti vai pārstrādāti veidā, kas pārsniedz tādu apstrādi vai pārstrādi, kuru uzskata par nepietiekamu, lai produktam piešķirtu noteiktas izcelsmes statusu. Šis apakšpunkts attiecas uz materiāliem, kuru izcelsme ir Šveicē un Turcijā un uz kuriem attiecas nosacījumi, kas noteikti attiecīgi 15. un 16. punktā.

               Savienības dalībvalstu un Norvēģijas muitas dienesti nodrošina viens otram nepieciešamo administratīvo sadarbību, īpaši lai vēlāk pārbaudītu izcelsmes apliecinājumus attiecībā uz iepriekšējā daļā minētajiem materiāliem. Ir piemērojami noteikumi par administratīvo sadarbību, kas paredzēti 1973. gada 14. maija Nolīguma starp Eiropas Ekonomikas Kopienu un Norvēģijas Karalisti 3. protokolā.

               Šā punkta noteikumus nepiemēro produktiem, kuri minēti 1.–24. nodaļā preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētajā sistēmā, ko pieņēmusi Organizācija, kura izveidota ar Briselē 1950. gada 15. decembrī parakstīto Muitas sadarbības padomes izveides konvenciju, (“harmonizētā sistēma”).

               3. Eiropas Savienība un Norvēģija apņemas akceptēt izcelsmes aizstājējapliecinājumus A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātu formā (“aizstājējsertifikāti”), ko izdevuši otras puses muitas dienesti, un aizstājējpaziņojumus par izcelsmi, ko sagatavojuši otras puses pārsūtītāji, kuri reģistrēti šim nolūkam.

               Katra puse saskaņā ar saviem tiesību aktiem var izvērtēt, vai piešķirt preferenciālu režīmu produktiem, uz ko attiecas izcelsmes aizstājējapliecinājumi.

               4. Pirms izcelsmes aizstājējapliecinājuma izdošanas vai sagatavošanas katra puse nodrošina, ka tiek ievēroti šādi nosacījumi:

               (a)izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izsniegt vai sagatavot tikai tad, ja sākotnējie izcelsmes apliecinājumi ir izdoti vai sagatavoti saskaņā ar Savienībā vai Norvēģijā spēkā esošajiem tiesību aktiem;

               (b)izcelsmes apliecinājumu vai izcelsmes aizstājējapliecinājumu var aizstāt ar vienu vai vairākiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem, lai no vienas puses otrai pusei nosūtītu visus vai daļu no produktiem, kas norādīti sākotnējā izcelsmes apliecinājumā, tikai tad, ja produkti nav laisti brīvā apgrozībā kādā no pusēm;

               (c)produkti ir palikuši muitas uzraudzībā pārsūtītājas puses teritorijā un nedrīkst būt nekādā veidā mainīti vai pārveidoti, vai pakļauti kādām darbībām, izņemot darbības, ko veic, lai saglabātu tos esošajā stāvoklī (“nemainīšanas princips”);

               (a)ja produkti ir ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu saskaņā ar atkāpi no izcelsmes noteikumiem, ko piešķir viena no pusēm, izcelsmes aizstājējapliecinājumus neizdod vai nesagatavo, ja produkti ir pārsūtīti otrai pusei;

               (b)ja produkti, kas pārsūtāmi uz otras puses teritoriju, ir ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu, izmantojot reģionālo kumulāciju, izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izdot muitas dienesti vai sagatavot pārsūtītāji;

               (c)ja pārsūtītāja puse produktiem, kas pārsūtāmi uz otras puses teritoriju, nav noteikusi preferenciālu režīmu, izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izdot muitas dienesti vai sagatavot pārsūtītāji.

               5. 4. punkta c) apakšpunkta nolūkos piemēro šādus nosacījumus.

               Ja pastāv pamatotas šaubas attiecībā uz atbilstību nemainīšanas principam, galamērķa puses muitas dienesti var pieprasīt, lai deklarants iesniedz pierādījumus par atbilstību minētajam principam, ko var izdarīt ar dažādiem līdzekļiem.

               Pēc pārsūtītāja lūguma pārsūtītājas puses muitas dienesti apliecina, ka produkti ir bijuši muitas uzraudzībā, kamēr tie atrodas attiecīgās puses teritorijā, un ka, kamēr produkti ir uzglabāti attiecīgās puses teritorijā, muitas dienesti nav piešķīruši atļauju produktus nekādā veidā mainīt vai pārveidot, vai pakļauti kādām darbībām, izņemot darbības, ko veic, lai saglabātu tos esošajā stāvoklī.

               Ja aizstājējapliecinājums ir aizstājējsertifikāts, galamērķa puses muitas dienesti nedrīkst pieprasīt sertifikātu, kas apliecina manipulācijas neveikšanu, kamēr minētie produkti atradās otras puses teritorijā.

               6. Katra puse nodrošina, ka

               a)
                     ja izcelsmes aizstājējapliecinājumi atbilst sākotnējiem izcelsmes apliecinājumiem, ko izdevusi vai sagatavojusi kāda Savienības un Norvēģijas VPS saņēmējvalsts, Savienības dalībvalstu un Norvēģijas muitas dienesti viens otram nodrošina pienācīgu administratīvo sadarbību, lai turpmāk pārbaudītu minētos izcelsmes aizstājējapliecinājumus. Pēc galamērķa puses pieprasījuma pārsūtītājas puses muitas dienesti uzsāk un uzrauga attiecīgo sākotnējo izcelsmes apliecinājumu turpmākas pārbaudes procedūru;

               b)
                     ja izcelsmes aizstājējapliecinājumi atbilst sākotnējiem izcelsmes apliecinājumiem, kas izdoti vai sagatavoti kādā valstī, kura saņem VPS tikai no galamērķa puses, šī puse sadarbībā ar saņēmējvalsti veic sākotnējo izcelsmes apliecinājumu turpmākas pārbaudes procedūru. Pārsūtītājas puses muitas dienesti turpmākas pārbaudes procedūras veikšanai iesniedz galamērķa puses muitas dienestiem sākotnējos izcelsmes apliecinājumus, kas atbilst pārbaudāmajiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem vai, attiecīgā gadījumā, sākotnējo izcelsmes apliecinājumu kopijas, kas atbilst pārbaudāmajiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem.

               7. Katra puse nodrošina, ka

               (a)aizstājējsertifikāta augšējā labajā ailē norāda tās pārsūtītājas valsts nosaukumu, kurā tas ir izdots;

               (b)4. ailē ir jābūt vārdiem "replacement certificate" vai "certificat de remplacement", kā arī izcelsmes sertifikāta A veidlapas sākotnējās izdošanas datumam un kārtas numuram;

               (c)pārsūtītāja vārdu/nosaukumu norāda 1. ailē;

               (d)galīgā saņēmēja vārdu/nosaukumu var norādīt 2. ailē;

               (e)visus datus par pārsūtītiem produktiem, kas norādīti sākotnējā sertifikātā, pārceļ uz 3.–9. aili;

               (f)norādes uz pārsūtītāja rēķinu var sniegt 10. ailē;

               (g)muitas dienests, kas ir izdevis aizstājējsertifikātu, vizē 11. aili. Dienests ir atbildīgs tikai par aizstājējsertifikāta izdošanu. 12. ailē norāda datus par izcelsmes valsti un galamērķa valsti, kas bija norādīti sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā. Pārsūtītājs paraksta izcelsmes sertifikātu 12. ailē. Pārsūtītājs, kas labticīgi parakstās 12. ailē, nav atbildīgs par sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā iekļauto datu precizitāti;

               (h)muitas dienests, kuram pieprasīta aizstājējsertifikāta izdošana, sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā norāda nosūtīto produktu svaru, numurus un veidu, kā arī attiecīgā aizstājējsertifikāta vai sertifikātu kārtas numurus. attiecīgais muitas dienests vismaz trīs gadus glabā aizstājējsertifikāta pieprasījumu, kā arī sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapu.

               (i)Izcelsmes aizstājējsertifikātu sagatavo angļu vai franču valodā.

               8. Katra puse nodrošina, ka

               (a)pārsūtītājs aizstājējpaziņojumā par izcelsmi norāda:

               (1)visas tās ziņas par pārsūtītajiem produktiem, kas bija norādītas sākotnējā izcelsmes apliecinājumā;

               (2)datumu, kad sagatavots sākotnējais izcelsmes apliecinājums;

               (3)sākotnējā izcelsmes apliecinājumā iekļautās ziņas, tostarp attiecīgā gadījumā informāciju par kumulāciju, kas piemērota precēm, uz kurām attiecas paziņojums par izcelsmi;

               (4)vārdu/nosaukumu, adresi un savu reģistrētā eksportētāja numuru;

               (5)saņēmēja vārdu/nosaukumu un pilnu adresi Savienībā vai Norvēģijā;

               (6)datumu un vietu, kur sagatavots paziņojums par izcelsmi vai izdots izcelsmes sertifikāts;

               (b)katrā aizstājējpaziņojumā par izcelsmi izdara atzīmi “Replacement statement” vai “Attestation de remplacement”;

               (c)neatkarīgi no sākotnējā sūtījumā iekļauto noteiktas izcelsmes produktu vērtības aizstājējpaziņojumus par izcelsmi sagatavo pārsūtītāji, kuri reģistrēti elektroniskajā izcelsmes pašsertifikācijas sistēmā, ko īsteno eksportētāji un ko sauc par reģistrēto eksportētāju (REX) sistēmu;

               (d)ja izcelsmes apliecinājums tiek aizstāts ar citu, pārsūtītājs sākotnējā izcelsmes apliecinājumā norāda:

               (1)datumu, kad sagatavots aizstājējpaziņojums (-i) par izcelsmi, un to preču daudzumu, uz kurām attiecas aizstājējpaziņojums (-i) par izcelsmi;

               (2)pārsūtītāja vārdu/nosaukumu un adresi;

               (3)saņēmēja vai saņēmēju vārdu/nosaukumu un pilnu adresi Savienībā vai Norvēģijā;

               (e)sākotnējā paziņojumā par izcelsmi ir atzīme “Replaced” vai “Remplacé”;

               (f)izcelsmes apliecinājums ir derīgs divpadsmit mēnešus no tā sagatavošanas datuma.

               (g)Aizstājējpaziņojumus par izcelsmi sagatavo angļu vai franču valodā.

               9. Pārsūtītājs glabā sākotnējos izcelsmes apliecinājumus un izcelsmes aizstājējapliecinājumu kopijas vismaz trīs gadus pēc tā kalendāra gada beigām, kurā izcelsmes aizstājējapliecinājumi tika izdoti vai sagatavoti.

               10. Puses vienojas dalīt REX sistēmas izmaksas saskaņā ar sadarbības kārtību, ko nosaka nosaka pušu kompetentās iestādes.

               11. Visas domstarpības starp pusēm, kas rodas, interpretējot vai piemērojot šo nolīgumu, risina tikai pušu divpusējās sarunas. Ja minētās domstarpības var ietekmēt Šveices un/vai Turcijas intereses, ar tām apspriežas.

               12. Puses ar savstarpēju rakstveida piekrišanu jebkurā laikā var grozīt nolīgumu. Ja to lūdz viena no pusēm, abas puses apspriežas par iespējamiem šā nolīguma grozījumiem. Ja minētie grozījumi var ietekmēt Šveices un/vai Turcijas intereses, ar tām apspriežas. Šādi grozījumi stājas spēkā dienā, par kuru savstarpēji vienojas, pēc tam, kad abas puses ir paziņojušas viena otrai, ka ir izpildītas to attiecīgās iekšējās prasības.

               13. Ja pastāv nopietnas bažas par pienācīgu šā nolīguma darbību, jebkura puse var pārtraukt tā piemērošanu ar nosacījumu, ka otra puse par to ir rakstiski informēta trīs mēnešus iepriekš.

               14. Jebkura no pusēm var izbeigt šā nolīguma darbību ar nosacījumu, ka otra puse par to ir rakstiski informēta trīs mēnešus iepriekš.

               15. 2. punkta pirmo daļu piemēro attiecībā uz materiāliem, kuru izcelsme ir Šveicē, tikai tad, ja puses ir noslēgušas līdzīgu nolīgumu ar Šveici un ir paziņojušas viena otrai par šā nosacījuma izpildi.

               16. 2. punkta pirmo daļu piemēro attiecībā uz materiāliem, kuru izcelsme ir Turcijā
                  1
               , tikai tad, ja puses ir noslēgušas līdzīgu nolīgumu ar Turciju un ir paziņojušas viena otrai par šā nosacījuma izpildi.

               17. No dienas, kad stājas spēkā nolīgums starp Norvēģiju un Turciju saskaņā ar šā nolīguma 2. punkta pirmo daļu, un ievērojot savstarpības principu ar Turciju, katra puse var noteikt, ka pušu teritorijā var izdot vai sastādīt izcelsmes aizstājējapliecinājumus produktiem, kas sastāv no materiāliem, kuru izcelsme ir Turcijā un kuri saskaņā ar divpusējo kumulāciju pārstrādāti VPS saņēmējvalstīs.

               18. Šis nolīgums stājas spēkā dienā, par kuru savstarpēji vienojas, pēc tam, kad Savienība un Norvēģija ir paziņojušas viena otrai par to, ka ir pabeigtas vajadzīgās iekšējās pieņemšanas procedūras. No šā datuma tas aizstāj Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā, kas parakstīts 2000. gada 14. decembrī
                  2
               .

               Būšu pateicīgs, ja apstiprināsiet, ka Jūsu valdība piekrīt iepriekš teiktajam.

               Ja Jūsu valdība piekrīt visam iepriekš minētajam, man ir tas gods ierosināt, ka šī vēstule un Jūsu apstiprinoša atbilde kopā veido Eiropas Savienības un Norvēģijas Karalistes nolīgumu.

               Lūdzu, pieņemiet manus visdziļākās cieņas apliecinājumus.

               Eiropas Savienības vārdā –

               B. Norvēģijas vēstule

               Godātais kungs!

               Man ir tas gods apstiprināt, ka saņemta Jūsu vēstule, kuras teksts ir šāds.

               1. Savienība un Norvēģija kā šā nolīguma puses atzīst, ka vispārējās preferenču sistēmas (“VPS”) nolūkos abas puses piemēro līdzīgus izcelsmes noteikumus ar šādiem vispārējiem principiem:

               (a)noteiktas izcelsmes produkta jēdziena definēšana, pamatojoties uz tiem pašiem kritērijiem;

               (b)noteikumi attiecībā uz reģionālu kumulatīvu izcelsmi,

               (c)noteikumi attiecībā uz kumulācijas piemērošanu materiāliem, kuru izcelsme saskaņā ar to VPS izcelsmes noteikumiem ir Savienībā, Šveicē, Norvēģijā vai Turcijā;

               (d)noteikumi attiecībā uz nenoteiktas izcelsmes materiālu vispārēju pielaidi;

               (e)noteikumi attiecībā uz no saņēmējvalsts saņemtu produktu nemainīšanu;

               (f)noteikumi attiecībā uz izcelsmes aizstājējapliecinājumu izdošanu vai sagatavošanu;

               (g)administratīvas sadarbības nepieciešamība ar kompetentām iestādēm saņēmējvalstīs saistībā ar izcelsmes apliecinājumiem.

               2. Eiropas Savienība un Norvēģija atzīst, ka materiāli, kuru izcelsme attiecīgo VPS izcelsmes noteikumu nozīmē ir Eiropas Savienībā, Šveicē, Norvēģijā vai Turcijā, iegūst jebkuras puses VPS saņēmējvalsts izcelsmi, ja tie minētajā saņēmējvalstī tiek apstrādāti vai pārstrādāti veidā, kas pārsniedz tādu apstrādi vai pārstrādi, kuru uzskata par nepietiekamu, lai produktam piešķirtu noteiktas izcelsmes statusu. Šis apakšpunkts attiecas uz materiāliem, kuru izcelsme ir Šveicē un Turcijā un uz kuriem attiecas nosacījumi, kas noteikti attiecīgi 15. un 16. punktā.

               Savienības dalībvalstu un Norvēģijas muitas dienesti nodrošina viens otram nepieciešamo administratīvo sadarbību, īpaši lai vēlāk pārbaudītu izcelsmes apliecinājumus attiecībā uz iepriekšējā daļā minētajiem materiāliem. Ir piemērojami noteikumi par administratīvo sadarbību, kas paredzēti 1973. gada 14. maija Nolīguma starp Eiropas Ekonomikas Kopienu un Norvēģijas Karalisti 3. protokolā.

               Šā punkta noteikumus nepiemēro produktiem, kuri minēti 1.–24. nodaļā preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētajā sistēmā, ko pieņēmusi Organizācija, kura izveidota ar Briselē 1950. gada 15. decembrī parakstīto Muitas sadarbības padomes izveides konvenciju, (“harmonizētā sistēma”).

               3. Eiropas Savienība un Norvēģija apņemas akceptēt izcelsmes aizstājējapliecinājumus A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātu formā (“aizstājējsertifikāti”), ko izdevuši otras puses muitas dienesti, un aizstājējpaziņojumus par izcelsmi, ko sagatavojuši otras puses pārsūtītāji, kuri reģistrēti šim nolūkam.

               Katra puse saskaņā ar saviem tiesību aktiem var izvērtēt, vai piešķirt preferenciālu režīmu produktiem, uz ko attiecas izcelsmes aizstājējapliecinājumi.

               4. Pirms izcelsmes aizstājējapliecinājuma izdošanas vai sagatavošanas katra puse nodrošina, ka tiek ievēroti šādi nosacījumi:

               (a)izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izsniegt vai sagatavot tikai tad, ja sākotnējie izcelsmes apliecinājumi ir izdoti vai sagatavoti saskaņā ar Savienībā vai Norvēģijā spēkā esošajiem tiesību aktiem;

               (b)izcelsmes apliecinājumu vai izcelsmes aizstājējapliecinājumu var aizstāt ar vienu vai vairākiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem, lai no vienas puses otrai pusei nosūtītu visus vai daļu no produktiem, kas norādīti sākotnējā izcelsmes apliecinājumā, tikai tad, ja produkti nav laisti brīvā apgrozībā kādā no pusēm;

               (c)produkti ir palikuši muitas uzraudzībā pārsūtītājas puses teritorijā un nedrīkst būt nekādā veidā mainīti vai pārveidoti, vai pakļauti kādām darbībām, izņemot darbības, ko veic, lai saglabātu tos esošajā stāvoklī (“nemainīšanas princips”);

               (a)ja produkti ir ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu saskaņā ar atkāpi no izcelsmes noteikumiem, ko piešķir viena no pusēm, izcelsmes aizstājējapliecinājumus neizdod vai nesagatavo, ja produkti ir pārsūtīti otrai pusei;

               (b)ja produkti, kas pārsūtāmi uz otras puses teritoriju, ir ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu, izmantojot reģionālo kumulāciju, izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izdot muitas dienesti vai sagatavot pārsūtītāji;

               (c)ja pārsūtītāja puse produktiem, kas pārsūtāmi uz otras puses teritoriju, nav noteikusi preferenciālu režīmu, izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izdot muitas dienesti vai sagatavot pārsūtītāji.

               5. 4. punkta c) apakšpunkta nolūkos piemēro šādus nosacījumus.

               Ja pastāv pamatotas šaubas attiecībā uz atbilstību nemainīšanas principam, galamērķa puses muitas dienesti var pieprasīt, lai deklarants iesniedz pierādījumus par atbilstību minētajam principam, ko var izdarīt ar dažādiem līdzekļiem.

               Pēc pārsūtītāja lūguma pārsūtītājas puses muitas dienesti apliecina, ka produkti ir bijuši muitas uzraudzībā, kamēr tie atrodas attiecīgās puses teritorijā, un ka, kamēr produkti ir uzglabāti attiecīgās puses teritorijā, muitas dienesti nav piešķīruši atļauju produktus nekādā veidā mainīt vai pārveidot, vai pakļauti kādām darbībām, izņemot darbības, ko veic, lai saglabātu tos esošajā stāvoklī.

               Ja aizstājējapliecinājums ir aizstājējsertifikāts, galamērķa puses muitas dienesti nedrīkst pieprasīt sertifikātu, kas apliecina manipulācijas neveikšanu, kamēr minētie produkti atradās otras puses teritorijā.

               6. Katra puse nodrošina, ka

               a)
                     ja izcelsmes aizstājējapliecinājumi atbilst sākotnējiem izcelsmes apliecinājumiem, ko izdevusi vai sagatavojusi kāda Savienības un Norvēģijas VPS saņēmējvalsts, Savienības dalībvalstu un Norvēģijas muitas dienesti viens otram nodrošina pienācīgu administratīvo sadarbību, lai turpmāk pārbaudītu minētos izcelsmes aizstājējapliecinājumus. Pēc galamērķa puses pieprasījuma pārsūtītājas puses muitas dienesti uzsāk un uzrauga attiecīgo sākotnējo izcelsmes apliecinājumu turpmākas pārbaudes procedūru;

               b)
                     ja izcelsmes aizstājējapliecinājumi atbilst sākotnējiem izcelsmes apliecinājumiem, kas izdoti vai sagatavoti kādā valstī, kura saņem VPS tikai no galamērķa puses, šī puse sadarbībā ar saņēmējvalsti veic sākotnējo izcelsmes apliecinājumu turpmākas pārbaudes procedūru. Pārsūtītājas puses muitas dienesti turpmākas pārbaudes procedūras veikšanai iesniedz galamērķa puses muitas dienestiem sākotnējos izcelsmes apliecinājumus, kas atbilst pārbaudāmajiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem vai, attiecīgā gadījumā, sākotnējo izcelsmes apliecinājumu kopijas, kas atbilst pārbaudāmajiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem.

               7. Katra puse nodrošina, ka

               (a)aizstājējsertifikāta augšējā labajā ailē norāda tās pārsūtītājas valsts nosaukumu, kurā tas ir izdots;

               (b)4. ailē ir jābūt vārdiem "replacement certificate" vai "certificat de remplacement", kā arī izcelsmes sertifikāta A veidlapas sākotnējās izdošanas datumam un kārtas numuram;

               (c)pārsūtītāja vārdu/nosaukumu norāda 1. ailē;

               (d)galīgā saņēmēja vārdu/nosaukumu var norādīt 2. ailē;

               (e)visus datus par pārsūtītiem produktiem, kas norādīti sākotnējā sertifikātā, pārceļ uz 3.–9. aili;

               (f)norādes uz pārsūtītāja rēķinu var sniegt 10. ailē;

               (g)muitas dienests, kas ir izdevis aizstājējsertifikātu, vizē 11. aili. Dienests ir atbildīgs tikai par aizstājējsertifikāta izdošanu. 12. ailē norāda datus par izcelsmes valsti un galamērķa valsti, kas bija norādīti sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā. Pārsūtītājs paraksta izcelsmes sertifikātu 12. ailē. Pārsūtītājs, kas labticīgi parakstās 12. ailē, nav atbildīgs par sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā iekļauto datu precizitāti;

               (h)muitas dienests, kuram pieprasīta aizstājējsertifikāta izdošana, sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā norāda nosūtīto produktu svaru, numurus un veidu, kā arī attiecīgā aizstājējsertifikāta vai sertifikātu kārtas numurus. attiecīgais muitas dienests vismaz trīs gadus glabā aizstājējsertifikāta pieprasījumu, kā arī sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapu.

               (i)Izcelsmes aizstājējsertifikātu sagatavo angļu vai franču valodā.

               8. Katra puse nodrošina, ka

               (a)pārsūtītājs aizstājējpaziņojumā par izcelsmi norāda:

               (1)visas tās ziņas par pārsūtītajiem produktiem, kas bija norādītas sākotnējā izcelsmes apliecinājumā;

               (2)datumu, kad sagatavots sākotnējais izcelsmes apliecinājums;

               (3)sākotnējā izcelsmes apliecinājumā iekļautās ziņas, tostarp attiecīgā gadījumā informāciju par kumulāciju, kas piemērota precēm, uz kurām attiecas paziņojums par izcelsmi;

               (4)vārdu/nosaukumu, adresi un savu reģistrētā eksportētāja numuru;

               (5)saņēmēja vārdu/nosaukumu un pilnu adresi Savienībā vai Norvēģijā;

               (6)datumu un vietu, kur sagatavots paziņojums par izcelsmi vai izdots izcelsmes sertifikāts;

               (b)katrā aizstājējpaziņojumā par izcelsmi izdara atzīmi “Replacement statement” vai “Attestation de remplacement”;

               (c)neatkarīgi no sākotnējā sūtījumā iekļauto noteiktas izcelsmes produktu vērtības aizstājējpaziņojumus par izcelsmi sagatavo pārsūtītāji, kuri reģistrēti elektroniskajā izcelsmes pašsertifikācijas sistēmā, ko īsteno eksportētāji un ko sauc par reģistrēto eksportētāju (REX) sistēmu;

               (d)ja izcelsmes apliecinājums tiek aizstāts ar citu, pārsūtītājs sākotnējā izcelsmes apliecinājumā norāda:

               (1)datumu, kad sagatavots aizstājējpaziņojums (-i) par izcelsmi, un to preču daudzumu, uz kurām attiecas aizstājējpaziņojums (-i) par izcelsmi;

               (2)pārsūtītāja vārdu/nosaukumu un adresi;

               (3)saņēmēja vai saņēmēju vārdu/nosaukumu un pilnu adresi Savienībā vai Norvēģijā;

               (e)sākotnējā paziņojumā par izcelsmi ir atzīme “Replaced” vai “Remplacé”;

               (f)izcelsmes apliecinājums ir derīgs divpadsmit mēnešus no tā sagatavošanas datuma.

               (g)Aizstājējpaziņojumus par izcelsmi sagatavo angļu vai franču valodā.

               9. Pārsūtītājs glabā sākotnējos izcelsmes apliecinājumus un izcelsmes aizstājējapliecinājumu kopijas vismaz trīs gadus pēc tā kalendāra gada beigām, kurā izcelsmes aizstājējapliecinājumi tika izdoti vai sagatavoti.

               10. Puses vienojas dalīt REX sistēmas izmaksas saskaņā ar sadarbības kārtību, ko nosaka nosaka pušu kompetentās iestādes.

               11. Visas domstarpības starp pusēm, kas rodas, interpretējot vai piemērojot šo nolīgumu, risina tikai pušu divpusējās sarunas. Ja minētās domstarpības var ietekmēt Šveices un/vai Turcijas intereses, ar tām apspriežas.

               12. Puses ar savstarpēju rakstveida piekrišanu jebkurā laikā var grozīt nolīgumu. Ja to lūdz viena no pusēm, abas puses apspriežas par iespējamiem šā nolīguma grozījumiem. Ja minētie grozījumi var ietekmēt Šveices un/vai Turcijas intereses, ar tām apspriežas. Šādi grozījumi stājas spēkā dienā, par kuru savstarpēji vienojas, pēc tam, kad abas puses ir paziņojušas viena otrai, ka ir izpildītas to attiecīgās iekšējās prasības.

               13. Ja pastāv nopietnas bažas par pienācīgu šā nolīguma darbību, jebkura puse var pārtraukt tā piemērošanu ar nosacījumu, ka otra puse par to ir rakstiski informēta trīs mēnešus iepriekš.

               14. Jebkura no pusēm var izbeigt šā nolīguma darbību ar nosacījumu, ka otra puse par to ir rakstiski informēta trīs mēnešus iepriekš.

               15. 2. punkta pirmo daļu piemēro attiecībā uz materiāliem, kuru izcelsme ir Šveicē, tikai tad, ja puses ir noslēgušas līdzīgu nolīgumu ar Šveici un ir paziņojušas viena otrai par šā nosacījuma izpildi.

               16. 2. punkta pirmo daļu piemēro attiecībā uz materiāliem, kuru izcelsme ir Turcijā
                  3
               , tikai tad, ja puses ir noslēgušas līdzīgu nolīgumu ar Turciju un ir paziņojušas viena otrai par šā nosacījuma izpildi.

               17. No dienas, kad stājas spēkā nolīgums starp Norvēģiju un Turciju saskaņā ar šā nolīguma 2. punkta pirmo daļu, un ievērojot savstarpības principu ar Turciju, katra puse var noteikt, ka pušu teritorijā var izdot vai sastādīt izcelsmes aizstājējapliecinājumus produktiem, kas sastāv no materiāliem, kuru izcelsme ir Turcijā un kuri saskaņā ar divpusējo kumulāciju pārstrādāti VPS saņēmējvalstīs.

               18. Šis nolīgums stājas spēkā dienā, par kuru savstarpēji vienojas, pēc tam, kad Savienība un Norvēģija ir paziņojušas viena otrai par to, ka ir pabeigtas vajadzīgās iekšējās pieņemšanas procedūras. No šā datuma tas aizstāj Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā, kas parakstīts 2000. gada 14. decembrī
                  4
               .

               Man ir tas gods apstiprināt valdības piekrišanu iepriekš minētajam.

                     (1)
                  Savienība ir izpildījusi šo nosacījumu, publicējot Komisijas paziņojumu saskaņā ar 85. pantu Regulā (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka Kopienas Muitas kodeksa izveides īstenošanas noteikumus, un attiecinot arī uz Turciju divpusējās kumulācijas sistēmu, kura ieviesta ar minēto pantu; OV C134, 15.4.2016., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 38, 8.2.2001., 24. lpp.

                     (3)
                  Savienība ir izpildījusi šo nosacījumu, publicējot Komisijas paziņojumu saskaņā ar 85. pantu Regulā (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka Kopienas Muitas kodeksa izveides īstenošanas noteikumus, un attiecinot arī uz Turciju divpusējās kumulācijas sistēmu, kura ieviesta ar minēto pantu; OV C134, 15.4.2016., 1. lpp.

                     (4)
                  OV L 38, 8.2.2001., 24. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 12.10.2016
            COM(2016) 620 final
            2016/0300(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par Savienības nostāju, kas ieņemama Eiropas Savienības un Šveices GNSS komitejā, kura izveidota ar Sadarbības nolīgumu Eiropas satelītu navigācijas programmu jomā starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Pievienotais priekšlikums ir tiesību akts, ar ko apstiprina Savienības nostāju, kas ieņemama Eiropas Savienības un Šveices GNSS komitejā ("apvienotā komiteja"), kura izveidota ar Sadarbības nolīgumu Eiropas satelītu navigācijas programmu jomā starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses ("nolīgums").

               Padome 2013. gada 23. septembrī pieņēma lēmumu par nolīguma parakstīšanu Eiropas Savienības vārdā un dažu nolīguma noteikumu provizorisku piemērošanu.

               Nolīgums tika parakstīts 2013. gada 18. decembrī Briselē līdztekus Eiropas Savienības Padomes sanāksmei. Saskaņā ar nolīguma 27. panta 2. punktu to provizoriski piemēro no 2014. gada 1. janvāra.

               Šveice nolīgumu ratificēja 2015. gada 7. jūlijā, savukārt ratifikācija ES līmenī vēl turpinās.

               Ar nolīgumu ir izveidota Eiropas Savienības un Šveices GNSS komiteja, kuras uzdevums ir nodrošināt šā nolīguma pārvaldību un pareizu piemērošanu. Apvienotajai komitejai jāpieņem savs reglaments.

               2.SARUNU REZULTĀTI

               Nolīguma 20. panta 2. punktā noteikts, ka apvienotā komiteja pieņem savu reglamentu, kurā cita starpā ietver noteikumus par sanāksmju sasaukšanu, priekšsēdētāja iecelšanu amatā un pilnvaru laiku.

               Pievienotais reglamenta projekts izstrādāts ar Šveici risināto sarunu rezultātā.

               3.PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI

               Juridiskais pamats, saskaņā ar kuru apstiprina Savienības nostāju, kas ieņemama apvienotajā komitejā, kura izveidota ar sadarbības nolīgumu, ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 172. pants saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               Ņemot vērā iepriekš minētās sarunas, Eiropas Komisija ierosina Padomei pieņemt lēmumu, ar kuru apstiprina Savienības nostāju, kas apvienotajā komitejā ieņemama attiecībā uz komitejas reglamentu.

               2016/0300 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par Savienības nostāju, kas ieņemama Eiropas Savienības un Šveices GNSS komitejā, kura izveidota ar Sadarbības nolīgumu Eiropas satelītu navigācijas programmu jomā starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 172. panta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Sadarbības nolīgumu Eiropas satelītu navigācijas programmu jomā starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, ("nolīgums") provizoriski piemēro no 2014. gada 1. janvāra.

               (2)Ar nolīguma 20. pantu ir izveidota apvienotā komiteja, ko dēvē par "Eiropas Savienības un Šveices GNSS komiteju" ("apvienotā komiteja"), un noteikts, ka šai komitejai būtu jāpieņem savs reglaments.

               (3)Tādēļ ir atbilstīgi noteikt Savienības nostāju attiecībā uz reglamentu, kas jāpieņem apvienotajai komitejai,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1.Savienības nostāja, kas apvienotajā komitejā, kura izveidota ar Sadarbības nolīgumu Eiropas satelītu navigācijas programmu jomā starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, ieņemama attiecībā uz apvienotās komitejas reglamenta pieņemšanu, pamatojas uz šim lēmumam pievienoto lēmuma projektu.

               2.Savienības pārstāvji apvienotajā komitejā var vienoties par nelielām izmaiņām lēmuma projektā bez Padomes papildu lēmuma.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 12.10.2016
            COM(2016) 620 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS
            Par Savienības nostāju, kas ieņemama Eiropas Savienības un Šveices GNSS komitejā, kura izveidota ar Sadarbības nolīgumu Eiropas satelītu navigācijas programmu jomā starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses un Šveices Konfederāciju, no otras pusesProjektsEIROPAS SAVIENĪBAS UN ŠVEICES GNSS KOMITEJAS (APVIENOTĀS KOMITEJAS)LĒMUMS 1/2016(2016. gada XXX),ar ko pieņem tās reglamentu

               PIELIKUMS

               dokumentam

               Priekšlikums
                  PADOMES LĒMUMS

               Par Savienības nostāju, kas ieņemama Eiropas Savienības un Šveices GNSS komitejā, kura izveidota ar Sadarbības nolīgumu Eiropas satelītu navigācijas programmu jomā starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses un Šveices Konfederāciju, no otras puses

                  Projekts
                  EIROPAS SAVIENĪBAS UN ŠVEICES GNSS KOMITEJAS (APVIENOTĀS KOMITEJAS)
                  LĒMUMS 1/2016
                  (2016. gada XXX),
                  ar ko pieņem tās reglamentu

               APVIENOTĀ KOMITEJA,

               ņemot vērā Sadarbības nolīgumu Eiropas satelītu navigācijas programmu jomā starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju (turpmāk "Šveice"), no otras puses, (turpmāk "nolīgums") un jo īpaši tā 20. pantu,

               tā kā:

               (1)Nolīgumu no 2014. gada 1. janvāra provizoriski piemēro starp Šveici un Eiropas Savienību attiecībā uz elementiem, kuri ir Eiropas Savienības kompetencē.

               (2)Saskaņā ar nolīguma 20. panta 2. punktu apvienotajai komitejai ir jāizstrādā savs reglaments.

               (3)Apvienotā komiteja var nolemt izveidot darba grupas vai ekspertu grupas, kas palīdz veikt tās uzdevumus.

               (4)Saskaņā ar nolīguma 27. panta 2. punktu nolīguma provizoriskās piemērošanas laikā apvienotā komiteja jāveido Šveices un Eiropas Savienības pārstāvjiem,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               Vienīgais pants

               Ar šo pieņem apvienotās komitejas reglamentu, kas ietverts šā lēmuma pielikumā.

               Sagatavots angļu valodā Briselē un Bernē attiecīgi 2016. gada XXXXX un 2016. gada XXXXX.

                  Apvienotās komitejas vārdā –

                  priekšsēdētājs
                        sekretārs no ES puses

                        sekretārs no Šveices puses

               Reglaments

               EIROPAS SAVIENĪBAS UN ŠVEICES GNSS KOMITEJA (APVIENOTĀ KOMITEJA)

               1. pants

               Apvienotās komitejas sastāvs

               1. Apvienotajā komitejā Eiropas Savienību un tās dalībvalstis, no vienas puses, pārstāv Eiropas Komisijas (turpmāk "Komisija") un Eiropas Savienības dalībvalstu valdību pārstāvji un Šveici, no otras puses, – Šveices federālās valdības pārstāvji. Abas puses turpmāk sauktas atsevišķi "puse" un abas kopā "puses".

               2. Pušu pārstāvjus var pavadīt citas amatpersonas.

               3. Nolīguma provizoriskās piemērošanas laikā apvienoto komiteju veido pārstāvji no Šveices un no Eiropas Savienības, kuru pārstāv Komisija.

               2. pants

               Vadība

               1. Puses vada apvienoto komiteju pārmaiņus vienu kalendāro gadu.

               Pirmajā kalendārajā gadā, kad nolīgums stājas spēkā, apvienoto komiteju vada Šveice.

               2.Puse, kura vada apvienoto komiteju, norīko personu un viņa vai viņas pārstāvi apvienotās komitejas priekšsēdētāja pienākumu veikšanai.

               3. Priekšsēdētājs vada apvienotās komitejas darbu.

               4. Nolīguma provizoriskās piemērošanas laikā vadības noteikumus piemēro mutatis mutandis.

               3. pants

               Novērotāji un eksperti

               Apvienotā komiteja, pusēm savstarpēji vienojoties, var nolemt uzaicināt personas ekspertu statusā vai citu struktūru pārstāvjus kā novērotājus piedalīties apvienotās komitejas sanāksmēs, lai sniegtu informāciju par konkrētiem jautājumiem. Apvienotā komiteja vienojas par noteikumiem un nosacījumiem, saskaņā ar kuriem šie novērotāji var piedalīties sanāksmēs.

               4. pants

               Sekretariāts

               1.Eiropas Komisijas amatpersona un Šveices valdības amatpersona kopīgi darbojas kā apvienotās komitejas sekretāri.

               2.Sekretariāts atbild par saziņu starp pusēm, tostarp par dokumentu nodošanu.

               3. Par sekretariāta pakalpojumu nodrošināšanu atbild puse, kura vada apvienoto komiteju.

               5. pants

               Apvienotās komitejas sanāksmes

               1.Apvienotā komiteja sanāk pēc vajadzības, principā vienreiz gadā.

               Priekšsēdētājs, apspriedies ar pusēm, sasauc apvienotās komitejas sanāksmi laikā un vietā, par kuru panākta savstarpēja vienošanās. Ja puses attiecīgi vienojas, var izmantot arī konferences zvanus un videokonferences.

               Priekšsēdētājs pēc Eiropas Savienības vai Šveices pieprasījuma sasauc īpašu apvienotās komitejas sanāksmi.

               Apvienotā komiteja sanāk 15 kalendāro dienu laikā pēc pieprasījuma saskaņā ar nolīguma 22. panta 2. punktu.

               2.Apvienotā komiteja sanāk Briselē vai Šveicē atkarībā no tā, kura puse vada apvienoto komiteju, ja vien puses nav vienojušās citādi.

               3.Ne vēlāk kā 21 kalendāro dienu pirms sanāksmes priekšsēdētājs nosūta pušu pārstāvjiem paziņojumu par sanāksmi kopā ar darba kārtības projektu un sanāksmes dokumentiem. Dokumentus sanāksmēm, kuras sasauktas saskaņā ar nolīguma 22. panta 2. punktu, nosūta pārstāvjiem ne vēlāk kā 7 kalendārās dienas pirms sanāksmes.

               4.Pēc vienošanās ar pusēm priekšsēdētājs var saīsināt 3. punktā norādītos termiņus, lai ņemtu vērā vajadzības kādā konkrētā gadījumā.

               5. Vismaz 7 kalendārās dienas pirms katras sanāksmes priekšsēdētāju informē par katras puses delegācijas sastāvu.

               6.Apvienotās komitejas sanāksmes nav atklātas, ja vien puses nav nolēmušas citādi.

               6. pants

               Darba kārtība

               1.Priekšsēdētājs, kuram palīdz sekretāri, sagatavo katras sanāksmes provizorisko darba kārtību.

               2.Katra puse ne vēlāk kā 7 kalendārās dienas pirms sanāksmes var ierosināt iekļaut darba kārtībā papildu jautājumus. Visi pieprasījumi iekļaut darba kārtībā papildu jautājumus pienācīgi jāpamato un jānosūta priekšsēdētājam rakstveidā.

               3.Apvienotā komiteja sanāksmes sākumā apstiprina darba kārtību.

               7. pants

               Apvienotās komitejas darba grupas

               1.Par darba grupu vai ekspertu grupu, kuras izveido saskaņā ar nolīguma 20. panta 4. punktu, sastāvu un darbību vienojas, pamatojoties uz apvienotās komitejas piešķirtām pilnvarām.

               2. Darba grupas vai ekspertu grupas piemēro šo reglamentu mutatis mutandis.

               3.Darba grupas vai ekspertu grupas strādā apvienotās komitejas pakļautībā un sniedz tai ziņojumu pēc katras savas sanāksmes. Tās nav pilnvarotas pieņemt lēmumus, bet var sniegt ieteikumus apvienotajai komitejai.

               4.Apvienotā komiteja var pieņemt lēmumu grozīt vai izbeigt darba grupu vai ekspertu grupu pilnvarojumu.

               8. pants

               Lēmumi un ieteikumi

               1.Apvienotā komiteja lēmumus pieņem un ieteikumus izstrādā, pusēm savstarpēji vienojoties saskaņā ar nolīgumā paredzētajiem noteikumiem. Dokumenta nosaukums ir "Ieteikums" vai "Lēmums", pēc kā norāda kārtas numuru, pieņemšanas datumu un priekšmetu.

               2. Apvienotās komitejas lēmumus un ieteikumus paraksta priekšsēdētājs un sekretāri, un tos nosūta pusēm.

               3.Katra puse var nolemt publicēt jebkuru apvienotās komitejas pieņemto lēmumu vai ieteikumu savā oficiālajā vēstnesī. Puses informē viena otru par nodomu publicēt lēmumu vai ieteikumu.

               4.Apvienotā komiteja var pieņemt lēmumus un ieteikumus, izmantojot rakstveida procedūru, ja puses par to vienojas. Rakstveida procedūra sastāv no paziņojumu apmaiņas starp sekretāriem, kuri savas darbības saskaņo ar pusēm. Minētajā nolūkā priekšlikuma tekstu izplata, ievērojot šā reglamenta 5. pantu, termiņā, kas nav mazāks par 21 kalendāro dienu, kurā dara zināmas jebkuras atrunas vai grozījumus. Priekšsēdētājs, apspriedies ar pusēm, var saīsināt minēto termiņu, lai ņemtu vērā īpašus apstākļus. Tiklīdz teksts ir saskaņots, attiecīgo lēmumu vai ieteikumu paraksta priekšsēdētājs un sekretāri.

               5. Apvienotās komitejas lēmumus, ar ko izdara grozījumus nolīguma I pielikumā, pieņem nolīguma autentiskajās valodās.

               9. pants

               Protokols

               1.Sekretariāts sagatavo katras sanāksmes protokola projektu. Projektā norāda pieņemtos lēmumus un izstrādātos ieteikumus. Protokola projektu iesniedz apvienotajai komitejai pieņemšanai. Tiklīdz apvienotā komiteja ir pieņēmusi protokolu, to paraksta priekšsēdētājs un sekretāri.

               2.Protokola projektu sagatavo 21 kalendārās dienas laikā pēc sanāksmes un iesniedz apvienotajai komitejai apstiprināšanai, izmantojot rakstveida procedūru vai nākamajā apvienotās komitejas sanāksmē.

               10. pants

               Konfidencialitāte

               Ja puse apvienotajai komitejai iesniedz informāciju ar norādi "konfidenciāli", arī otra puse šādu informāciju atzīst par konfidenciālu.

               11. pants

               Izdevumi

               1.Katra puse sedz visus izdevumus, kas tai rodas saistībā ar dalību apvienotās komitejas un darba grupu vai ekspertu grupu sanāksmēs.

               2.Apvienotā komiteja vienojas par izdevumu sadalījumu saistībā ar visiem ekspertu komandējumiem.

               3. Izdevumus saistībā ar sanāksmju organizēšanu un dokumentu pavairošanu sedz tā puse, kas rīko sanāksmi.

               4. Izdevumus saistībā ar sanāksmju mutvārdu tulkošanu un dokumentu tulkošanu angļu, franču un vācu valodā un no šīm valodām sedz tā puse, kas rīko sanāksmi.

               12. pants

               Sarakste

               Visu apvienotās komitejas priekšsēdētāja saraksti (gan ienākošo, gan izejošo) nosūta apvienotās komitejas sekretariātam.

               13. pants

               Valodas

               Apvienotās komitejas darba valodas ir angļu, franču un vācu valoda. Neskarot šā reglamenta 8. panta 5. punktu, apvienotā komiteja savos lēmumos un apspriedēs pamatojas uz dokumentiem, kas izstrādāti jebkurā no šīm valodām, ja vien puses nav nolēmušas citādi.

               14. pants

               Reglamenta grozījumi

               Šajā reglamentā var izdarīt grozījumus saskaņā ar šā reglamenta 8. pantu.


|

52010PC0730

/* COM/2010/0730 galīgā redakcija - NLE 2010/0351 */  Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par Savienības finanšu palīdzības piešķiršanu Īrijai

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 3.12.2010COM(2010) 730 galīgā redakcija2010/0351 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar Savienības finanšu palīdzības piešķiršanu ĪrijaiSEC(2010) 1516 galīgā redakcijaPASKAIDROJUMA RAKSTSĪrija nesen izjuta pieaugošu spiedienu finanšu tirgos, atspoguļojot bažas par Īrijas publisko finanšu ilgtspējību. Pašreizējā krīze ir smagi ietekmējusi arī Īrijas publiskās finanses. Atbalsta pasākumi banku sektoram, tostarp būtiski kapitāla ieguldījumi, ir lielā mērā veicinājuši lejupslīdes izraisīto publisko finanšu stāvokļa pasliktināšanos. Pašreizējās tirgus problēmas galvenokārt atspoguļo to, ka Īrijas valsts maksātspēja un banku sistēma krīzes laikā ir neatgriezeniski sasaistītas; tā rezultātā strauji ir pieauguši Īrijas valsts obligāciju ienākumi, bet Īrijas banku sistēmai ir liegta pieeja starptautiskā tirgus finansējumam un tā ir arvien vairāk paļāvusies uz Eurosistēmas finansējumu.Ņemot vērā šo smago ekonomikas un finanšu traucējumu, Īrija 2010. gada 21. novembrī Eiropas Savienībai, euro zonas dalībvalstīm un Starptautiskajam Valūtas fondam (SVF) oficiāli lūdza finanšu palīdzību, lai atbalstītu politikas programmu uzticības atjaunošanai un ļautu atjaunot ekonomikā ilgtspējīgu izaugsmi, kā arī nodrošinātu finanšu stabilitāti Īrijā, euro zonā un ES. Ekonomikas un finanšu korekciju programmas projekta, kas iesniegts Komisijā un Padomē, mērķis ir atjaunot finanšu tirgu uzticību Īrijas banku sektoram un Īrijas valstij. Tajā ietverti trīs galvenie elementi. Pirmkārt, finanšu sektora stratēģija, kas ietver banku sektora pamatīgu samazināšanu, parādsaistību samazināšanu un reorganizāciju, ko papildina atbilstīga rekapitalizācija. Otrkārt, vērienīga fiskālās konsolidācijas stratēģija, kurā izklāstīti sīki fiskālās konsolidācijas pasākumi, kuru mērķis ir vidējā termiņā panākt valsts bruto parāda stabilu samazināšanos. Treškārt, vērienīga strukturālo reformu programma, jo īpaši attiecībā uz darba tirgu, lai veicinātu pielāgošanos un stiprinātu ekonomikas izaugsmes potenciālu.Programma aptver laikposmu no 2010. līdz 2013. gadam. Programmas finanšu pakete segs finansējuma vajadzības līdz pat 85 miljardu euro apmērā, tostarp līdz 35 miljardiem euro, lai atbalstītu banku sistēmu, un līdz 50 miljardiem euro, lai segtu iespējamās fiskālā finansējuma vajadzības. Puse no banku atbalsta pasākumiem (17,5 miljardi euro) tiks finansēta ar Īrijas ieguldījumu, izmantojot Valsts kases skaidrās naudas rezervi un Valsts Pensiju rezerves fonda ieguldījumus. Ir lūgta Savienības palīdzība Īrijai līdz 22,5 miljardu euro apmērā saskaņā ar Eiropas finanšu stabilizācijas mehānismu ( EFSM ), kas izveidots ar Padomes 2010. gada 11. maija Regulu (ES) Nr. 407/2010. Tā būtu daļa no kopējā atbalsta, ko sniedz Īrijas partneri Eiropā un kas kopā ar SVF aizdevumu SDR 19,5 miljardu apmērā (aptuveni 22,5 miljardi euro) Paplašinātās kreditēšanas mehānisma ietvaros veido 45 miljardus euro. Šajā kontekstā Savienības palīdzības sniegšana Īrijai līdz 22,5 miljardu euro apmērā saskaņā ar Eiropas finanšu stabilizācijas mehānismu ( EFSM ), kas izveidots ar Padomes 2010. gada 11. maija Regulu (ES) Nr. 407/2010, ļautu atbalstīt ekonomikas ilgtspējīgas attīstības atjaunošanu, nodrošināt pareizi funkcionējošu banku sistēmu un finansiālo stabilitāti Savienībā un euro zonā. Savienības palīdzība tiktu izmaksāta ar līdz pat 13 maksājumiem un būtu saistīta ar ekonomikas politikas nosacījumiem. Tā ir jāsniedz uz tādiem nosacījumiem, kas ir līdzīgi SVF nosacījumiem.2010/0351 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar Savienības finanšu palīdzības piešķiršanu ĪrijaiEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) un jo īpaši tā 122. panta 2. punktu,ņemot vērā Padomes 2010. gada 11. maija Regulu (ES) Nr. 407/2010, ar ko izveido Eiropas finanšu stabilizācijas mehānismu[1],tā kā:1.  Īrija nesen izjuta pieaugošu spiedienu finanšu tirgos, atspoguļojot bažas par Īrijas publisko finanšu ilgtspējību, ņemot vērā visaptverošus publiskā atbalsta pasākumus novājinātajam finanšu sektoram. Pārmērīgās saskares ar nekustamā īpašuma un būvniecības projektiem dēļ Īrijas banku sistēma ir cietusi lielus zaudējumus pēc tam, kad šīs nozares piedzīvoja sabrukumu. Pašreizējā ekonomikas un banku sektora krīze ir smagi skārusi arī Īrijas publiskās finanses, papildinot lejupslīdes radīto ietekmi. Nodokļu ieņēmumu samazināšanās, kā arī ciklisko izdevumu pieaugums, jo īpaši pieaugošā bezdarba dēļ, ir veicinājuši vispārējā budžeta deficītu un krasu parāda pieaugumu, salīdzinot ar to labvēlīgāko pirmskrīzes stāvokli un neskatoties uz to, ka kopš 2008. gada vidus ir īstenotas piecas svarīgas fiskālās konsolidācijas paketes. Atbalsta pasākumi banku sektoram, tostarp būtiski kapitāla ieguldījumi, ir lielā mērā veicinājuši publisko finanšu stāvokļa pasliktināšanos. Pašreizējās tirgus problēmas galvenokārt atspoguļo to, ka Īrijas valsts maksātspēja un banku sistēma krīzes laikā ir neatgriezeniski sasaistītas; tā rezultātā strauji ir pieauguši Īrijas valsts obligāciju ienākumi, bet Īrijas banku sistēmai ir liegta pieeja starptautiskā tirgus finansējumam un tā ir arvien vairāk paļāvusies uz Eurosistēmas finansējumu.2.  Ņemot vērā šo smago ekonomikas un finanšu traucējumu, ko izraisīja ārkārtas notikumi ārpus valdības kontroles, Īrijas iestādes 2010. gada 21. novembrī Eiropas Savienībai, euro zonas dalībvalstīm un Starptautiskajam Valūtas fondam (SVF) oficiāli lūdza finanšu palīdzību, lai atbalstītu ekonomikas ilgtspējīgas izaugsmes atjaunošanu, nodrošinātu pareizi darbojošos banku sistēmu un finanšu stabilitāti Savienībā un euro zonā. Tehniskā līmenī 2010. gada 28. novembrī tika panākta vienošanās par visaptverošu politikas paketi laikposmam no 2010. līdz 2013. gadam.3.  Ekonomikas un finanšu korekciju programmas projekta (turpmāk "programma"), kas iesniegts Komisijā un Padomē, mērķis ir atjaunot finanšu tirgu uzticību Īrijas banku sektoram un Īrijas valstij, ļaujot atjaunot ekonomikas ilgtspējīgu izaugsmi. Lai sasniegtu šos mērķus, programmā ir ietverti trīs galvenie elementi. Pirmkārt, finanšu sektora stratēģija, kas ietver banku sektora pamatīgu samazināšanu, parādsaistību samazināšanu un reorganizāciju, ko papildina atbilstīga rekapitalizācija, ciktāl tā ir nepieciešama. Otrkārt, vērienīga fiskālās konsolidācijas stratēģija, balstoties uz Valsts atveseļošanas plānu 2011.-2014. gadam, kuru iestādes publicēja 2010. gada 24. novembrī. Plānā izklāstīti sīki fiskālās konsolidācijas pasākumi, kuru mērķis ir vidējā termiņā panākt valsts bruto parāda stabilu samazināšanos. Iestādes ir apņēmušās līdz 2015. gadam – pārskatītajam termiņam, ko Padome noteica 2010. gada [7]. decembrī, – samazināt deficītu zem 3 % no IKP. Treškārt, balstoties arī uz Valsts atveseļošanas plānu, programmā izklāstīta vērienīga strukturālo reformu programma, jo īpaši attiecībā uz darba tirgu, lai veicinātu pielāgošanos un stiprinātu ekonomikas izaugsmes potenciālu. Iestādes lūdz finanšu palīdzību no Savienības, euro zonas dalībvalstīm, divpusējus aizdevumus no Apvienotās Karalistes, Zviedrijas un Dānijas, kā arī SVF, lai atbalstītu šo vērienīgo politikas paketi.4.  Saskaņā ar Komisijas pašreizējām prognozēm par nominālo IKP pieaugumu (1,4 % 2011. gadā, 2,7 % 2012. gadā un 3,8 % 2013. gadā) fiskālās korekcijas, kas norādītas Padomes 2010. gada [7]. decembra ieteikumā Īrijai atbilstīgi Līguma 126. panta 7. punktam, atbilst parāda un IKP attiecībai 98,9 % 2010. gadā, 113,5 % 2011. gadā, 120,0 % 2012. gadā un 121,8 % 2013. gadā. Tādējādi parāda un IKP attiecība tiktu stabilizēta 2013. gadā un pēc tam pakāpeniski samazinātos, pieņemot, ka deficīta samazināšanā tiek panākts turpmāks progress. Parāda dinamiku ietekmē vairākas zembilances operācijas, kuras, kā tiek prognozēts, palielinās parāda un IKP attiecību par 5,3 procentu punktiem no IKP 2011. gadā un 0,8 procentu punktiem no IKP 2012. gadā, bet samazinās šo attiecību par 1,3 procentu punktiem no IKP 2013. gadā. Tās ietver prognozētos kapitāla ieguldījumus bankās 2011. gadā, skaidras naudas rezervju samazinājumus un atšķirības starp uzkrāto procentu un skaidras naudas procentu maksājumiem.5.  Komisijas vērtējums sadarbībā ar ECB ir, ka Īrijai ir nepieciešams finansējums kopsummā 85 miljardu euro apmērā laikposmā no 2010. gada decembra līdz 2013. gada beigām. Neskatoties uz būtisko fiskālo korekciju, finansējuma iztrūkums valstij programmas darbības laikā var sasniegt 50 miljardus euro. Par pamatu tam ņemtas ilgtermiņa parāda, kam tuvojas maksājuma termiņš, pagarinājuma likmes 0 % apmērā līdz 2011. gada beigām, 20 % apmērā 2012. gadā un 80 % apmērā 2013. gadā. Konservatīvi pieņēmumi par pagarinājumu ir veikti arī attiecībā uz īstermiņa parādu. Programmā iekļautā finanšu nozares stratēģija, lai atjaunotu uzticību Īrijas banku sistēmai uz ilgtspējīgiem pamatiem, ietver banku atbalsta programmu līdz pat 35 miljardu euro apmērā. Tas veido tūlītēju kapitāla iepludināšanu līdz 10 miljardu euro apmērā atsevišķās bankās, lai palielinātu to 1. līmeņa pamatkapitāla proporciju līdz 12 %, vienlaikus finansējot arī savlaicīgus pasākumus nolūkā atbalstīt parādsaistību samazināšanu un ņemot vērā diskontu piemērošanu papildu aizdevumiem, kas pārskaitāmi Valsts aktīvu pārvaldības aģentūrai ( National Asset Management Agency , NAMA ). Turpmākiem nosacītiem kapitāla nodrošinājumiem 25 miljardu euro apmērā būtu jāsniedz garantija, ka bankas spēj ievērot pašreizējās un turpmākās kapitāla prasības. Tomēr reālās finansējuma vajadzības var būt krietni mazākas, jo īpaši tad, ja būtiski uzlabojas tirgus apstākļi un programmas darbības laikā nerodas smagi, neparedzēti banku zaudējumi.6.  Programma tiktu finansēta, izmantojot ieguldījumus no ārējiem avotiem un Īrijas līdzekļu rezerves. Savienības palīdzība Īrijai sasniegtu līdz 22,5 miljardiem euro saskaņā ar Eiropas finanšu stabilizācijas mehānismu ( EFSM ), kas izveidots ar Padomes 2010. gada 11. maija Regulu (ES) Nr. 407/2010. Tā būtu daļa no kopējā atbalsta, ko sniedz Īrijas partneri Eiropā un kas sasniedz 45 miljardus euro. Papildus atbalstam no EFSM aizdevumi no Īrijas partnervalstīm ES ietvertu ieguldījumus no Eiropas finanšu stabilitātes instrumenta (17,7 miljardi euro), kā arī divpusējus aizdevumus no Apvienotās Karalistes, Zviedrijas un Dānijas (kopā 4,8 miljardi euro). Turklāt Īrija ir lūgusi SVF aizdevumu SDR 19,5 miljardu apmērā (aptuveni 22,5 miljardi euro) Paplašinātās kreditēšanas mehānisma ietvaros. Īrijas ieguldījums būtu 17,5 miljardi euro, un to iegūtu, izmantojot Valsts kases esošās skaidrās naudas rezervi un ieguldījumus no Valsts Pensiju rezerves fonda ( NPRF ). Atbalsts no EFSM ir jāsniedz uz tādiem nosacījumiem, kas ir līdzīgi SVF nosacījumiem.7.  Padomei būtu regulāri jāpārskata Īrijas īstenotā ekonomikas politika, jo īpaši saistībā ar ikgadējiem pārskatiem par Īrijas atjaunināto stabilitātes programmu un valsts reformu programmas īstenošanu, kā arī pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras ietvaros.8.  Savienības finansiālā palīdzība būtu jāpārvalda Komisijai. Konkrētie ekonomikas politikas nosacījumi, par kuriem panākta vienošanās ar Īriju, būtu jāparedz saprašanās memorandā. Sīkāki finanšu nosacījumi būtu jāparedz aizdevuma līgumā.9.  Ik ceturksni Komisijai, organizējot vizītes un izskatot Īrijas iestāžu regulāri iesniegtos ziņojumus, regulāri jāpārbauda, ka tiek pildīti ekonomikas politikas nosacījumi, saskaņā ar kuriem palīdzība ir piešķirta.10.  Visā programmas īstenošanas gaitā Komisijai jāsniedz papildu ieteikumi par politiku un tehniskā palīdzība konkrētās jomās.11.  Operācijām, kuras palīdz finansēt ar Savienības finansiālo palīdzību, ir jābūt saderīgām ar Savienības politiku un jāatbilst Savienības tiesību aktiem. Intervences finanšu iestāžu atbalstam ir jāveic saskaņā ar Savienības noteikumiem par konkurenci.12.  Palīdzība jāsniedz ar mērķi atbalstīt veiksmīgu programmas īstenošanu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pants13.  Savienība nodod Īrijas rīcībā aizdevumu, kura maksimālais apjoms ir 22,5 miljardi euro, ar maksimālo vidējo dzēšanas termiņu uz 7,5 gadiem.14.  Finansiālā palīdzība ir pieejama trīs gadus, sākot no pirmās dienas pēc tam, kad ir stājies spēkā šis lēmums.15.  Komisija piešķir Savienības finansiālo palīdzību Īrijai ne vairāk kā 13 daļās. Vienu daļu var izmaksāt vienā vai vairākos maksājumos. Pirmās daļas maksājumu dzēšanas termiņi var būt ilgāki nekā maksimālais vidējais dzēšanas termiņš, kas minēts 1. punktā. Šādos gadījumos turpmāko maksājumu dzēšanas termiņus nosaka tā, lai maksimālais vidējais dzēšanas termiņš, kas minēts 1. punktā, tiek sasniegts, tiklīdz visas daļas ir izmaksātas.16.  Pirmo daļu piešķir ar noteikumu, ka stājas spēkā aizdevuma līgums un saprašanās memorands.17.  Īrija maksā Savienības finansējuma reālās izmaksas par katru maksājumu, kā arī 292,5 bāzes punktu rezervi, kā rezultātā nosacījumi būs līdzīgi SVF atbalsta nosacījumiem.18.  Turklāt Īrija sedz Regulas Nr. 407/2010 7. pantā minētās izmaksas.19.  Ja tas vajadzīgs aizdevuma finansēšanai, ir atļauti pienācīgi procentu likmes mijmaiņas darījumi ar visaugstākās kredītkvalitātes partneriem.20.  Komisija lemj par turpmāko finansējuma daļu apmēru un izmaksāšanu. Komisija lemj par katra maksājuma apmēru.2. pants21.  Šo palīdzību Komisija pārvalda tā, lai tas atbilstu Īrijas saistībām un Padomes ieteikumiem, jo īpaši ieteikumiem, kas adresēti Īrijai, saistībā ar valsts reformu programmas, kā arī Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu.22.  Komisija vienojas ar Īrijas iestādēm par konkrētajiem ekonomikas politikas nosacījumiem, saskaņā ar kuriem šī finansiālā palīdzība tiek piešķirta, kā paredzēts 3. pantā. Šos nosacījumus paredz saprašanās memorandā atbilstīgi 1. punktā minētajām saistībām un ieteikumiem. Sīkāki finanšu nosacījumi tiek paredzēti aizdevuma līgumā, kas noslēdzams ar Komisiju.23.  Komisija regulāri pārbauda, vai tiek ievēroti ekonomikas politikas nosacījumi, saskaņā ar kuriem šī palīdzība piešķirta. Šajā nolūkā Īrijas iestādes nodod Komisijas rīcībā visu vajadzīgo informāciju un pilnībā sadarbojas ar Komisiju. Komisija EFK informēs par aizņēmumu iespējamu refinansēšanu vai finanšu nosacījumu pārstrukturēšanu.24.  Īrija pieņem un īsteno papildu konsolidācijas pasākumus, lai nodrošinātu makrofinansiālo stabilitāti, ja šādi pasākumi ir nepieciešami palīdzības programmas laikā. Īrijas iestādes pirms jebkādu papildu pasākumu pieņemšanas konsultējas ar Komisiju.3. pants25.  Ar šo tiek apstiprināta Īrijas iestāžu sagatavotā korekciju programma.26.  Pārējo daļu izmaksa notiks, ja apmierinoši tiks izpildīta Īrijas valdības korekciju programma, kas jāiekļauj Īrijas stabilitātes programmā un valsts reformu programmā, un jo īpaši, ja tiks izpildīti īpašie ekonomikas politikas nosacījumi, kas paredzēti saprašanās memorandā. Tie inter alia ietver pasākumus, kas paredzēti šā panta 4. līdz 9. punktā.27.  Kopējais valsts budžeta deficīts 2011. gadā nedrīkst pārsniegt 10,6 % no prognozētā IKP, 2012. gadā – 8,6 % no IKP un 2013. gadā – 7,5 % no IKP, lai Īrija līdz 2015. gadam spētu samazināt budžeta deficītu zem 3 % no IKP. Prognozētā gada budžeta deficīta attīstība neietver iespējamo tiešo ietekmi, ko rada potenciālie banku atbalsta pasākumi valdības finanšu sektora stratēģijas kontekstā, kā izklāstīts Memorandā par ekonomikas un finanšu politiku ( MEFP ) un precizēts saprašanās memorandā, kas parakstāms starp Komisiju un Īrijas iestādēm. Turklāt šī attīstība atbilst Eurostat sākotnējam viedoklim par EKS95 grāmatvedības uzskaiti par to procentu maksājumu uzskaites laiku par parādzīmēm, kas maksājami Anglo Irish Bank [2], tādējādi šā viedokļa pārskatīšanas rezultātā būtu jāpārskata budžeta deficīta attīstība.28.  Īrija līdz norādītā gada beigām pieņem pasākumus, kas minēti 7. līdz 9. punktā, un konkrēti termiņi 2011.-2013. gadam tiks noteikti saprašanās memorandā, kas parakstāms starp Komisiju un Īrijas iestādēm. Īrija ir gatava veikt papildu konsolidācijas pasākumus, lai līdz 2015. gadam samazinātu budžeta deficītu zem 3 % no IKP, ja attiecībā uz deficīta mērķiem piepildās 3. punktā minētie nelabvēlīgie riski.29.  Lai atjaunotu uzticību finanšu sektoram, Īrija adekvāti rekapitalizē banku sistēmu, strauji samazina tās parādsaistības un to pilnīgi pārstrukturē, kā izklāstīts saprašanās memorandā. Konkrēti, Īrija:(a) rīkojas, lai nodrošinātu, ka Allied Irish Banks , Bank of Ireland , Educational Building Society un Irish Life and Permanent tiek vajadzības gadījumā rekapitalizētas pašu kapitāla veidā, lai nodrošinātu, ka tiks ievērota prasība par minimālo kapitālu 10,5 % apmērā no 1. līmeņa pamatkapitāla, ņemot vērā Uzraudzības kapitāla atbilstības pārskata rezultātus 2011. gadam;(b) pēc iespējas īsākā laikposmā, ņemot vērā finanšu stabilitātes un publisko finanšu apsvērumus, veic tās līdzdalības bankās nodalīšanu, kas iegūta krīzes laikā;(c) īsteno konkrētu plānu Anglo Irish Bank un Irish Nationwide Building Society noregulējumam, kura mērķis ir pēc iespējas samazināt kapitāla zaudējumus, kas izriet no šo dzīvotspēju zaudējušo kredītiestāžu likvidēšanas.30.  Līdz 2010. gada beigām Īrija veic šādus pasākumus.Pieņem budžetu 2011. gadam, tostarp fiskālās konsolidācijas pasākumus 6 miljardu euro apmērā ar mērķi samazināt valsts budžeta deficītu 3. panta 3. punktā minētajā laikposmā. Budžetā ietver pasākumus ieņēmumu jomā, lai 2011. gadā iekasētu vismaz 1400 miljonus euro, tostarp iedzīvotāju ienākuma nodokļa likmju un atlaižu pazemināšanu vai līdzvērtīgus pasākumus, lai 2011. gadā iegūtu 945 miljonus euro, pensiju nodokļa atvieglojumu un ar pensijām saistītu atvilkumu samazināšanu, lai 2011. gadā iegūtu 155 miljonus euro, vispārējo nodokļu izdevumu samazinājumu, lai 2011. gadā iegūtu 220 miljonus euro, akcīzes un dažādu nodokļu pasākumu palielinājumu, lai 2011. gadā iegūtu 80 miljonus euro. Turklāt budžetā paredz, ka valdība izklāstīs metodes, kā ar vienreizēju un citu pasākumu palīdzību 2011. gadā iegūt vismaz 700 miljonus euro. Budžetā ietver arī kārtējo izdevumu samazināšanu 2011. gadā vismaz 2090 miljonu euro apmērā, tostarp: sociālās aizsardzības izdevumu samazināšanu, nodarbinātības samazināšanu valsts dienestā, pašreizējo valsts dienesta pensiju progresīvu samazināšanu par vidēji vairāk nekā 4 %, citus izdevumu ietaupījumus, tostarp tēriņu samazināšanu par precēm un pakalpojumiem un par citiem pārskaitījumiem, valsts kapitālizdevumu samazinājumu par vismaz 1800 miljoniem euro attiecībā pret 2011. gadā jau ieplānoto. Izņēmuma gadījumos, cieši sadarbojoties ar Komisiju, apsver citus pasākumus, kuru rezultātā var iegūt iepriekš minētajiem ietaupījumiem pielīdzināmus ietaupījumus.31.  Līdz 2011. gada beigām Īrija veic šādus pasākumus.(a) Samazina valsts dienesta jauno darbinieku atalgojumu par 10 %. Valdība apsver arī atbilstīgu korekciju, tostarp attiecībā uz valsts dienesta algu izmaksām, lai kompensētu iespējamos iztrūkumus no prognozētajiem ietaupījumiem, palielinot administratīvo efektivitāti un samazinot valsts dienesta darbinieku skaitu.(b) Pieņem budžetu 2012. gadam, kurā ietilpst fiskālās konsolidācijas pasākumi vismaz 3,6 miljardu euro apmērā un kura mērķis ir samazināt valsts budžeta deficītu 3. panta 3. punktā minētajā laikposmā. Budžeta projektā jo īpaši ietver pasākumus ieņēmumu jomā, lai iegūtu 1,5 miljardus euro pilnā gadā, to skaitā inter alia iedzīvotāju ienākuma nodokļa likmju un atlaižu pazemināšanu; privāto pensiju nodokļa atvieglojumu samazinājumu; vispārējo nodokļu izdevumu samazinājumu, jaunu īpašuma nodokli, kapitāla pieauguma nodokļa un kapitāla ieguves nodokļa reformu, oglekļa dioksīda nodokļa pieaugumu. Budžetā paredz izdevumu samazinājumu 2012. gadā 2,1 miljarda euro apmērā, tostarp sociālo izdevumu samazinājumus; nodarbinātības samazinājumu valsts sektorā; valsts sektora pensiju un citu programmu izdevumu korekcijas; kā arī kapitālizdevumu samazināšanu.(c) Pabeidz neatkarīgu novērtējumu par vietējo iestāžu atbildības par ūdens pakalpojumu sniegšanu nodošanu ūdens apsaimniekošanas uzņēmumam, un sagatavo priekšlikumus īstenošanai, lai varētu sākt iekasēt maksu 2012./2013. gadā.(d) Pieņem tiesību aktus, lai palielinātu valsts pensijas vecumu līdz 66 gadiem 2014. gadā, 67 gadiem 2021. gadā un 68 gadiem 2028. gadā, lai uzlabotu publisko finanšu ilgtermiņa ilgtspēju. Turklāt veic reformas attiecībā uz valsts dienesta jauno darbinieku pensijas tiesībām, un reformas stājas spēkā ar 2011. gadu. Reformas ietver priekšlaicīgas pensionēšanās pārskatīšanu attiecībā uz konkrētu kategoriju valsts dienesta darbiniekiem un pensiju indeksēšanu atbilstoši patēriņa cenām. Pensijas jābalsta uz vidējo izpeļņu karjeras laikā. Jauno darbinieku pensionēšanās vecumu piesaista valsts pensiju saņēmēju pensionēšanās vecumam.(e) Pieņem pasākumus, kas nostiprina ticamu budžeta stratēģiju un stiprina budžeta pamatnostādnes. Īrija pieņem un īsteno fiskālo noteikumu, ka visi papildu neplānotie ieņēmumi 2011.-2015. gadā tiks novirzīti budžeta deficīta un parāda samazināšanai. Saskaņā ar priekšlikumu, kas izklāstīts Valsts atveseļošanas plānā 2011.-2014. gadam, Īrija izveido budžeta konsultatīvo padomi, lai sniegtu neatkarīgu novērtējumu par valsts budžeta stāvokli un prognozēm. Īrija pieņem Fiskālās atbildības likumu, ar kuru ievieš vidēja termiņa izdevumu programmu ar saistošām daudzgadu robežvērtībām izdevumiem katrā jomā. To veic, ņemot vērā visas pārskatītās ekonomikas pārvaldības reformas ES un izmantojot par pamatu jau esošās reformas.(f) Īrija pieņem likumdošanas pārmaiņas, lai novērstu ierobežojumus tirdzniecībai un konkurencei aizsargātās nozarēs, tostarp juridiskajā profesijā, medicīnas pakalpojumos un farmaceita profesijā.(g) Rekapitalizē Īrijas pašmāju bankas līdz sākotnējam līmenim – 1. līmeņa pamatkapitālam 12 % apmērā, ņemot vērā diskontu piemērošanu papildu aizdevumiem, kas pārskaitāmi NAMA , un finansējot parādsaistību drīzu samazināšanu, sistēmā darot pieejamus 10 miljardus euro. Rekapitalizāciju veic ar kapitāla akcijām (vai līdzvērtīgiem instrumentiem attiecībā uz Educational Building Society ).(h) Ievieš tiesību aktus, lai veiktu minimālās algas reformu tā, lai sekmētu darbavietu radīšanu, un rīkotos, lai novērstu nozaru minimālo algu radītos kropļojumus, kā arī, vienojoties ar Komisiju, veic neatkarīgu pārskatu par reģistrētajiem nodarbinātības pamatlīgumiem ( Registered Employment Agreements ) un nodarbinātības noteikumu rīkojumiem ( Employment Regulation Orders ).(i) Veic bezdarbnieku pabalstu sistēmas reformu, lai uzlabotu stimulus ātri atgriezties darba tirgū. Aktivizācijas pasākumus stiprina, labāk identificējot darba meklētāju vajadzības, uzlabojot iesaisti un izstrādājot sankcijas, lai nodrošinātu, ka pabalstu saņēmēji meklē darbu vai iziet apmācību; to papildina ar efektīvāku uzraudzību. Sankciju mehānismu izveido tā, lai tas radītu reālu ienākumu zaudējumu, vienlaikus neuzliekot pārmērīgu sodu.(j) Publicē padziļinātu pārskatu par personīgo parādu režīmu un sāk darbu pie tiesību aktu reformas, kuri līdzsvaros gan kreditoru, gan debitoru intereses.(k) Sagatavo ziņojumu, kurā sniegts neatkarīgs novērtējums par elektrības un gāzes nozarēm, lai palīdzētu publisko finanšu vajadzībām un palielinātu konkurenci. Iestādes apspriežas ar Komisiju par novērtējuma rezultātiem nolūkā noteikt atbilstīgus mērķus.(l) Lai uzlabotu konkurenci atvērtos tirgos, reformē tiesību aktus, lai radītu ticamāku preventīvu efektu, paredzot sodanaudu un citu sankciju iespējamu piemērošanu konkurences lietās. Turklāt konkurences iestādēm būs jānosaka nozares, kuras reāli atrodas ārpus konkurences tiesību darbības jomas, un jānosaka procedūras šo izņēmumu risināšanai.(m) Lai veicinātu izaugsmi mazumtirdzniecības nozarē, valdība veic pētījumu, lai izpētītu ekonomisko ietekmi, ko radītu pašreizējo griestu likvidēšana attiecībā uz mazumtirdzniecības telpu izmēriem, ar mērķi uzlabot konkurenci un pazeminātu cenas patērētājiem. Pētījuma rezultātā izstrādātās politikas īstenošana tiks apspriesta ar Komisiju.32.  Līdz 2012. gada beigām Īrija veic šādus pasākumus.(a) Pieņem budžetu 2013. gadam, tostarp fiskālās konsolidācijas pasākumus, kas sasniedz vismaz 3,1 miljardu euro, ar mērķi samazināt valsts budžeta deficītu 3. panta 3. punktā minētajā laikposmā. Konkrēti, budžetā ietver pasākumus ieņēmumu jomā, lai iekasētu vismaz 1,1 miljardu euro (ietverot pārnesumu no 2012. gada), tostarp: iedzīvotāju ienākuma nodokļa likmju un atlaižu pazemināšanu, privāto pensiju nodokļa atvieglojumu samazinājumu; vispārējo nodokļu izdevumu samazinājumu un īpašuma nodokļa ieviešanu. Budžetā paredz arī izdevumu samazināšanu 2013. gadā vismaz 2 miljardu euro apmērā, tostarp: sociālo izdevumu samazināšanu, nodarbinātības samazināšanu valsts dienestā, valsts dienesta pensiju korekcijas, citu programmu izdevumu samazināšanu, kā arī kapitālizdevumu samazināšanu.(b) Iesniedz tiesību aktus Parlamentā, lai reformētu personīgo parādu režīmu ar mērķi nodrošināt labāku līdzsvaru starp kreditoru un debitoru interesēm.33.  Lai nodrošinātu, ka tiek nevainojami izpildīti programmas nosacījumi, un palīdzētu ilgtspējīgā veidā novērst nelīdzsvarotību, Komisija pastāvīgi sniedz konsultācijas un padomus par fiskālajām, finanšu tirgu un strukturālajām reformām un palīdzības programmas ietvaros kopā ar SVF un sadarbībā ar ECB periodiski pārskata pieņemto pasākumu efektivitāti un ekonomisko un sociālo ietekmi, kā arī iesaka vajadzīgos labojumus nolūkā uzlabot izaugsmi un darbavietu radīšanu, nodrošināt nepieciešamo fiskālo konsolidāciju un samazināt nelabvēlīgu sociālo ietekmi, jo īpaši attiecībā uz visneaizsargātākajiem Īrijas sabiedrības locekļiem.4. pantsĪrija atver īpašu kontu Īrijas Centrālajā Bankā, lai pārvaldītu Savienības finansiālo palīdzību.5. pantsŠis lēmums ir adresēts Īrijai.6. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPĀRSKATS PAR IETEKMI UZ BUDŽETU(sal. iekšējo noteikumu 16. pantu)POLITIKAS JOMA: SADAĻA 01 — EKONOMIKA UN FINANSESDARBĪBA: FINANŠU DARĪJUMI UN INSTRUMENTIDARBĪBAS NOSAUKUMS: EIROPAS FINANŠU STABILIZĀCIJAS MEHĀNISMS – FINANSIĀLĀ PALĪDZĪBA ĪRIJAI1. PRIEKŠLIKUMA NOSAUKUMS: ATTIECĪGĀ BUDŽETA POZĪCIJA UN SADAĻA01 04 01 03 Eiropas Savienības garantija ES aizdevumiem, kas piesaistīti finansiālajam atbalstam saskaņā ar Eiropas finanšu stabilizācijas mehānismu2. JURIDISKAIS PAMATS:Līguma 122. panta 2. punkts; Padomes Regula Nr. 407/210.3. FINANŠU GADA VISPĀRĒJIE RĀDĪTĀJI (EURO)Šis postenis ir Eiropas Savienības nodrošinātu garantiju struktūra. Tas ļauj Komisijai apkalpot parādus (kapitālu, procentus un citus izdevumus) parādnieku (šajā gadījumā Īrijas) saistību nepildīšanas gadījumā.Budžeta iegrāmatojums („p.m.”), kas atspoguļo budžeta garantiju, tiks izmantots vienīgi tad, ja garantija faktiski tiks pieprasīta. Parasti budžeta garantija netiek pieprasīta.3.a – Kārtējais gadsNeattiecasSA |Sākotnējā finanšu gada apropriācija (budžets) |Pārvietojumi |Papildu apropriācija |Apropriācija kopā |Apropriācijas, kas jau rezervētas citai darba programmai |Pieejamais atlikums |Ierosinātajam pasākumam piešķirtā summa |3.b – Pārnestās summasNeattiecasSA |Pārnestās summas |Apropriācijas, kas jau rezervētas citai darba programmai |Pieejamais atlikums |Ierosinātajam pasākumam piešķirtā summa |3.c – Nākamais finanšu gadsNeattiecasSA |Sākotnējā finanšu gada apropriācija (budžets) | p.m. |Pārvietojumi |Papildu apropriācija |Apropriācija kopā |Apropriācijas, kas jau rezervētas citai darba programmai |Pieejamais atlikums |Ierosinātajam pasākumam piešķirtā summa | p.m. |4. DARBĪBAS APRAKSTSIerosinātā vidēja termiņa finansiālā palīdzība Īrijai ir Savienības aizdevums EUR 22,5 miljardu apmērā (ko finansēs no Savienības aizņēmumiem starptautiskajos kapitāla tirgos). Tā tiks sniegta saistībā ar starptautisku finansējuma paketi. Konkrēti, aizdevumi no Īrijas partnervalstīm ES ietvertu ieguldījumus no Eiropas finanšu stabilitātes instrumenta (17,7 miljardi euro), kā arī divpusējus aizdevumus no Apvienotās Karalistes, Zviedrijas un Dānijas (4,8 miljardi euro). Turklāt Īrija ir lūgusi Starptautiskajam Valūtas fondam aizdevumu SDR 19,5 miljardu apmērā (aptuveni 22,5 miljardi euro) Paplašinātās kreditēšanas mehānisma ietvaros. Īrijas ieguldījums būtu 17,5 miljardi euro, un to iegūtu, izmantojot Valsts kases esošās skaidrās naudas rezervi un ieguldījumus no Valsts Pensiju rezerves fonda ( NPRF ). Savienības finansiālais atbalsts Īrijai ir paredzēts, lai atbalstītu ekonomikas ilgtspējīgas izaugsmes atjaunošanu un nodrošinātu pareizi funkcionējošu banku sistēmu. Vienlaikus šī palīdzība, atjaunojot uzticību, palīdz nodrošināt finansiālo stabilitāti ES un euro zonā.Savienības aizņēmumus, kas Īrijai paredzētā aizdevuma nolūkā iegūti kapitāla tirgos vai no finanšu iestādēm, sedz no Savienības budžeta. Aizdevuma pamatsumma, kuru piešķirs Īrijai, ir 22,5 miljardi euro.Eiropas Savienības budžeta nodrošinātās garantijas struktūra ir tāda, kas dod iespēju Komisijai apkalpot šo parādu arī tad, ja Īrija nepilda savas saistības.Lai izpildītu savas saistības, Komisija pagaidu kārtā šo parādu var apkalpot, izmantojot savus skaidras naudas līdzekļus. Šādā gadījumā jāpiemēro 12. pants Padomes 2000. gada 22. maija Regulā (EK, Euratom) Nr. 1150/2007, ar ko īsteno Lēmumu 2007/436/EK, Euratom par Eiropas Kopienu pašu resursu sistēmu (OV L 130, 31.5.2000., 1. lpp.).5. PIEŅEMTĀ APRĒĶINU METODENeattiecas6. MAKSĀJUMU GRAFIKS (EURO)NeattiecasPozīcija | Apropriācijas | Maksājumi |Gads n | Gads n+1 | Gads n+2 | Gads n+3 | Turpmākie finanšu gadi |Gads n |Gads n+1 |Gads n |Gads n+1 |Kopā |[1] OV L 118, 12.5.2010., 1. lpp.[2] Skatīt http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/government_finance_statistics/methodology/advice_member_states.


				|

		52013PC0243

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāpieņem attiecībā uz dažām rezolūcijām, par kurām paredzēts balsot Starptautiskajā Vīnkopības un vīna organizācijā (OIV) /* COM/2013/0243 final - 2013/0129 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
              PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Starptautiskā Vīnkopības un
vīna organizācija (OIV) ir zinātniska un tehniska
starpvaldību organizācija, kas darbojas vīnkopības,
vīna, vīna dzērienu, galda vīnogu, rozīņu un citu
vīnkopības produktu nozarē. OIV mērķi ir:
i) sniegt informāciju, sagatavojot publikācijas un
organizējot pasākumus un simpozijus, ii) palīdzēt
citām starptautiskām organizācijām, kas iesaistītas
standartizācijas darbībās, un iii) veicināt
pašreizējo metožu un standartu harmonizāciju starptautiskā
mērogā. Patlaban OIV sastāvā ir 44 valstis, to
vidū 20 Savienības dalībvalstis. ES patlaban nav OIV
locekle.
ES mērogā atbilstīgi Padomes
2007. gada 22. oktobra Regulai (EK) Nr. 1234/2007, ar ko
izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz
īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā
TKO regula, OV L 299, 1. lpp.), dažas OIV pieņemtas
un publicētas rezolūcijas ietekmē ES tiesību normas.
Vienotā TKO paredz atsauces uz OIV rezolūcijām šādos
noteikumos:
- par analīzes metodēm, ar kurām
nosaka vīna nozares produktu sastāvu, un dažām
vīndarības metodēs izmantoto vielu tīrības un
identificēšanas specifikācijām; tas nozīmē, ka OIV
pieņemtie un publicētie noteikumi šajā jautājumā
kļūst ipso facto saistoši ES (Vienotās TKO regulas
120.g pants un 9. pants Komisijas 2009. gada
10. jūlija Regulā (EK) Nr. 606/2009, ar ko nosaka
konkrētus sīki izstrādātus Padomes Regulas (EK)
Nr. 479/2008 īstenošanas noteikumus attiecībā uz
vīnkopības produktu kategorijām, vīndarības
metodēm un piemērojamiem ierobežojumiem, OV L 193,
1. lpp.);
- par OIV pieņemtām un
publicētām vīndarības metodēm, uz kurām Komisijai
jāpamatojas, atļaujot šādas metodes (Vienotās TKO regulas
120.f pants), un
- par vīndarības metodēm,
saskaņā ar kurām ES ir jāpieņem trešās
valstīs ražoti vīni un kuras tāpēc kļūst ipso
facto saistošas ES (Vienotās TKO regulas 158.a pants).
Tāpat arī saskaņā ar Komisijas
2000. gada 19. decembra Regulu (EK) Nr. 2870/2000, ar ko
nosaka Kopienas etalonmetodes alkoholisko dzērienu analīzei
(OV L 333, 20. lpp.), dažas OIV pieņemtas un
publicētas rezolūcijas ietekmē ES tiesību normas.
Regulas (EK) Nr. 2870/2000 3. pants paredz atsauces uz OIV
rezolūcijām gadījumā, kad nav pieņemtas Kopienas
analīzes etalonmetodes kādā konkrētā alkoholiskajā
dzērienā ietilpstošo vielu atklāšanai un to daudzuma
noteikšanai.
Pamatojoties uz diskusijām ekspertu
grupās, kuras sapulcējās, lai sagatavotos OIV
Ģenerālajai asamblejai, paredzams, ka Ģenerālās
asamblejas darba kārtībā pieņemšanas nolūkā
būs iekļautas šādas rezolūcijas, kas radīs tiesiskas
sekas ES acquis:
- Rezolūcijas OENO-TECHNO 11-498 un 11-499
projektā ir noteiktas jaunas vīndarības metodes.
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1234/2007 120.f un
158.a pantu šīs rezolūcijas ietekmēs acquis;
- Rezolūcijas OENO-SCMA 9-418, 10-440,
10-480, 11-477, 11-478, 12-510 un 12-511 projektā ir noteiktas
analīzes metodes. Saskaņā ar Regulas (EK)
Nr. 1234/2007 120.g pantu šīs rezolūcijas ietekmēs acquis;
- Rezolūcijas OENO-MICRO 11-496 un 11-497,
OENO-SPECIF 10-459, 11-481, 11-482, 11-487, 11-488 un 11-495 projektā ir
noteiktas vīndarības metodēs izmantoto vielu tīrības
un identificēšanas specifikācijas. Saskaņā ar
Regulas (EK) Nr. 606/2009 9. pantu šīs rezolūcijas
ietekmēs acquis;
- Rezolūcijas OENO-SCMA 12-521 projektā
ir noteikta analīzes metode dažiem alkoholiskajiem dzērieniem.
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2870/2000 3. pantu šī
rezolūcija ietekmēs acquis.
Vīna nozares zinātniskie un tehniskie
eksperti ir plaši apspriedušies par iepriekš minētajām
rezolūcijām. Tās palīdz nodrošināt vīna standarta
harmonizāciju starptautiskā mērogā, un tās izveidos
regulējumu, kas nodrošinās godīgu konkurenci vīna nozares
produktu tirdzniecībā. Tāpēc tās būtu
jāatbalsta.
Paredzams, ka līdzīgi kā iepriekš OIV
Ģenerālās asamblejas darba kārtība tiks
papildināta un tai tiks pievienotas turpmākas rezolūcijas, kas
ietekmē acquis. Lai nodrošinātu Ģenerālās
asamblejas darba efektivitāti, vienlaikus ievērojot Līgumu
noteikumus, Komisija laikus papildinās un/vai grozīs pašreizējo
priekšlikumu, lai Padome varētu pieņemt nostāju arī
attiecībā uz turpmākām rezolūcijām.
2013/0129 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS
par nostāju, kas Eiropas Savienības
vārdā jāpieņem attiecībā uz dažām
rezolūcijām, par kurām paredzēts balsot
Starptautiskajā Vīnkopības un vīna organizācijā (OIV)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. pantu
saistībā ar 218. panta 9. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
tā kā:
(1)       Starptautiskā
Vīnkopības un vīna organizācija (OIV) ir
zinātniska un tehniska starpvaldību organizācija, kas darbojas
vīnkopības, vīna, vīna dzērienu, galda vīnogu,
rozīņu un citu vīnkopības produktu nozarē. OIV
mērķi ir: i) sniegt informāciju, sagatavojot
publikācijas un organizējot pasākumus un simpozijus,
ii) palīdzēt citām starptautiskām
organizācijām, kas iesaistītas standartizācijas
darbībās, un iii) veicināt pašreizējo metožu un
standartu harmonizāciju starptautiskā mērogā. Patlaban OIV
sastāvā ir 44 valstis, to vidū 20 Savienības
dalībvalstis. ES patlaban nav OIV locekle.
(2)       ES mērogā
atbilstīgi Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulai (EK)
Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu
organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības
produktiem (Vienotā TKO regula, OV L 299, 1. lpp.), dažas OIV
pieņemtas un publicētas rezolūcijas ietekmē ES tiesību
normas. Vienotā TKO paredz atsauces uz OIV rezolūcijām
šādos noteikumos:
- par analīzes metodēm, ar kurām
nosaka vīna nozares produktu sastāvu, un dažām
vīndarības metodēs izmantoto vielu tīrības un
identificēšanas specifikācijām; tas nozīmē, ka OIV
pieņemtie un publicētie noteikumi šajā jautājumā
kļūst ipso facto saistoši ES (Vienotās TKO regulas
120.g pants un 9. pants Komisijas 2009. gada
10. jūlija Regulā (EK) Nr. 606/2009, ar ko nosaka
konkrētus sīki izstrādātus Padomes Regulas (EK) Nr. 479/2008
īstenošanas noteikumus attiecībā uz vīnkopības
produktu kategorijām, vīndarības metodēm un
piemērojamiem ierobežojumiem, OV L 193, 1. lpp.);
- par OIV pieņemtām un
publicētām vīndarības metodēm, uz kurām Komisijai
jāpamatojas, atļaujot šādas metodes (Vienotās TKO regulas
120.f pants), un
- par vīndarības metodēm, saskaņā
ar kurām ES ir jāpieņem trešās valstīs ražoti
vīni un kuras tāpēc kļūst ipso facto saistošas
ES (Vienotās TKO regulas 158.a pants).
(3)       Tāpat arī
saskaņā ar Komisijas 2000. gada 19. decembra Regulu (EK)
Nr. 2870/2000, ar ko nosaka Kopienas etalonmetodes alkoholisko
dzērienu analīzei (OV L 333, 20. lpp.), dažas OIV
pieņemtas un publicētas rezolūcijas ietekmē ES tiesību
normas. Regulas (EK) Nr. 2870/2000 3. pants paredz atsauces uz OIV
rezolūcijām gadījumā, kad nav pieņemtas Kopienas
analīzes etalonmetodes kādā konkrētā
alkoholiskajā dzērienā ietilpstošo vielu atklāšanai un to
daudzuma noteikšanai.
(4)       Nākamā OIV
Ģenerālās asamblejas sanāksme notiks 2013. gada
8. jūnijā. Ģenerālā asambleja tajā
pārbaudīs un, iespējams, pieņems rezolūcijas, kas
radīs minētās tiesiskās sekas.
(5)       Tāpēc pirms OIV
Ģenerālās asamblejas sanāksmes ir jāpieņem
nostāja, kura dalībvalstīm, kas ir OIV locekles un
kopīgi rīkojas ES interesēs, OIV
Ģenerālajā asamblejā būtu jāpauž
attiecībā uz šīm rezolūcijām.
(6)       Rezolūcijas OENO-TECHNO 11-498
un 11-499 projektā ir noteiktas jaunas vīndarības metodes.
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1234/2007 120.f un
158.a pantu šīs rezolūcijas ietekmēs acquis.
(7)       Rezolūcijas OENO-SCMA
9-418, 10-440, 10-480, 11-477, 11-478, 12-510 un 12-511 projektā ir noteiktas
analīzes metodes. Saskaņā ar Regulas (EK)
Nr. 1234/2007 120.g pantu šīs rezolūcijas ietekmēs acquis.
(8)       Rezolūcijas OENO-MICRO
11-496 un 11-497, OENO-SPECIF 10-459, 11-481, 11-482, 11-487, 11-488 un 11-495
projektā ir noteiktas vīndarības metodēs izmantoto vielu
tīrības un identificēšanas specifikācijas.
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 606/2009 9. pantu šīs
rezolūcijas ietekmēs acquis.
(9)       Rezolūcijas OENO-SCMA
12-521 projektā ir noteikta analīzes metode dažiem alkoholiskajiem
dzērieniem. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2870/2000
3. pantu šī rezolūcija ietekmēs acquis.
(10)     Vīna nozares
zinātniskie un tehniskie eksperti ir plaši apspriedušies par iepriekš
minētajām rezolūcijām. Tās palīdz nodrošināt
vīna standarta harmonizāciju starptautiskā mērogā, un
tās izveidos regulējumu, kas nodrošinās godīgu konkurenci
vīna nozares produktu tirdzniecībā. Tāpēc tās
būtu jāatbalsta.
(11)     Lai nodrošinātu
nepieciešamo elastīgumu sarunās pirms OIV
Ģenerālās asamblejas sanāksmes, OIV
dalībvalstīm vajadzētu būt tiesīgām vienoties par
izmaiņām šajās rezolūcijās ar nosacījumu, ka
šādas izmaiņas nemaina to būtību,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Savienības nostāja OIV
Ģenerālajā asamblejā 2013. gadā ir tāda,
kā izklāstīta šā lēmuma pielikumā, un,
kopīgi rīkojoties Savienības interesēs, to pauž
dalībvalstis, kas ir OIV locekles.
2. pants
1.           Ja 1. pantā
minēto nostāju var ietekmēt jauna zinātniska vai tehniska
informācija, kas iesniegta pirms OIV sanāksmēm vai to
laikā, dalībvalstis, kas ir OIV locekles, lūdz, lai
balsošanu Ģenerālajā asamblejā atliek līdz
brīdim, kad, pamatojoties uz jaunajiem elementiem, ir noteikta
Savienības nostāja.
2.           Pēc koordinācijas,
īpaši uz vietas, un bez turpmāka Padomes lēmuma, kurā
pausta Savienības nostāja, dalībvalstis, kas ir OIV
locekles, kopīgi rīkojoties Savienības interesēs,
drīkst vienoties par tādām izmaiņām šā
lēmuma pielikumā uzskaitīto rezolūciju projektos, kuras
nemaina to būtību.
3. pants
Šis lēmums
ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
PIELIKUMS
Dalībvalstis, kopīgi rīkojoties
Savienības interesēs, atbalsta tikai šādu
7. pakāpē minēto rezolūciju projektus par
analīzes metodēm, ar kurām nosaka vīna nozares produktu
saturu, par vīndarības metodēs izmantoto vielu tīrības
un identificēšanas specifikācijām un par vīndarības
metodēm, neizslēdzot iespēju, ka šos projektus vēlāk
pārskata, pamatojoties uz jaunu informāciju.
OENO-TECHNO 11-498, grozījumi
dokumentācijā par vīndarības metodēm
attiecībā uz fermentiem
OENO-TECHNO 11-499, izšķīdinātu
gāzu pārvaldība vīnā, izmantojot membrānu
kontaktfiltrus
OENO-SCMA 9-418, praktiskas vadlīnijas
par vīndarības analīzes metodes novērtēšanu,
kvalitātes kontroli un mērījuma nenoteiktību
OENO-SCMA 10-440, vadlīnijas par
vīna trūkumu novērtējumu pēc smaržas un garšas
OENO-SCMA 10-480, metanola satura noteikšana
ar gāzu hromatogrāfijas palīdzību
OENO-SCMA 11-477, ftalātu atklāšana
un pārbaude vīnos
OENO-SCMA 11-478, minerālelementu
analīze vīnā un alkoholiskajos dzērienos, izmantojot ICP-AES
metodi (induktīvi saistītas plazmas atomemisijas spektrometrija)
OENO-SCMA 12-510, vīna etiķī
esošās etiķskābes 13C/12C izotopu
attiecības noteikšana, izmantojot masas spektometrijas metodi
OENO-SCMA 12-511, vīna etiķī
esošā ūdens 18O/16O izotopu attiecības
noteikšanas metode
OENO-SCMA 12-521, ftalātu atklāšana
un pārbaude alkoholiskajos dzērienos
OENO-MICRO 11-496, monogrāfija par rauga
autolizātiem
OENO-MICRO 11-497, rauga sēņu
šūnapvalki – kodekss
OENO-SPECIF 10-459, monogrāfija par
inaktivētiem raugiem
OENO-SPECIF 11-481, monogrāfija par ultrafiltrācijas
membrānām
OENO-SPECIF 11-482, monogrāfija par
nanofiltrācijas membrānām
OENO-SPECIF 11-487, pārskatīta
monogrāfija par cinnamoilesterāzes aktivitātes
mērījumiem fermentu preparātos (OIV-OENO 6-2007)
OENO-SPECIF 11-488, pārskatīta
monogrāfija par beta-glikanāzes aktivitātes (ß 1-3, ß 1-6)
noteikšanu fermentu preparātos (OIV-OENO 340-2010)
OENO-SPECIF 11-495, monogrāfija par
proteīnaugu izcelsmi – grozījumi dokumentācijā.