				|

		52012PC0164

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar ko vienkāršo citā dalībvalstī reģistrētu mehānisko transportlīdzekļu pārvietošanu vienotajā tirgū /* COM/2012/0164 final - 2012/0082 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Neskarot vienotā tirgus aizvien plašāku
integrāciju, transportlīdzekļu reģistrēšanas
problēmas joprojām ir biežs šķērslis iekšējā
tirgū kā uzņēmumiem, tā pilsoņiem.
Transportlīdzekļu reģistrēšanas problēmas tika
minētas Komisijas sagatavotā sarakstā kā viens no
20 galvenajiem jautājumiem, kas jārisina saistībā ar
vienoto tirgu. 2010. gada Ziņojumā par ES pilsonību
"Likvidējot šķēršļus ES pilsoņu tiesību
īstenošanai"[1]
Komisija norādīja, ka transportlīdzekļu reģistrācijas
problēmas ir viens no galvenajiem šķēršļiem, ar ko saskaras
pilsoņi, atbilstoši Savienības tiesību aktiem izmantojot savas
tiesības ikdienas dzīvē, un paziņoja, ka darbībās
šādu šķēršļu novēršanai paredzēts arī
vienkāršot formalitātes un nosacījumus citā
dalībvalstī reģistrētu transportlīdzekļu
reģistrēšanai (ziņojuma par ES pilsonību
6. darbība).
Pienākums uzņemošajā
dalībvalstī reģistrēt mehānisko
transportlīdzekli, kas reģistrēts izcelsmes valstī, jau
daudzus gadus ir pamats sūdzībām un tiesā
ierosinātām lietām. Pilsoņi un uzņēmumi, kas
nopērk mehānisko transportlīdzekli citā valstī un
pārvieto to uz valsti, kurā atrodas to pastāvīgā
dzīvesvieta, saskaras ar sarežģītām un
apgrūtinošām reģistrācijas procedūrām un
laikietilpīgu papildu dokumentu kārtošanu.
Tā rezultātā
transportlīdzekļu reģistrēšanas problēmām ir
negatīva ietekme uz preču brīvu apriti, kas ir viena no
pamatbrīvībām un Eiropas Savienības stūrakmens. Tas
tika uzsvērts Ziņojumā "EIROPA 2020 – Stratēģija
gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei"[2] norādot, ka
uzņēmumi un pilsoņi katru dienu saskaras ar realitāti –
neraugoties uz to, ka pastāv vienotais tirgus, joprojām
saglabājas šķēršļi pārrobežu darbībai.
Augsta līmeņa neatkarīgu
ieinteresēto personu grupa ar administratīvo slogu saistītiem
jautājumiem savā 2011. gada 11. marta atzinumā
atbalstīja iespējamo Komisijas iniciatīvu vienkāršot
reģistrācijas nosacījumus un formalitātes. Turklāt
grupa aicināja valsts iestādes censties iespējami drīz
uzlabot reģistrācijas procesu, jo īpaši attiecībā uz
nepieciešamo dokumentu savstarpēju atzīšanu, un atturēties no
apgrūtinošiem pieprasījumiem iesniegt papildu dokumentus.
Visām dalībvalstīm ir
mehānisko transportlīdzekļu reģistrācijas
sistēmas. Tās sniedz administratīvu atļauju izmantot
transportlīdzekli ceļu satiksmē, reģistrējot
transportlīdzeklis tiek identificēts un tam tiek piešķirts
reģistrācijas numurs. Reģistrācijas datus izmanto
transportlīdzekļu aplikšanai ar nodokli. Noslēdzot
reģistrācijas procedūru, dalībvalstis izsniedz reģistrācijas
apliecību, kas apliecina, ka transportlīdzeklis ir
reģistrēts dalībvalstī. Reģistrācijas
apliecībā norāda arī tās personas vārdu un
adresi, uz kuras vārda transportlīdzeklis ir reģistrēts
(reģistrācijas apliecības turētājs var nebūt
mehāniskā transportlīdzekļa īpašnieks).
Tomēr, ja mehāniskais
transportlīdzeklis ir reģistrēts vienā
dalībvalstī un tiek regulāri izmantots citā
dalībvalstī, bieži rodas divas galvenās problēmas:
(1)
Pilsoņiem, kas pārceļas uz citu
dalībvalsti, pārrobežu darba ņēmējiem, transportlīdzekļu
nomas uzņēmumiem un personām, kas izmanto citā
dalībvalstī līzingā iegādātu
transportlīdzekli, bieži ir pienākums to reģistrēt tās
dalībvalsts teritorijā, kurā atrodas to dzīvesvieta vai
kurā transportlīdzeklis tiek izmantots – kaut arī tas jau ir
reģistrēts citā dalībvalstī. Kā piemēru var
minēt gadījumu, kad reģistrācijas apliecības
turētājs nomaina dzīvesvietu un pārceļas uz
pastāvīgu dzīvi citā dalībvalstī, līdzi
ņemot savu mehānisko transportlīdzekli. Katrā
ziņā tā ir apnicīga problēma tiem pilsoņiem, kas
vienu gada daļu dzīvo vienā dalībvalstī un otru
daļu – citā, kā arī personām, kuras regulāri
šķērso robežu un kuras savas dzīvesvietas dalībvalstī izmanto
transportlīdzekli, ko viņu darba devējs ir reģistrējis
citā dalībvalstī. Šajā gadījumā mehāniskais
transportlīdzeklis ir reģistrēts vienā
dalībvalstī, bet otra dalībvalsts prasa, lai to
reģistrētu arī transportlīdzekļa turētājs.
Līzinga uzņēmumi tāpat saskaras ar reģistrācijas
problēmām – vismaz tādos gadījumos, kad tie ir
reģistrācijas apliecības turētāji, un
transportlīdzekli izmanto persona, kas veic
uzņēmējdarbību citā dalībvalstī. Visbeidzot,
transportlīdzekļu nomas uzņēmumiem, kas vēlas uz
nelielu laikposmu sava autoparka daļu pārvietot uz citu
dalībvalsti, lai pielāgotos sezonas rakstura pieprasījumam, ir
pienākums attiecīgos transportlīdzekļus reģistrēt
minētajā dalībvalstī.
(2)
Formalitātes, lai pārreģistrētu
no vienas dalībvalsts uz citu dalībvalsti pārvietotu
mehānisko transportlīdzekli, bieži ir ļoti apgrūtinošas un
laikietilpīgas. Ja mehānisko transportlīdzekli uz ilgāku
laikposmu pārvieto uz citu dalībvalsti, tas saistīts ar jaunu
dokumentu noformēšanu saņēmējā dalībvalstī
un parasti arī ar papildu dokumentu kārtošanu, lai pārtrauktu
transportlīdzekļa reģistrāciju izcelsmes dalībvalstī.
Papildu slogu pamatā rada apstāklis, ka saņēmējas
dalībvalsts reģistrēšanas iestāžu rīcībā ir
maz vai vispār nav informācijas par mehānisko transportlīdzekli,
izņemot tos datus, kas atrodami reģistrācijas
apliecībā. Ja transportlīdzekli vajadzētu
pārreģistrēt tajā pašā dalībvalstī,
reģistrēšanas iestādes varētu paļauties uz
informāciju, kas atrodama to valsts datubāzēs.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
Šim priekšlikumam ir pievienots ietekmes
novērtējuma kopsavilkums un ietekmes novērtējums, kura
projektu izvērtēja Eiropas Komisijas Ietekmes novērtēšanas
padome un sniedza atzinumu 2011. gada 16. decembrī. Ietekmes
novērtējuma galīgā redakcija tika atbilstīgi labota.
Šā priekšlikuma rezultātā tiktu
panākta ļoti būtiska administratīvo procedūru
vienkāršošana uzņēmumiem, pilsoņiem un
reģistrēšanas iestādēm. Administratīvā sloga
samazinājums atbilstu ietaupījumiem vismaz 1,445 miljonu euro
apmērā gadā.
No 2011. gada marta līdz maijam notika
sabiedriskā apspriešana ar ieinteresētajām personām, ko
veica ar IPM (Jūsu balss Eiropā) starpniecību, izmantojot
īpaši pielāgotas aptaujas lapas pilsoņiem, ekonomikas
dalībniekiem un valsts iestādēm. Sabiedriskās apspriešanas
rezultātu kopsavilkums ir atrodams ietekmes novērtējuma
1. pielikumā un pieejams arī Eiropas tīmekļa
vietnē[3].
Ir izpildīti visi Komisijas minimālie standarti. 2011. gada
21. jūnijā notika konference, lai iepazīstinātu ar
sabiedriskās apspriešanas iepriekšējiem rezultātiem un
nodrošinātu papildu forumu pārrunām un informācijas
apmaiņai starp dažādām iesaistītajām personām un
jo īpaši tām valsts iestādēm, kas dalībvalstīs ir
atbildīgas par reģistrāciju.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
3.1         Priekšlikuma mērķi
Šīs iniciatīvas vispārējais
mērķis ir uzlabot vienotā tirgus darbību, novēršot
administratīvos šķēršļus saistībā ar
mehānisko transportlīdzekļu pārreģistrācijas
procedūru, kas šobrīd kavē preču brīvu apriti.
Šīs iniciatīvas konkrētie
mērķi ir saskaņot, vienādot un vienkāršot
procedūras citā dalībvalstī reģistrētu
mehānisko transportlīdzekļu pārreģistrācijai
pilsoņiem, darba ņēmējiem, darba devējiem,
transportlīdzekļu nomas un līzinga uzņēmumiem un reģistrēšanas
iestādēm. Turklāt šīs iniciatīvas mērķis ir
samazināt administratīvo slogu visiem iesaistītajiem
dalībniekiem, netraucējot ceļu satiksmes drošībai vai
noziegumu un krāpšanas novēršanai.
Ar šo iniciatīvu sasniedzamie darbības
mērķi ir šādi:
–
noteikt, kurā dalībvalstī ir
reģistrējams pārvietots mehāniskais
transportlīdzeklis;
–
samazināt pārreģistrācijas
procedūrām nepieciešamo laiku;
–
samazināt administratīvo slogu
pilsoņiem un uzņēmumiem, samazinot to dokumentu skaitu, kas
nepieciešami pārreģistrācijas procedūrā, un
atvieglojot datu apmaiņu starp valstu reģistrēšanas iestādēm.

3.2.        Juridiskais pamats –
tiesību akta forma
Pastāvošās problēmas un
administratīvo noteikumu atšķirības valstu līmenī
saistībā ar citā dalībvalstī reģistrētu
mehānisko transportlīdzekļu pārreģistrāciju
kavē šo transportlīdzekļu brīvu apriti ES.
Tādēļ ES ir tiesības veikt pasākumus (juridiskais
pamats ir LESD 114. pants), lai nodrošinātu vienotā tirgus
pienācīgu darbību attiecībā uz citā
dalībvalstī nopirktiem lietotiem mehāniskajiem
transportlīdzekļiem. Turklāt šis priekšlikums būs
labvēlīgs arī pilsoņiem, kas mehānisko transportlīdzekli
pārvieto uz citu pastāvīgās dzīvesvietas
dalībvalsti, pilsoņiem, kas izmanto nodarbinātības
dalībvalstī reģistrētu transportlīdzekli, kā
arī transportlīdzekļu nomas uzņēmumiem (un
mazākā mērā līzinga uzņēmumiem), kuri
saskaras ar šķēršļiem šo transportlīdzekļu
pārrobežu izmantošanā to reģistrācijas prasību
dēļ, kas jāizpilda šiem uzņēmumiem vai viņu
klientiem.
Ierosinātais tiesību akts ir regula
šādu iemeslu dēļ. Regula ir tieši piemērojama
dalībvalstīs un tai nav nepieciešama transponēšana dažādos
valstu tiesību aktos. Tā kā ierosinātais
leģislatīvais akts tiktu piemērots tikai pārrobežu
situācijās ES, regula nodrošinātu tiesisko noteiktību un
vienkāršošanu iekšējā tirgū. Turklāt regula ir
efektīvāks rīks elektroniskās informācijas
apmaiņas nodrošināšanā starp valstu reģistrēšanas
iestādēm. Visbeidzot, ja tiesību akts ir regula, nepastāv
risks, ka dalībvalstis "uzlabos" noteikumus.
3.3         Priekšlikuma saturs
1. pantā
tiek apstiprināts princips, ka dalībvalstis ir tiesīgas
konkrētas transportlīdzekļu kategorijas atbrīvot no
reģistrācijas. Apstāklis, ka mehāniskais
transportlīdzeklis ir ticis reģistrēts vienā
dalībvalstī, nenozīmē to, ka pastāv pienākums to
pašu mehānisko transportlīdzekli reģistrēt tajā
dalībvalstī, uz kuru tas pārvietots. Tāpat 1. pantā
skaidri norādīts, ka šis priekšlikums neattiecas uz trešā
valstī reģistrētiem mehāniskajiem
transportlīdzekļiem. Turklāt priekšlikums ir veidots tā,
lai neietvertu to mehānisko transportlīdzekļu
reģistrāciju, kas ir reģistrēti tajā pašā
dalībvalstī. Uz mehānisko transportlīdzekļu
pārreģistrāciju tajā pašā dalībvalstī
joprojām attiecas attiecīgās dalībvalsts noteikumi un tos
neskars šis priekšlikums. Saskaņā ar ES tiesību aktiem
dalībvalstis saglabā tiesības uzlikt nodokļus
mehāniskajiem transportlīdzekļiem.
2. pantā ir
minētas definīcijas, kas atbilst Savienības tiesību aktos,
jo īpaši 1999. gada 29. aprīļa
Direktīvā 1999/37/EK par transportlīdzekļu
reģistrācijas dokumentiem[4]
noteiktajām definīcijām. Minēto direktīvu piemēro
mehāniskajiem transportlīdzekļiem, uz kuriem attiecas Eiropas
Parlamenta un Padomes 2007. gada 5. septembra
Pamatdirektīva 2007/46/EK, ar ko izveido sistēmu mehānisko
transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem
paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku
vienību apstiprināšanai[5],
un Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 18. marta
Direktīva 2002/24/EK, kas attiecas uz divriteņu vai
trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu tipa
apstiprinājumu un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 92/61/EEK[6], un to nepiemēro
lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem. Tomēr
saskaņā ar nesen pieņemtu Tiesas spriedumu[7] Direktīva 1999/37/EK
nenodrošina visaptverošu saskaņošanu.
3. pantā
noteikts, ka dalībvalsts var pieprasīt citā
dalībvalstī reģistrēta transportlīdzekļa, kas
atrodas tās teritorijā, reģistrāciju tikai tad, ja
reģistrācijas apliecības turētāja
pastāvīgā dzīvesvieta atrodas minētās
dalībvalsts teritorijā. 3. pantā ir ierosināti
vairāki kritēriji pastāvīgās dzīvesvietas
noteikšanai. Fiziskām personām, kas nenodarbojas ar
uzņēmējdarbību, ierosinātie kritēriji atbilst
tiem, kas noteikti 7. pantā Padomes 1983. gada 28. marta
Direktīvā 83/182/EEK par nodokļu atbrīvojumiem, ko
Kopienā piemēro dažu transportlīdzekļu pagaidu ievešanai no
vienas dalībvalsts citā[8].
Uzņēmumiem ierosinātie kritēriji ir saistīti ar
reģistrācijas vietu vai uzņēmējdarbības vietu,
kas nozīmē, ka gadījumā, kad automobiļi, kas uz
uzņēmuma vārda reģistrēti dalībvalstī, kur
uzņēmums reģistrēts, un ko izmanto darba
ņēmējs, kura pastāvīgā dzīvesvieta ir
citā dalībvalstī, šī dalībvalsts nevar prasīt,
lai šādus transportlīdzekļus reģistrētu tās
teritorijā. Tas ļauj izvairīties no nepieciešamības, ka tai
dalībvalstij, kurā atrodas darba ņēmēja
pastāvīgā dzīvesvieta, būtu jāvērtē
katrs gadījums atsevišķi, lai noteiktu, vai uzņēmuma
automobiļi tiek izmantoti galvenokārt privātām vai darba
vajadzībām, un vai mājās strādājošas personas,
kas pārvietojas ar automobili, to izmanto darba vai privātām
vajadzībām.
4. pantā ir
ietverts skaidrs un vienkāršs noteikums: ja reģistrācijas
apliecības turētājs pārceļ savu pastāvīgo
dzīvesvietu uz citu dalībvalsti, viņam sešu mēnešu
laikā pēc ierašanās attiecīgajā dalībvalstī
būtu jālūdz reģistrēt viņa
transportlīdzekli. Minētajā laikposmā dalībvalsts,
kurā viņš ieradies, nedrīkst ierobežot
transportlīdzekļa izmantošanu. 4. pantā ir paredzēta
arī būtiska reģistrācijas procedūru vienkāršošana
attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas reģistrēti
citā dalībvalstī. Tajā piemēro Tiesas
pastāvīgo judikatūru par preču brīvu apriti, saskaņā
ar kuru dalībvalstīm būtu jāveicina tirdzniecība ES
teritorijā, atzīstot citā dalībvalstī izdotus
pierādījumus, piemēram, lai pierādītu, ka
attiecīgajā dalībvalstī reģistrētam
mehāniskajam transportlīdzeklim ir sekmīgi veikta tehniskā
apskate. Tāpat Tiesa norādīja, ka šīs informācijas par
reģistrāciju un tehnisko apskati savstarpējas atzīšanas
princips būtu jāpapildina ar dalībvalstu iestāžu
sadarbību attiecībā uz jebkādiem trūkstošiem datiem[9]. 4. pantā jau tiek
paredzēts veikt šo sadarbību elektroniski, kad
transportlīdzekļu reģistrēšanas iestādei
informācija būtu jāmeklē tās dalībvalsts
transportlīdzekļu reģistrā, kurā
transportlīdzeklis ticis reģistrēts, meklēšanā
izmantojot 7. pantā un II pielikumā minēto
lietojumprogrammu. Šis administratīvās sadarbības princips,
izmantojot elektroniskos līdzekļus, darbojas arī
pretējā virzienā: kad dalībvalsts reģistrē
citā dalībvalstī reģistrētu transportlīdzekli,
4. pants nosaka pienākumu transportlīdzekļa
galamērķa dalībvalsts reģistrēšanas iestādei
informēt iepriekšējās reģistrācijas dalībvalsti.
Visbeidzot, šā priekšlikuma 4. pants konkrētos gadījumos
ļauj veikt papildu kontroles attiecībā uz
transportlīdzekli.
5. pantā ir
precīzi definēts, kādos gadījumos reģistrēšanas
iestādes ir tiesīgas atteikt citā dalībvalstī
reģistrēta transportlīdzekļa reģistrāciju.
5. panta galvenais mērķis ir novērst krāpšanu un
nodrošināt ceļu satiksmes drošību, jo citā
dalībvalstī reģistrēta transportlīdzekļa
pārreģistrācija dažkārt tiek izmantota, lai legalizētu
zagtus transportlīdzekļus vai transportlīdzekļu dokumentus.
Zagtus transportlīdzekļus bieži pārdod, izmainot to
identitāti, piemēram, "klonējot" (t.i. prakse, kad
transportlīdzekli nozog un tā īsto identifikācijas
marķējumu dzēš un izmaina, lai nozagtā
transportlīdzekļa identitāte atbilstu cita – ceļu
satiksmē likumīgi izmantota – transportlīdzekļa
identitātei, tādējādi ar vienu un to pašu
transportlīdzekļa numuru apritē atrodas divi
transportlīdzekļi) vai "uztaisot dubultnieku" ("car
ringing") (t.i. prakse, kad nozagta transportlīdzekļa
identitāti samaina ar smagi bojāta transportlīdzekļa
identitāti). Šādus gadījumus var novērst, tikai pateicoties
ciešai sadarbībai starp reģistrēšanas iestādēm.
Tādēļ šim pantam vajadzētu veicināt arī šādu
tiesību aktu īstenošanu:
·
Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada
18. septembra Direktīva 2000/53/EK par nolietotiem
transportlīdzekļiem[10].
Šī direktīva uzliek dalībvalstīm pienākumu veikt
nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu visu nolietoto
transportlīdzekļu nogādāšanu licencētos apstrādes
punktos. Atbilstoši direktīvai dalībvalstīm jāievieš
sistēma, saskaņā ar kuru nolietota transportlīdzekļa
reģistrācijas atcelšanas nosacījums ir likvidācijas
sertifikāta uzrādīšana. Šo sertifikātu izsniedz
transportlīdzekļa turētājam un/vai īpašniekam, kad nolietoto
transportlīdzekli nogādā apstrādes punktā.
·
Padomes 2004. gada 22. decembra
Lēmums 2004/919/EK par cīņu pret noziegumiem, kas ir
saistīti ar transportlīdzekļiem un kam ir pārrobežu sekas[11], kura mērķis ir
panākt uzlabotu sadarbību Eiropas Savienībā
nolūkā novērst un apkarot pārrobežu noziegumus, kas ir
saistīti ar transportlīdzekļiem, turklāt īpašu
uzmanību pievēršot transportlīdzekļu zādzību
saistībai ar transportlīdzekļu nelegālo tirdzniecību.
Lēmums nosaka pienākumu katrai dalībvalstij nodrošināt, ka
tās kompetentās iestādes veic visus vajadzīgos
pasākumus, lai novērstu transportlīdzekļu
reģistrācijas dokumentu ļaunprātīgu izmantošanu un to
zādzības. Lēmums nosaka pienākumu valstu
tiesībaizsardzības iestādēm informēt
transportlīdzekļu reģistrēšanas iestādes par to, vai
ir zināms, ka transportlīdzeklis, kas ir reģistrēšanas
procesā, ir zagts. Lēmuma mērķis ir arī novērst
transportlīdzekļu reģistrācijas dokumentu ļaunprātīgu
izmantošanu: katrai dalībvalstij ir jānodrošina, ka tās
kompetentās iestādes veic vajadzīgos pasākumus, lai
atjaunotu transportlīdzekļa īpašnieka vai
transportlīdzekļa turētāja reģistrācijas
dokumentus, ja transportlīdzeklis ir stipri bojāts
negadījumā (neatgūstami gājis bojā).
Reģistrācijas dokuments ir jāatjauno arī tad, ja tiesībaizsardzības
iestādei pārbaudes laikā rodas aizdomas, ka ir izdarīts
pārkāpums attiecībā uz transportlīdzekļa
identifikācijas marķējumiem, piemēram, transportlīdzekļa
identifikācijas numuru.
6. pants
nodrošina, ka, saskaņojot noteikumu par transportlīdzekļu
pagaidu reģistrāciju, tiek atvieglota lietotu
transportlīdzekļu tirdzniecība ES teritorijā. Šādi
noteikumi galvenokārt ir nepieciešami personām, kas nopirkušas
transportlīdzekli citā dalībvalstī, lai tās
varētu ar šo transportlīdzekli aizbraukt līdz savai
dalībvalstij un tur reģistrētu transportlīdzekli. Ja
kādā dalībvalstī reģistrēts mehāniskais
transportlīdzeklis tiek pārdots personai, kas veic
uzņēmējdarbību citā dalībvalstī,
iespējams, pārdevējs pārreģistrēs mehānisko
transportlīdzekli tajā brīdī, kad tas tiks pārdots.
Iespējams, pārdevējs neļaus pircējam braukt ar
mehānisko transportlīdzekli, kam ir pārdevēja
reģistrācijas numurs. Tādēļ ir nepieciešama pagaidu
reģistrācijas sistēma, lai uzlabotu lietotu mehānisko
transportlīdzekļu tirgus darbību un ar pagaidu risinājumu
aptvertu laikposmu starp reģistrāciju pirmajā
dalībvalstī un jauno reģistrāciju otrajā
dalībvalstī. Pagaidu reģistrācijas sistēma arī
ļauj reģistrēšanas iestādēm nodrošināt to
reģistros ievadīto reģistrācijas datu kvalitāti, lai
var viegli veikt to apmaiņu, izmantojot 7. pantā minēto
lietojumprogrammu. 6. pantā ierosināts ierobežot pagaidu
reģistrācijas derīguma termiņu līdz
30 dienām, lai tas atbilstu 15. pantam Eiropas Parlamenta un
Padomes 2009. gada 16. septembra Direktīvā 2009/103/EK
par civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu saistībā
ar mehānisko transportlīdzekļu izmantošanu un kontroli
saistībā ar pienākumu apdrošināt šādu atbildību[12].
Direktīvas 2009/103/EK 15. pantā noteikts
apdrošināšanas segums transportlīdzekļiem, ko nosūta no
vienas dalībvalsts uz otru, norādot, ka šādos gadījumos par
riska dalībvalsti uzskata galamērķa dalībvalsti
trīsdesmit dienas uzreiz pēc dienas, kurā pircējs ir
akceptējis piegādi, pat ja transportlīdzeklis nav oficiāli
reģistrēts galamērķa dalībvalstī.
Gadījumā, ja transportlīdzeklis ir iesaistīts
negadījumā minētajā laika posmā, un tas nav bijis
apdrošināts, par kompensāciju atbildīgā iestāde
galamērķa dalībvalstī ir atbildīga par
Direktīvas 2009/103/EK 10. pantā paredzēto
kompensāciju.
Priekšlikuma 7. pantā
paredzēta transportlīdzekļu reģistrācijas datu
elektroniska apmaiņa starp dalībvalstīm, ja
transportlīdzeklis ir jāpārreģistrē. 7. pants
ļauj Komisijai pieņemt īstenošanas aktus, lai noteiktu
kopējās procedūras un specifikācijas lietojumprogrammai,
tostarp datu, ar kuriem veic apmaiņu, formātu, valstu elektronisko
reģistru elektroniskas aplūkošanas tehniskās procedūras,
piekļuves procedūras un drošības mehānismus.
Transportlīdzekļu reģistrācijas datu elektroniskajai
apmaiņai starp dalībvalstīm būtu jānotiek
saskaņā ar Eiropas sadarbspējas satvaru (EIF)[13].
8. panta
mērķis ir atvieglot uzņēmumiem lietotu
transportlīdzekļu tirdzniecību ES teritorijā,
saskaņojot noteikumu par mehānisko transportlīdzekļu
"profesionālo reģistrāciju". Šobrīd
profesionālās reģistrācijas shēmas pastāv
lielākajā daļā dalībvalstu, lai dotu iespēju
mazumtirgotājiem īslaicīgi braukt ar mehāniskajiem
transportlīdzekļiem pa sabiedriskās lietošanas ceļiem,
neuzliekot pienākumu tos oficiāli reģistrēt.
Profesionālās reģistrācijas shēmas parasti ir
paredzētas ražotājiem, montētājiem, izplatītājiem
un tirgotājiem attiecībā uz mehāniskajiem
transportlīdzekļiem, kas atrodas viņu īpašumā vai kas
paredzēti testa braucieniem. Lielākā daļa dalībvalstu
neizdod profesionālās reģistrācijas apliecības,
kurās ietverta mehāniskā transportlīdzekļa
identifikācija. Parasti tās izsniedz cita veida dokumentu, kas
apliecina saistību starp reģistrācijas numura zīmēm un
to turētāju, un/vai īpašniekam tiek izvirzīta prasība
uzturēt reģistrācijas žurnālu, kurā reģistrē
braucienus, kas veikti, izmantojot attiecīgo reģistrācijas
numura zīmi. Tomēr prakse rāda, ka pārējās
dalībvalstis neatzīst profesionālo reģistrāciju –
parasti tādēļ, ka transportlīdzeklim nav oficiālas
reģistrācijas apliecības, tādēļ lielākā
daļa profesionālo izplatītāju un tirgotāju atturas
izmantot profesionālo reģistrāciju ārpus savas valsts
teritorijas. 8. panta mērķis ir likvidēt šos
šķēršļus lietotu transportlīdzekļu
tirdzniecībā ES teritorijā, izveidojot vienotu sistēmu,
kurā "profesionālā reģistrācija", kas
piešķirta ražotājiem, montētājiem, izplatītājiem
un tirgotājiem, kuri veic uzņēmējdarbību vienā
dalībvalstī, tiktu atzīta arī pārējās
dalībvalstīs. 8. pants ļauj Komisija pieņem
īstenošanas aktus, lai noteiktu profesionālās transportlīdzekļa
reģistrācijas apliecības formātu un paraugu.
9. pantā ir
noteikts pienākums dalībvalstīm paziņot Komisijai to
transportlīdzekļu reģistrēšanas iestāžu nosaukumu un
kontaktinformāciju, kuras to teritorijā ir atbildīgas par
oficiālo transportlīdzekļu reģistru pārvaldīšanu
un par šīs regulas piemērošanu. Komisija tad savā
tīmekļa vietnē publicēs transportlīdzekļu
reģistrēšanas iestāžu sarakstu un tā atjauninājumus.
Turklāt 9. pantā ir noteikts pienākums
transportlīdzekļu reģistrēšanas iestādēm
nodrošināt, ka sabiedrībai ir viegli pieejama informācija par
transportlīdzekļu reģistrēšanu attiecīgās
iestādes dalībvalstī, iestādes nosaukums un
kontaktinformācija.
10. un 11. pantā Komisijai tiek deleģētas pilnvaras pieņemt
grozījumus I un II pielikumā, lai pielāgotos tehnikas
attīstībai, jo īpaši, lai ņemtu vērā
Direktīvas 1999/37/EK attiecīgos grozījumus vai
grozījumus citos Savienības tiesību aktos, kas
nepastarpināti ir svarīgi I un II pielikuma atjaunināšanai.
Tāpat šajos pantos Komisijai tiek deleģētas pilnvaras
paredzēt nosacījumus, kas būtu jāievēro
uzņēmumiem, kuri izmanto profesionālās
transportlīdzekļu reģistrācijas apliecības, lai
izpildītu prasības attiecībā uz labu reputāciju un
nepieciešamo profesionālo kompetenci, un noteikt profesionālo
transportlīdzekļu reģistrācijas apliecību
derīguma termiņu.
–
Attiecībā uz transportlīdzekļa
datiem I pielikumam vajadzētu atbilst saskaņotās
reģistrācijas apliecības saturam, kas noteikta
Direktīvā 1999/37/EK. Tā kā pārreģistrācijai
nav nepieciešami nedz iepriekšējās reģistrācijas
apliecības turētāja personas dati, nedz jebkuras citas
apliecībā minētas personas (piem., īpašnieka,
lietotāja utt.) dati, šie dati netiek saglabāti
I pielikumā, lai arī tie ir obligāta informācijas
daļa, kura paredzēta saskaņotajā reģistrācijas
apliecībā, kas noteikta Direktīvā 1999/37/EK. Tomēr
nevar izslēgt iespējamas turpmākas izmaiņas, piemēram,
atbilstības sertifikātā, kas kalpo par pamatu pirmajai
reģistrācijai. Šādas izmaiņas varētu būt
rezultāts grozījumiem Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada
5. septembra Pamatdirektīvā 2007/46/EK, ar ko izveido
sistēmu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā
arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu,
sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību
apstiprināšanai. Pilnvaru deleģēšanai vajadzētu ļaut
Komisijai pielāgot I pielikumu šādiem grozījumiem.
–
II pielikums nepārprotami attiecas uz
lietojumprogrammu, kam, iespējams, turpmāk būs vajadzīgi
vairāki tehniski atjauninājumi, lai atspoguļotu tehnoloģiju
attīstības tendences informācijas tehnoloģiju jomā.
Pilnvaru deleģēšanai vajadzētu ļaut Komisijai
attiecīgi pielāgot II pielikumu.
–
Pilnvaru deleģēšanai vajadzētu
ļaut Komisijai paredzēt nosacījumus, kas būtu
jāievēro uzņēmumiem, kuri izmanto profesionālās
transportlīdzekļu reģistrācijas apliecības, lai
izpildītu prasības attiecībā uz labu reputāciju un
nepieciešamo profesionālo kompetenci, kā noteikts 8. panta
1. punkta c) apakšpunktā. Tāpat tai vajadzētu
ļaut Komisijai noteikt profesionālo transportlīdzekļu
reģistrācijas apliecību derīguma termiņu.
12. pantā ir
noteikta komiteju procedūra 7. un 8. panta īstenošanai, t.i.,
īstenošanas akti attiecībā uz 7. pantā
minētās lietojumprogrammas kopējām procedūrām un
specifikācijām, tostarp datu, ar kuriem veic apmaiņu,
formātu, valstu elektronisko reģistru elektroniskas aplūkošanas
tehniskās procedūras, piekļuves procedūras un drošības
mehānismus, kā arī īstenošanas akti, ar ko nosaka
profesionālās transportlīdzekļa reģistrācijas
apliecības formātu un paraugu. Šie īstenošanas akti būtu
vispārēji, tādējādi pārbaudes procedūra
būtu jāpiemēro saskaņā ar 2. panta 2. punkta
a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada
16. februāra Regulā (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas
un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles
mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru
izmantošanu[14].
13. pantā
paredzēta šīs regulas izvērtēšana, kuras rezultātam
vajadzētu būt ziņojumam, ko iesniedz Eiropas Parlamentam un
Padomei četrus gadus pēc regulas stāšanās spēkā.
Izvērtējumā vajadzētu noteikt iespējamās
problēmas un nepilnības saistībā ar regulu, un tas
varētu būt atskaites punkts turpmākām darbībām,
tostarp iespējamam priekšlikumam regulas grozīšanai, jo īpaši
ņemot vērā administratīvo procedūru iespējamo
turpmāko vienkāršošanu pilsoņiem un uzņēmumiem un
vienotā tirgus labāku integrāciju attiecībā uz
lietotiem mehāniskajiem transportlīdzekļiem.
14. pantā
noteikts, ka regulu sāks piemērot no dienas, kad būs
pagājis viens gads pēc tās stāšanās spēkā.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Šā priekšlikuma ietekme uz budžetu ir
aprakstīta priekšlikumam pievienotajā finanšu pārskatā. Šim
priekšlikumam ir nepieciešamas tikai administratīvās
apropriācijas. Tas neparedz darbības apropriāciju izmantošanu.
2012/0082 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA,
ar ko vienkāršo citā
dalībvalstī reģistrētu mehānisko
transportlīdzekļu pārvietošanu vienotajā tirgū
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[15],

pēc apspriešanās ar Eiropas Datu
aizsardzības uzraudzītāju,
saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
(1)       Visām
dalībvalstīm ir mehānisko transportlīdzekļu
reģistrācijas sistēmas, kas ir administratīvas
atļaujas piešķiršana transportlīdzekļa izmantošanai
ceļu satiksmē, transportlīdzekli identificējot un
piešķirot tam reģistrācijas numuru. Tomēr daudzi no valstu
noteikumiem par transportlīdzekļu reģistrāciju ir
savstarpēji pretrunīgi, sarežģīti un apgrūtinoši.
Tā rezultātā problēmas transportlīdzekļu reģistrēšanā
rada šķēršļus iekšējā tirgū un apgrūtina
citā dalībvalstī reģistrētu mehānisko
transportlīdzekļu brīvu apriti Savienībā.
(2)       2010. gada
Ziņojumā par ES pilsonību "Likvidējot
šķēršļus ES pilsoņu tiesību īstenošanai"[16] transportlīdzekļu
reģistrācijas problēmas ir norādītas kā viens no
galvenajiem šķēršļiem, ar ko saskaras pilsoņi, atbilstoši
Savienības tiesību aktiem izmantojot savas tiesības ikdienas
dzīvē. Minētajā ziņojumā Komisija uzsvēra
nepieciešamību novērst šo šķērsli, vienkāršojot
formalitātes un nosacījumus citā dalībvalstī
reģistrētu transportlīdzekļu reģistrācijai.
(3)       Padomes Direktīva
1999/37/EK (1999. gada 29. aprīlis) par
transportlīdzekļu reģistrācijas dokumentiem[17] saskaņo
reģistrācijas apliecības formu un saturu, lai atvieglotu
tās izpratni un tādējādi uzlabotu dalībvalstīs
reģistrētu transportlīdzekļu brīvu kustību pa
ceļiem citu dalībvalstu teritorijā. Saskaņā ar
minēto direktīvu, reģistrācijas apliecība, ko
izsniegusi kāda dalībvalsts, būtu jāatzīst
pārējās dalībvalstīs, lai transportlīdzekli
identificētu starptautiskajā satiksmē vai
pārreģistrētu citā dalībvalstī. Tomēr
Direktīvā 1999/37/EK nav noteikts, kuras dalībvalsts
kompetencē ir reģistrācija un kādas piemērojamās
formalitātes un procedūras. Tātad, lai novērstu
šķēršļus mehānisko transportlīdzekļu brīvai
apritei iekšējā tirgū, nepieciešams ieviest atsevišķus
saskaņotus noteikumus, kas nosaka, kurā dalībvalstī
transportlīdzekļi ir jāreģistrē, kā arī
vienkāršotas procedūras citā dalībvalstī
reģistrētu transportlīdzekļu
pārreģistrācijai.
(4)       Dalībvalstu tiesību
akti bieži nosaka, ka uzņēmumiem, kas veic uzņēmējdarbību
to teritorijā, un pilsoņiem, kuru pastāvīgā
dzīvesvieta ir to teritorijā, ir jāreģistrē šajā
dalībvalstī transportlīdzeklis, ko citā dalībvalstī
ir reģistrējusi trešā persona, kura veic
uzņēmējdarbību attiecīgajā dalībvalstī;
tas attiecas arī uz gadījumiem, kad dalībvalstī, kas
pieprasa reģistrāciju, transportlīdzeklis pārsvarā
netiek pastāvīgi izmantots un nav arī nolūka to šādi
izmantot. Tādēļ ir nepieciešams noteikt, kurā
dalībvalstī mehāniskais transportlīdzeklis būtu
jāreģistrē, ja tās lietotājs ir persona, kura veic
uzņēmējdarbību vai kuras pastāvīgā
dzīvesvieta ir dalībvalstī, kas nav tā pati
dalībvalsts, kurā uzņēmējdarbību veic
transportlīdzekļa īpašnieks vai kurā atrodas viņa
pastāvīgā dzīvesvieta. Minētajos apstākļos
ir lietderīgi, ka dalībvalstis savstarpēji atzītu citā
valstī derīgu reģistrāciju.
(5)       Citā
dalībvalstī reģistrētu mehānisko
transportlīdzekļu reģistrēšanu kavē
apgrūtinošās reģistrācijas formalitātes
dalībvalstīs, jo īpaši pienākums veikt šo
transportlīdzekļu papildu pārbaudes, lai novērtētu to
vispārējo stāvokli pirms reģistrācijas vai lai to
identificētu. Tādēļ ir nepieciešams samazināt šīs
formalitātes, lai nodrošinātu mehānisko transportlīdzekļu
brīvu apriti un samazinātu administratīvo slogu pilsoņiem,
uzņēmumiem un reģistrēšanas iestādēm. Jo
īpaši attiecībā uz pilsoņiem vai uzņēmumiem, kas
iegādājas citā dalībvalstī reģistrētu
mehānisko transportlīdzekli, ir lietderīgi noteikt
vienkāršotu reģistrācijas procedūru, kura atzītu citas
dalībvalsts izdotus dokumentus un veiktas tehniskās apskates, un
kurā tiktu organizēta administratīvā sadarbība starp
kompetentajām iestādēm, lai apmainītos ar
trūkstošajiem datiem.
(6)       Šajā regulā
būtu jāņem vērā Padomes Lēmums 2004/919/EK
(2004. gada 22. decembris) par cīņu pret noziegumiem, kas
ir saistīti ar transportlīdzekļiem un kam ir pārrobežu
sekas[18],
kura mērķis ir panākt uzlabotu sadarbību
Savienībā nolūkā novērst un apkarot pārrobežu
noziegumus, kas ir saistīti ar transportlīdzekļiem.
Saskaņā ar minēto lēmumu katrai dalībvalstij ir
jānodrošina, ka tās kompetentās iestādes veic visus
vajadzīgos pasākumus, lai novērstu transportlīdzekļu
reģistrācijas dokumentu ļaunprātīgu izmantošanu un to
zādzību. Tādēļ šai regulai vajadzētu atļaut
dalībvalstīm atteikt citā dalībvalstī
reģistrēta mehāniskā transportlīdzekļa
reģistrēšanu gadījumā, ja ir noticis noziegums, kas ir
saistīts ar transportlīdzekļiem, tostarp
transportlīdzekļu reģistrācijas dokumentu ļaunprātīga
izmantošana un to zādzība.
(7)       Šai regulai vajadzētu
censties samazināt administratīvo slogu pilsoņiem,
uzņēmumiem un reģistrēšanas iestādēm, jo
īpaši izmantojot transportlīdzekļu reģistrācijas datu
elektronisko apmaiņu. Tādēļ, lai administratīvi
vienkāršotu reģistrācijas formalitātes, nepieciešams, lai
dalībvalstis viena otrai piešķir tiesības piekļūt to
transportlīdzekļu reģistrācijas datiem nolūkā
uzlabot informācijas apmaiņu un paātrināt
reģistrācijas procedūras.
(8)       Piemērojot šo regulu, uz
personas datu apstrādi attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes
Direktīva 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu
aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un par
šādu datu brīvu apriti[19].
Personas datu apstrādei, ko šīs regulas kontekstā veic Komisija,
piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 45/2001
(2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību
attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs
un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti[20].
(9)       Vienā
dalībvalstī reģistrēta mehāniskā
transportlīdzekļa pārvietošanai uz citu dalībvalsti,
ņemot vērā tā reģistrēšanu minētajā
citā dalībvalstī, ir nepieciešama plaši pieejama pagaidu
reģistrācija, lai nodrošinātu ceļu satiksmes drošību
un uzticamu transportlīdzekļa reģistrācijas datu pārraidi
elektroniski. Tādēļ nepieciešams izveidot sistēmu, kas
nodrošinātu mehānisko transportlīdzekļu pagaidu
reģistrāciju.
(10)     Mehānisko
transportlīdzekļu pārvietošana uz citu dalībvalsti, ko veic
uzņēmumi, kas ir mehānisko transportlīdzekļu
izplatītāji vai kas sniedz mehānisko transportlīdzekļu
testu vai remonta vai apkopes pakalpojumus, parasti tiek veikta ar
attiecīgās valsts piešķirtiem profesionālajiem
reģistrācijas numuriem. Tomēr šie profesionālie
reģistrācijas numuri bieži netiek atzīti citā
dalībvalstī, tādējādi jo īpaši pierobežas
reģionos tiek kavēta to uzņēmumu pārrobežas
profesionālā darbība, kuri nodarbojas ar lietotu mehānisko
transportlīdzekļu tirdzniecību. Attiecīgi nepieciešams
ieviest sistēmu, kura ļautu uzņēmumiem, kas ir
mehānisko transportlīdzekļu izplatītāji vai kas sniedz
mehānisko transportlīdzekļu testu, remonta un apkopes
pakalpojumus, pārvietot šos transportlīdzekļus uz citu
dalībvalsti, izmantojot profesionālo reģistrācijas numuru.
(11)     Ņemot vērā to,
ka šīs regulas mērķus – proti, samazināt
reģistrācijas formalitātes, lai nodrošinātu citā
dalībvalstī reģistrētu mehānisko
transportlīdzekļu brīvu apriti, un samazināt
administratīvo slogu pilsoņiem, uzņēmumiem un
reģistrēšanas iestādēm ‑ nevar pietiekami labi
sasniegt atsevišķās dalībvalstīs pretrunīgu valstu
noteikumu dēļ, un to, ka minētās rīcības
mēroga un iedarbības dēļ minētos mērķus var
labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var
pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas
Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu.
Saskaņā ar minētajā pantā noteikto
proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos
pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.
(12)     Šī regula atbilst Eiropas
Savienības Pamattiesību hartā atzītajām
pamattiesībām un principiem.
(13)     Lai panāktu, ka
dalībvalstis apmainās ar informāciju, izmantojot sadarbspējīgus
tehniskos līdzekļus, Komisijai būtu jādeleģē
pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas
Savienības darbību 290. pantu attiecībā uz šīs
regulas I un II pielikuma grozīšanu, lai pielāgotos tehnikas
attīstībai, jo īpaši, lai ņemtu vērā Direktīvas 1999/37/EK
attiecīgos grozījumus vai grozījumus citos Savienības
tiesību aktos, kas nepastarpināti ir svarīgi šīs regulas I
un II pielikuma atjaunināšanai, attiecībā uz nosacījumiem,
kas būtu jāievēro tiem uzņēmumiem, kuri izmanto
profesionālās transportlīdzekļu reģistrācijas
apliecības, lai izpildītu prasības attiecībā uz labu
reputāciju un nepieciešamo profesionālo kompetenci, un
attiecībā uz šo profesionālo transportlīdzekļu
reģistrācijas apliecību derīguma termiņu. Ir
īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu
atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī.
Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus,
būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga
attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(14)     Lai nodrošinātu
vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu
jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai, lai noteiktu
kopējās procedūras un specifikācijas lietojumprogrammai,
kas vajadzīga transportlīdzekļu reģistrācijas datu
elektroniskai apmaiņai, tostarp datu, ar kuriem veic apmaiņu,
formātu, valstu elektronisko reģistru elektroniskas aplūkošanas
tehniskās procedūras, piekļuves procedūras un drošības
mehānismus, un lai noteiktu profesionālās
transportlīdzekļa reģistrācijas apliecības
formātu un paraugu. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto
saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES)
Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka
normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles
mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru
izmantošanu[21],

IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Darbības joma
1.           Šo regulu piemēro
šādiem transportlīdzekļiem:
(a)
visiem transportlīdzekļiem vai
piekabēm, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes
Direktīvas 2007/46/EK[22]
3. pantā;
(b)
visiem divriteņu un trīsriteņu
mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kam ir sapāroti vai
citādi riteņi un kas paredzēti braukšanai pa autoceļiem,
kā minēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2022/24/EK[23].
2.           Šo regulu nepiemēro
tādu transportlīdzekļu reģistrēšanai, kas
reģistrēti trešā valstī.
3.           Šī regula neskar
dalībvalstu tiesības atbrīvot transportlīdzekļus no
reģistrācijas saskaņā ar Direktīvu 1999/37/EK.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
1.           “reģistrācija” ir
administratīvas atļaujas piešķiršana transportlīdzekļa
izmantošanai ceļu satiksmē, transportlīdzekli identificējot
un piešķirot tam sērijas numuru, ko dēvē par reģistrācijas
numuru;
2.           “citā
dalībvalstī reģistrēts transportlīdzeklis” ir
transportlīdzeklis, kam ir derīga citā dalībvalstī
izdota reģistrācijas apliecība;
3.           "reģistrācijas
apliecības turētājs": ir persona, uz kuras vārda
transportlīdzeklis ir reģistrēts dalībvalstī;
4.           “profesionālā
transportlīdzekļu reģistrācija” ir administratīvas
atļaujas piešķiršana transportlīdzekļu izmantošanai
ceļu satiksmē, transportlīdzekļus identificējot un
piešķirot tiem sērijas numuru, ko dēvē par profesionālo
reģistrācijas numuru un ko var izmantot dažādi
transportlīdzekļi.
3. pants
Citā dalībvalstī reģistrētu
transportlīdzekļu reģistrācijas vieta
1.           Dalībvalsts var
pieprasīt citā dalībvalstī reģistrēta
transportlīdzekļa, kas atrodas tās teritorijā,
reģistrāciju tikai tad, reģistrācijas apliecības
turētāja pastāvīgā dzīvesvieta atrodas
minētās dalībvalsts teritorijā.
2.           Dalībvalsts, kuras
teritorijā atrodas reģistrācijas apliecības
turētāja pastāvīgā dzīvesvieta, ir viena no
turpmāk minētajām:
(a)
uzņēmējsabiedrībai vai citai
struktūrai, kam ir vai nav juridiskas personas statuss, – dalībvalsts,
kurā atrodas galvenā pārvalde;
(b)
uzņēmējsabiedrības vai citas
struktūras filiālei, pārstāvniecībai vai citam
uzņēmumam – dalībvalsts, kurā atrodas filiāle,
pārstāvniecība vai cits uzņēmums;
(c)
fiziskai personai, kas nodarbojas ar
uzņēmējdarbību, – dalībvalsts, kurā atrodas
personas galvenā uzņēmējdarbības vieta;
(d)
pārējām fiziskajām
personām:
i)        vieta, kur persona parasti dzīvo,
t.i., vismaz 185 dienas katru kalendāro gadu, personīgu un
profesionālu saistību dēļ vai, ja personai nav
profesionālu saistību, privātu saistību dēļ, kas
nosaka ciešu saikni ar vietu, kurā tā dzīvo;
ii)       personai, kuras profesionālās
un personīgās saistības ir dažādās vietās un
kurai tādēļ nākas pārmaiņus uzturēties
dažādās vietās divās vai vairākās dalībvalstīs,
par pastāvīgo dzīvesvietu tomēr uzskata vietu, ar kuru ir
personīgas saistības, ja persona tur regulāri atgriežas.
Punkta ii) apakšpunktā minēto
nosacījumu neievēro, ja persona dalībvalstī atrodas, lai
noteiktu laiku veiktu kādu uzdevumu. Mācības
universitātē vai skolā neuzskata par pastāvīgās
dzīvesvietas maiņu.
4. pants
Citā dalībvalstī reģistrētu
transportlīdzekļu reģistrācijas procedūra
1.           Ja reģistrācijas
apliecības turētājs pārceļ savu pastāvīgo
dzīvesvietu uz citu dalībvalsti, viņš sešu mēnešu
laikā pēc ierašanās attiecīgajā dalībvalstī
lūdz reģistrēt citā dalībvalstī
reģistrēto transportlīdzekli.
Pirmajā daļā minētajā
laikposmā transportlīdzekļa izmantošana netiek ierobežota.
2.           Lūgumu
reģistrēt citā dalībvalstī reģistrētu
transportlīdzekli iesniedz transportlīdzekļu
reģistrēšanas iestādei un tam pievieno reģistrācijas
apliecības būtiskās daļas saskaņā ar
Direktīvas 1999/37/EK 5. panta 2. punktu vai jebkādu
citu pierādījumu par to, ka iepriekš transportlīdzeklis ir bijis
reģistrēts citā dalībvalstī.
3.           Saņemot lūgumu
reģistrēt citā dalībvalstī reģistrētu
transportlīdzekli, transportlīdzekļu reģistrēšanas
iestāde saskaņā ar 7. pantu nekavējoties savāc
informāciju par I pielikumā minētajām datu
vienībām no tās dalībvalsts transportlīdzekļu
reģistrēšanas iestādes, kurā transportlīdzeklis ir
reģistrēts, un pārceļ šos datus savā
reģistrā.
4.           Pirms reģistrēt
citā dalībvalstī reģistrētu transportlīdzekli,
transportlīdzekļu reģistrēšanas iestādes tā
fiziskas pārbaudes var veikt tikai vienā no šādiem gadījumiem:
(a)
ja informācija, ko pieteikuma iesniedzējs
ir sniedzis reģistrēšanas procesā, nav atrodama tās
dalībvalsts transportlīdzekļu reģistrā, kurā
transportlīdzeklim vajadzētu būt reģistrētam;
(b)
ja informācija, ko pieteikuma iesniedzējs
ir sniedzis reģistrēšanas procesā, atšķiras no
informācijas, kas atrodama tās dalībvalsts
transportlīdzekļu reģistrā, kurā
transportlīdzeklis ir reģistrēts;
(c)
ja transportlīdzekļu
reģistrēšanas iestādēm ir pamatoti iemesli uzskatīt,
ka tehniskie noteikumi, saskaņā ar kuriem transportlīdzeklis ir
apstiprināts atbilstoši Direktīvas 2007/46/EK 23. vai
24. pantam vai atbilstoši Direktīvas 2002/24/EK 15. pantam,
nav līdzvērtīgi pašu iestāžu noteikumiem;
(d)
ja ir nepieciešama tehniskā apskate
transportlīdzekļa īpašnieku maiņas gadījumā vai
smagi bojātiem transportlīdzekļiem.
5.           Kad citā
dalībvalstī reģistrēts transportlīdzeklis ir
reģistrēts, attiecīgā transportlīdzekļu
reģistrēšanas iestāde saskaņā ar 7. pantu
nekavējoties paziņo par to transportlīdzekļu
reģistrēšanas iestādei tajā dalībvalstī, kas bija
transportlīdzekļa pēdējās reģistrācijas
valsts.
5. pants
Atteikums reģistrēt citā dalībvalstī
reģistrētu transportlīdzekli
1.           Transportlīdzekļu
reģistrēšanas iestādes var atteikt reģistrēt citā
dalībvalstī reģistrētu transportlīdzekli tikai
kādā no šādiem gadījumiem:
(a)
ja nav izpildīti 4. panta
2. punktā minētie nosacījumi;
(b)
attiecīgā gadījumā – ja nav
nomaksāti nodokļi vai nodevas, ko minētā dalībvalsts
noteikusi par 4. pantā minēto reģistrāciju;
(c)
ja 4. panta 4. punktā
minētās fiziskās pārbaudes nav veiksmīgi izturētas;
(d)
ja saskaņā ar 7. pantu
savāktā informācija liecina par kādu no šādiem
apstākļiem:
i)        transportlīdzeklis ir smagi
bojāts, nozagts vai likvidēts;
ii)       transportlīdzekļa
reģistrācijas dokumenti ir zagti, ja vien reģistrācijas
apliecības turētājs nevar nepārprotami pierādīt
savas īpašumtiesības uz transportlīdzekli;
iii)      ir beidzies obligātās
transportlīdzekļa tehniskās apskates pases derīguma
termiņš.
2.           Katru lēmumu par
atteikumu reģistrēt citā dalībvalstī
reģistrētu transportlīdzekli, ko pieņem transportlīdzekļu
reģistrēšanas iestāde, pienācīgi pamato.
Iesaistītā persona viena mēneša laikā no negatīva
lēmuma saņemšanas brīža var lūgt kompetento
transportlīdzekļu reģistrēšanas iestādi
pārskatīt savu lēmumu. Minētajā lūgumā
norāda šādas pārskatīšanas pamatojumu. Viena mēneša
laikā no minētā lūguma saņemšanas brīža
kompetentā transportlīdzekļu reģistrēšanas
iestāde apstiprina vai atceļ savu lēmumu.
6. pants
Pagaidu reģistrācija pārvietošanai uz citu dalībvalsti
1.           Ikviena persona, kas
nopirkusi transportlīdzekli citā dalībvalstī, kurā
minētajam transportlīdzeklim nav reģistrācijas
apliecības, var lūgt transportlīdzekļu
reģistrēšanas iestādei izsniegt transportlīdzekļa
pagaidu reģistrācijas apliecību, ņemot vērā
transportlīdzekļa pārvietošanu uz citu dalībvalsti. Pagaidu
reģistrācijas apliecība ir derīga 30 dienas.
2.           Saņemot lūgumu
izsniegt 1. punktā minēto pagaidu reģistrācijas
apliecību, transportlīdzekļu reģistrēšanas
iestāde saskaņā ar 7. pantu nekavējoties savāc
informāciju par I pielikumā minētajām datu
vienībām no tās dalībvalsts transportlīdzekļu
reģistrēšanas iestādes, kurā transportlīdzeklis ir
reģistrēts, un pārceļ šos datus savā
reģistrā.
3.           Transportlīdzekļu
reģistrēšanas iestādes var atteikties izsniegt
1. punktā minēto pagaidu reģistrācijas apliecību
vienā no šādiem gadījumiem:
(a)
attiecīgā gadījumā – ja nav
nomaksāti nodokļi vai nodevas, ko minētā dalībvalsts
noteikusi par pagaidu reģistrāciju;
(b)
ja saskaņā ar 7. pantu
savāktā informācija vai valsts oficiālo
transportlīdzekļu reģistros pieejamajā informācija
liecina par kādu no šādiem apstākļiem:
i)        transportlīdzeklis ir smagi
bojāts, nozagts vai likvidēts;
ii)       transportlīdzekļa
reģistrācijas dokumenti ir zagti, ja vien reģistrācijas
apliecības turētājs nevar nepārprotami pierādīt
savas īpašumtiesības uz transportlīdzekli;
iii)      ir beidzies obligātās
transportlīdzekļa tehniskās apskates pases derīguma
termiņš.
7. pants
Transportlīdzekļu reģistrācijas datu apmaiņa
1.           Lai reģistrētu
citā dalībvalstī reģistrētu transportlīdzekli,
transportlīdzekļu reģistrēšanas iestādes nodrošina
pārējo dalībvalstu transportlīdzekļu
reģistrēšanas iestādēm piekļuvi informācijai, kas
tiek glabāta oficiālajos transportlīdzekļu reģistros
par I pielikumā minētajām datu vienībām.
2.           Panta 1. punkta
nolūkos transportlīdzekļu reģistrēšanas iestādes
izmanto II pielikumā minēto lietojumprogrammu.
Tikai transportlīdzekļu
reģistrēšanas iestādēm ir tieša piekļuve
uzglabātajiem datiem, kas ir gatavi izguvei, izmantojot lietojumprogrammu.
Transportlīdzekļu reģistrēšanas iestādes veic nepieciešamos
pasākumus, lai nepieļautu, ka:
(a)
nepiederošas personas iegūst piekļuvi
datu apstrādes iekārtām;
(b)
nepiederošas personas nolasa, kopē, groza vai
dzēš informāciju;
(c)
notiek neatļauta informācijas apskate vai
pārsūtīšana;
(d)
notiek neatļauta informācijas nolasīšana
vai kopēšana pārsūtīšanas laikā.
3.           Dalībvalstu
transportlīdzekļu reģistrēšanas iestādes personas datu
apstrādi veic saskaņā ar Direktīvu 95/46/EK un
šīs direktīvas 28. pantā minētās dalībvalsts
neatkarīgās valsts iestādes uzraudzībā.
Transportlīdzekļu
reģistrēšanas iestādes izmanto saskaņā ar šo regulu
pārsūtīto informāciju tikai citā dalībvalstī
reģistrēta transportlīdzekļa reģistrēšanas nolūkos.

Ja starp transportlīdzekļu
reģistrēšanas iestādēm notiek informācijas
apmaiņa saskaņā ar šo regulu, informāciju sniegušo
reģistrēšanas iestādi, ja tā pieprasa, informē par to,
kā sniegtā informācija tiks izmantota un kādas ir
turpmākās veiktās darbības.
Informāciju sniegusī
transportlīdzekļu reģistrēšanas iestāde gādā
par to, lai sniedzamā informācija ir pareiza, un novērtē,
vai tā ir nepieciešama un atbilstoša tam nolūkam, kam tā
sniegta. Tā ievēro visus attiecīgos noteikumus par personas datu
aizsardzību.
Ja kļūst acīmredzams, ka ir sniegta
kļūdaina informācija vai informācija, kuru
nedrīkstēja sniegt, nekavējoties informē
transportlīdzekļu reģistrēšanas iestādi, kas
saņem informāciju. Transportlīdzekļu
reģistrēšanas iestāde, kas saņem informāciju,
izdzēš vai izlabo saņemto informāciju.
4.           Komisija pieņem
īstenošanas aktus, lai noteiktu kopējās procedūras un
specifikācijas 2. punktā minētajai lietojumprogrammai,
tostarp datu, ar kuriem veic apmaiņu, formātu, valstu elektronisko
reģistru elektroniskās aplūkošanas tehniskās
procedūras, piekļuves procedūras un drošības
mehānismus. Minētos īstenošanas aktus pieņem
saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta
12. panta 2. punktā.
8. pants
Profesionālā transportlīdzekļu reģistrācija
1.           Transportlīdzekļu
reģistrēšanas iestāde var izsniegt vienu vai vairākas
profesionālās transportlīdzekļa reģistrācijas
apliecības ikvienam uzņēmumam, kas atbilst šādiem
kritērijiem:
(a)
tas veic uzņēmējdarbību
tās teritorijā;
(b)
tas ir transportlīdzekļu
izplatītājs vai sniedz transportlīdzekļu remonta, apkopes
vai testu pakalpojumus;
(c)
tam ir laba reputācija un nepieciešamā
profesionālā kompetence.
2.           Transportlīdzekļu
reģistrēšanas iestādes nodrošina, ka par katru profesionālo
transportlīdzekļa reģistrāciju I pielikumā
minētie dati tiek ievadīti to reģistrā.
3.           Transportlīdzekļus,
kam ir profesionālā transportlīdzekļa
reģistrācijas apliecība, var izmantot tikai tad, ja tie nerada
tiešu un tūlītēju risku ceļu satiksmes drošībai.
Minētos transportlīdzekļus nedrīkst izmantot personu vai
preču komercpārvadājumos.
4.           Dalībvalstis
nedrīkst ar reģistrāciju saistītu iemeslu dēļ
kavēt tādu transportlīdzekļu brīvu apriti, kam ir
profesionālā transportlīdzekļa reģistrācijas
apliecība.
5.           Komisija pieņem
īstenošanas aktus, lai noteiktu profesionālās
transportlīdzekļa reģistrācijas apliecības
formātu un paraugu.
Minētos īstenošanas aktus pieņem
saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta
12. panta 2. punktā.
9. pants
Transportlīdzekļu reģistrēšanas iestādes
1.           Dalībvalstis paziņo
Komisijai transportlīdzekļu reģistrēšanas iestāžu
nosaukumu un kontaktinformāciju, kuras to teritorijā ir
atbildīgas par oficiālo transportlīdzekļu reģistru
pārvaldīšanu un šīs regulas piemērošanu.
Komisija savā tīmekļa vietnē
publicē transportlīdzekļu reģistrēšanas iestāžu
sarakstu un tā atjauninājumus.
2.           Transportlīdzekļu
reģistrēšanas iestādes nodrošina, ka sabiedrībai ir viegli
pieejama šāda informācija:
(a)
informācija par transportlīdzekļu
reģistrēšanu attiecīgās iestādes
dalībvalstī;
(b)
iestādes nosaukums un kontaktinformācija,
lai ar to varētu tieši sazināties.
10. pants
Deleģētie akti
Komisija tiek pilnvarota pieņemt
deleģētos aktus saskaņā ar 11. pantu
attiecībā uz:
1.           šīs regulas I un
II pielikuma grozījumiem, lai pielāgotos tehnikas
attīstībai, jo īpaši, lai ņemtu vērā
Direktīvas 1999/37/EK attiecīgos grozījumus vai
grozījumus citos Savienības tiesību aktos, kas nepastarpināti
ir svarīgi šīs regulas I un II pielikuma atjaunināšanai;
2.           nosacījumiem, kas
jāizpilda uzņēmumiem, lai nodrošinātu 8. panta
1. punkta c) apakšpunktā noteiktās prasības;
3.           Regulas 8. panta
1. punktā minēto profesionālo transportlīdzekļu
reģistrācijas apliecību derīguma termiņu.
11. pants
Deleģēšanas īstenošana
1.           Pilnvaras pieņemt
deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā
pantā izklāstītos nosacījumus.
2.           Pilnvaras pieņemt
10. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai
piešķir uz nenoteiktu laiku no šīs direktīvas spēkā
stāšanās datuma.
3.           Eiropas Parlaments vai Padome
jebkurā laikā var atsaukt 10. pantā minēto pilnvaru
deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā
norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā
nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai
vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar
jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4.           Tiklīdz tā
pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus
Eiropas Parlamentam un Padomei.
5.           Saskaņā ar
10. pantu pieņemts deleģētais akts stājas
spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais
akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne
Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma
beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par
savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes
iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
12. pants
 Komiteju procedūra
1.           Komisijai palīdz
komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES)
Nr. 182/2011 nozīmē.
2.           Ja ir atsauce uz šo punktu,
piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
3.           Ja komitejas atzinums
jāsaņem rakstiskā procedūrā, minēto
procedūru izbeidz, nepanākot rezultātu, ja atzinuma sniegšanas
termiņā tā nolemj komitejas priekšsēdētājs vai to
pieprasa komitejas locekļi ar vienkāršu balsu vairākumu.
13. pants
Novērtēšana
[Četrus gadus pēc šīs regulas
stāšanās spēkā] Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un
Padomei šīs regulas novērtējuma ziņojumu. Ja nepieciešams,
Komisija iesniedz atbilstīgus priekšlikumus šīs regulas
grozīšanai un saskaņošanai ar citiem Savienības tiesību
aktiem, jo īpaši ņemot vērā administratīvo
procedūru pilsoņiem un uzņēmumiem iespējamo
turpmāko vienkāršošanu.
14. pants
Stāšanās spēkā un piemērojamība
Šī regula stājas spēkā
divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no xxxx [jānorāda
datums: viens gads pēc šīs regulas stāšanās spēkā].
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 4.4.2012
Eiropas Parlamenta vārdā —                       Padomes
vārdā —
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
I PIELIKUMS
Datu kopums 7. panta
1. punktā minēto transportlīdzekļa
reģistrācijas datu automātiskai meklēšanai
 Postenis || Direktīvas 1999/37/EK saskaņotie kodi
 1. Reģistrācijas valsts || --
 2. Reģistrācijas numurs || (A)
 3. Transportlīdzekļa pirmās reģistrācijas datums || (B)
 4. Reģistrācijas apliecības identifikācijas numurs (i) || --
 5. Reģistrācijas apliecības izdevējas iestādes nosaukums || --
 6. Transportlīdzeklis: marka || (D.1)
 7. Transportlīdzeklis: veids - variants (ja pieejams); - versija (ja pieejama) || (D.2)
 8. Transportlīdzeklis: tirdzniecības apraksts (i) || (D.3)
 9. Transportlīdzekļa agregāta numurs || (E)
 10. Masa: transportlīdzekļa maksimāli pieļaujamā pilnā masa, izņemot motociklus || (F.1)
 11. Masa: transportlīdzekļa maksimāli pieļaujamā pilnā masa reģistrācijas dalībvalstī || (F.2)
 12. Pašmasa ekspluatācijā esošajam transportlīdzeklim ar virsbūvi, kā arī ar sakabes ierīci visu kategoriju ekspluatācijā esošajiem transportlīdzekļiem, ko izmanto vilkšanai, izņemot M1 || (G)
 13. Derīguma termiņš, ja nav neierobežots || (H)
 14. Reģistrācijas datums, uz ko attiecas apliecība || (I)
 15. Tipa apstiprinājuma numurs (ja ir pieejams) || (K)
 16. Asu skaits || (L)
 17. Garenbāze (mm) || (M)
 18. Transportlīdzekļiem, kuru kopējā pieļaujamā masa pārsniedz 3 500 kg, tehniski pieļaujamās maksimālās pilnās masas sadalījums pa asīm: 1. ass (kg) || (N.1)
 19. Transportlīdzekļiem, kuru kopējā pieļaujamā masa pārsniedz 3 500 kg, tehniski pieļaujamās maksimālās pilnās masas sadalījums pa asīm: 2. ass (kg), ja vajadzīgs || (N.2)
 20. Transportlīdzekļiem, kuru kopējā pieļaujamā masa pārsniedz 3 500 kg, tehniski pieļaujamās maksimālās pilnās masas sadalījums pa asīm: 3. ass (kg), ja vajadzīgs || (N.3)
 21. Transportlīdzekļiem, kuru kopējā pieļaujamā masa pārsniedz 3 500 kg, tehniski pieļaujamās maksimālās pilnās masas sadalījums pa asīm: 4. ass (kg), ja vajadzīgs || (N.4)
 22. Transportlīdzekļiem, kuru kopējā pieļaujamā masa pārsniedz 3 500 kg, tehniski pieļaujamās maksimālās pilnās masas sadalījums pa asīm: 5. ass (kg), ja vajadzīgs || (N.5)
 23. Tehniski pieļaujamā maksimālā piekabes vilces masa: nobremzēta (kg) || (O.1)
 24. Tehniski pieļaujamā maksimālā piekabes vilces masa: nebremzēta (kg) || (O.2)
 25. Motors: darba tilpums (cm3) || (P.1)
 26. Motors: maksimālā lietderīgā jauda (kW) (ja ir pieejama) || (P.2)
 27. Motors: degvielas vai enerģijas avota veids || (P.3)
 28. Motors: nominālais apgriezienu skaits (min -1) || (P.4)
 29. Motora identifikācijas numurs || (P.5)
 30. Jaudas/svara attiecība (kW/kg) (tikai motocikliem) || (Q)
 31. Transportlīdzekļa krāsa || (R)
 32. Sēdvietu skaits: sēdvietu skaits, ieskaitot vadītāja sēdekli || (S.1)
 33. Sēdvietu skaits: stāvvietu skaits (vajadzības gadījumā) || (S.2)
 34. Maksimālais ātrums (km/h) || (T)
 35. Trokšņu līmenis: stāvot (dB (A)) || (U.1)
 36. Trokšņu līmenis: motora apgriezienu skaits (min -1) || (U.2)
 37. Trokšņu līmenis: braucot (dB (A)) || (U.3)
 38. Izplūdes gāzu emisija: CO (g/km vai g/kWh) || (V.1)
 39. Izplūdes gāzu emisija: HC (g/km vai g/kWh) || (V.2)
 40. Izplūdes gāzu emisija: NOx (g/km vai G/kWh) || (V.3)
 41. Izplūdes gāzu emisija: HC + NOx (g/km) || (V.4)
 42. Izplūdes gāzu emisija: makrodaļiņu emisija dīzeļmotoriem (g/km vai g/kWh) || (V.5)
 43. Izplūdes gāzu emisija: koriģētais absorbcijas koeficients dīzeļmotoriem (min -1) || (V.6)
 44. Izplūdes gāzu emisija: CO2 (g/km) || (V.7)
 45. Izplūdes gāzu emisija: kopējais degvielas patēriņš (l/100 km) || (V.8)
 46. Izplūdes gāzu emisija: EK tipa apstiprinājuma vides kategorijas norāde; atsauce uz variantu, ko piemēro atbilstoši Direktīvai 70/220/EEK vai Direktīvai 88/77/EEK || (V.9)
 47. Degvielas tvertnes tilpums (litros) || (W)
 48. Pēdējās tehniskās apskates datums || --
 49. Nākamās tehniskās apskates datums || --
 50. Nobraukums (ja zināms) || --
 51. Transportlīdzeklis likvidēts (jā/nē) || --
 52. Likvidācijas sertifikāta izsniegšanas datums[24] || --
 53. Iestāde vai uzņēmums, kas izsniedzis likvidācijas sertifikātu || --
 54. Likvidācijas iemesls || --
 55. Transportlīdzeklis nozagts (jā/nē) || --
 56. Nozagta reģistrācijas apliecība un/vai numura zīmes (jā/nē) || --
 57. Neaktīva reģistrācija || --
 58. Pārtraukta reģistrācija || --
 59. Reģistrācijas numura maiņa || --
 60. Noteikta tehniskā apskate pēc ceļu satiksmes negadījumā nodarītiem smagiem bojājumiem || --
 61. Noteikti papildu testi, ja izmainīts vai pārveidots kāds no posteņiem no 9. līdz 47. ||
II PIELIKUMS
7. pantā
minētās lietojumprogrammas izmantošana
1.           Informācijas
apmaiņa notiek, izmantojot sadarbspējīgus elektroniskos
līdzekļus, neveicot datu apmaiņu ar citu datubāžu
iesaistīšanu. Šī informācijas apmaiņa notiek ekonomiski
izdevīgā un drošā veidā, un garantē
pārraidīto datu drošību un aizsardzību, ciktāl tas
iespējams, izmantojot esošās lietojumprogrammas.
2.           Šīs regulas nolūkos
lietojumprogramma darbojas tiešsaistes apmaiņas režīmā
reālajā laikā un/vai pakešapmaiņas režīmā.
Pakešapmaiņas režīms dod iespēju vienā ziņojumā
apmainīties ar vairākām atbildēm vai pieprasījumiem.
3.           Katra dalībvalsts sedz
izmaksas, ko tai rada 1. punktā minētās lietojumprogrammas
pārvaldīšana, izmantošana un uzturēšana.
4.           Reģistrēšanas
iestādes, izmantojot 1. un 2. punktā minētās
automatizētās procedūras, par I pielikumā
minētajiem datu posteņiem informāciju izgūst no vienas
dalībvalsts vai vairāku dalībvalstu elektroniskajiem
transportlīdzekļu reģistriem.
5.           Lietojumprogramma nodrošina
drošu komunikāciju ar citām dalībvalstīm un, izmantojot
XML, nodrošina komunikāciju ar dalībvalstu
uzstādītajām aizmugursistēmām. Ziņojumapmaiņa
starp dalībvalstīm notiek, nosūtot ziņojumus tieši
saņēmējam.
7.           XML sūtījumus
tīklā sūta šifrēti.
TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA
FINANŠU PĀRSKATS
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
              1.1.    Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums
              1.2.    Attiecīgās
politikas jomas ABM/ABB struktūrā
              1.3.    Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
              1.4.    Mērķi

              1.5.    Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums
              1.6.    Ilgums
un finansiālā ietekme
              1.7.    Paredzētie
pārvaldības veidi
2.           PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
              2.1.    Uzraudzības
un ziņošanas noteikumi
              2.2.    Pārvaldības
un kontroles sistēma
              2.3.    Krāpšanas
un pārkāpumu novēršanas pasākumi
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
              3.1.    Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
pozīcijas
              3.2.    Paredzamā
ietekme uz izdevumiem
              3.2.1. Paredzamās ietekmes uz izdevumiem
kopsavilkums
              3.2.2. Paredzamā
ietekme uz darbības apropriācijām
              3.2.3. Paredzamā
ietekme uz administratīvajām apropriācijām
              3.2.4. Saderība
ar kārtējo daudzgadu finanšu shēmu
              3.2.5. Trešo
personu dalība finansējumā
              3.3.    Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
TIESĪBU
AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
1.1.        Priekšlikuma/iniciatīvas
nosaukums
Priekšlikums
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai, ar ko vienkāršo citā
dalībvalstī reģistrētu mehānisko
transportlīdzekļu pārvietošanu vienotajā tirgū
1.2.        Attiecīgās
politikas jomas ABM/ABB struktūrā[25]
2. sadaļa.
Uzņēmējdarbība — 02 03. nodaļa. Preču
iekšējais tirgus un nozaru politika
1.3.        Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu darbību
1.4.        Mērķi
1.4.1.     Komisijas daudzgadu
stratēģiskie mērķi, ko plānots sasniegt ar
priekšlikumu/iniciatīvu
1.a
Konkurētspēja izaugsmei un nodarbinātībai
1.4.2.     Konkrētie mērķi
un attiecīgās ABM/ABB darbības
Konkrētais
mērķis Nr. 1.: pastāvīgi
pārskatīt spēkā esošo iekšējā tirgus acquis
un vajadzības gadījumā ierosināt jaunus
leģislatīvus vai neleģislatīvus pasākumus
1.4.3.     Paredzamie rezultāti un
ietekme
Norādīt,
kāda ir priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz
finansējuma saņēmējiem/mērķgrupām.
Šīs
iniciatīvas sagaidāmais mērķis ir uzlabot vienotā
tirgus darbību, novēršot administratīvos šķēršļus
saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu
pārreģistrācijas procedūru, kas šobrīd kavē
mehānisko transportlīdzekļu brīvu apriti. Šim priekšlikumam
vajadzētu saskaņot, vienādot un vienkāršot procedūras
citā dalībvalstī reģistrētu mehānisko
transportlīdzekļu pārreģistrācijai kā
pilsoņiem, tā darba ņēmējiem, darba devējiem,
transportlīdzekļu nomas un līzinga uzņēmumiem un
reģistrēšanas iestādēm. Turklāt šim priekšlikumam
vajadzētu samazināt administratīvo slogu visiem
iesaistītajiem dalībniekiem, netraucējot ceļu satiksmes
drošībai vai noziegumu un krāpšanas novēršanai.
Šim
priekšlikumam būs ietekme uz pilsoņiem, kas pārvietojas no
vienas valsts uz citu, vai personām, kurām pieder brīvdienu
māja citā dalībvalstī, un personām, kuras dzīvo
vienā dalībvalstī un izmanto mehānisko
transportlīdzekli, ko viņu darba devējs ir reģistrējis
citā dalībvalstī. Pilsoņi ir arī galvenā
pircēju grupa lietotu transportlīdzekļu tirgū ES
teritorijā. Šis priekšlikums tieši skar arī lietotu
transportlīdzekļu tirgotājus, kā arī līzinga un
transportlīdzekļu nomas uzņēmumus. Visbeidzot, šim
priekšlikumam būs ietekme uz transportlīdzekļu
reģistrēšanas iestādēm. Konkrētā ietekme
sīkāk aprakstīta pievienotajā ietekmes
novērtējumā.
1.4.4.     Rezultātu un ietekmes
rādītāji
Norādīt
priekšlikuma/iniciatīvas īstenošanas uzraudzībā
izmantojamos rādītājus.
- Sūdzību skaits;
- SOLVIT (iekšējā tirgus problēmu
risināšanas tīklā) izskatīto lietu skaits;
- tiesā izskatīto lietu skaits;
- Eiropas Patērētāju tiesību
aizsardzības centriem iesniegto pieprasījumu skaits;
- pārreģistrāciju un reģistrācijas
atcelšanu skaits;
- sabiedriskā apspriešana jo īpaši par
administratīvajiem slogiem;
- pētījumi, kas konkrēti adresēti šai
jomai;
- pētījumi, kas konkrēti adresēti valstu
reģistrēšanas iestādēm;
- EUCARIS statistika.
1.5.        Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums
1.5.1.     Vajadzības, kas
jāizpilda īstermiņā vai ilgtermiņā
Šīs
iniciatīvas vispārējais mērķis ir uzlabot vienotā
tirgus darbību, novēršot administratīvos šķēršļus
saistībā ar mehānisko transportlīdzekļu
pārreģistrācijas procedūru, kas šobrīd kavē
mehānisko transportlīdzekļu brīvu apriti.
1.5.2.     ES iesaistīšanās
pievienotā vērtība
Automobiļu
reģistrācijas pārrobežu aspekti joprojām rada
problēmas iekšējā tirgū. Piemēram, Tiesa ir
taisījusi 17 spriedumus un rīkojumus par
šķēršļiem, ko kopš 2000. gada jautājumi
saistībā ar automobiļu reģistrāciju ir radījuši
preču un pakalpojumu brīva apritei un personu pārvietošanās
brīvībai. Administratīvo noteikumu atšķirības valstu
līmenī saistībā ar citā dalībvalstī
reģistrētu mehānisko transportlīdzekļu
pārreģistrāciju kavē šo transportlīdzekļu
brīvu apriti ES. Tādēļ ES ir tiesības veikt
pasākumus, pamatojoties uz LESD 114. pantu, lai nodrošinātu
vienotā tirgus pienācīgu darbību attiecībā uz
citā dalībvalstī nopirktiem lietotiem mehāniskajiem
transportlīdzekļiem, pasākumus par labu pilsoņiem, kas
mehānisko transportlīdzekli pārvieto uz citu
pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalsti, pilsoņiem,
kas izmanto nodarbinātības dalībvalstī reģistrētu
transportlīdzekli, kā arī transportlīdzekļu nomas
uzņēmumiem (un mazākā mērā līzinga
uzņēmumiem), kuri saskaras ar šķēršļiem šo
transportlīdzekļu pārrobežu izmantošanā to
reģistrācijas prasību dēļ, kas jāizpilda šiem
uzņēmumiem vai viņu klientiem. Tomēr, lai ievērotu
subsidiaritātes principu, šis priekšlikums neskar
pārreģistrāciju tajā pašā dalībvalstī vai
mehāniskā transportlīdzekļa pārvietošanu tajā
pašā dalībvalstī.
1.5.3.     Līdzīgas
līdzšinējās pieredzes rezultātā gūtās
atziņas
Komisija
ne tikai sāka pienākumu neizpildes procedūras, bet arī
publicēja skaidrojošus paziņojumus, kuros apkopoja ES tiesību
aktus par šo jautājumu. Tomēr ES tiesību un Tiesas
judikatūra par šo jautājumu turpina attīstīties,
tādēļ lielākā daļa skaidrojošo paziņojumu
par automobiļu reģistrāciju visai ātri noveco, tostarp
2007. gadā publicētais ziņojums. Turklāt skaidrojošs
paziņojums nav saistošs un līdz šim nav kalpojis par efektīvu
vadlīniju vai piespiedu līdzekli dalībvalstīm. Vēl
vairāk – lai arī Komisija tikko ir sniegusi šos dažādos
skaidrojošus paziņojumus, nevar apgalvot, ka tie būtu ievērojami
samazinājuši problēmu skaitu. Valstu reģistrēšanas
iestādes zina – vai tām vajadzētu zināt –, ka ir pieejami
jaunākie skaidrojošie paziņojumi, bet valsts noteikumu un skaidrojoša
paziņojuma kolīzijas gadījumā parasti piemēro valsts
tiesību aktus. Nav norāžu par to, ka pilsoņi un
uzņēmumi būtu informēti par paziņojumu esamību,
un nav reāli cerēt, ka paziņojums, kurā uzsvērti ES
tiesību un Tiesas judikatūras galvenie elementi, tiem varētu
noderēt noteikumu kolīzijas gadījumā.
1.5.4.     Saderība un
iespējamā sinerģija ar citiem attiecīgajiem instrumentiem
Šī
iniciatīva pilnībā atbilst 1999. gada
29. aprīļa Direktīvai 1999/37/EK par
transportlīdzekļu reģistrācijas dokumentiem, Eiropas
Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. septembra
Direktīvai 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem,
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra
Direktīvai 2009/103/EK par civiltiesiskās atbildības
apdrošināšanu saistībā ar mehānisko
transportlīdzekļu izmantošanu un kontroli saistībā ar
pienākumu apdrošināt šādu atbildību, Padomes
2004. gada 22. decembra Lēmumam 2004/919/EK par
cīņu pret noziegumiem, kas ir saistīti ar
transportlīdzekļiem un kam ir pārrobežu sekas, Padomes 2008. gada
23. jūnija Lēmumam 2008/615/TI par pārrobežu
sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un
pārrobežu noziedzību un Padomes 2008. gada 23. jūnija
Lēmumam 2008/616/TI par to, kā īstenot
Lēmumu 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu,
jo īpaši – apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību.
1.6.        Ilgums un
finansiālā ietekme
Beztermiņa
priekšlikums/iniciatīva
1.7.        Paredzētie
pārvaldības veidi
Komisijas īstenota centralizēta tieša
pārvaldība
2.           PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
2.1.        Uzraudzības un
ziņošanas noteikumi
Norādīt
periodiskumu un nosacījumus.
Šā
priekšlikuma 13. pantā paredzēta šīs regulas
novērtēšana, kuras rezultātam vajadzētu būt
ziņojumam, ko iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei četrus gadus
pēc regulas stāšanās spēkā. Novērtējumā
vajadzētu noteikt iespējamās problēmas un nepilnības
saistībā ar regulu, un tas varētu būt atskaites punkts
turpmākām darbībām, tostarp iespējamam priekšlikumam
regulas grozīšanai, jo īpaši ņemot vērā
administratīvo procedūru pilsoņiem un uzņēmumiem
iespējamo turpmāko vienkāršošanu un vienotā tirgus
labāku integrāciju attiecībā uz lietotiem
mehāniskajiem transportlīdzekļiem.
2.2.        Pārvaldības un
kontroles sistēma
2.2.1.     Apzinātie riski
Finanšu
riski nav konstatējami.
2.2.2.     Paredzētās kontroles
metodes
Paredzētās
kontroles metodes ir noteiktas Finanšu regulā un Regulā (EK, Euratom)
Nr. 2342/2002.
2.3.        Krāpšanas un
pārkāpumu novēršanas pasākumi
Norādīt
esošos vai plānotos novēršanas un aizsardzības pasākumus.
Komisijai
ir jānodrošina Savienības finanšu interešu aizsardzība,
piemērojot preventīvus pasākumus pret krāpšanu, korupciju
un citām prettiesiskām darbībām, veicot efektīvas
pārbaudes un atgūstot nepareizi izmaksātas summas, kā
arī, ja atklāti pārkāpumi, piemērojot iedarbīgus,
samērīgus un preventīvus sodus saskaņā ar Regulām
(EK, Euratom) Nr. 2988/95, (Euratom, EK) Nr. 2185/96 un
(EK) Nr. 1073/1999.
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
3.1.        Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas

·      Esošās budžeta izdevumu pozīcijas
Sarindotas pa
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta
pozīcijām
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas
 Numurs [Izdevumu kategorija…...….] || Dif./nedif. ([26]) || no EBTA valstīm[27] || no kandidātvalstīm[28] || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
 1.a Konkurētspēja izaugsmei un nodarbinātībai || [XX.YY.YY.YY]   || Dif./nedif. || JĀ || NĒ || NĒ || NĒ
3.2.        Paredzamā ietekme uz
izdevumiem
3.2.1.     Paredzamās ietekmes uz
izdevumiem kopsavilkums
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || Numurs || 1.a Konkurētspēja izaugsmei un nodarbinātībai ||
 || ENTR DĢ ||   ||   || 2014.g. || 2015.g. || 2016.g. || 2017.g. || 2018.g. || KOPĀ
 ||  Darbības apropriācijas || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || KOPĀ — ENTR ĢD apropriācijas || Saistības || =1+1a +3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || Maksājumi || =2+2a +3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
   ||
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || 5 || „Administratīvie izdevumi” ||
 || ENTR ĢD ||   ||   || 2014.g. || 2015.g. || 2016.g. || 2017.g. || 2018.g. || KOPĀ
 ||  Cilvēkresursi || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 1.0
 ||  Pārējie administratīvie izdevumi || 0.1 || 0.1 || 0.1 || 0.1 || 0.1 || 0.5
 || KOPĀ — ENTR ĢD || Apropriācijas || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 1.5
 || KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || (Saistību summa = maksājumu summa) || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 1.5
 || KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas 1. līdz 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 1.5
 || Maksājumi || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 1.5
3.2.2.     Paredzamā ietekme uz
darbības apropriācijām
Priekšlikums/iniciatīva neparedz
darbības apropriāciju izmantošanu
3.2.3.     Paredzamā ietekme uz
administratīvajām apropriācijām
3.2.3.1.  Kopsavilkums
Priekšlikums/iniciatīva paredz
administratīvo apropriāciju izmantošanu šādā veidā:
Miljonos EUR (3
zīmes aiz komata)
   || 2014.g. || 2015.g. || 2016.g. || 2017.g. || 2018.g. || KOPĀ
 Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cilvēkresursi || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 1.0
 Pārējie administratīvie izdevumi || 0.1 || 0.1 || 0.1 || 0.1 || 0.1 || 0.5
 Starpsumma — Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 1.5
 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS[29] ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cilvēkresursi || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Pārējie administratīvie izdevumi || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Starpsumma — Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 KOPĀ || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 0.3 || 1.5
3.2.3.2.  Paredzamās
cilvēkresursu vajadzības
Priekšlikums/iniciatīva paredz
cilvēkresursu izmantošanu šādā veidā:
Paredzamais apjoms izsakāms veselos
skaitļos (vai maksimāli ar vienu zīmi aiz komata)
 ||   || 2014.g. || 2015.g. || 2016.g. || 2017.g. || 2018.g.
  Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki) ||
 || 02 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 0.2
 || FTE = 1.5 || FTE = 1.5 || FTE = 1.5 || FTE = 1.5 || FTE = 1.5
 || XX 01 01 02 (Delegācijas) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || XX 01 05 01 (Netiešā pētniecība) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || 10 01 05 01 (Tiešā pētniecība) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 ||  Ārštata darbinieki (izsakot ar pilnslodzes ekvivalentu – FTE)[30] ||
 || XX 01 02 01 (CA, INT, SNE, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA un SNE delegācijās) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || XX 01 04 yy[31] || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
 || XX 01 05 02 (CA, INT, SNE — netiešā pētniecība) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || 10 01 05 02 (CA, INT, SNE — tiešā pētniecība) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || Citas budžeta pozīcijas (precizēt) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || KOPĀ || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 0.2
 || FTE = 1.5 || FTE = 1.5 || FTE = 1.5 || FTE = 1.5 || FTE = 1.5
Cilvēkresursu
vajadzības tiks nodrošinātas, izmantojot attiecīgā ĢD
darbiniekus, kuri jau ir iesaistīti konkrētās darbības
pārvaldībā un/vai ir pārgrupēti attiecīgajā ģenerāldirektorātā,
vajadzības gadījumā izmantojot vadošajam ĢD gada budžeta
sadales procedūrā piešķirtos papildu resursus un ņemot
vērā budžeta ierobežojumus.
Veicamo uzdevumu
apraksts:
 Ierēdņi un pagaidu darbinieki || Pārvaldīt regulas īstenošanu, cita starpā sagatavojot īstenošanas aktus un, iespējams, deleģētos aktus un sākot izvērtējumu.
3.2.4.     Saderība ar
kārtējo daudzgadu finanšu shēmu
Priekšlikums/iniciatīva atbilst
kārtējai daudzgadu finanšu shēmai
3.2.5.     Trešo personu iemaksas
Priekšlikums neparedz trešo personu
līdzfinansējumu
3.3.        Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
Priekšlikums finansiāli neietekmē
ieņēmumus
[1]               COM (2010) 603, 27.10.2010.
[2]               COM (2010) 2020, 3.3.2010.
[3]               http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/free-movement-non-harmonised-sectors/car-registration/view_contributions_en.htm
[4]               OV L 138, 1.6.1999., 57. lpp.
[5]               OV L 263, 9.10.2007., 1. lpp.
[6]               OV L 124, 9.5.2002., 1. lpp.
[7]               Tiesas 2011. gada 6. oktobra spriedums, Philippe
Bonnarde pret Agence de Services et de Paiement, Lieta C-443/10.
[8]               OV L 105, 23.4.1983., 59. lpp.
[9]               2007. gada 20. septembra Spriedums, Eiropas Kopienu
Komisija pret Nīderlandes Karalisti, Lieta C-297/05.
[10]             OV L 269, 21.10.2000., 34. lpp.
[11]             OV L 389, 30.12.2004., 28. lpp.
[12]             OV L 263, 7.10.2009., 11. lpp.
[13]             COM (2010) 744, 16.12.2010.
[14]             OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.
[15]             OV C…, …, … lpp.
[16]             COM (2010) 603, 27.10.2010.
[17]             OV L 138, 1.6.1999., 57. lpp.
[18]             OV L 389, 30.12.2004., 28. lpp.
[19]             OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.
[20]             OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.
[21]             OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.
[22]             OV L 263, 9.10.2007., 1. lpp.
[23]             OV L 124, 9.5.2002., 1. lpp.
[24]             Kā minēts Eiropas Parlamenta un Padomes
Direktīvā 2000/53/EK (2000. gada 18. septembris) par
nolietotiem transportlīdzekļiem (OV L 269, 21.10.2000.,
34. lpp.), ar grozījumiem.
[25]             ABM – budžeta vadība pa darbības
jomām, ABB – budžeta līdzekļu sadale pa darbības
jomām.
[26]             Dif. — diferencētās apropriācijas, nedif. —
nediferencētās apropriācijas.
[27]             EBTA – Eiropas Brīvās tirdzniecības
asociācija.
[28]             Kandidātvalstis un attiecīgā
gadījumā potenciālās kandidātvalstis no
Rietumbalkāniem.
[29]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
(kādreizējās „BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[30]             CA — līgumdarbinieki, INT —
pagaidu darbinieki, JED — jaunākie eksperti delegācijās, LA —
vietējie darbinieki, SNE — valstu norīkotie eksperti.
[31]             Saskaņā ar robežlielumiem attiecībā uz
ārštata darbiniekiem, ko finansē no darbības
apropriācijām (kādreizējām „BA”
pozīcijām).