				|

		52013PC0212

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāpieņem Jūras vides aizsardzības komitejas sanāksmes 65. sesijā par Starptautiskā naftas piesārņojuma profilakses sertifikāta A un B veidlapu grozījumiem un Stāvokļa novērtēšanas sistēmas grozījumiem un Kuģošanas drošības komitejas sanāksmes 92. sesijā par SOLAS III nodaļas un 1994. un 2000. gada Ātrgaitas kuģu kodeksa (attiecībā uz vingrināšanos ieiešanai norobežotā telpā un glābšanas darbiem) grozījumiem /* COM/2013/0212 final - 2013/0112 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Šis Komisijas priekšlikums attiecas uz
Savienības nostājas noteikšanu dažādās SJO
struktūrās šādos jautājumos.
·
Starptautiskā naftas piesārņojuma
profilakses sertifikāta A un B papildu veidlapu grozījumu pieņemšana.

·
Stāvokļa novērtēšanas
sistēmas (Rezolūcija MEPC.94(46)) grozījumu pieņemšana
(saistībā ar Starptautiskā kodeksa par uzlabotu pārbaužu
programmu beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā
pieņemšanu 2011. gadā).
·
Starptautiskā drošas vadības kodeksa
grozījumu pieņemšana.
·
SOLAS
III nodaļas un 1994. un 2000. gada Ātrgaitas kuģu
kodeksa grozījumu pieņemšana.
·
Visu minēto grozījumu pieņemšana
saskaņā ar attiecīgo konvenciju attiecīgajiem noteikumiem.
1.1.        Starptautiskā naftas
piesārņojuma profilakses sertifikāta A un B papildu
veidlapas
Šīs Starptautiskā naftas
piesārņojuma profilakses sertifikāta A un B papildu
veidlapas ir jāuzglabā uz kuģa. A veidlapu izsniedz
kuģiem, kas nav naftas tankkuģi, savukārt B veidlapu izsniedz
naftas tankkuģiem. Grozījums attiecas uz abos dokumentos
svītroto prasību sniegt informāciju par sadedzināšanas
jaudu, kas iepriekš abās veidlapās tika atzīmēta
litros/stundā (l/h). Ar vēlāku dokumentu — Rezolūcijas
MEPC.187(59) 2. pielikumu — tika ieviesta cita mērījumu
metode (jauda izteikta kW vai kcal/h.). Abu mērījumu izmantošana
radīja neskaidrības reģistrācijā un inspekcijās.
Turklāt pirmo bija grūti izmantot, bet par otro tika konstatēts,
ka tai nav praktiskas nozīmes. Attiecīgi prasība ierakstīt
sadedzināšanas jaudu ir jāsvītro no abām veidlapām.
Šīs izmaiņas ir izklāstītas MEPC
64/23/Add.1. 13. pielikumā. MEPC 64. ziņojuma (MEPC
64/23) 7.32. punktā norādīts, ka minētie
grozījumi tiks pieņemti MEPC 65.
1.2.        Stāvokļa
novērtēšanas sistēma (Rezolūcija MEPC.94(46)): grozījumi,
saistībā ar Starptautiskā kodeksa par uzlabotu pārbaužu
programmu beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā
pieņemšanu 2011. gadā
Stāvokļa novērtēšanas
sistēmā (CAS) ir noteikta pastiprinātas pārbaudes
shēma vecākiem kuģiem. Uzlaboto pārbaužu programmā
beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā jeb
Pastiprinātās apsekošanas programmā (ESP)
norādīts, kā īstenot pastiprinātas pārbaudes.
Tā kā CAS izmanto ESP, tad CAS atsaucas uz ESP
kā uz instrumentu. Ar pašreizējiem grozījumiem maina CAS,
lai atsauktos uz jaunāko (2011. gada) ESP kodeksu.
Šīs izmaiņas ir izklāstītas MEPC
64/23/Add.1. 16. pielikumā. MEPC 64. ziņojuma (MEPC
64/23) 11.13. punktā norādīts, ka minētie
grozījumi tiks pieņemti MEPC 65.
1.3.        Starptautiskais drošības
vadības (ISM) kodekss
Starptautiskā drošības vadības
kodeksa mērķis ir veicināt drošību uz jūras,
novērst miesas bojājumus vai nāves gadījumus, kā
arī izvairīties no kaitējuma videi, jo īpaši jūras
videi, un īpašumam. Grozījumi, kas jāpieņem, ir
rezultāts vienam no daudzajiem veiksmīgajiem ES iesniegtajiem
dokumentiem SJO par šo jautājumu, šajā gadījumā STW
43/10[1].
Izmaiņas ietekmēs pašu SJO kodeksu, un tās ierosināja
27 dalībvalstis un Eiropas Komisija nolūkā stiprināt
kodeksa efektivitāti.
Kodeksa izmaiņas ir šādas.
A daļas 6. iedaļa (Resursi un
darbinieki): iekļauts īpašs skaidrojums (jauns 6.2.1. punkts),
ka uzņēmumam jānodrošina atbilstoša kuģa komandas
komplektācija, izmantojot izveidotas procedūras, kas aptvertu visus
drošas un efektīvas darbības uz kuģa uzturēšanas aspektus.
A daļas 12. iedaļa
(Uzņēmuma verifikācija, pārskats un novērtējums):
īpašs skaidrojums (jauns 12.2. punkts) par uzņēmumu
īpašumtiesībām, pienākumiem un atbildību, ko uzliek
kodekss, lai gadījumos, kad uzņēmums deleģē
konkrētus ISM kodeksa pienākumus, tas joprojām
saglabātu vispārējo atbildību, un būtu periodiski
jāpārbauda, vai personas, kurām tas ir deleģējis
konkrētus uzdevumus saistībā ar ISM kodeksu, rīkojas
saskaņā ar ISM kodeksu.
Zemsvītras piezīmes: Savstarpēju
atsauču iekļaušana uz attiecīgajiem norādījumiem
kodeksā.
Šīs izmaiņas ir izklāstītas MSC
91/22/Add.2. 22. pielikumā. MSC 91. ziņojuma (MSC
91/22) 11.9. punktā norādīts, ka minētie
grozījumi tiks pieņemti MSC 92.
1.4.        SOLAS
III nodaļas un 1994. un 2000. gada Ātrgaitas kuģu
kodeksa, kā arī 1978. gada Kodeksa par drošību uz
kuģiem ar dinamisko cēlējspēku (attiecībā uz
vingrināšanos ieiešanai norobežotā telpā un glābšanas
darbiem) grozījumi
SOLAS
III nodaļa attiecas uz glābšanas iekārtām un
pasākumiem. Grozījumi attiecas uz 19. noteikumu par
apmācību avārijas gadījumiem un mācību trauksmi,
un to mērķis ir samazināt bojā gājušo skaitu
saistībā ar ieeju norobežotā telpā, pieprasot apkalpes
locekļiem, kuru pienākumi ir saistīti ar ieeju norobežotās
telpās un glābšanu, sistemātiski vingrināties ieiešanai
norobežotās telpās un glābšanas darbos vismaz reizi divos
mēnešos. Līdzīgi grozījumi iekļaujami 1994. un
2000. gada Ātrgaitas kuģu kodeksā un arī Kodeksā
par drošību uz kuģiem ar dinamisko cēlējspēku.
Grozījumi 1994. un 2000. gada
Ātrgaitas kuģu kodeksā veicami attiecīgi MSC
91/22/Add.2 30. un 31. pielikumā. MSC 91. ziņojuma (MSC
91/22) 13.7. punktā norādīts, ka minētie
grozījumi tiks pieņemti MSC 92.
Grozījumi Kodeksā par drošību uz
kuģiem ar dinamisko cēlējspēku (DSC kodekss), ir
izklāstīti iesniegtajā dokumentā MSC 92/3/1 par
secīgiem grozījumiem 1979,, 1989., un 2009. gada MODU
kodeksā un 2013. gada 22. februāra DSC kodeksā
un tos ieviesis SJO sekretariāts. Iesniegtā dokumenta
4. pielikumā ir MSC 92. rezolūcijas projekts par
grozījumiem DSC kodeksā. MSC 91. ziņojuma (MSC
91/22) 13.9. punktā norādīts, ka minētie
grozījumi tiks pieņemti MSC 92. Saskaņā ar
Rezolūciju A.373(X), DSC kodeksu vajadzības
gadījumā var grozīt Kuģošanas drošības komiteja. Tas
ir grozījums, kas izriet no līdzīgiem grozījumiem citos
saistītos kodeksos.
1.5.        Grozījumu
pieņemšana
1.5.1.     Starptautiskā naftas
piesārņojuma profilakses sertifikāta A un B papildu
veidlapas un Stāvokļa novērtēšanas sistēmas
grozījumu pieņemšana
Šie grozījumi tika pieņemti Jūras
vides aizsardzības komitejas sanāksmes 64. sesijā
2012. gada 1.-5. oktobrī, un tie tiks iesniegti
apstiprināšanai minētās komitejas 65. sesijā, kas
notiks 2013. gada 13.-17. maijā.
1.5.2.     ISM kodeksa, SOLAS
III nodaļas, 1994. un 2000. gada Ātrgaitas kuģu
kodeksa, kā arī Kodeksa par drošību uz kuģiem ar dinamisko
cēlējspēku grozījumu pieņemšana
SOLAS
III nodaļas un 1994. un 2000. gada Ātrgaitas kuģu
kodeksa grozījumi tika apstiprināti Kuģošanas drošības
komitejas sanāksmes 91. sesijā, kas notika 2012. gada
26.-30. novembrī, un tie tiks iesniegti apstiprināšanai
minētās komitejas 92. sesijā 2013. gada
12.-20. jūnijā.
DSC kodeksa sekojošie
grozījumi tika izskatīti Kuģošanas drošības komitejas
sanāksmes 91. sesijā, kas notika 2012. gada
26.-30. novembrī, un tie ir iekļauti MSC Rezolūcijas
projektā, ko SJO sekretariāts publicējis SJO MSC 92/3/1
4. pielikumā, un tos iesniegs sekretariātam pieņemšanai
minētās komitejas 92. sesijā 2013. gada
12.-20. jūnijā.
Pieņemšana un stāšanās
spēkā
Pēc apstiprināšanas un
pieņemšanas kompetentajā SJO komitejā grozījumi tiks
pienācīgi iesniegti attiecīgajām
līgumslēdzējām pusēm, lai tās izteiktu savu
piekrišanu atzīt konvenciju par saistošu ar minētajiem grozījumiem.
1.6.        Attiecīgie ES
tiesību akti
1.6.1.     Starptautiskā naftas
piesārņojuma profilakses sertifikāta A un B papildu
veidlapas
Direktīvas 2009/16/EK par ostas valsts
kontroli[2]
mērķis ir palīdzēt krasi samazināt standartiem
neatbilstīgu kuģošanu dalībvalstu jurisdikcijā esošos
ūdeņos, a) nodrošinot atbilstību starptautiskajiem un ES tiesību
aktiem par kuģošanas drošību, jūras satiksmes drošību,
jūras vides aizsardzību un dzīves un darba apstākļiem
uz kuģiem; b) ieviešot kopējus kritērijus kuģu ostas
valsts kontrolei; c) īstenojot ostas valsts kontroles sistēmu,
kas pamatojas uz pārbaudēm, ko veic ES un Parīzes SM
teritorijā.
Šie veidlapu grozījumi ietekmēs
pārbaudes vai detalizētākas pārbaudes prasības,
kā noteikts Direktīvas 2009/16/EK 13. panta
1. punktā, jo īpaši a) apakšpunktā, saskaņā ar
kuru:
"1) Katrā sākotnējā
inspekcijā kompetentā iestāde nodrošina to, ka inspektors veic
vismaz šādas darbības:
a) inspicē IV pielikumā
minētos sertifikātus un dokumentus, kam obligāti jābūt
uz kuģa saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem kuģošanas
jomā un konvencijām attiecībā uz drošību un drošumu;".
Šis sertifikāts ir minēts
direktīvas IV pielikuma 7. punktā.
Grozījumi mainīs prasības, kas
norādītas šajās veidlapās un ko ostas valsts kontroles
amatpersonām ir pienākums pārbaudīt saskaņā ar
Direktīvas 2009/16/EK 13. panta 1. punktu. Tās
kuģu kontroles procedūras, kas minētas direktīvas
VI pielikumā kā "Parīzes SM I pielikums
"Ostas valsts kontroles procedūras"", arī
rezultātā būs jāgroza.
1.6.2.     Stāvokļa
novērtēšanas sistēma (Rezolūcija MEPC.94(46)):
grozījumi saistībā ar Starptautiskā kodeksa par uzlabotu
pārbaužu programmu beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu
laikā pieņemšanu 2011. gadā
Regulas (ES) Nr. 530/2012, ar ko paredz
paātrināti pakāpeniski ieviest prasību par dubultkorpusu
vai līdzvērtīgu konstrukciju attiecībā uz vienkorpusa
naftas tankkuģiem[3],
mērķis ir izveidot MARPOL 73/78 dubultkorpusa vai
līdzvērtīgas konstrukcijas prasību paātrinātas
pakāpeniskas ieviešanas plānu vienkorpusa naftas tankkuģiem,
kā noteikts šīs regulas 3. pantā, un aizliegt
transportēt uz vai no dalībvalstu ostām smagos naftas produktus
vienkorpusa naftas tankkuģos.
Ar šo regulu tiek padarīta obligāta SJO
stāvokļa novērtēšanas sistēmas (CAS)
ievērošana vienkorpusa naftas tankkuģiem, kas ir vairāk
nekā 15 gadus veci. Regulas 5. pantā pieprasīts
šādiem tankkuģiem izpildīt CAS, kas ir definēta
6. pantā kā Stāvokļa novērtēšanas
sistēma, kas pieņemta ar 2001. gada 27. aprīļa
Rezolūciju MEPC 94(46), kas grozīta ar 2002. gada
11. oktobra Rezolūciju MEPC 99(48) un 2003. gada
4. decembra Rezolūciju MEPC 112(50). Tāpēc lai
gan gaidāmais grozījums nav ietverts CAS definīcijā,
kas sniegta regulas 6. pantā, tam būs juridisks spēks un
regula būtu jāatjaunina, lai ņemtu vērā jaunas norises
starptautiskā līmenī.
1.6.3.     Starptautiskais drošības
vadības (ISM) kodekss
Regulas (EK) Nr. 336/2006 par
Starptautiskā drošības vadības kodeksa īstenošanu
Kopienā un Padomes Regulas (EK) Nr. 3051/95 atcelšanu[4] mērķis ir
pastiprināt kuģu drošības vadību un drošu
ekspluatāciju, kā arī piesārņojuma no kuģiem
novēršanu. Tas notiek, nodrošinot, ka uzņēmumi, kas izmanto
minētos kuģus, darbojas saskaņā ar ISM kodeksu:
a) uzņēmumi ievieš, īsteno un
atbilstīgi uztur kuģa un krasta drošības vadības
sistēmas; kā arī
b) minētās sistēmas kontrolē
karoga valsts un ostas valsts administrācijas.
Regula (ES) Nr. 336/2006[5] bija pamats ISM kodeksa
grozījumu iesniegšanai un tādējādi šie grozījumi to
neietekmē.
ISM kodekss, lai gan
izklāstīts regulas I pielikumā, ir arī definēts
2. panta 1. punktā "tā jaunākajā
redakcijā". Regulas 5. pantā paredzēts, ka
kuģiem, kas ir iekļauti regulas darbības jomā
saskaņā ar 3. panta 1. punktu, jānodrošina
atbilstība ISM kodeksa A daļas prasībām.
Līdz ar to izmaiņām, ko pieņems MSC 92,
būs tieša juridiska ietekme uz šo regulu.
1.6.4.     SOLAS III nodaļas un
1994. un 2000. gada Ātrgaitas kuģu kodeksa, kā arī
Kodeksa par drošību uz kuģiem ar dinamisko cēlējspēku
(attiecībā uz vingrināšanos ieiešanai norobežotā telpā
un glābšanas darbiem) grozījumi
Direktīvas 2009/45/EK par pasažieru
kuģu drošības noteikumiem un standartiem[6], kas grozīta ar
Direktīvu 2010/65/EK, mērķis ir ieviest vienotu
dzīvības un īpašuma drošības līmeni uz jauniem un
esošiem pasažieru kuģiem un ātrgaitas pasažieru kuģiem, ja abu
kategoriju kuģi veic vietējos reisus, un noteikt starptautiska
līmeņa sarunu procedūru nolūkā saskaņot
noteikumus par pasažieru kuģiem, kuri veic starptautiskos reisus.
Ar Direktīvas 6. panta 4. punktu
1994. un 2000. gada Ātrgaitas kuģu kodekss īpaši tiek
attiecināts uz iekšzemes ātrgaitas pasažieru kuģiem.
Attiecībā uz vecākiem kuģiem, uz kuriem neattiecas
Ātrgaitas kuģu kodekss, direktīvā noteikts piemērot
iepriekšējo Kodeksu par drošību uz kuģiem ar dinamisko
cēlējspēku (6. panta 4. punkta a) apakšpunkta
iii) daļa).
Tādējādi attiecībā uz
abiem Ātrgaitas kuģu kodeksiem jauno grozījumu ieviešanai
18. nodaļā (darbības prasības) un attiecībā
uz Kodeksu par drošību uz kuģiem ar dinamisko
cēlējspēku (DSC) līdzvērtīgiem
17. nodaļas grozījumiem (darbības prasības) būs
tieša juridiska ietekme uz ES tiesību aktiem.
1.7.        ES kompetence
Ņemot vērā minētos
attiecīgos ES tiesību aktus, Komisija uzskata, ka
(1)
Starptautiskā naftas piesārņojuma
profilakses sertifikāta A un B papildu veidlapas,
(2)
Stāvokļa novērtēšanas
sistēma (Rezolūcija MEPC.94(46)): grozījumi saistībā
ar Starptautiskā kodeksa par uzlabotu pārbaužu programmu beramkravu
kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā pieņemšanu
2011. gadā,
(3)
Starptautiskais drošības vadības (ISM)
kodekss, kā arī
(4)
SOLAS
III nodaļas un 1994. un 2000. gada Ātrgaitas kuģu
kodeksa, kā arī DSC kodeksa (attiecībā uz
vingrināšanos ieiešanai norobežotā telpā un glābšanas
darbiem) grozījumu
pieņemšana ir ekskluzīvā
Savienības kompetencē, ko Savienība ir ieguvusi
saskaņā ar LESD 3. panta 2. punktu, ciktāl
starptautisko tiesību instrumentu pieņemšana var ietekmēt
kopējos noteikumus vai mainīt to darbības jomu. Šajā
sakarā
(1)
Starptautiskā naftas piesārņojuma
profilakses sertifikāta A un B papildu veidlapas grozījumi tieši
ietekmēs Direktīvu 2009/16/EK, jo to rezultātā tiks
noteiktas atšķirīgas prasības veidlapām, kuras ostas valsts
kontroles amatpersonām ir pienākums pārbaudīt
saskaņā ar šīs direktīvas 13. panta 1. punktu,
(2)
Stāvokļa novērtēšanas
sistēmas (Rezolūcija MEPC.94(46)) grozījumu pieņemšana
nosaka un definē turpmākos CAS sistēmas
atjauninājumus, kas ir piemērojami saskaņā ar
Regulas (ES) Nr. 530/2012 5. un 6. pantu, lai ņemtu
vērā paplašināto apsekošanu programmas procedūru
jaunākās attīstības tendences,
(3)
Starptautiskā drošības vadības
kodeksa grozījumi tieši ietekmēs kodeksu, ko īsteno ar Regulu (EK)
Nr. 336/2006, kā arī
(4)
SOLAS
III nodaļas un 1994. un 2000. gada Ātrgaitas kuģu
kodeksa, kā arī DSC kodeksa grozījumi tieši ietekmēs
Direktīvu 2009/45/EK.
Atbilstoši labi konsolidētajai
judikatūrai, pat tad, ja Savienība nebūtu SJO dalībvalsts,
dalībvalstīm nav atļauts uzņemties saistības, kas var
ietekmēt ES noteikumus, kas izsludināti, lai sasniegtu Līgumos
paredzētos mērķus, ja vien tas nav atļauts ar Padomes
lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma. Tādēļ
vajadzība pēc atļaujas attiecas arī uz jebkurām
šādām saistībām neatkarīgi no attiecīgo
starptautisko tiesību instrumentu priekšmeta.
1.8.        Secinājums
Komisija tādējādi ierosina Padomes
lēmumu par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā
jāpieņem attiecībā uz jautājumiem, kas minēti
1.7. punktā, un kas jāpieņem Jūras vides
aizsardzības komitejas sanāksmes 65. sesijā un
attiecīgi Kuģošanas drošības komitejas sanāksmes
92. sesijā.
2013/0112 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS
par nostāju, kas Eiropas Savienības
vārdā jāpieņem Jūras vides aizsardzības komitejas
sanāksmes 65. sesijā par Starptautiskā naftas
piesārņojuma profilakses sertifikāta A un B veidlapu
grozījumiem un Stāvokļa novērtēšanas sistēmas
grozījumiem un Kuģošanas drošības komitejas sanāksmes 92.
sesijā par SOLAS III nodaļas un 1994. un 2000. gada
Ātrgaitas kuģu kodeksa (attiecībā uz vingrināšanos
ieiešanai norobežotā telpā un glābšanas darbiem)
grozījumiem
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta
2. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
tā kā:
(1)       Eiropas Savienībai
jūras transporta nozarē būtu jāpievēršas
kuģošanas drošības uzlabošanai.
(2)       Pēc apstiprināšanas
SJO Jūras vides aizsardzības komitejas sanāksmes
64. sesijā (MEPC 64, 2012. gada oktobris) Jūras
vides aizsardzības komitejas sanāksmes 65. sesijā
2013. gada 13.-17. maijā paredzēts pieņemt
Starptautiskā naftas piesārņojuma profilakses sertifikāta A
un B papildu veidlapas un Stāvokļa novērtēšanas
sistēmas (Rezolūcija MEPC.94(46)) grozījumus (saistībā
ar Starptautiskā kodeksa par uzlabotu pārbaužu programmu beramkravu
kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā pieņemšanu
2011. gadā).
(3)       Pēc apstiprināšanas
SJO Kuģošanas drošības komitejas sanāksmes 91. sesijā
Starptautiskā drošības vadības (ISM) kodeksa un SOLAS
III nodaļas un 1994. un 2000. gada Ātrgaitas kuģu
kodeksa un Kodeksa par drošību uz kuģiem ar dinamisko
cēlējspēku (DSC kodeksa) grozījumus paredzēts
pieņemt SJO Kuģošanas drošības komitejas sanāksmes
92. sesijā 2013. gada jūnijā.
(4)       Pēc iepriekš minēto
konvenciju grozījumu pieņemšanas SJO ģenerālsekretārs
tos iesniegs attiecīgajām līgumslēdzējām
pusēm, lai tās izteiktu savu piekrišanu atzīt konvenciju par
saistošu ar minētajiem grozījumiem.
(5)       Starptautiskā naftas
piesārņojuma profilakses sertifikāta (IOPP) A un
B papildu veidlapas grozījumi atceļ prasību sniegt
informāciju par sadedzināšanas jaudu. Starptautiskais naftas
piesārņojuma profilakses sertifikāts ir minēts
Direktīvas 2009/16/EK par ostas valsts kontroli[7] IV pielikuma 7. punktā
kā veidlapa, kuru ostas valsts kontroles amatpersonām ir
pienākums pārbaudīt saskaņā ar direktīvas
13. panta 1. punktu.
(6)       Stāvokļa
novērtēšanas sistēmas (CAS) vienkorpusa naftas
tankkuģiem grozījumi mainīs CAS, lai tā atsauktos uz
jaunāko (2011. gada) Uzlaboto pārbaužu programmu beramkravu
kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā jeb
Pastiprinātās apsekošanas programmu (ESP).
Regulā (ES) Nr. 530/2012, ar ko paredz paātrināti
pakāpeniski ieviest prasību par dubultkorpusu vai
līdzvērtīgu konstrukciju attiecībā uz vienkorpusa
naftas tankkuģiem,[8]
piemēro CAS, konktēti tās 5. un 6. pantā.
(7)       ISM kodeksa
grozījumi ieviesīs īpašus kodeksa precizējumus par
atbilstošas kuģa komandas komplektācijas apsvērumiem un
atbildību par deleģētiem uzdevumiem saistībā ar ISM,
kā arī tiks pievienotas attiecīgas zemsvītras
piezīmes. ISM kodekss, lai gan izklāstīts
Regulas (EK) Nr. 336/2006 par Starptautiskā drošības
vadības kodeksa īstenošanu Kopienā un Padomes Regulas (EK)
Nr. 3051/95 atcelšanu[9]
I pielikumā, ir arī definēts 2. panta
1. punktā "tā jaunākajā redakcijā".
Regulas 5. pantā noteikts, ka kuģi, uz kuriem attiecas šī
regula, atbilst ISM kodeksa A daļas prasībām.
Līdz ar to izmaiņām, ko pieņems MSC 92,
būs tieša juridiska ietekme uz šo regulu.
(8)       SOLAS
III nodaļas un jo īpaši 1994. un 2000. gada Ātrgaitas
kuģu kodeksa, kā arī Kodeksa par drošību uz kuģiem ar
dinamisko cēlējspēku grozījumi SOLAS
19. noteikumā, Ātrgaitas kuģu kodeksa
18. nodaļā un DSC kodeksa 17. nodaļā
ieviesīs prasību piedalīties glābšanas treniņos tiem
apkalpes locekļiem, kas strādā norobežotās telpās. Ar
Direktīvu 2009/45/EK par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un
standartiem[10],
kas grozīta ar Direktīvu 2010/65/ES, 1994. un 2000. gada
Ātrgaitas kuģu kodekss īpaši tiek attiecināts uz iekšzemes
ātrgaitas pasažieru kuģiem. Uz vecākiem kuģiem, uz kuriem
neattiecas Ātrgaitas kuģu kodekss, ar direktīvu tiek
piemērots iepriekšējais DSC kodekss.
(9)       Minētos grozījumus,
ko pieņems MEPC 65 un MSC 92, var uzskatīt
par pozitīvu attīstību, un tādējādi tiem būtu
izsakāms Savienības atbalsts.
(10)     Eiropas Savienība nav ne
SJO dalībvalsts, ne iepriekš minēto konvenciju
līgumslēdzēja puse. Tādēļ nepieciešams, ka Padome
atļauj dalībvalstīm paust Savienības nostāju
minētajās SJO komitejās un izteikt savu piekrišanu atzīt
konvenciju par saistošu ar minētajiem grozījumiem,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1) Savienības nostāja SJO Jūras
vides aizsardzības komitejas sanāksmes 65. sesijā ir
atbalstīt Starptautiskā naftas piesārņojuma profilakses
sertifikāta A un B papildu veidlapas grozījumu un
Stāvokļa novērtēšanas sistēmas (MEPC
Rezolūcija 94(46)) grozījumu pieņemšanu, ko apstiprināja
minētās komitejas 64. sesijā, kā izklāstīts
SJO dokumenta MEPC 64/23/Add.1. 13. un 16. pielikumā.
2) Savienības nostāja Kuģošanas
drošības komitejas sanāksmes 92. sesijā ir atbalstīt ISM
kodeksa un tā saistīto norādījumu grozījumu
pieņemšanu, kā arī 1974. gada SOLAS konvencijas
III nodaļā, 1994. un 2000. gada Ātrgaitas kuģu
kodeksā un Kodeksā par drošību uz kuģiem ar dinamisko
cēlējspēku ieviest jaunu prasību par piedalīšanos
glābšanas treniņos tiem apkalpes locekļiem, kas strādā
norobežotās telpās, kā apstiprināja minētā
komiteja savā 91. sesijā un kā noteikts SJO dokumenta
91/22/Add. 2 22., 30. un 31. pielikumā un attiecīgi SJO
dokumenta 92/3/1 4. pielikumā.
3) Savienības nostāju, kas noteikta
šā panta 1. un 2. punktā, izsaka dalībvalstis, kuras ir SJO
dalībvalstis, kopīgi rīkojoties Savienības interesēs.
4) Par formālām un sīkām
izmaiņām šajā nostājā var vienoties, neizdarot
grozījumus tajā.
2. pants
Ar šo dalībvalstīm atļauj
saskaņā ar šo lēmumu Savienības interesēs dot savu
piekrišanu uzņemties saistības, kas izriet no 1. panta 1. un
2. punktā minētajiem grozījumiem.
Pants
Šis lēmums ir adresēts
dalībvalstīm.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               STW 43/10 Improving the effectiveness of
implementation of the International Safety Management Code.
[2]               OV L 131, 28.5.2009.,
5. lpp.
[3]               OV L 172, 30.6.2012.,
3. lpp.
[4]               OV L 64, 4.3.2006.,
1. lpp.
[5]               OV L 64, 4.3.2006.,
1. lpp.
[6]               OV L 163, 25.6.2009.,
1. lpp.
[7]               OV L 131, 28.5.2009.,
5. lpp.
[8]               OV L 172, 30.6.2012.,
3. lpp.
[9]               OV L 64, 4.3.2006.,
1. lpp.
[10]             OV L 163, 25.6.2009.,
1. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 22.2.2016
            COM(2016) 78 final
            Priekšlikums
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
            par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu (EGF/2016/000 TA 2016 — tehniskā palīdzība pēc Komisijas iniciatīvas)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               Noteikumi, kas piemērojami finansiālajiem ieguldījumiem no Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda (EGF), ir izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulā (ES) Nr. 1309/2013 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (2014–2020) un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1927/2006
                  1
                (turpmāk “EGF regula”).

               PIETEIKUMA KOPSAVILKUMS UN ANALĪZE

                  Pamatdati

                  EGF atsauces Nr.
                        EGF/2016/000

                  Eiropas Komisija
                        Tehniskā palīdzība

                  Administratīvie izdevumi: budžets EUR
                        380 000

                  Administratīvie izdevumi procentos (maksimālais apjoms: 0,5 %)
                        0,23 %

               Saskaņā ar EGF regulas 11. panta 1. punktu katru gadu pēc Komisijas iniciatīvas ne vairāk kā 0,5 % no EGF gada maksimālās summas var izmantot tehniskajai palīdzībai.

               Finansējamā tehniskā palīdzība un tās paredzēto izmaksu sadalījums

               1.Šo ieguldījumu izmantos EGF regulas 11. panta 1. un 4. punktā un 12. panta 2., 3. un 4. punktā minētajiem izdevumiem, kā sīkāk izklāstīts turpmāk.

               2.Uzraudzība un datu vākšana. Komisija vāks datus par saņemtajiem, samaksātajiem un noslēgtajiem pieteikumiem un ierosinātajiem un īstenotajiem pasākumiem. Šie dati būs pieejami tīmekļa vietnē un tiks pienācīgi apkopoti 2017. gada ziņojumā (ziņojums sagatavojams reizi divos gados). Pamatojoties uz pēdējos gados paveikto, šīs darbības izmaksas būs EUR 20 000.

               3.Informācija. Tīmekļa vietne par EGF
                  2
               , ko Komisija ir izveidojusi nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības jomā un uztur saskaņā ar EGF regulas 12. panta 2. punktu, tiks regulāri atjaunināta un paplašināta, katru jaunu elementu tulkojot arī visās ES valodās. Tiks palielināta vispārējā izpratne par EGF un tiks popularizēta tā atpazīstamība. Informācija par EGF tiks sniegta dažādos Komisijas izdevumos un audiovizuālajos materiālos, kā paredzēts EGF regulas 11. panta 4. punktā. Visu šo posteņu izmaksas 2016. gadā tiek lēstas EUR 20 000 apmērā.

               4.Zināšanu bāzes/lietojumprogrammu saskarnes izveidošana. Komisija turpina darbu pie EGF pieteikumiem un pārvaldībai paredzētu standartizētu procedūru izveides, izmantojot elektroniskās datu apmaiņas sistēmas SFC 2014
                  3
                funkcijas, kurā to integrē. Tas ļauj vienkāršot EGF regulā paredzēto pieteikumu sagatavošanu, paātrināt to apstrādi un vieglāk sagatavot ziņojumus dažādām vajadzībām. Par gada prioritāti tiks izvirzīta tāda moduļa sagatavošana un precizēšana, kas izmantojams noslēguma ziņojumiem, kuri tiek sagatavoti, pabeidzot katra EGF intervences gadījuma īstenošanu, lai atvieglotu administratīvo slogu, ar ko saskaras dalībvalstis, un no sākuma līdz beigām integrētu pašreizējā regulā paredzētos EGF intervences gadījumus SFC. Šo posteņu izmaksas kā EGF ieguldījums SFC izstrādē un tās regulārā uzturēšanā tiek lēstas EUR 100 000 apmērā. Paredzams, ka šāds ieguldījumu līmenis būs jāsaglabā vēl uz vienu gadu, līdz elektroniskās datu apmaiņas sistēmā būs izveidoti visi EGF moduļi, pēc tam izmaksas samazināsies, jo galvenā uzmanība tiks pievērsta uzturēšanai.

               5.Administratīvais un tehniskais atbalsts. EGF kontaktpersonu ekspertu grupa, kurā ir viens dalībnieks no katras dalībvalsts, (2016. gada beigās un 2017. gada pirmajā pusē) rīkos divas sanāksmes, kuru kopējās izmaksas tiek lēstas EUR 70 000 apmērā.

               6.Turklāt, lai veicinātu sadarbību starp dalībvalstīm, Komisija organizēs divus seminārus, kuros piedalīsies EGF īstenošanas struktūras un sociālie partneri. Cik vien iespējams, tie tiks organizēti aptuveni tajos pašos datumos, kad ekspertu grupas sanāksmes, un tajos īpaši tiks aplūkoti jautājumi, kas izriet no EGF regulas praktiskas īstenošanas vietējā līmenī. Šo semināru izmaksas tiek lēstas EUR 120 000 apmērā.

               7.Novērtēšana. Publiskais iepirkums vidusposma novērtēšanai tika pabeigts 2015. gadā, lai novērtējumu varētu pabeigt līdz 2017. gada 30. jūnijam, kā noteikts EGF regulas 20. panta 1. punkta a) apakšpunktā. 2016. gadā EUR 50 000 ir atvēlēti tam, lai ziņojumu pabeigtu laikus, iztulkotu un līdz 2017. gada vidum publicētu. Nekādi novērtēšanas izdevumi netiks iekļauti 2017. gada budžetā.

                        Posteņi

                        Paredzētais skaits

                        Paredzētās izmaksas par posteni
                           (EUR)

                        Kopējās izmaksas
                           (EUR)

                        Uzraudzība un datu vākšana

                        Dažāds

                        Dažādas

                        20 000

                        Informatīvās darbības

                        Dažāds

                        Dažādas

                        20 000

                        Zināšanu bāzes/lietojumprogrammu saskarnes izveidošana SFC

                        Dažāds

                        Dažādas

                        100 000

                        Administratīvais un tehniskais atbalsts: EGF kontaktpersonu ekspertu grupas sanāksmes

                        2

                        35 000

                        70 000

                        Administratīvais un tehniskais atbalsts: sadarbības semināri par EGF īstenošanu

                        2

                        60 000

                        120 000

                        Novērtēšana

                        Dažāds

                        50 000

                        50 000

                        Kopējās paredzētās izmaksas

                        380 000

               Finansējums

               8.Maksimālais pieejamais EGF gada budžets 2016. gadā ir EUR 150 miljoni (2011. gada cenās), kā noteikts 12. pantā Padomes 2013. gada 2. decembra Regulā (ES, Euratom) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.– 2020. gadam
                  4
               .

               9.EGF regulas 11. panta 1. punktā noteikts, ka 0,5 % no šīs summas (t.i., 2016. gadā EUR 828 060) pēc Komisijas iniciatīvas var izmantot tehniskajai palīdzībai. Patlaban ir pieejama visa 2016. gadam paredzētā summa; tehniskajai palīdzībai līdzekļi vēl nav iedalīti. Ierosinātā summa atbilst aptuveni 0,23 % no maksimālā pieejamā EGF gada budžeta 2016. gadā.

               10.Eiropas Parlaments un Padome kopīgi pieņems lēmuma priekšlikumu par EGF izmantošanu, kā noteikts 13. punktā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  5
               .

               Saistītie tiesību akti

               11.Vienlaikus ar priekšlikumu lēmumam par EGF līdzekļu izmantošanu Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei iesniegs priekšlikumu par EUR 380 000 pārvietošanu uz attiecīgo budžeta pozīciju.

               Maksājumu apropriāciju avots

               12.Apropriācijas no EGF budžeta pozīcijas tiks izmantotas, lai segtu tehniskajai palīdzībai nepieciešamo summu EUR 380 000 apmērā.

               Priekšlikums

               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS

               par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu (EGF/2016/000 TA 2016 — tehniskā palīdzība pēc Komisijas iniciatīvas)

               EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1309/2013 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (2014–2020) un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1927/2006
                  6
               , un jo īpaši tās 11. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  7
                un jo īpaši tā 13. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               1)Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds (EGF) tika izveidots, lai sniegtu atbalstu darba ņēmējiem, kas atlaisti no darba, un pašnodarbinātām personām, kuru darbība ir izbeigta tādēļ, ka globalizācijas dēļ ir notikušas lielas strukturālas pārmaiņas pasaules tirdzniecības modeļos, turpinās globālā finanšu un ekonomikas krīze, kas aplūkota Regulā (EK) Nr. 546/2009
                  8
               , vai ir sākusies jauna globāla finanšu un ekonomikas krīze, un palīdzētu viņiem no jauna iekļauties darba tirgū.

               2)EGF var izmantot, nepārsniedzot maksimālo gada apjomu EUR 150 miljoni (2011. gada cenās), kā noteikts Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 12. pantā.

               3)Regulā (ES) Nr. 1309/2013 paredzēts, ka katru gadu pēc Komisijas iniciatīvas ne vairāk kā 0,5 % no EGF gada maksimālās summas var izmantot tehniskajai palīdzībai.

               4)Tādēļ EGF būtu jāizmanto, lai pēc Komisijas iniciatīvas nodrošinātu tehnisko palīdzību EUR 380 000 apmērā,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Eiropas Savienības 2016. finanšu gada vispārējā budžetā Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (EGF) izmanto, lai piešķirtu EUR 380 000 saistību un maksājumu apropriācijās.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               Briselē,

                  Eiropas Parlamenta vārdā —
                        Padomes vārdā —

                  priekšsēdētājs
                        priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 347, 20.12.2013., 855. lpp.

                     (2)
                  http://ec.europa.eu/egf.

                     (3)
                  https://ec.europa.eu/sfc/en/2014/about-sfc2014.

                     (4)
                  OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.

                     (5)
                  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (6)
                  OV L 347, 20.12.2013., 855. lpp.

                     (7)
                  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (8)
                  OV L 167, 29.6.2009., 26. lpp.


|

52011PC0532

/* COM/2011/0532 galīgā redakcija - 2011/0232 (NLE) */  Priekšlikums PADOMES LĒMUMS ar ko atļauj Apvienotajai Karalistei piemērot samazinātus nodokļus dzinēju degvielai, ko patērē Iekšējās un Ārējās Hebridu salās, Ziemeļu salās, Fērtofklaida salās un Sili salās, atbilstīgi Direktīvas 2003/96/EK 19. pantam

	PASKAIDROJUMA RAKSTS1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTSNodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai Savienībā reglamentē Padomes Direktīva 2003/96/EK[1] (turpmāk — "enerģijas nodokļu direktīva" vai "direktīva").Saskaņā ar minētās direktīvas 19. panta 1. punktu un papildus 5., 15. un 17. pantā paredzētajiem noteikumiem Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij ieviest turpmākus atbrīvojumus no nodokļa vai nodokļa samazinājumus īpašu politisku apsvērumu dēļ.Šī priekšlikuma mērķis ir atļaut Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei (AK) ieviest samazinātu akcīzes nodokļa likmi dzinēju degvielai (konkrēti benzīnam un dīzeļdegvielai) visās Iekšējās un Ārējās Hebridu salās, Ziemeļu salās un Fērtofklaida salās (visas pie Skotijas krasta), un Sili salās (pie Anglijas dienvidrietumu krasta). AK sniegtā informācija liecina, ka cena par litru degvielas teritorijās, kurās paredzēts piemērot minēto pasākumu, ir vidēji par GBP 0,10 (aptuveni EUR 0,11) augstāka nekā pārējā valsts teritorijā. Augstāku cenu cēloņi ir lielākas transporta un sadales izmaksas un mazāks iedzīvotāju skaits. Pasākuma mērķis ir samazināt ietekmi, ko rada augstas dzinēju degvielas cenas attiecīgajās teritorijās.Lūgums un tā vispārīgais kontekstsDirektīvas 19. panta 1. punkts paredz, ka Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij ieviest turpmākus atbrīvojumus vai samazinājumus īpašu politikas apsvērumu interesēs.Ar 2011. gada 23. marta vēstuli, pamatojoties uz direktīvas 19. pantu, AK iestādes informēja Komisiju par nodomu piemērot samazinātu likmi. Degvielas akcīzes nodokļa samazinātā likme par litru būs par GBP 0,05 (aptuveni EUR 0,06) zemāka nekā standarta likme AK (GBP 0,59 jeb aptuveni EUR 0,68). Tas nozīmē, ka samazinātā likme joprojām būs krietni virs pašreizējās ES noteiktās minimālās likmes par 1000 litriem — EUR 359 par bezsvina benzīnu un EUR 330 par gāzeļļu.AK ir lūgusi nodokļa samazinājumu apstiprināt uz sešu gadu laikposmu, kas ir direktīvas 19. panta 2. punktā minētais maksimālais periods.AK iestādes informē, ka Skotijas salās cena par litru degvielas ir par apmēram GBP 0,10 (aptuveni EUR 0,11) lielāka nekā pārējā AK teritorijā. Sili salās tā ir pat vēl augstāka —apmēram GBP 0,25 (aptuveni EUR 0,28) virs AK vidējā rādītāja. Samazinājums par GBP 0,05 (aptuveni EUR 0,06) nenosegtu visu cenas starpību, bet daļēji kompensētu patērētājiem augstās cenas.Augstās cenas iemesls ir papildu izmaksas par degvielas pārdošanu šajos reģionos. AK iestādes min divus galvenos iemeslus, kas izraisa augstās cenas.1.  Lielākas transporta un sadales izmaksas, ko, piegādājot degvielu uz salām, rada papildu transporta izmaksas pa jūru vai autoceļiem (lielāks attālums, ilgāks laiks ceļā), prāmja izmaksas, termināļa ekspluatācijas izmaksas un lielākas piegādātāja cenas, kas ir saistītas ar maza degvielas daudzuma piegādi. Turpretim visās Anglijas un Velsas iekšzemes teritorijās ne vairāk kā 100 jūdžu (aptuveni 160 km) attālumā atrodas vismaz viena naftas pārstrādes rūpnīca, un tās var tieši apkalpot autocisternas. Aprēķināts, ka transporta izmaksas par litru degvielas uz Skotijas salām ir par vismaz GBP 0,03 lielākas nekā Skotijas iekšzemē.2.  Tā kā apkalpoto iedzīvotāju skaits ir mazs (82 000 cilvēku, kas sasnieguši 16 gadu vecumu, 100 salās) un katrā vietā pārdotās degvielas apjoms ir mazs, fiksētās izmaksas jāsadala uz nelielu pārdošanas apjomu. Daži skaitļi ilustrācijai: attiecīgās teritorijās kopā ir 65 degvielas uzpildes stacijas. Fiksētās izmaksas par personālu, telpām, pašvaldības nodevām, siltumenerģiju, apgaismojumu, ūdeni, ekspluatāciju un remontu jāietver ġalīgajā mazumtirdzniecības cenā par pārdoto degvielas litru. Vidējais pārdotās degvielas daudzums Šetlendas salās, Orkneju salās un Hebridu salās katrā tirdzniecības vietā ir no 0,25 līdz 0,6 miljoniem litru gadā, bet pārējā Skotijā šis daudzums ir 3,8 miljoni litru. Lai segtu degvielas uzpildes stacijas ekspluatācijas izmaksas, pārdodot 0,25-0,6 miljonus litru, jānosaka marža GBP 0,07-0,15 par litru, bet, pārdodot 3,8 miljonus litru, — GBP 0,033.AK iestādes apgalvo, ka augstākas izmaksas par pārdoto vienību ievērojami ietekmē vietējos iedzīvotājus, jo daudzi no tiem dzīvo tālu no pilsētām un bieži vien ir atkarīgi no privātā transporta, turklāt teritorijās, kurās paredzēts ieviest pasākumu, ir samērā zems ienākumu līmenis.Pasākuma darbībaAK akcīzes nodokli aprēķina tad, kad degviela atstāj pārstrādes rūpnīcu, kad to importē vai izved no akcīzes preču noliktavas. Minētajos gadījumos aprēķināt degvielas daudzumu, kas paredzēti reģioniem, kur piemēro pasākumu, būtu sarežģīti.Tāpēc atvieglojumu piešķirs pārdošanas brīdī attiecīgajās salās, tādējādi novēršot risku, ka samazinātās likmes degviela nesasniedz paredzēto mērķi. Salu degvielas mazumtirgotājus reģistrēs ieņēmumu un muitas iestādē (HMRC) kā apstiprinātos mazumtirgotājus, un šiem uzņēmumiem būs jāsamazina degvielas litra cena par nodokļa atvieglojuma summu. Tirgotāji tad varēs periodiski pieprasīt HMRC nodokļa atmaksu, pamatojoties uz pārdoto degvielas litru skaitu.Darbības jomaPasākums teritoriālā ziņā attieksies uz visām Iekšējām un Ārējām Hebridu salām, Ziemeļu salām, Fērtofklaida salām (visas pie Skotijas krasta) un Sili salām (pie Anglijas dienvidrietumu krasta). Pasākuma mērķgrupa ir privātpersonas, bet zemāku nodokļa likmi piemēros visai pārdotajai degvielai, arī tai, ko izmanto komerciāliem mērķiem. AK iestāžu sniegtā informācija liecina, ka 2009. gadā 85 % no salās reģistrētiem automobiļiem piederēja privātpersonām un 15 % — uzņēmumiem.AK iestāžu argumenti par pasākuma iespaidu uz iekšējo tirguAK iestādes uzskata, ka pasākums neietekmēs iekšējā tirgus pareizu darbību. Lielākās organizācijas salās ir publiskā sektora struktūras, piemēram, pašvaldības un veselības aprūpes pakalpojumu sniedzēji. Salās ir daudz uzņēmumu, bet tiem kopumā ir zemāks apgrozījums nekā vidēji AK. AK iestādes ziņo, ka attiecīgajās teritorijās uzņēmumu vidējais apgrozījums ir apmēram GBP 1,4 miljoni, bet vidēji AK — GBP 5,7 miljoni.AK uzsver, ka nodokļu atvieglojums nesedz visu starpību starp AK iekšzemes un salu cenām, tāpēc braukt uz salām no iekšzemes, lai izmantotu īpašo shēmu, nebūs ekonomiski izdevīgi.Turklāt, kā apliecina AK, uzņēmumi, kurus skars pasākums, ir pavisam nelieli konkurenti attiecīgajos tirgos.Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomāPadomes 2003. gada 27. oktobra Direktīva 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai.Pasākuma novērtējums saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantuĪpaši politikas apsvērumiDirektīvas 19. panta 1. punkta pirmā daļa skan šādi:"Papildus iepriekšējos pantos, jo īpaši 5., 15. un 17. pantā noteiktajiem noteikumiem, Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij ieviest turpmākus atbrīvojumus vai samazinājumus īpašu politikas apsvērumu interesēs".AK plānotais pasākums paredz samazināt akcīzes nodokli par dzinēju degvielu, ko piegādā noteiktās AK teritorijās, tas ir, visās Iekšējās un Ārējās Hebridu salās, Ziemeļu salās, Fērtofklaida salās (visas pie Skotijas krasta) un Sili salās (pie Anglijas dienvidrietumu krasta). Pasākuma mērķis ir tuvināt mazumtirdzniecības cenas šajās teritorijās AK vidējam rādītājam. Augstākas izmaksas par pārdoto vienību un attiecīgi augstākas mazumtirdzniecības cenas šajās teritorijās izraisa lielākas transporta un sadales izmaksas un mazāks pārdotais apjoms.No minētā var secināt, ka vēlmei piemērot mazāku akcīzes nodokļa likmi dzinēju degvielai attiecīgajās teritorijās, ņemot vērā īpašos ģeogrāfiskos apstākļus, pamatā ir īpaši politiski apsvērumi.Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiemPasākuma mērķis ir daļēji kompensēt augstākas izmaksas par pārdoto vienību un attiecīgi lielākas mazumtirdzniecības cenas degvielai atbilstīgajās salās, izmantojot tiešu nodokļa atvieglojumu pārdošanas brīdī.Pasākums ietver tikai to, kas nepieciešams mērķa sasniegšanai. Atvieglojums attiecas tikai uz (salīdzinošu mazu) degvielas daudzumu, ko pārdod atbilstīgajās salās.Turklāt atvieglojuma summa ir mazāka nekā papildu izmaksas, kas rodas, pārdodot degvielu šajos reģionos, un tādējādi arī mazāka nekā starpība starp degvielas cenām attiecīgajās teritorijās un AK iekšzemē.Komisija ņem vērā, ka akcīzes nodokļa lime par degvielas litru tiks samazināta par GPB 0,05. Taču AK iestāžu sniegtā informācija liecina, ka papildu izmaksas par degvielas litra transportēšanu uz atbilstīgajām teritorijām ir par GBP 0,03 lielākas nekā vidēji AK un uzpildes staciju ekspluatācijas izmaksas ir augstākas, izraisot piegādātāja cenu palielinājumu par aptuveni GBP 0,07 līdz 0,15 par litru. Salīdzinoši — AK vidējais rādītājs ir GBP 0,033 par litru.Tāpēc fiskālais stimuls efektīvi izmantot enerģiju saglabājas vismaz tādā pašā līmenī kā AK iekšzemē.Turklāt arī ar atvieglojumu nodokļa slogs par degvielu, ko patērē atbilstīgajās ģeogrāfiskajās teritorijās, joprojām būs lielāks par Direktīvā 2003/96/EK noteikto minimālo nodokļu līmeni.Tāpēc var secināt, ka pasākums ir saderīgs ar Savienības veselības, vides, enerģētikas un transporta politiku.Minētajā situācijā pasākums nav pretrunā iekšējā tirgus pareizai funkcionēšanai un nepieciešamībai nodrošināt godīgu konkurenci. Tā kā teritorijas, kurās tiks piemērots pasākums, ir salas un nodokļa samazinājums nav pārmēru liels, tas neizraisīs degvielas patēriņa paradumu maiņu, piesaistot patērētājus no citām teritorijām.Pasākuma piemērošanas laiks un ES enerģijas nodokļu sistēmaKomisija ierosina apstiprināt maksimālo Direktīvā 2003/96/EK atļauto piemērošanas periodu, tas ir, 6 gadus. Šāds periods ir piemērots, lai AK iestādes varētu savākt informāciju, kura vajadzīga pasākuma rezultātu novērtēšanai, un lai uzņēmumiem un patērētājiem, kas izmanto pasākumu, nodrošinātu pietiekamu noteiktību.Taču, lai nekavētu pašreizējā regulējuma turpmāku vispārēju attīstību, ir jāparedz: ja Padome, rīkojoties atbilstīgi Līguma 113. pantam, ievieš grozītu vispārēju energoproduktu nodokļu sistēmu, kurai šī atļauja neatbilst, šis lēmums zaudē spēku dienā, kad minētie grozītie noteikumi kļūst piemērojami.Konkrēti tas attiecas uz Komisijas 2011. gada 13. aprīlī iesniegto priekšlikumu [COM(2011)169]. Minētais priekšlikums paredz sadalīt enerģijas nodokļus divos komponentos. Jaunā sistēma atšķirsies no Direktīvas 2003/96/EK pašreizējās redakcijas, kas izmantota par pamatu šai atļaujai.Ja Padome pieņems jauno sistēmu un Komisija uzskatīs, ka šajā dokumentā ierosinātā atļauja joprojām ir pamatota, tā konstruktīvi un laikus izskatīs AK pieprasījumu piešķirt līdzīgu atļauju, kas piemērota jaunajai sistēmai, lai nodrošinātu šī priekšlikuma 2. panta 1. punktā paredzēto kontinuitāti.Noteikumi par valsts atbalstuAr AK iestāžu paredzēto samazinājumu benzīna un dīzeļdegvielas nodokļu likmes attiecīgajos reģionos joprojām būs virs minimālā nodokļu līmeņa, ko paredz Direktīvas 2003/96/EK 7. pants. Uz šo pasākumu attiecas tā dēvētā Vispārējā grupu atbrīvojuma regula (Regula (EK) Nr. 800/2008)[2], un tāpēc šis pasākums ir atbrīvots no iepriekšējas paziņošanas prasības.2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMA REZULTĀTIApspriešanās ar ieinteresētajām personāmŠā priekšlikuma pamatā ir AK lūgums, un tas attiecas vienīgi uz šo dalībvalsti.Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošanaNeatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs.Ietekmes novērtējumsŠis priekšlikums attiecas uz atļaujas piešķiršanu atsevišķai dalībvalstij pēc tās lūguma.3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTIPriekšlikuma mērķis ir ļaut AK atkāpties no Padomes Direktīvas 2003/96/EK vispārīgajiem noteikumiem un noteiktās robežās piemērot diferencētu nodokļa līmeni gāzeļļai un bezsvina benzīnam.Juridiskais pamatsPadomes Direktīvas 2003/96/EK 19. pants.Subsidiaritātes principsNetiešo nodokļu uzlikšana, kas minēta LESD 113. pantā, pati par sevi nav ekskluzīvā Kopienas kompetencē LESD 3. panta nozīmē.Tomēr dalībvalstu kompetences īstenošanu šajā jomā stingri nosaka un ierobežo spēkā esošie Kopienas tiesību akti. Saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu vienīgi Padome ir tiesīga atļaut dalībvalstij ieviest turpmākus atbrīvojumus vai samazinājumus minētā noteikuma nozīmē. Dalībvalstis nevar aizstāt Padomi.Tādējādi šajā priekšlikumā ir ievērots subsidiaritātes princips.Proporcionalitātes principsŠajā priekšlikumā ir ievērots proporcionalitātes princips. Nodokļu samazinājums nepārsniedz konkrētā mērķa sasniegšanai vajadzīgo.Juridisko instrumentu izvēleIerosinātais juridiskais instruments: Padomes lēmums.Direktīvas 2003/96 19. pants paredz tikai šāda veida pasākumu.4. IETEKME UZ BUDŽETUMinētais pasākums Kopienai nerada finansiālu un administratīvu slogu. Tāpēc priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu.2011/0232 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSar ko atļauj Apvienotajai Karalistei piemērot samazinātus nodokļus dzinēju degvielai, ko patērē Iekšējās un Ārējās Hebridu salās, Ziemeļu salās, Fērtofklaida salās un Sili salās, atbilstīgi Direktīvas 2003/96/EK 19. pantamEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,ņemot vērā Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvu 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai[3], un jo īpaši tās 19. panta 1. punktu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,tā kā:3.  AK ar 2011. gada 23. marta vēstuli lūdza atļaut piemērot samazinātu akcīzes nodokli gāzeļļai un bezsvina benzīnam atbilstīgi Direktīvas 2003/96/EK 19. pantam Iekšējās un Ārējās Hebridu salās, Ziemeļu salās, Fērtofklaida salās (visas pie Skotijas krasta) un Sili salās (pie Anglijas dienvidrietumu krasta).4.  Minētajās teritorijās gāzeļļas un bezsvina benzīna cenas ir augstākas par vidējām cenām pārējā AK teritorijā, un tādējādi vietējie degvielas patērētāji ir neizdevīgā situācijā. Cenas starpību izraisa papildu izmaksas par vienību, ko savukārt rada salu ģeogrāfiskā atrašanās vieta, mazais iedzīvotāju skaits un salīdzinoši maza degvielas apjoma piegāde.5.  Nodokļu samazinājums nepārsniedz to, kas vajadzīgs, lai kompensētu papildu izmaksas par vienību, kuras maksā patērētāji attiecīgajās ģeogrāfiskajās teritorijās.6.  Samazinātās nodokļu likmes būs lielākas par minimālajām likmēm, ko paredz Direktīvas 2003/96/EK 7. pants.7.  Teritorijās, kur samazinājums tiks piemērots, ir salas, un nodokļa samazinājums nav pārmēru liels, tāpēc pasākums neizraisīs ar degvielas piegādi saistītu pārvietošanos.8.  Tāpēc pasākums nav pretrunā iekšējā tirgus pareizai darbībai un nepieciešamībai nodrošināt godīgu konkurenci, kā arī tas sader ar Eiropas Savienības veselības, vides, enerģētikas un transporta politiku.9.  No Direktīvas 2003/96/EK 19. panta 2. punkta izriet, ka katrai saskaņā ar minēto pantu piešķirtajai atļaujai ir jābūt stingri ierobežotai laikā. Lai nodrošinātu pietiekamu noteiktību attiecīgajiem uzņēmumiem un patērētājiem, atļauju piešķir uz sešu gadu periodu. Taču, lai nekavētu pašreizējā regulējuma turpmāku vispārēju attīstību, ir jāparedz: ja Padome, rīkojoties atbilstīgi Līguma 113. pantam, ievieš grozītu vispārēju energoproduktu nodokļu sistēmu, kurai šī atļauja neatbilst, šis lēmums zaudē spēku dienā, kad minētie grozītās sistēmas noteikumi kļūst piemērojami,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pants1. Apvienotajai Karalistei tiek atļauts piemērot samazinātas nodokļu likmes bezsvina benzīnam un gāzeļļai visās Iekšējās un Ārējās Hebridu salās, Ziemeļu salās, Fērtofklaida salās un Sili salās.Standarta valsts nodokļu likmes samazinājums bezsvina benzīnam un gāzeļļai nav lielāks par mazumtirdzniecības papildu izmaksām minētajās ģeogrāfiskajās teritorijās, salīdzinot ar vidējām izmaksām Apvienotās Karalistes mazumtirdzniecībā, un nepārsniedz GBP 50 par 1000 litriem.2. Attiecībā uz samazinātajām likmēm ir jāievēro Direktīvas 2003/96/EK prasības un jo īpaši tās 7. pantā noteiktās minimālās likmes.2. pantsŠo lēmumu piemēro no 2011. gada 1. novembra, un tas zaudē spēku 2017. gada 31. oktobrī.Tomēr, ja Padome, rīkojoties atbilstīgi Līguma 113. pantam, ievieš grozītu vispārēju energoproduktu nodokļu sistēmu, kurai šī atļauja neatbilst, šis lēmums zaudē spēku dienā, kad šīs grozītās sistēmas noteikumi kļūst piemērojami.3. pantsŠis lēmums ir adresēts Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīva 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, OV L 283, 31.10.2003., 51. lpp.[2] Komisijas 2008. gada 6. augusta Regula (EK) Nr. 800/2008, kas atzīst noteiktas atbalsta kategorijas par saderīgām ar kopējo tirgu, piemērojot Līguma 87. un 88. pantu (Vispārējā grupu atbrīvojuma regula), OV L 214, 9.8.2008.[3] OV L 283, 31.10.2003., 51. lpp.


				|

		52013PC0839

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar kuru Francijai atļauj piemērot samazinātu konkrētu netiešo nodokļu likmi Gvadelupā, Franču Gvinejā, Martinikā un Reinjonā ražotam “tradicionālajam” rumam un ar kuru groza Lēmumu 2007/659/EK /* COM/2013/0839 final - 2013/0413 (CNS) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Saskaņā ar Padomes 2007. gada 9. oktobra
Lēmumu 2007/659/EK, kas pieņemts, pamatojoties uz EK līguma
299. panta (tagad LESD 349. pants) 2. punktu, un kurā ar
Padomes 2011. gada 19. decembra Lēmumu 896/2011/ES izdarīti
grozījumi, Francijai tās kontinentālajā teritorijā
savos aizjūras departamentos ražotajam “tradicionālajam” rumam ir
atļauts piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi, kas
var būt zemāka par minimālo akcīzes nodokļa likmi,
kura noteikta Direktīvā 92/84/EEK, bet kas nedrīkst būt
zemāka par 50 % no valsts parastās akcīzes nodokļa
likmes alkoholam. Akcīzes nodokļa likmes samazinājums ir
noteikts ikgadējai kvotai, kuras apjoms ir 120 000 hl tīra
spirta. Šīs atkāpes termiņš beidzās 2013. gada 31. decembrī.
Šā pasākuma mērķis ir
ražotājiem no Francijas aizjūras departamentiem (FAD) kompensēt
neizdevīgos konkurences apstākļus, ko rada to attālums,
tas, ka tās ir salas, to mazā teritorija, sarežģītais
reljefs un klimats, tautsaimniecības atkarība no dažiem ražojumiem,
īpaši cukurniedru-cukura-ruma vērtību ķēdes, kas,
nemainoties un cits citu papildinot, nopietni kavē to attīstību.
Francijas iestādes 2013. gada 12. martā
lūdza Komisijai iesniegt priekšlikumu Padomes lēmumam, ar ko Padomes
Lēmumu 2007/659/EK saskaņā ar tādiem pašiem
nosacījumiem pagarinātu uz turpmākajiem septiņiem gadiem
līdz 2020. gada 31. decembrim. Šo lūgumu papildināja
un grozīja 2013. gada 3. jūlijā un 2. augustā.
Francijas iestādes jo īpaši lūdza Komisijai paplašināt
Padomes lēmuma tvērumu, lai to piemērotu arī “cotisation
sur les boissons alcooliques” (kas pazīstama arī kā “Vignette
Sécurité Sociale (VSS)), kas ir iemaksa, ko iekasē Valsts
veselības apdrošināšanas fondam par alkoholiskajiem dzērieniem,
lai novērstu veselības riskus, ko rada šī produkta
pārmērīga lietošana, un lai grozītu Padomes Lēmumu 2007/695/EK
ar atpakaļejošu datumu, t.i., no 2012. gada 1. janvāra,
tajā ietverot VSS, lai "tradicionālajam" rumam, ko
ražo tajos četros Francijas visattālākajos reģionos, kuri
norādīti Padomes Lēmumā 2007/659/EK, varētu
piemērot zemāku likmi.
2.           FRANCIJAS UN EIROPAS RUMA
TIRGUM UN MINĒTAJAI ATKĀPEI RAKSTURĪGĀS IEZĪMES
Eiropas ruma tirgus apjoms laika gaitā ir
mainījies, taču kopumā ir pieaudzis no aptuveni 250 000
līdz 300 000 hektolitriem (hl) tīra spirta pagājušā
gadsimta 80. gados līdz aptuveni 800 000 hl tīrā
spirta mūsdienās (1. tabula).
Lai arī minētajā laikposmā
Eiropas ruma tirgus apjomi gandrīz trīskāršojās, no
Francijas aizjūras departamentiem ievestie un pārdotie ruma apjomi Eiropas
tirgū dubultojās vienīgi no pagājušā gadsimta 90. gadu
sākuma līdz mūsdienām un laikposmā no 19. gadsimta
80. gadu beigām līdz mūsdienām pieauga tikai par 50 %.
Tā rezultātā no Francijas aizjūras departamentiem
ievestā ruma apjoms visā Eiropas tirgū samazinājās no
aptuveni 50 % pagājušā gadsimta 80. gados līdz
apmēram 25 % šodien, un patlaban šķiet, ka šis
rādītājs ir konstants.
Svārstības gadu gaitā visā
Eiropas tirgū sasniedza plus/mīnus 150 000 hl tīra spirta vai
plus/mīnus 20 % no ikgadējās tirgus daļas,
piemēram, laikposmā no 2002. līdz 2004. gadam un no 2007.
līdz 2010. gadam. Šīs svārstības
atspoguļojās gan no trešām valstīm, gan no Francijas
aizjūras departamentiem ievestā ruma pārdošanas apjomos. 2011. gadā
galvenās importētā ruma izcelsmes valstis no trešām
valstīm bija Kuba, Venecuēla, Brazīlija, Amerikas
Savienotās Valstis un Meksika. Francijas aizjūras departamentos
ražotais rums galvenokārt tika eksportēts uz kontinentālo
Franciju (71 %) un citām ES valstīm (27 %), īpaši uz
Spāniju un Vāciju.
1. tabula
Ruma
tirgus dinamika Eiropas tirgū
(hektolitros
tīra spirta)
 Gads || Kopā || Trešo valstu rums || Francijas aizjūras departamentu (FAD) rums || FAD daļa (%)
 1986. || 313 459 || 152 252 || 161 207 || 51%
 1987. || 300 152 || 158 117 || 142 035 || 47 %
 1988. || 252 877 || 130 976 || 121 901 || 48 %
 1989. || 293 462 || 161 485 || 131 977 || 45 %
 1990. || 368 913 || 227 975 || 140 938 || 38 %
 1991. || 336 252 || 221 861 || 114 391 || 34 %
 1992. || 332 145 || 223 522 || 108 623 || 33 %
 1993. || 322 743 || 231 059 || 91 684 || 28 %
 1994. || 357 936 || 253 215 || 104 721 || 29 %
 1995. || 284 178 || 184 835 || 99 343 || 35 %
 1996. || 359 295 || 249 239 || 110 056 || 31 %
 1997. || 453 050 || 354 858 || 98 192 || 22 %
 1998. || 500 295 || 395 031 || 105 264 || 21 %
 1999. || 567 449 || 428 790 || 138 659 || 24 %
 2000. || 645 237 || 495 625 || 149 612 || 23 %
 2001. || 695 033 || 534 316 || 160 717 || 23 %
 2002. || 734 249 || 557 458 || 176 791 || 24 %
 2003. || 880 653 || 713 535 || 167 118 || 19 %
 2004. || 727 772 || 569 278 || 158 494 || 22 %
 2005. || 726 876 || 571 317 || 155 559 || 21 %
 2006. || 791 542 || 626 157 || 165 385 || 21 %
 2007. || 785 695 || 608 449 || 177 246 || 23 %
 2008. || 851 748 || 657 725 || 194 023 || 23 %
 2009. || 720 958 || 523 172 || 197 786 || 27 %
 2010. || 838 749 || 640 923 || 197 826 || 24 %
 2011. || 809 393 || 603 911 || 205 485 || 25 %
 2012. || 764 490 || 574 562 || 189 928 || 25 %
Avots: Eurostat.
Ja salīdzina Eiropas tirgus un Francijas
kontinentālā tirgus dinamiku pēdējā desmitgadē,
t.i., no 2000. līdz 2010./2012. gadam, var secināt, ka
konkrētas iezīmes ir kopīgas abiem tirgiem, bet dinamika ir
daudz spēcīgāka Francijas kontinentālajā tirgū (2. tabula):
·
Lai arī ikgadējais izaugsmes
rādītājs visā Eiropas ruma tirgū sasniedza vidēji
divus līdz trīs procentus, Francijas kontinentālajā
tirgū tas bija gandrīz divreiz lielāks par šo
rādītāju.
·
Lai arī no 2000. gada līdz 2010. gadam
no trešajām valstīm importētā ruma apjomi pieauga aptuveni
par 50 000 hl tīra spirta visā Eiropas tirgū, tie
palielinājās par aptuveni 20 000 hl tīra spirta Francijas
tirgū – tirgus, kas veido vienu ceturtdaļu no visa Eiropas
tirgus.
2. tabula
Francijas ruma tirgus dinamika (kontinentālā
Francija)
(hektolitros tīra spirta)
   || Tirdzniecībā piedāvātais rums ar samazinātu akcīzes nodokļa likmi || Ārpuskvotas rums || No trešām valstīm || Kopā
 2000.g. || 78 300 || 30 000 || 1 000 || 109 300
 2001.g. || 86 200 || 26 500 ||   ||
 2002.g. || 86 900 || 37 000 ||   ||
 2003.g. || 86 400 || 26 200 ||   ||
 2004.g. || 87 900 || 30 800 ||   ||
 2005.g. || 90 000 || 35 500 || 5 500 || 131 000
 2006.g. || 90 000 || 33 500 ||   ||
 2007.g. || 96 100 || 33 500 ||   ||
 2008.g. || 99 500 || 33 000 ||   ||
 2009.g. || 102 400 || 32 400 ||   ||
 2010.g. || 105 700 || 40 600 || 20 000 || 166 300
 2011.g. || 108 900 || 28 500 ||   ||
 2012.g. || 109 800 || 24 975 || 21 395 || 156 170
Avots: Francijas iestādes, pašu
aprēķini
Saskaņā ar Francijas iestāžu
iesniegtajiem datiem ruma, kura izcelsme ir ārpus ES, tirgus daļa
Francijas kontinentālajā tirgū ir pieaugusi no mazāk
nekā 1 % 2000. gadā līdz 4,2 % 2005. gadā,
12 % 2010. gadā un 13,7 % 2012. gadā. Tajā
pašā laikā visā Eiropas tirgū šo ievedumu tirgus daļa
samazinājās no 77 % līdz 75 %.
Galvenais "tradicionālā"
ruma noieta iemesls Francijas tirgū ir tas, ka Francija
"tradicionālajam" rumam piemēro samazinātu
akcīzes nodokļa likmi, ko tā var noteikt maksimums 50 %
apmērā no parastās likmes. Turklāt kopš 2012. gada
tā šo samazinājumu piemēroja arī VSS, lai
kompensētu par izmaiņām VSS aprēķināšanas
metodē, proti, no VSS par hektolitru uz VSS par hektolitru
tīra spirta, tādējādi "sodot" stipro
"tradicionālo" rumu un piešķirot priekšrocību trešo
valstu rumam. Runājot par abiem nodokļiem, patlaban Francija
"tradicionālajam" rumam piemēro nodokli EUR 1264,20 par hl
tīra spirta un trešo valstu rumam – EUR 2193,00 par hl tīra spirta (3. tabula).
3. tabula
Akcīzes
nodoklis un VSS, ko piemēro "tradicionālajam" rumam
un konkurējošajam rumam
- uz hl tīra spirta –
 Likme gada beigās || FAD rums || Viss pārējais rums || FAD rumam piešķirtās priekšrocības
 Akcīzes nodoklis || VSS[1] || Kopā || Akcīzes nodoklis || VSS[2] || Kopā || € uz hl tīra spirta || samazinājums no standarta likmju summas
 2008.g. || 835,00 || 325,00 || 1 160,00 || 1 450,00 || 325,00 || 1 775,00 || 615,00 || 34,6 %
 2009.g. || 848,00 || 400,00 || 1 248,00 || 1 471,75 || 400,00 || 1 871,75 || 623,75 || 33,3 %
 2010.g. || 858,38 || 400,00 || 1 258,38 || 1 512,96 || 400,00 || 1 912,96 || 654,58 || 34,2 %
 2011.g. || 859,24 || 400,00 || 1 259,24 || 1 514,47 || 400,00 || 1 914,47 || 655,23 || 34,2 %
 2012.g.[3] || 903,00 || 361,20 || 1 264,20 || 1 660,00 || 533,00 || 2 193,00 || 928,80 || 42,4 %
 2013.g. || 918,80 || 367,52 || 1 286,32 || 1 689,05 || 542,33 || 2 231,38 || 945,06 || 42,4 %
Avots: Pašu aprēķini
Šī politika palīdzēja
"tradicionālā" ruma tirgus daļai Francijas
kontinentālajā tirgū sasniegt 87 %, kas ir krietni vien
vairāk nekā tā tirgus daļa pārējā ES
tirgū, kur tā tikai nedaudz pārsniedz 10 %. No otras puses,
šis pieaugums Francijas nodokļu iestādēm radīja
ieņēmumu zaudējumu. Patiešām, tiek lēsts, ka
negūtie ieņēmumi palielinājās no aptuveni EUR 70
miljoniem 2007. gadā līdz vairāk nekā EUR 120
miljoniem 2012. gadā, ņemot vērā gan akcīzes
nodokļu un VSS samazinājumu, gan negūtos PVN
ieņēmumus[4]
(4. tabula).
4. tabula
Negūtie
ieņēmumi "tradicionālajam" rumam piemērota
samazināta akcīzes nodokļa un VSS dēļ
   || FAD ruma pārdošanas apjomi Francijā saskaņā ar kvotu[5] (hl tīra spirta) || Akcīzes nodokļa starpība starp FAD ražoto rumu un citiem alkoholiskajiem dzērieniem[6](EUR uz hl tīra spirta). || Negūtie ieņēmumi no akcīzes nodokļa un VSS, ko radīja FAD ražotajam rumam piemērotās samazinātās likmes (miljonos EUR) ||   Negūtie PVN ieņēmumi (19,6 % no akcīzes nodokļa un VSS) (miljonos EUR)
 2007.g. || 96 100 || 615,00 || 59,1 || 11,6
 2008.g. || 99 500 || 615,00 || 61,2 || 12,0
 2009.g. || 102 400 || 623,75 || 63,9 || 12,5
 2010.g. || 105 700 || 654,58 || 69,2 || 13,6
 2011.g. || 108 900 || 655,23 || 71,3 || 14,0
 2012.g. || 109 800 || 928,80 || 102,0 || 20,0
Avots: Pašu aprēķini
3.           IZMAKSU NEIZDEVĪGUMS UN
ATKĀPES PROPORCIONALITĀTE
Attiecībā uz pasākumu
proporcionalitāti, kas paredzēti, lai nodrošinātu
kompensāciju Francijas "tradicionālā" ruma
ražotājiem Francijas aizjūras departamentos, būtu jāapsver
trīs aspekti:
·
ražošanas (un piegādes) izmaksu starpība,

·
reklāmas izmaksu starpība, ko rada
lielāki akcīzes nodokļi un VSS, ko piemēro lielākām
pudelēm un rumam ar augstāku spirta saturu,
·
"tradicionālā" ruma tirgus
daļas dinamika Francijas un visā Eiropas tirgū.
Šajā kontekstā iepriekš minētie
rādītāji jau apliecina, ka "tradicionālā"
ruma tirgus daļa kontinentālajā Francijā (kur tas tiek
subsidēts), šķiet, turpina sarukt, turpretim pārējā
Eiropas tirgū (kur tas netiek subsidēts) izskatās, ka tā ir
stabilizējusies.
3.1       Ražošanas
izmaksu starpība
Vislabākajam punktam, no kura sākt
kvantificēt visattālāko reģionu īpašo iezīmju un
ierobežojumu negatīvo ietekmi uz ruma ražotājiem, vajadzētu
būt ražošanas izmaksu atšķirībām
salīdzinājumā ar rumu, kas ražots citos pasaules reģionos,
tostarp piegādes izmaksām uz kontinentālo Eiropu/Franciju.
Neraugoties uz visiem centieniem
modernizēt cukurniedru-cukura-ruma vērtības ķēdi
Francijas visattālākajos departamentos, realizējamā ruma
ražošana, pēc Francijas iesniegtās informācijas, ir aptuveni
trīs reizes dārgāka, nekā tā ražošana citos pasaules
reģionos. Lai arī FAD ražotā ruma ievešanas izmaksas ir aptuveni
EUR 300 uz hektolitru tīra spirta (ietverot kravu un
apdrošināšanas izmaksas), pārējos pasaules reģionos
ražotā ruma ievešana izmaksā aptuveni EUR 100 uz hektolitru
tīra spirta (5. tabula).
5. tabula
Izmaksu starpība
(pēc nodokļu nomaksas) starp "tradicionālo" rumu un
trešo valstu rumu,
ja tiem piemēro
parastās nodokļa likmes
(uz litru tīra spirta un par pudeli)
   || FAD rums || FAD rums || FAD rums || FAD rums || FAD rums || FAD rums || FAD rums || Trešo valstu rums ||
   || 70 cl 40° || 70 cl 42° || 70 cl 50° || 1 litrs 40° || 1 litrs 50° || 1 litrs 55° || 1 litrs 59° || 70 cl 37,5° ||
 Ruma izmaksas par vienību uz litru tīra spirta (ietverot apdrošināšanas un kravas izmaksas) || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 1,01 ||
 A: Dzēriena izmaksas || 0,84 || 0,88 || 1,05 || 1,20 || 1,50 || 1,65 || 1,77 || 0,27 ||
 B: Izkraušanas izmaksas || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 ||
 C: Muitas nodevas || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,17 ||
 D: Iepildīšanas pudelē izmaksas || 0,40 || 0,40 || 0,40 || 0,50 || 0,50 || 0,50 || 0,50 || 0,40 ||
 E: Darba izmaksas pēc izkraušanas || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 ||
 F: Sauszemes transports || 0,07 || 0,07 || 0,07 || 0,08 || 0,08 || 0,08 || 0,08 || 0,07 ||
 A līdz F summa || 1,60 || 1,64 || 1,80 || 2,07 || 2,37 || 2,52 || 2,64 || 1,20 ||
 G: Akcīzes nodoklis || 4,73 || 4,97 || 5,91 || 6,76 || 8,45 || 9,29 || 9,97 || 4,43 ||
 H: Sociālā nodrošinājuma iemaksa "Cotisation sur les boissons alcooliques" || 1,52 || 1,59 || 1,90 || 2,17 || 2,71 || 2,98 || 3,20 || 1,42 ||
 PVN || 1,54 || 1,61 || 1,89 || 2,16 || 2,65 || 2,90 || 3,10 || 1,38 ||
 Pārdošanas cena (ar visiem nodokļiem) pirms tirgošanas un izplatīšanas uzcenojuma || 9,39 || 9,81 || 11,51 || 13,15 || 16,18 || 17,69 || 18,90 || 8,43 ||
 Pārdoto pudeļu skaits, izteikts tūkstošos (Nielsen datu bāze, 2011. gads) || 9029,9  || 1271,2 || 2618,0 || 6716,0 || 3941,6 || 3684,2 || 35,6 || 8150 ||
3.1       Realizēšanas
izmaksu starpība
Šo izmaksu starpības sekas pastiprina
tas, ka Francijā "tradicionālo" rumu parasti pārdod ar
augstāku spirta saturu (40°, 42°, 50°, 55° un 59° nevis 37,5°) un
lielākās pudelēs (1 litrs nevis 0,7 litri). Augstāks spirta
saturs savukārt rada lielākus akcīzes nodokļus,
lielāku VSS (no 2012. gada) un arī augstāku PVN par
pārdoto litru ruma. Tā rezultātā izmaksu neizdevīgums
(ietverot nodokļus) var svārstīties no EUR 0,95 līdz
EUR 3,07 par 0,7 litra pudeli ar maksimālo spirta saturu 50° un
EUR 10,47 par 1,0 litra pudeli ar maksimālo spirta saturu 59° (5. tabula).
Tādējādi
"tradicionālā" ruma tirgošanas izmaksu neizdevīgumu
rada ne tikai augstākas ražošanas un pārvadāšanas izmaksas, bet
arī augstākas "realizēšanas izmaksas", kas ir
saistītas ar FAD ražotā ruma tradicionālajām
iezīmēm, kuras izpaužas kā lielāki valsts nodokļi un
nodevas, ko iekasē sakarā ar "tradicionālā" ruma
tirgošanas īpatnībām (īpaši, augstāks spirta saturs un
lielākas pudeles).
Patiesi, tikai viena trešdaļa no
"tradicionālā" ruma tiek pārdota pudelēs, kas ir nedaudz
līdzīgas konkurējošajā ruma pudelēm, t.i., 0,7 litri
un 40°spirta (nevis 37.5°). Ja šīs pudeles uzskata par kritēriju, lai
aprēķinātu izmaksu starpību (pēc nodokļu
nomaksas) salīdzinājumā ar citām piegādēm,
izmaksu starpība atbilstu aptuveni EUR 340 uz hl tīra spirta jeb
aptuveni 20 % no 2012. gadā piemērotās parastās
akcīzes nodokļa likmes. Ņemot vērā iepriekš
minētos argumentus par proporcionalitāti, šī "izmaksu
neizdevīguma" (pēc nodokļu nomaksas) kompensēšanu
aizvien var uzskatīt par proporcionālu.
Turklāt, lai arī akcīzes
nodokļu un VSS samazinājuma rezultātā "tradicionālo"
rumu pārdod par ievērojami zemākām cenām nekā
salīdzināmo rumu, kas ievests no trešām valstīm (6.
tabula), tas tomēr nespēja novērst to, ka pēdējā
desmitgadē "tradicionālais" rums zaudēja daļu
sava tirgus kontinentālajā Francijas tirgū par labu konkurentiem.
Tas norāda, ka "tradicionālais" rums ir
nostabilizējies tirgus segmentā, kur (relatīvs) cenu pieaugums
rada tirgus daļas samazinājumu, turpretim turpmāks
(relatīvs) cenu samazinājums nenodrošina lielākas tirgus
daļas ieguvumu.
6. tabula
Ruma mazumtirdzniecības cenas Francijā
No 2008. līdz 2012. gadam €/par pudeli
                                                2008.   2009.   2010.   2011.   2012.
Trešo valstu rums
Havana club (70cl,
37.5°)       13,57   14,11   14,42   14,65   15,90
Bacardi (70cl 37.5°)                13,44   13,89   14,25   14,21   14,92
"Tradicionālais" rums
Saint James (70cl,
40°)                                   11,14   11,17   11,32
Négrita (100cl, 40°)                10,49   10,66   10,54   10,47   10,66
Charrette (100cl, 49°)             13,89   14,54   14,39   14,48   15,02
Dillon (100cl, 55°)                  14,82   15,65   16,37   16,41   17,00
Avots: IRI
tirgus pētījumi
Turklāt šķiet, ka
"tradicionālais" rums lielā mērā tiek
pārdots par zemākiem tirgošanas un izplatīšanas uzcenojumiem
vairumtirdzniecības un mazumtirdzniecības vērtības
ķēdē. Salīdzinot "tradicionālā" ruma
mazumtirdzniecības pārdošanas cenu ar konkurējošiem
zīmoliem, no vienas puses (6. tabula), ar izmaksu cenu (pirms
nodokļiem un tirgošanas un izplatīšanas uzcenojumiem), no otras puses
(5. tabula), un pēc tam piemērojot akcīzes nodokļu un VSS
samazinājumu līdz 50 %, tirgošanas un izplatīšanas
uzcenojumi trešo valstu rumam nedaudz pārsniedz 80 %, turpretim tie
paši izcenojumi "tradicionālajam" rumam, kas tiek tirgots viena
litra pudelēs ar augstāku spirta saturu, pārsniedz tikai 60 %.
3.3.      Atkāpes
lēmuma proporcionalitāte
Saskaņā ar LESD 110. pantu
dalībvalstis citu dalībvalstu ražojumiem tieši vai netieši neuzliek
iekšējos nodokļus, kas lielāki par tiem, kas tieši vai netieši
uzlikti līdzīgiem vietējiem ražojumiem. Dalībvalstis
turklāt neuzliek citu dalībvalstu ražojumiem tādus iekšējos
nodokļus, kas netieši aizsargā citus ražojumus.
Tomēr, pamatojoties uz LESD 349. pantu,
Padome var atļaut dalībvalstīm ar attālākiem
reģioniem un departamentiem atkāpties no LESD 110. panta
noteikumiem, lai ņemtu vērā šādu reģionu
strukturālo un sociālekonomisko situāciju, ko veido citi
faktori, kas cieši ierobežo to attīstību. Šāda atkāpe
nedrīkst apdraudēt Savienības juridiskās kārtības
integritāti un saskanīgumu, tostarp iekšējā tirgus un
kopīgo politiku, piemēram, kopīgo nodokļu politiku, kas
balstās uz LESD 113. pantu. Līdz ar to šādām
atkāpēm jābūt proporcionālām, t.i., tās
nedrīkst pārsniegt to, kas ir vajadzīgs, lai risinātu
negatīvus pamatapstākļus, kas kavē šo reģionu
ekonomikas attīstību, un nedrīkst pārmērīgi
kropļot konkurenci vienotajā tirgū. Tā rezultātā
jebkura atkāpe no LESD 110. panta principā būtu
jāierobežo, lai pilnībā vai daļēji kompensētu
izmaksu neizdevīgumu, ar ko saskaras ražotāji šajos reģionos.
No otras puses, citās
dalībvalstīs nav ruma ražotāju, un konkurence ar citiem
stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem, piemēram, viskiju vai konjaku,
ir diezgan ierobežota. Būtu nepieciešama diezgan būtiska cenu
starpība par labu "tradicionālajam" rumam, lai
pārliecinātu patērētājus pārslēgties no
konkurējošajiem produktiem uz tradicionālajiem.
Francija apgalvo, ka tai būtu
jāļauj piešķirt kompensācijas par visu izmaksu
neizdevīgumu, kas rodas no augstākām ražošanas un piegādes
izmaksām un lielākiem akcīzes nodokļiem un VSS par
pudeli, neatkarīgi no tās izmēra, t.i.,
"tradicionālajam" rumam, ko pārdod lielākās
pudelēs un ar augstāku spirta saturu, būtu jāsaņem
attiecīgi lielāks akcīzes nodokļu samazinājums.
Šāda pieprasījuma pamatojums ir tas, ka, pēc Francijas
iestāžu ieskatiem, Francijas "tradicionālā" ruma patērētāji
nevēlas maksāt vairāk par rumu lielākās pudelēs
ar augstāku alkohola saturu un lielāku akcīzes nodokli, VSS
un PVN, ko piemērotu šādiem produktiem. Šķiet, ka to apstiprina
iepriekšējā analīze.
Tādēļ Francija ir
pieprasījusi (jo Padome līdz 2013. gada beigām tai ir
piešķīrusi atļauju to darīt), lai tai ļauj
samazināt akcīzes nodokli līdz 50 % no parastās valsts
likmes. Patlaban Francija piemēro samazinātu likmi, kas atbilst
aptuveni 55 % no parastās likmes, ko piemēro citiem
Francijā tirgotiem stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem.
Turklāt Francija no 2012. gada 1. janvāra
mainīja pamatprincipu VSS aprēķināšanai no EUR 160
par hektolitru uz EUR 533 par hektolitru tīra spirta. Šī VSS
tiek piemērota papildus valsta akcīzes nodoklim. Ar Eiropas Tiesas
lēmumu ir noteikts, ka VSS nav akcīzes nodoklis. Tomēr
vispārīgi piemēro maksimālo VSS, kas atbilst 40 %
no akcīzes nodokļa. Patlaban VSS parastā likme atbilst
aptuveni 32 % no parastās akcīzes nodokļa likmes.
Kopumā no 2012. gada nodokļu
priekšrocības (akcīzes nodoklis un VSS)
"tradicionālajam" rumam ir noteiktas aptuveni 42 %
apmērā no parastā akcīzes nodokļa un parastās VSS
likmes summas.
Lai arī "tradicionālajam"
rumam līdz 120 000 hl tīra spirta akcīzes nodokļu
parastās likmes samazinājums līdz 50 % ir noteikts ar
Padomes Lēmumu 2007/659/EK, kas grozīts ar Padomes Lēmumu 896/2011/ES,
VSS samazinājums "tradicionālajam" rumam Padomes
lēmumā netika iekļauts.
Tomēr, tā kā nav pamata
piemērot atšķirīgu režīmu akcīzes nodokļiem
salīdzinājumā ar citām nodevām, ko piemēro
alkoholiskajiem dzērieniem, īpaši VSS, kamēr
kumulatīvā diskriminācija par labu
"tradicionālajam" rumam ir proporcionāla, abu pasākumu
apvienošana vienā varētu būt pamatota.
Faktiski Padome varēja atļaut
Francijai piemērot samazinātu VSS saskaņā ar tiem
pašiem noteikumiem, ko tā noteica attiecībā uz samazinātu
akcīzes nodokļa likmi, ja Francija būtu paziņojusi par
pasākumu, ko piemēroja VSS no 2012. gada janvāra.
Tādējādi, ir ierosināts, ka Padomei ar atpakaļejošu
datumu būtu jāļauj samazināt VSS līdz 50 %
no VSS parastās likmes līdz 120 000 hl tīra
spirta "tradicionālajam" rumam.
3.4.      Secinājums
Ir ierosināts, ka laikposmā no 2014.
līdz 2020. gadam Francijai būtu jāļauj piemēro
samazināta akcīzes nodokļa un VSS likme līdz 50 %
no attiecīgajām parastajām likmēm, bet akcīzes
nodokļa un VSS kumulatīvajam samazinājumam nebūtu
jāpārsniedz 50 % no alkohola pilnas likmes, kas noteikta
Direktīvas 92/84/EEK 3. pantā.
Ir arī ierosināts, ka Francijai
būtu jāsagatavo vidusposma ziņojums Eiropas Komisijai ne
vēlāk kā 2017. gada 31. jūlijā, lai tā
varētu novērtēt, vai iemesli, kas pamato nodokļu
atkāpes piešķiršanu, aizvien ir spēkā un vai Francijas
piešķirtā nodokļu priekšrocība ir proporcionāla un
pietiekama, lai atbalstītu konkurētspējīgu
cukurniedru-cukura-ruma vērtību ķēdi Gvadelupā,
Franču Gvinejā, Martinikā un Reinjonā. Šajā
ziņojumā arī būtu jāsniedz informācija par
"tirgošanās izmaksām". Ja sniegtā informācija
pierāda, ka nodokļu atkāpe vairs nav pilnībā vai
daļēji pamatota, vai ka tā ir mazāk piemērota
nekā alternatīvi pasākumi konkurētspējīgu iemeslu
dēļ, un arī ņemot vērā tās starptautisko
apmēru, varētu ieviest pakāpeniskas pārtraukšanas procesu
līdz konkrētā perioda beigām.
4.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
 Ierosināto pasākumu kopsavilkums Ierosinātais lēmums ļauj Francijai no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim piemērot samazinātu akcīzes nodokļa un VSS (“cotisation sur les boissons alcooliques”) likmi "tradicionālajam" rumam, ko ražo Gvadelupā, Franču Gvinejā, Martinikā un Reinjonā, ievērojot kvotu, kuras apjoms nepārsniedz 120 000 uz hl tīrā spirta. Samazināto likmju summa (minēta 1. pantā) var būt zemāka par Direktīvā 92/84/EKK noteikto minimālo akcīzes likmi alkoholam, bet katra atsevišķa samazinātā likme nevar būt vairāk kā par 50 % zemāka par attiecīgo valsts akcīzes nodokļa likmi alkoholam. Attiecībā uz 2012. un 2013. gadu priekšlikums groza Padomes Lēmumu 2007/659/EK, kas grozīts ar Padomes Lēmumu 896/2011/ES, lai savā darbības jomā ietvertu VSS ar atpakaļejošu datumu, t.i., no 2012. gada 1. janvāra, lai VSS zemāku likmi varētu piemērot "tradicionālajam" rumam, kas ražots Gvadelupā, Franču Gvinejā, Martinikā un Reinjonā. Minētajā laikposmā šī VSS samazinātā likme var arī būt zemāka par Direktīvā 92/84/EKK noteikto minimālo akcīzes likmi alkoholam, bet nevar būt vairāk kā par 50 % zemāka par VSS parasto likmi. Francijas iestādēm būs jānosūta Komisijai vidusposma ziņojums līdz 2017. gada 13. jūlijam, lai novērtētu, vai iemesli, kas pamato nodokļu atkāpes piešķiršanu aizvien ir spēkā, un vai nodokļu priekšrocības, ko piešķīrusi Francija, aizvien ir proporcionālas un pietiekamas, lai kompensētu cukurniedru-cukura-ruma vērtību ķēdi Gvadelupā, Franču Gvinejā, Martinikā un Reinjonā par to nelabvēlīgo strukturālo un sociālekonomisko situāciju, ko rada attālums, tas, ka tās ir salas, to mazā teritorija, sarežģītais reljefs un klimats, tautsaimniecības atkarība no dažiem ražojumiem, kas, nemainoties un cits citu papildinot, nopietni kavē to attīstību. Šajā vidusposma ziņojumā arī ietver atjauninātu informāciju par saistītajām tirgošanās izmaksām un par visiem pasākumiem, kas ir veikti, lai tās saskaņotu ar konkurējošā ruma izmaksām.
 Juridiskais pamats LESD 349. pants.
 Subsidiaritātes princips Vienīgi Padomei ir pilnvaras, pamatojoties uz LESD 349. pantu, pieņemt īpašus pasākumus par labu attālākajiem reģioniem, pielāgojot līgumu, tostarp kopējo politikas virzienu, piemērošanu šiem reģioniem, ņemot vērā pastāvīgus nelabvēlīgus faktorus, kas ietekmē attālāko reģionu ekonomikas un sociālo situāciju. Tas arī attiecas uz atļauju piešķirt atkāpes no LESD 110. panta. Līdz ar to priekšlikums Padomes lēmumam atbilst subsidiaritātes principam.
 Proporcionalitātes princips
 Šajā priekšlikumā paredzēts vienīgi tas, kas vajadzīgs, lai kompensētu negatīvos sociālekonomiskos apstākļus, kas atspoguļojas augstākās ražošanas un tirgošanas izmaksās, kas saistīts ar "tradicionālā" ruma ražošanu un tirgošanu kontinentālajā Francijā. Līdz ar to ierosinātie īpašu nodokļu un nodevu pasākumi nekavē konkurentus turpināt palielināt ruma apjoma daļu Francijas tirgū. ||
 Juridisko instrumentu izvēle
 Ierosinātais juridiskais instruments: Padomes lēmums.
 Citi instrumenti nebūtu piemēroti šādu iemeslu dēļ. Atkāpes, kas piešķirtas saskaņā ar LESD 349. pantu, ir ietvertas Padomes lēmumos. Turklāt šajā priekšlikumā ierosināts grozīt juridisku tekstu, kas ir Padomes lēmums, kas pieņemts, balstoties uz to pašu juridisko pamatu (tolaik: EK līguma 299. panta 2. punkts).
5.           IETEKME UZ BUDŽETU
Priekšlikums neietekmē Eiropas
Savienības budžetu.
2013/0413 (CNS)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS,
ar kuru Francijai atļauj piemērot
samazinātu konkrētu netiešo nodokļu likmi Gvadelupā,
Franču Gvinejā, Martinikā un Reinjonā ražotam
“tradicionālajam” rumam un ar kuru groza Lēmumu 2007/659/EK
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 349. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
atzinumu[7],
saskaņā ar īpašu likumdošanas
procedūru,
tā kā:
(1)       Padomes Lēmums 2007/659/EK[8] ļauj Francijai
"tradicionālajam" rumam, kas ražots Gvadelupā, Franču
Gvinejā, Martinikā un Reinjonā un tiek pārdots
kontinentālajā Francijā, piemērot mazāku akcīzes
nodokļa likmi, kas varētu būt zemāka par minimālo
akcīzes nodokļa likmi, kas noteikta Padomes Direktīvā 92/84/EEK[9], bet ne zemāka par
50 % no parastās valsts akcīzes nodokļa likmes alkoholam.
No 2011. gada 1. janvāra samazinātā akcīzes
nodokļa likme ir noteikta ikgadējai kvotai, kuras apjoms
nepārsniedz 120 000 hektolitrus tīra spirta.
Minētā atkāpe zaudē spēku 2013. gada 31. decembrī.

(2)       Francijas iestādes 2013. gada
12. martā lūdza Komisijai iesniegt priekšlikumu Padomes
lēmumam, ar ko atkāpi, kas noteikta Lēmumā 2007/659/EK,
saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem pagarina uz
turpmākajiem septiņiem gadiem līdz 2020. gada 31. decembrim.
Šim lūgumam pievienoja papildu informāciju, un tajā
izdarīja grozījumus attiecībā uz dažādiem Francijas
nodokļiem, uz kuriem attieksies lēmums, attiecīgi 2013. gada
3. jūlijā un 2. augustā.
(3)       Francijas iestādes
arī paziņoja Komisijai, ka valsts tiesību akti par ‘cotisation
sur les boissons alcooliques’ (arī pazīstama kā ‘vignette
sécurité sociale’ jeb VSS), kas ir sociālā
nodrošinājuma iemaksa, ko iekasē Valsts veselības
apdrošināšanas fondam par alkoholiskajiem dzērieniem, lai
novērstu veselības riskus, ko rada šī produkta
pārmērīga lietošana, un ko iekasē papildus valsts
akcīzes nodoklim, tika grozīta no 2012. gada 1. janvāra.
Jo īpaši, nodokļu bāze tika mainīta no EUR 160 par
hektolitru uz EUR 533 par hektolitru tīra spirta, un tika
ieviests VSS summas ierobežojums, kas bija saistīts ar
piemērojamo akcīzes nodokli.
(4)       Ņemot vērā
Francijas iestāžu lūgumu līdz 2020. gada 31. decembrim
pagarināt Lēmumā 2007/659/EK norādīto atkāpi,
Francijas iestādes lūdza Komisijai VSS ietvert to nodokļu
sarakstā, kuriem no 2012. gada 1. janvāra var piemērot
zemāku likmi attiecībā uz "tradicionālo" rumu,
kas ražots Francijas četros attālākajos reģionos, kuri
uzskaitīti Lēmumā 2007/659/EK.
(5)       Līdz ar to ir
lietderīgāk pieņemt jaunu lēmumu par atkāpi, kas
attiecas uz abiem nodokļiem: akcīzes nodokļa
diferenciācija, kā noteikts Direktīvā 92/84/EEK, un VSS,
tā vietā, lai pagarinātu atkāpes termiņu, kas noteikts
Lēmumā 2007/659/EK.
(6)       Ņemot vērā
vietējā tirgus nelielo apjomu, aizjūras departamentu spirta
destilācijas rūpnīcas var turpināt darbību
vienīgi tad, ja tām ir pietiekama piekļuve
kontinentālās Francijas tirgum, kas ir šo rūpnīcu ruma
galvenais noieta tirgus (71 % ruma). "Tradicionālā"
ruma grūtības konkurēt Savienības tirgū ir
saistītas ar diviem parametriem: augstākas ražošanas izmaksas un
lielāki nodokļi par pudeli, jo "tradicionālais" rums
parasti tiek tirgots ar augstāku alkohola saturu un lielākās
pudelēs.
(7)       Cukurniedru-cukura-ruma
vērtības ķēdes ražošanas izmaksas aizjūras
departamentos ir augstākas nekā pārējos pasaules
reģionos. Jo īpaši algu izmaksas ir augstākas, jo
Gvadelupā, Franču Gvinejā, Martinikā un Reinjonā ir
piemērojami Francijas tiesību akti sociālajā jomā.
Šiem attālākajiem reģioniem arī piemēro
Savienības vides un drošības standartus, kas ietver būtiskus
ieguldījumus un izmaksas, kuras nav tieši saistītas ar
produktivitāti, pat ja daļu no šādiem ieguldījumiem sedz
Savienības struktūrfondi. Turklāt šo attālāko
reģionu destilācijas rūpnīcas ir mazākas par
starptautisku grupu destilācijas rūpnīcām. Tas rada
augstākas ražošanas izmaksas uz ražošanas vienību. Globāli visas
šīs tiešās papildu ražošanas izmaksas, tostarp kravas un
apdrošināšanas izmaksas, saskaņā ar Francijas iestāžu
sniegto informāciju atbilst aptuveni 12 % no Francijas akcīzes
nodokļa, ko parasti piemēroja stiprajiem alkoholiskajiem
dzērieniem 2012. gadā.
(8)       "Tradicionālais"
rums, ko pārdod kontinentālajā Francijā, parasti ir
sapildīts lielākās pudelēs (60 % ruma tiek
pārdots 1 litra pudelēs) un ar augstāku alkohola saturu (no 40°
līdz 59°) nekā konkurējošais rums, ko parasti pārdod 0,7
litru pudelēs ar spirta saturu 37,5°. Lielāks spirta saturs
savukārt rada augstākus akcīzes nodokļus, lielāku
VSS un arī augstāku pievienotās vērtības nodokli
(PVN) par pārdoto litru ruma. Tādējādi
kumulatīvās "papildu izmaksas", t.i., augstākas
ražošanas izmaksas, augstākas pārvadāšanas izmaksas un
lielāki nodokļi (akcīzes nodoklis un PVN) atbilst aptuveni 40 %
un 50 % no Francijas akcīzes nodokļa, ko parasti piemēroja
stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem 2012. gadā. Turklāt no
2012. gada 1. janvāra veiktās izmaiņas VSS
aprēķinā no EUR 160 par hektolitru uz EUR 533 par
hl tīra spirta būtu radījušas papildu negatīvas sekas (tostarp
PVN) "tradicionālā" ruma cenai, ko tirgo ar augstāku
alkohola saturu, kas atbilst aptuveni 10 % no parastās akcīzes
nodokļa likmes. Lai kompensētu šo papildu negatīvo ietekmi, tika
ieviests VSS likmes samazinājums, kas dod labumu
"tradicionālajam" rumam, ko ražo četros Francijas attālākajos
reģionos.
(9)       Nodokļu
priekšrocībām, kas attiecas uz saskaņotajiem akcīzes
nodokļiem un apstiprināmo VSS, ir jāsaglabā
proporcionalitāte, lai neapdraudētu Savienības tiesiskās
kārtības integritāti un saskanību, tostarp aizsargājot
netraucētu konkurenci iekšējā tirgū un valsts atbalsta
politiku.
(10)     Būtu arī
jāņem vērā papildu izmaksas, ko rada desmit gadus ilga
tirgošanas prakse, saskaņā ar kuru "tradicionālais"
rums tiek pārdots ar augstāku spirta saturu un līdz ar to rada
lielākus nodokļus.
(11)     Francija 2012. gadā "tradicionālajam"
rumam piemēroja akcīzes nodokli EUR 903 apmērā par hl
tīra spirta, kas atbilst 54,4 % no parastās likmes. Tā
arī piemēroja VSS EUR 361,21 apmērā par hl
tīra spirta, kas atbilst 67,8 % no VSS parastās likmes.
Abi samazinājumi kopā atbilst nodokļu priekšrocībai
EUR 928,80 apmērā par hl tīra spirta vai nodokļu
priekšrocībai salīdzinājumā ar apkopotajām
parastajām likmēm (akcīzes nodoklis un VSS) 42,8 %
apmērā.
(12)     Ar Lēmumu 2007/659/EK
Francijai ir atļauts samazināt "tradicionālajam" rumam
piemērojamo valsts akcīzes nodokli līdz pat 50 % no
parastā valsts akcīzes nodokļa alkoholam. Minētais
lēmums neietvēra to samazināto VSS likmi "tradicionālajam"
rumam, kas tika ieviesta tikai kā kompensējošs pasākums papildu
slogam, ko minētajam rumam radīja VSS sistēmas reforma no
2012. gada 1. janvāra.
(13)     Ir nepieciešams minēto
situāciju labot, tos pašus principus, kas tika piemēroti atkāpei
no Līguma 110. panta attiecībā uz saskaņotiem
akcīzes nodokļiem, piemērojot arī VSS. Tajā
pašā laikā no 2014. gada janvāra būtu jānosaka
maksimālā robežvērtība nodokļu priekšrocībai, ko no
saskaņotā akcīzes nodokļa stiprajiem alkoholiskajiem
dzērieniem un VSS var piešķirt ar parasto likmju
maksimālu procentu par hektolitru tīra spirta.
(14)     Būtu jāpiešķir
jauna atkāpe uz septiņiem gadiem no 2014. gada 1. janvāra
līdz 2020. gada 31. decembrim.
(15)     Francijai būtu
jāiesniedz vidusposma ziņojums, lai Komisija varētu
novērtēt, vai joprojām pastāv iemesli, kas pamato
atkāpi, vai Francijas piešķirtā nodokļu priekšrocība
vēl ir proporcionāla un vai var paredzēt nodokļu
atkāpju sistēmai alternatīvus pasākumus, kas ir pietiekami,
lai atbalstītu cukurniedru-cukura-ruma vērtības ķēdi,
ņemot vērā to starptautisko dimensiju.
(16)      Lēmumā 2007/659/EK
vēl nevarēja ņemt vērā jaunos apstākļus
pēc VSS sistēmas reformas. Līdz ar to ir nepieciešams
grozīt lēmumu, no 2012. gada 1. janvāra
integrējot samazināto VSS likmi atkāpē, kas
izklāstīta minētajā lēmumā.
(17)     Šis lēmums neskar
iespējamo Līguma 107. un 108. panta piemērošanu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Atkāpjoties no Līguma 110. panta,
Francijai ir atļauts kontinentālajā Francijā
"tradicionālajam" rumam, kas ražots Gvadelupā, Franču
Gvinejā, Martinikā un Reinjonā, pagarināt piemērošanas
termiņu akcīzes nodokļa likmei, kas ir zemāka nekā
pilna alkoholisko dzērienu likme, kā noteikts Direktīvas 92/84/EEK
3. pantā, un nodevas likmei, ko sauc par “cotisation sur les
boissons alcooliques” (VSS), kas ir zemāka nekā pilna
likme, kas būtu jāpiemēro saskaņā ar valsts
tiesību aktiem.
2. pants
1. pantā noteiktā atkāpe
attiecas tikai uz tādu rumu, kurš definēts II pielikuma 1. punkta
f) apakšpunktā Eiropas Parlamenta un Padomes[10] Regulā (EK)
Nr. 110/2008 un kurš ražots Gvadelupā, Franču Gvijānā,
Martinikā vai Reinjonā no ražošanas vietā ievāktām
cukurniedrēm, kurā gaistošo vielu daudzums (izņemot etilspirtu
un metilspirtu) ir 225 grami vai vairāk uz hektolitru tīra
spirta un faktiskā spirta koncentrācija ir 40 tilpumprocenti vai
vairāk.
3. pants
1. Attiecībā uz 1. pantā
minētajām akcīzes nodokļa un VSS
samazinātajām likmēm, kas piemērojamas 2. pantā
minētajam rumam, ir noteikta ikgadēja kvota, kuras apjoms
nepārsniedz 120 000 hl tīra spirta.
2. Šā lēmuma 1. pantā
minētās VSS un akcīzes nodokļa samazinātās
likmes katra var būt zemāka par minimālo akcīzes
nodokļa likmi alkoholiskajiem dzērieniem, kas noteikta
Direktīvā 92/84/EEK, bet nav zemāka nekā 50 % no
pilnās likmes alkoholiskajiem dzērieniem, kas noteikta
saskaņā ar Direktīvas 92/84/EEK 3. pantu, vai pilna likme
alkoholiskajiem dzērieniem attiecībā uz VSS.
3. Kumulatīvā fiskālā
priekšrocība, kas atļauta saskaņā ar šā panta 2. punktu,
ir ne vairāk kā 50 % no pilnas likmes alkoholiskajiem
dzērieniem, kas noteikta saskaņā ar Direktīvas 92/84/EEK 3. pantu.

4. pants
Francija vēlākais līdz 2017. gada
31. jūlijam iesniedz Komisijai ziņojumu, lai ļautu
Komisijai novērtēt, vai joprojām pastāv iemesli, kas pamato
atkāpi, un vai Francijas piešķirtās nodokļu
priekšrocības joprojām ir spēkā, un ir sagaidāms, ka
tās būs proporcionālas un pietiekamas, lai atbalstītu
konkurētspējīgu cukurniedru-cukura-ruma vērtības
ķēdi Gvadelupā, Franču Gvinejā, Martinikā un
Reinjonā.
5. pants
Lēmumu 2007/659/EK groza šādi:
(1)
 lēmuma 1. pantu aizstāj ar
šādu:
"1. pants
Atkāpjoties no Līguma 110. panta,
Francijai ir atļauts kontinentālajā Francijā
"tradicionālajam" rumam, kas ražots Gvadelupā, Franču
Gvinejā, Martinikā un Reinjonā, pagarināt piemērošanas
termiņu akcīzes nodokļa likmei, kas ir zemāka nekā
pilna alkoholisko dzērienu likme, kā noteikts Direktīvas 92/84/EEK
3. pantā, un nodevas likmei, ko sauc par “cotisation sur les
boissons alcooliques” (VSS), kas ir zemāka nekā pilna
likme, kas būtu jāpiemēro saskaņā ar valsts
tiesību aktiem.";
(2)
lēmuma 3. pantu aizstāj ar
šādu:
"3. pants
1. Attiecībā uz 1. pantā
minētajām akcīzes nodokļa un VSS
samazinātajām likmēm, kas piemērojamas 2. pantā
minētajam rumam, ir noteikta ikgadēja kvota, kuras apjoms
nepārsniedz 120 000 hl tīra spirta.
2. Šā lēmuma 1. pantā
minētās VSS un akcīzes nodokļa samazinātās
likmes katra var būt zemāka par minimālo akcīzes
nodokļa likmi alkoholiskajiem dzērieniem, kas noteikta
Direktīvā 92/84/EEK, bet nav zemāka nekā 50 % no
pilnās likmes alkoholiskajiem dzērieniem, kas noteikta
saskaņā ar Direktīvas 92/84/EEK 3. pantu, vai pilna likme
alkoholiskajiem dzērieniem attiecībā uz VSS.
6. pants
Šo lēmumu piemēro no 2014. gada
1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim.
Savukārt 5. pantu piemēro no 2012. gada
1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim.
7. pants
Šis lēmums ir adresēts Francijas
Republikai.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               Līdz 2009. gadam 'vignette' (jeb
sociālā nodrošinājuma iemaksa) tika piemērota EUR 130
apmērā uz hektolitru, kas ir līdzvērtīga EUR 325
uz hektolitru tīra spirta par produktu, kas satur 40 % spirta;
tā pieauga līdz EUR 160 uz hl (EUR 400 uz hl tīra
spirta) 2011. gadā un no 2012. gada a) tika
konvertēta, lai to piemērotu uz hl tīra spirta, un b) tā
kā to piemēro FAD ražotajam rumam, tā nedrīkst
pārsniegt 40 % no tā akcīzes nodokļa likmes.
[2]               Skatīt 1. zemsvītras
piezīmi
[3]               2012. gadā nodokļu likmes
tika mainītas divreiz. Līdz otrreizējai maiņai maijā
FAD ražotā ruma priekšrocība bija EUR 972,02 uz hl tīra
spirta.
[4]               Tomēr šīs aplēses varētu būt
pārāk augstas, jo tajās nav ņemts vērā tas, ka
vairumtirdzniecības un mazumtirdzniecības tirgotāji,
iespējams, nav patērētājiem piešķīruši
pilnīgu akcīzes nodokļu un VSS samazinājumu, un
iespējamais samazinājums, piemērojot akcīzes nodokļa
un VSS parastās likmes salīdzinājumā ar
samazinātām likmēm, vai tas, ka
"tradicionālā" un konkurējošā ruma tieša
aizstāšana radītu zemākus nodokļu ieņēmumus, jo
konkurējošajā rumā ir zemāks spirta saturs.
[5]               Avots: COM (2011) 577, galīgā
redakcija, 2011. gada 22. septembris. Aplēses par 2011.-2013. gadu
no tā paša avota, ietvertas arī Lēmuma 896/2011 apsvērumos.
[6]               Starpība starp parasto akcīzes
nodokli alkoholiskajiem dzērieniem un FAD ražotajam rumam piemēroto
samazināto likmi, ietverot sociālā nodrošinājuma iemaksu
('vignette').
[7]               OV C XXX, XXX, XXX. lpp.
[8]               Padomes 2007. gada 9. oktobra lēmums 2007/659/EK,
ar kuru Francijai atļauj piemērot samazinātu akcīzes
nodokļa likmi Gvadelupā, Francijas Gvinejā, Martinikā un
Reinjonā ražotam “tradicionālajam” rumam (OV L, 13.10.2007., 12. lpp.).
[9]               Padomes 1992. gada 19. oktobra
Direktīva 92/84/EEK par spirta un alkoholisko dzērienu
akcīzes nodokļa likmju saskaņošanu (OV L 316, 31.10.1992., 29. lpp.).
[10]             Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 15. janvāra
Regula (EK) Nr. 110/2008 par stipro alkoholisko dzērienu
definīciju, aprakstu, noformējumu, marķējumu un
ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību un ar ko
atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 1576/89 (OV L 39, 13.2.2008.,
16. lpp.).


                             EIROPAS
                             KOMISIJA
                                                     Briselē, 26.6.2015.
                                                     COM(2015) 312 final
                                                     2015/0138 (NLE)
                                         Priekšlikums
                                   PADOMES LĒMUMS
         par to, lai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā noslēgtu Protokolu
     Pamatnolīgumam starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un
   Korejas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos
                                     Eiropas Savienībai
LV                                                                                LV
 ---pagebreak---                                    PASKAIDROJUMA RAKSTS
   1.       PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
   Saskaņā ar Horvātijas Republikas Pievienošanās aktu Horvātija pievienosies starptautiskajiem
   nolīgumiem, kurus Eiropas Savienība un tās dalībvalstis parakstījušas vai noslēgušas,
   pievienojot minētajiem nolīgumiem protokolu.
   Pamatnolīgums starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas
   Republiku, no otras puses (turpmāk “nolīgums”), tika parakstīts 2010. gada 10. maijā.
   Pēc Padomes [...] lēmuma parakstīt Protokolu Pamatnolīgumam starp Eiropas Savienību un
   tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses (turpmāk –
   "protokols"), lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai,
   protokols tika parakstīts ar Korejas Republikas pārstāvi [...].
   Tā rezultātā tiek iesniegts šāds priekšlikums:
            i)     Priekšlikums Padomes lēmumam par protokola noslēgšanu.
   2.       APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES
            NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI
   Pēc protokola parakstīšanas Komisija iesniedz priekšlikumu Padomes lēmumam par protokola
   noslēgšanu.
   3.       PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
   Komisija lūdz Padomei atļauju Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā noslēgt Protokolu
   Pamatnolīgumam starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas
   Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas
   Savienībai.
LV                                                2                                             LV
 ---pagebreak---                                                          2015/0138 (NLE)
                                            Priekšlikums
                                       PADOMES LĒMUMS
            par to, lai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā noslēgtu Protokolu
       Pamatnolīgumam starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un
    Korejas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos
                                         Eiropas Savienībai
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. un 212. pantu saistībā
   ar tā 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu,
   ņemot vērā Horvātijas Republikas Pievienošanās aktu un jo īpaši tā 6. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
   tā kā:
   (1)     Saskaņā ar Pievienošanās akta 6. panta 2. punkta noteikumiem par Horvātijas
           pievienošanos Pamatnolīgumam starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas
           puses, un Korejas Republiku, no otras puses, ir jāvienojas ar nolīguma protokola
           palīdzību. Piemēro vienkāršotu procedūru, saskaņā ar kuru protokolu noslēdz Padome,
           pieņemot vienprātīgu lēmumu dalībvalstu vārdā, un attiecīgās trešās valstis.
   (2)     Padome 2012. gada 14. septembrī pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar attiecīgajām
           trešām valstīm. Sarunas ar Korejas Republiku tika sekmīgi pabeigtas, un protokols
           Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā tika parakstīts [...], [...]. gada [...].
   (3)     Tāpēc protokols būtu jāapstiprina,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
                                               1. pants
   1.        Ar šo Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā apstiprina Protokolu
             Pamatnolīgumam starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un
             Korejas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas
             pievienošanos Eiropas Savienībai.
   2.        Protokola teksts ir pievienots lēmumam par tā parakstīšanu un provizorisko
             piemērošanu1.
                                               2. pants
   Padomes priekšsēdētājs norīko personu, kas tiesīga Eiropas Savienības un tās dalībvalstu
   vārdā sniegt protokola 4. panta 1. punktā paredzēto paziņojumu.
   1
           OV L […]., […]., […]. lpp.
LV                                                 3                                             LV
 ---pagebreak---                                           3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā. To publicē Eiropas Savienības Oficiālajā
   Vēstnesī.
   Briselē,
                                           Padomes vārdā —
                                           priekšsēdētājs
LV                                            4                                           LV