               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 13.12.2018
            COM(2018) 827 final
            2018/0420(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Protokolu starp Eiropas Savienību, Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un Islandes Republiku, un Norvēģijas Karalisti par kritērijiem un mehānismiem tās valsts noteikšanai, kas ir atbildīga par to patvēruma lūgumu izskatīšanu, kuri iesniegti kādā dalībvalstī vai Islandē, vai Norvēģijā, par piekļuvi FMT:ItalicEurodac tiesībaizsardzības nolūkos

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Regula (ES) Nr. 603/2013
                  1
               , ar kuru tika pārstrādāta 2000. gada 11. decembra Regula Nr. 2725/2000 par pirkstu nospiedumu salīdzināšanas sistēmas Eurodac izveidi, lai efektīvi piemērotu Dublinas konvenciju, tika pieņemta un stājās spēkā 2013. gada 19. jūlijā. Regulu piemēro no 2015. gada 20. jūlija.

               Ar Regulu (ES) Nr. 603/2013 cita starpā ir atļauta tiesībaizsardzības iestāžu piekļuve Eurodac konsultāciju nolūkos, lai novērstu, atklātu un izmeklētu teroristiskus nodarījumus vai citus smagus noziedzīgus nodarījumus. Tās mērķis ir ļaut tiesībaizsardzības iestādēm pieprasīt daktiloskopisko datu salīdzināšanu ar Eurodac centrālajā datubāzē uzglabātajiem datiem, kad tās mēģina noteikt personas identitāti vai iegūt papildu informāciju par personu, kas tiek turēta aizdomās par terorismu vai smagu noziegumu.

               2001. gada 19. janvārī tika noslēgts Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Islandes Republiku, un Norvēģijas Karalisti par kritērijiem un mehānismiem tās valsts noteikšanai, kas ir atbildīga par to patvēruma lūgumu izskatīšanu, kuri iesniegti kādā dalībvalstī vai Islandē, vai Norvēģijā (turpmāk “2001. gada 19. janvāra nolīgums”)
                  2
               .

               Islande un Norvēģija piemēro Regulā (ES) Nr. 603/2013 iekļautos patvēruma elementus saskaņā ar 2001. gada 19. janvāra nolīgumu. Tomēr minētā nolīguma darbības joma neattiecas uz piekļuvi Eurodac tiesībaizsardzības nolūkos.

               Sanāksmē, kas, piedaloties Komisijas, Dānijas, Šveices, Lihtenšteinas, Norvēģijas un Islandes pārstāvjiem, notika 2014. gada 14. maijā, tika apstiprināta šo valstu interese uzsākt sarunas ar Eiropas Savienību, lai ar starptautiska nolīguma palīdzību uz tām attiecinātu Regulas (ES) Nr. 603/2013 tiesībaizsardzības noteikumus.

               Padome 2015. gada 14. decembrī pilnvaroja Komisiju sākt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību, no vienas puses, un, inter alia, Islandi un Norvēģiju, no otras puses, par kārtību, kādā Islande un Norvēģija piedalās procedūrā salīdzināšanai un datu pārsūtīšanai tiesībaizsardzības nolūkos, kas paredzēta VI nodaļā Regulai (ES) Nr. 603/2013 par pirkstu nospiedumu salīdzināšanas sistēmas Eurodac izveidi, lai efektīvi piemērotu Regulu (ES) Nr. 604/2013, ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm, un par dalībvalstu tiesībaizsardzības iestāžu un Eiropola pieprasījumiem veikt salīdzināšanu ar Eurodac datiem tiesībaizsardzības nolūkos.

               Sarunas ir pabeigtas, un tika parafēts nolīgums 2001. gada 19. janvāra nolīgumam pievienota protokola veidā, ar ko 2001. gada 19. janvāra nolīguma piemērošanu attiecina uz tiesībaizsardzību.

               Regulā (ES) Nr. 603/2013 iekļauto tiesībaizsardzības noteikumu attiecināšana uz Islandi un Norvēģiju ļautu Islandes un Norvēģijas tiesībaizsardzības iestādēm pieprasīt daktiloskopisko datu salīdzināšanu ar citu iesaistīto valstu Eurodac datubāzē ievadītajiem un uzglabātajiem datiem, kad tās mēģina noteikt personas identitāti vai iegūt papildu informāciju par personu, kas tiek turēta aizdomās par smagu noziegumu vai terorismu, vai par cietušo personu. No otras puses, tas ļautu visu pārējo iesaistīto valstu, neatkarīgi no tā, vai tās ir citas ES dalībvalstis vai asociētās valstis, tiesībaizsardzības iestādēm tiem pašiem nolūkiem pieprasīt daktiloskopisko datu salīdzināšanu ar Islandes un Norvēģijas Eurodac datubāzē ievadītajiem un uzglabātajiem datiem.

               Šā protokola mērķis ir noteikt juridiski saistošas tiesības un pienākumus, lai nodrošinātu Islandes un Norvēģijas efektīvu līdzdalību Regulā (ES) Nr. 603/2013 iekļautajos tiesībaizsardzības elementos. Protokolā noteikts, ka visas iesaistītās valstis ar piekļuvi Eurodac, neatkarīgi no tā, vai tās ir citas ES dalībvalstis, asociētās valstis vai Islande un Norvēģija, tiesībaizsardzības nolūkos var piekļūt viena otras datiem.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

               Priekšlikums atbilst ES politikai attiecībā uz piekļuvi Eurodac datubāzei.

               •Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem

               Priekšlikums ir saskaņā ar ES politiku brīvības, drošības un tiesiskuma telpā.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Šā Padomes lēmuma priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 87. panta 2. punkta a) apakšpunkts un 88. panta 2. punkta a) apakšpunkts saistībā ar LESD 218. panta 5. punktu.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               2001. gada 19. janvāra nolīgums ir spēkā esošs starptautisks nolīgums, ko noslēgusi ES un Islande, un Norvēģija. Saskaņā ar LES 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu šā nolīguma protokola mērķus var sasniegt tikai ar Komisijas priekšlikumu ES līmenī.

               •Proporcionalitāte

                  Lai atbalstītu un stiprinātu policijas sadarbību starp dalībvalstu un Islandes un Norvēģijas kompetentajām iestādēm nolūkā novērst, atklāt un izmeklēt teroristiskus nodarījumus un citus smagus noziedzīgus nodarījumus, ir vajadzīga ES iesaistīšanās, lai dotu iespēju Islandei un Norvēģijai piedalīties ar tiesībaizsardzību saistītajos Eurodac aspektos. Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu, jo tas paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai sasniegtu mērķus, proti, Islandes un Norvēģijas efektīvu līdzdalību Eurodac Regulā (ES) Nr. 603/2013 iekļautajos tiesībaizsardzības elementos.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

               Saskaņā ar LESD 218. panta 5. punktu ir nepieciešams Padomes lēmums, ar ko atļauj parakstīt nolīgumu.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Par sarunu saturu un attīstību ir notikusi apspriešanās ar Padomi (Patvēruma jautājumu darba grupu). Eiropas Parlaments (LIBE komiteja) ir informēts.

               4.CITI ELEMENTI

               •Konkrēto priekšlikuma noteikumu detalizēts skaidrojums

                  Priekšlikumā izklāstīts lēmums, ar ko atļauj Eiropas Savienības vārdā parakstīt protokolu starp ES un Islandi, un Norvēģiju. LESD paredzēts, ka Padome pieņem Komisijas lēmuma priekšlikumu, lai atļautu parakstīt un noslēgt starptautisku nolīgumu.

                  Protokolā noteikta Regulas (ES) Nr. 603/2013 piemērošana Islandei un Norvēģijai attiecībā uz piekļuvi Eurodac tiesībaizsardzības nolūkos. Tāpēc tas ļauj pārējo iesaistīto valstu izraudzītajām tiesībaizsardzības iestādēm un Eiropolam pieprasīt daktiloskopisko datu salīdzināšanu ar datiem, ko uz Eurodac centrālo sistēmu pārsūtījusi Islande un Norvēģija. Tas ļauj arī Islandes un Norvēģijas izraudzītajām tiesībaizsardzības iestādēm pieprasīt daktiloskopisko datu salīdzināšanu ar datiem, ko uz Eurodac centrālo sistēmu pārsūtījušas pārējās iesaistītās valstis.

                  Protokols garantē, ka pašreizējais ES personas datu aizsardzības līmenis ir piemērojams personas datu apstrādei saskaņā ar protokolu, ko veic Islandes un Norvēģijas iestādes un dalībvalstis. Uz šādu personas datu apstrādi vajadzētu attiekties personas datu aizsardzības standartam saskaņā ar to valsts tiesību aktiem, kas atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 27. aprīļa Direktīvai (ES) 2016/680 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti, ar ko atceļ Padomes Pamatlēmumu 2008/977/TI.

                  Protokolā paredzēts, ka Islandes un Norvēģijas piekļuve Eurodac tiesībaizsardzības nolūkos ir saistīta ar nosacījumu par iepriekšēju juridisku un tehnisku Lēmuma 2008/615/TI īstenošanu attiecībā uz daktiloskopiskajiem datiem.

                  Protokolā paredzēts, ka mehānismi attiecībā uz 2001. gada 19. janvāra nolīgumā paredzētajiem grozījumiem būtu jāpiemēro visiem grozījumiem par piekļuvi Eurodac tiesībaizsardzības nolūkos.

               2018/0420 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Protokolu starp Eiropas Savienību, Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un Islandes Republiku, un Norvēģijas Karalisti par kritērijiem un mehānismiem tās valsts noteikšanai, kas ir atbildīga par to patvēruma lūgumu izskatīšanu, kuri iesniegti kādā dalībvalstī vai Islandē, vai Norvēģijā, par piekļuvi Eurodac tiesībaizsardzības nolūkos

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 87. panta 2. punkta a) apakšpunktu un 88. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar 218. panta 5. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Padome 2015. gada 14. decembrī pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar Islandi un Norvēģiju par kārtību, kādā Islande un Norvēģija piedalās salīdzināšanā un datu pārsūtīšanā tiesībaizsardzības nolūkos, kas paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 603/2013
                  3
                VI nodaļā.

               (2)Sarunas tika pabeigtas, un Protokols 2001. gada 19. janvāra Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un Islandes Republiku, un Norvēģijas Karalisti par kritērijiem un mehānismiem tās valsts noteikšanai, kas ir atbildīga par to patvēruma lūgumu izskatīšanu, kuri iesniegti kādā dalībvalstī vai Islandē, vai Norvēģijā, tika parafēts 2017. gada 21. decembrī.

               (3)Protokols būtu jāparaksta Eiropas Savienības vārdā, ņemot vērā tā noslēgšanu nākotnē.

               (4)Saskaņā ar 3. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, šīs dalībvalstis ir paziņojušas, ka tās vēlas piedalīties šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

               (5)Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināta Protokola starp Eiropas Savienību, Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un Islandes Republiku, un Norvēģijas Karalisti par kritērijiem un mehānismiem tās valsts noteikšanai, kas ir atbildīga par to patvēruma lūgumu izskatīšanu, kuri iesniegti kādā dalībvalstī vai Islandē, vai Norvēģijā, par piekļuvi Eurodac tiesībaizsardzības nolūkos parakstīšana, ņemot vērā minētā protokola noslēgšanu.

               2. pants

               Padomes Ģenerālsekretariāts izveido instrumentu, ar ko protokola sarunvedēja norādītajai(-ām) personai(-ām) piešķir visas pilnvaras parakstīt minēto protokolu, ņemot vērā tā noslēgšanu.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 603/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par pirkstu nospiedumu salīdzināšanas sistēmas Eurodac izveidi, lai efektīvi piemērotu Regulu (ES) Nr. 604/2013, ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm, un par dalībvalstu tiesībaizsardzības iestāžu un Eiropola pieprasījumiem veikt salīdzināšanu ar Eurodac datiem tiesībaizsardzības nolūkos, un ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 1077/2011, ar ko izveido Eiropas Aģentūru lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā (pārstrādāta versija) (OV L 180, 29.6.2013., 1. lpp.).

                     (2)

                        OV L 93, 3.4.2001., 40. lpp.

                     (3)

                        Regula (ES) Nr. 603/2013 par pirkstu nospiedumu salīdzināšanas sistēmas Eurodac izveidi, lai efektīvi piemērotu Regulu (ES) Nr. 604/2013, ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm, un par dalībvalstu tiesībaizsardzības iestāžu un Eiropola pieprasījumiem veikt salīdzināšanu ar Eurodac datiem tiesībaizsardzības nolūkos (OV L 180, 29.6.2013., 1. lpp.).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 7.1.2019
            COM(2018) 862 final
            2018/0437(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Narkotisko vielu komisijas sešdesmit otrajā sesijā jāieņem Eiropas Savienības vārdā par vielu iekļaušanu sarakstos, kuri pievienoti 1961. gada Vienotajai konvencijai par narkotiskajām vielām, kas grozīta ar 1972. gada protokolu, un 1971. gada Konvencijai par psihotropajām vielām

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA PRIEKŠMETS

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kas Narkotisko vielu komisijas 62. sesijā jāieņem Eiropas Savienības vārdā par vielu iekļaušanu sarakstos, kuri pievienoti 1961. gada Vienotajai konvencijai par narkotiskajām vielām, kas grozīta ar 1972. gada protokolu, un 1971. gada Konvencijai par psihotropajām vielām.

               2.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               2.1. ANO 1961. gada Vienotā konvencija par narkotiskajām vielām, kas grozīta ar 1972. gada protokolu, un ANO 1971. gada Konvencija par psihotropajām vielām

               Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) 1961. gada Vienotajai konvencijai par narkotiskajām vielām, kas grozīta ar 1972. gada protokolu (“Konvencija par narkotiskajām vielām”)
                  1
               , mērķis ir starptautiski saskaņotas rīcības ceļā apkarot narkomāniju. Pastāv divi iejaukšanās un kontroles veidi, kas viens otru papildina. Pirmkārt, tās nolūks ir ierobežot narkotisko vielu glabāšanu, lietošanu, tirdzniecību, izplatīšanu, importu, eksportu, izgatavošanu un ražošanu, atļaujot to tikai medicīniskiem un zinātniskiem mērķiem. Otrkārt, starptautiskas sadarbības ietvaros, kuras nolūks ir kavēt un atturēt narkotisko vielu tirgotājus, tiek apkarota nelegāla narkotisku vielu tirdzniecība.

               ANO 1971. gada Konvencija par psihotropajām vielām (“Konvencija par psihotropajām vielām”)
                  2
                izveido starptautisku sistēmu psihotropo vielu kontrolei. Tas tika darīts, reaģējot uz narkotisko vielu dažādošanos un izplatīšanos, un ar to tika ieviesti kontroles pasākumi attiecībā uz virkni sintētisku narkotisko vielu atbilstīgi to potenciālam novest pie narkomānijas, no vienas puses, un to ārstnieciskajai vērtībai, no otras puses.

               Visas ES dalībvalstis ir Konvencijas par narkotiskajām vielām un Konvencijas par psihotropajām vielām puses. Eiropas Savienība nav minēto konvenciju puse.

               2.2.Narkotisko vielu komisija

               Narkotisko vielu komisija (CND) ir ANO Ekonomikas un sociālo lietu padomes (ECOSOC) komisija, un tās funkcijas un pilnvaras citustarp ir izklāstītas Konvencijā par narkotiskajām vielām un Konvencijā par psihotropajām vielām. Tajā ietilpst 53 ANO dalībvalstis, ko ievēlējusi ECOSOC. Pašlaik 11 dalībvalstis ir CND locekles ar tiesībām balsot
                  3
               . Savienībai Narkotisko vielu komisijā ir novērotājas statuss.

               2.3.Plānotais Narkotisko vielu komisijas akts

               CND, pamatojoties uz ieteikumiem, kurus sniedz Pasaules Veselības organizācijas (PVO), ko konsultē tās ekspertu komiteja narkotiku atkarības jautājumos, regulāri groza vielu sarakstu, kas pievienots Konvencijai par narkotiskajām vielām un Konvencijai par psihotropajām vielām.

               PVO 2018. gada 7. decembrī ieteica ANO ģenerālsekretāram
                  4
                konvenciju sarakstos iekļaut 10 vielas, ko bija kritiski izvērtējusi PVO ekspertu komiteja narkotiku atkarības jautājumos. Pārējās vielas, ko bija izvērtējusi PVO ekspertu komiteja narkotiku atkarības jautājumos, netiks ieteikts iekļaut sarakstos.

               CND sešdesmit otrajā sesijā, kas notiks Vīnē 2019. gada 18.–22. martā, pieņems lēmumus par šo 10 vielu iekļaušanu sarakstos, kas pievienoti Konvencijai par narkotiskajām vielām un Konvencijai par psihotropajām vielām.

               3.NOSTĀJA, KAS JĀIEŅEM SAVIENĪBAS VĀRDĀ

               Izmaiņas sarakstos, kas pievienoti Konvencijai par narkotiskajām vielām un Konvencijai par psihotropajām vielām, tieši ietekmē narkotisko vielu kontroles sfērā pieņemto Savienības tiesību aktu darbības jomu visās dalībvalstīs. Padomes 2004. gada 25. oktobra Pamatlēmuma 2004/757/TI, ar ko paredz minimuma noteikumus par noziedzīgu darbību pazīmēm un sodiem narkotisko vielu nelikumīgas tirdzniecības jomā
                  5
               , 1. panta 1. punkta a) apakšpunktā noteikts, ka pamatlēmumā “narkotiskā viela” ir viela, uz kuru attiecas Konvencija par narkotiskajām vielām vai Konvencija par psihotropajām vielām, un ikviena no pamatlēmuma pielikumā uzskaitītajām vielām. Tāpēc Padomes Pamatlēmums 2004/757/TI attiecas uz vielām, kas uzskaitītas sarakstos, kuri pievienoti Konvencijai par narkotiskajām vielām un Konvencijai par psihotropajām vielām. Tātad jebkādas izmaiņas sarakstos, kas pievienoti minētajām konvencijām, tieši ietekmē kopīgos ES noteikumus un maina to darbības jomu LESD 3. panta 2. punkta nozīmē. Nav svarīgi, vai minētajai vielai jau tiek piemēroti Savienības mēroga kontroles pasākumi, pamatojoties uz Padomes Lēmumu 2005/387/TI
                  6
               .

               No tām 10 vielām, kuras ir kritiski izvērtējusi PVO ekspertu komiteja narkotiku atkarības jautājumos un kuras ir ieteikts iekļaut sarakstos, tikai uz četrām vielām — ADB-CHMINACA
                  7
               , CUMYL-4CN-BINACA
                  8
               , metoksiacetilfentanilu un ciklopropilfentanilu
                  9
                — visā Savienībā jau attiecas kontroles pasākumi. Uz pārējām vielām visā Savienībā vēl neattiecas kontroles pasākumi.

               Komisijas priekšlikumā ES kopējās nostājas projektam ierosināts atbalstīt PVO ieteikumus, jo tie atbilst pašreizējām zinātnes atziņām. Attiecībā uz jaunajām psihoaktīvajām vielām šo vielu iekļaušanu abu konvenciju sarakstos pamato arī informācija, kas pieejama Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra (EMCDDA) Eiropas jauno narkotisko vielu datubāzē.

               Kad CND tiek lūgta pieņemt lēmumu par vielu iekļaušanu sarakstos, ir nepieciešams, lai dalībvalstis sagatavotos CND sanāksmei, Padomē panākot kopēju nostāju. Dalībvalstīm, kas pašlaik ir CND locekles, šajā komisijā kopīgi rīkojoties Savienības interesēs, būtu jāpauž šī nostāja, ņemot vērā ierobežojumus, kas saistīti ar Savienības novērotājas statusu. Savienībai, kas nav Konvencijas par narkotiskajām vielām un Konvencijas par psihotropajām vielām puse, nav tiesību balsot CND.

               Tādēļ Komisija iesniedz priekšlikumu kopējai nostājai, kas jāieņem Eiropas Savienības vārdā CND sešdesmit otrajā sesijā par vielu iekļaušanu sarakstos, kas pievienoti Konvencijai par narkotiskajām vielām un Konvencijai par psihotropajām vielām. Šī ir trešā reize, kad Komisija iesniedz šādu kopējas ES nostājas projektu — pirms tam tādas tika apstiprinātas CND sanāksmei 2017. un 2018. gada martā
                  10
               . Padome ir apstiprinājusi kopējas nostājas
                  11
               , kas ļāva Eiropas Savienībai iepriekšējās CND sanāksmēs paust vienotu viedokli par vielu iekļaušanu starptautiskajos sarakstos, jo dalībvalstis, kas ir CND locekles, balsojumā atbalstīja to, ka saskaņā ar apstiprināto vienoto nostāju vielas iekļauj sarakstos.

               4.JURIDISKAIS PAMATS

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               LESD 218. panta 9. punktu piemēro neatkarīgi no tā, vai Savienība ir attiecīgās struktūras vai nolīguma dalībniece. CND ir “ar nolīgumu izveidota struktūra” minētā panta nozīmē, jo tā ir struktūra, kurai uzticēti konkrēti uzdevumi saskaņā ar Konvenciju par narkotiskajām vielām un Konvenciju par psihotropajām vielām.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  12
               .

               CND lēmumi par vielu iekļaušanu sarakstos ir “lēmumi ar juridiskām sekām” LESD 218. panta 9. punkta nozīmē. Saskaņā ar Konvenciju par narkotiskajām vielām un Konvenciju par psihotropajām vielām CND lēmumi automātiski kļūst saistoši, ja viena no pusēm noteiktajā termiņā lēmumu nav nosūtījusi pārskatīšanai ECOSOC
                  13
               . ECOSOC lēmumi šajā jautājumā ir galīgi. Arī CND lēmumiem par vielu iekļaušanu sarakstos ir juridiskas sekas attiecībā uz ES tiesību sistēmu saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, proti, Padomes Pamatlēmumu 2004/757/TI. Izmaiņas Konvencijas par narkotiskajām vielām un Konvencijas par psihotropajām vielām sarakstos tieši ietekmē šā ES tiesību instrumenta darbības jomu.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               Plānotā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz narkotisko vielu nelegālo tirdzniecību.

               Tādējādi ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 83. panta 1. punkts, kas nelegālu narkotiku tirdzniecību nosaka par vienu no noziegumiem ar pārrobežu dimensiju un pilnvaro Eiropas Parlamentu un Padomi paredzēt noteikumu minimumu noziedzīgu nodarījumu un sankciju definēšanai nelegālas narkotiku tirdzniecības jomā.

               4.3.Valstu atšķirīgās nostājas

               Saskaņā ar 10. panta 4. punktu 36. protokolā par pārejas noteikumiem, kas pievienots Līgumiem, Apvienotā Karaliste ir paziņojusi, ka neatzīst Komisijas un Tiesas pilnvaras saistībā ar tiem tiesību aktiem par policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, kuri pieņemti pirms Lisabonas līguma stāšanās spēkā. Tāpēc no 2014. gada 1. decembra Padomes Pamatlēmumu 2004/757/TI vairs nepiemēro Apvienotajai Karalistei
                  14
               .

               Tā kā CND lēmumi par vielu iekļaušanu sarakstos neietekmē tos kopīgos noteikumus nelegālās narkotiku tirdzniecības jomā, kuri ir saistoši Apvienotajai Karalistei, tad Apvienotā Karaliste nepiedalās tā Padomes lēmuma pieņemšanā, ar ko nosaka nostāju, kura jāapstiprina Savienības vārdā, pieņemot šādus lēmumus par vielu iekļaušanu sarakstos.

               Dānijai ir saistošs Padomes Pamatlēmums 2004/757/TI, kuru piemēro līdz 2018. gada 22. novembrim un kura 1. pantā ir noteikts, ka “narkotiskā viela” ir ikviena no vielām, uz kurām attiecas vai nu Konvencija par narkotiskajām vielām, vai Konvencija par psihotropajām vielām.

               Tā kā CND lēmumi par vielu iekļaušanu sarakstos ietekmē tos kopīgos noteikumus nelegālās narkotiku tirdzniecības jomā, kuri ir saistoši Dānijai, tad Dānija piedalās tā Padomes lēmuma pieņemšanā, ar ko nosaka nostāju, kura jāapstiprina Savienības vārdā, pieņemot šādus lēmumus par vielu iekļaušanu sarakstā.

               4.4.Secinājumi

               Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 83. panta 1. punkts saistībā ar tā 218. panta 9. punktu.

               5.IETEKME UZ BUDŽETU

               Priekšlikums neietekmē budžetu.

               2018/0437 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Narkotisko vielu komisijas sešdesmit otrajā sesijā jāieņem Eiropas Savienības vārdā par vielu iekļaušanu sarakstos, kuri pievienoti 1961. gada Vienotajai konvencijai par narkotiskajām vielām, kas grozīta ar 1972. gada protokolu, un 1971. gada Konvencijai par psihotropajām vielām

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 83. panta 1. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) 1961. gada Vienotā konvencija par narkotiskajām vielām, kas grozīta ar 1972. gada protokolu
                  15
                (“Konvencija par narkotiskajām vielām”), stājās spēkā 1975. gada 8. augustā.

               (2)Ievērojot Konvencijas par narkotiskajām vielām 3. pantu, Narkotisko vielu komisija var lemt par vielu iekļaušanu minētās konvencijas sarakstos. Izmaiņas sarakstos tā var veikt tikai saskaņā ar Pasaules Veselības organizācijas (PVO) ieteikumiem, taču tā var arī nolemt, ka PVO ieteiktās izmaiņas neveiks.

               (3)ANO 1971. gada Konvencija par psihotropajām vielām (“Konvencija par psihotropajām vielām”)
                  16
                stājās spēkā 1976. gada 16. augustā.

               (4)Ievērojot Konvencijas par psihotropajām vielām 2. pantu, Narkotisko vielu komisija, pamatojoties uz PVO ieteikumiem, var lemt par vielu iekļaušanu minētās konvencijas sarakstos vai svītrošanu no tiem. Tai ir plaša rīcības brīvība ņemt vērā ekonomiskos, sociālos, juridiskos, administratīvos un citus faktorus, taču tā nevar rīkoties patvaļīgi.

               (5)Izmaiņas abu konvenciju sarakstos tieši ietekmē narkotisko vielu kontroles sfērā pieņemto Savienības tiesību aktu darbības jomu. Padomes Pamatlēmums 2004/757/TI
                  17
                attiecas uz vielām, kas uzskaitītas sarakstos, kuri pievienoti Konvencijai par narkotiskajām vielām un Konvencijai par psihotropajām vielām. Tātad jebkādas izmaiņas sarakstos, kas pievienoti minētajām konvencijām, tieši ietekmē kopīgos Savienības noteikumus un maina to darbības jomu Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 3. panta 2. panta nozīmē.

               (6)Narkotisko vielu komisijai tās sešdesmit otrajā sesijā 2019. gada 12.–22. martā Vīnē jāpieņem lēmumi par 10 jaunu vielu iekļaušanu ANO konvenciju sarakstos.

               (7)Savienība nav attiecīgo ANO konvenciju puse. Tai ir novērotājas statuss Narkotisko vielu komisijā, kuras locekles ar tiesībām balsot pašlaik ir vienpadsmit dalībvalstis. Tāpēc ir nepieciešams, lai Padome pilnvarotu dalībvalstis paust Savienības nostāju par vielu iekļaušanu sarakstos, kas pievienoti Konvencijai par narkotiskajām vielām un Konvencijai par psihotropajām vielām, jo lēmumi par jaunu vielu iekļaušanu konvenciju sarakstos ir Savienības ekskluzīvā kompetencē.

               (8)PVO ir ieteikusi iekļaut piecas jaunas vielas Konvencijas par narkotiskajām vielām I sarakstā un piecas jaunas vielas Konvencijas par psihotropajām vielām II sarakstā
                  18
               .

               (9)Novērtējums, ko veikusi PVO ekspertu komiteja narkotiku atkarības jautājumos (“ekspertu komiteja”), liecina, ka ADB-FUBINACA (ķīmiskais nosaukums: N-(1-amino-3,3-dimetil-1-oksobutān-2-il)-1-(4-fluorobenzil)-1H-indazol-3-karboksamīds) ir sintētisks kanabinoīdu receptoru agonists, kura iedarbība ir līdzīga kā tetrahidrokanabinolam (THC), kas ir galvenais marihuānas psihoaktīvās iedarbības izraisītājs. Vielai ADB-FUBINACA nav ārstniecisku pielietojumu, un par to nav saņemta zāļu tirdzniecības atļauja. Pastāv pietiekami pierādījumi, ka vielu ADB-FUBINACA lieto vai var lietot nelabvēlīgi un ka tā var kļūt par sabiedrības veselības un sociālo problēmu, tāpēc ir pamatoti šai vielai piemērot starptautisku kontroli. Tādējādi PVO iesaka vielu ADB-FUBINACA iekļaut Konvencijas par psihotropajām vielām II sarakstā.

               (10)Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centrs (EMCDDA) uzrauga vielu ADB-FUBINACA kā jaunu psihoaktīvu vielu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1920/2006
                  19
                noteikumiem. Viela ADB-FUBINACA ir konstatēta 19 dalībvalstīs, un vismaz desmit dalībvalstīs tai noteikti kontroles pasākumi. Tā tiek saistīta ar vismaz diviem nāves gadījumiem un četriem akūtas intoksikācijas gadījumiem, un uz to ir attiecināts ar sabiedrības veselību saistītais brīdinājums Eiropas Savienības agrīnās brīdināšanas sistēmā.

               (11)Tāpēc dalībvalstīm būtu jāieņem nostāja iekļaut ADB-FUBINACA Konvencijas par psihotropajām vielām II sarakstā.

               (12)Novērtējums, ko veikusi PVO ekspertu komiteja, liecina, ka FUB-AMB (dēvēts arī par MMB-FUBINACA jeb AMB-FUBINACA; ķīmiskais nosaukums: metil-(2S)-2-[[1-[(4-fluorfenil)metil]indazol-3-karbonil]amino]-3-metilbutanoāts; metil-2-(1-(4-fluorbenzil)-1H-indazol-3-karboksamīd)-3-metilbutanoāts) ir sintētisks kanabinoīdu receptoru agonists, kura iedarbība ir līdzīga kā THC, kas ir galvenais marihuānas psihoaktīvās iedarbības izraisītājs. Vielai FUB-AMB nav ārstniecisku pielietojumu, un par to nav saņemta zāļu tirdzniecības atļauja. Pastāv pietiekami pierādījumi, ka vielu FUB-AMB lieto vai var lietot nelabvēlīgi un ka tā var kļūt par sabiedrības veselības un sociālo problēmu, tāpēc ir pamatoti šai vielai piemērot starptautisku kontroli. Tādējādi PVO iesaka vielu FUB-AMB iekļaut Konvencijas par psihotropajām vielām II sarakstā.

               (13)EMCDDA uzrauga vielu FUB-AMB kā jaunu psihoaktīvu vielu atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1920/2006 noteikumiem. Viela FUB-AMB ir konstatēta 23 dalībvalstīs, un vismaz četrās dalībvalstīs tai noteikti kontroles pasākumi. Tā tiek saistīta ar vismaz diviem nāves gadījumiem un diviem akūtas intoksikācijas gadījumiem

               (14)Tāpēc dalībvalstīm būtu jāieņem nostāja iekļaut FUB-AMB Konvencijas par psihotropajām vielām II sarakstā.

               (15)Novērtējums, ko veikusi PVO ekspertu komiteja, liecina, ka ADB-CHMINACA (ķīmiskais nosaukums: N-[(2S)-1-amino-3,3-dimetil-1-oksobutān-2-il]-1-(cikloheksilmetil)indazol-3-carboksamīds; N-(1-amino-3,3-dimetil-1-oksobutān-2-il)-1-(cikloheksilmetil)-1H-indazol-3-karboksamīds) ir sintētisks kanabinoīdu receptoru agonists, kura iedarbība ir līdzīga kā THC, kas ir galvenais marihuānas psihoaktīvās iedarbības izraisītājs. Vielai ADB-CHMINACA nav ārstniecisku pielietojumu, un par to nav saņemta zāļu tirdzniecības atļauja. Pastāv pietiekami pierādījumi, ka vielu ADB-CHMINACA lieto vai var lietot nelabvēlīgi un ka tā var kļūt par sabiedrības veselības un sociālo problēmu, tāpēc ir pamatoti šai vielai piemērot starptautisku kontroli. Tādējādi PVO iesaka vielu ADB-CHMINACA iekļaut Konvencijas par psihotropajām vielām II sarakstā.

               (16)Ar Padomes Īstenošanas lēmumu (ES) 2018/747
                  20
                vielai ADB-CHMINACA Savienības līmenī jau ir noteikti kontroles pasākumi.

               (17)Tāpēc dalībvalstīm būtu jāieņem nostāja iekļaut ADB-CHMINACA Konvencijas par psihotropajām vielām II sarakstā.

               (18)Novērtējums, ko veikusi PVO ekspertu komiteja, liecina, ka CUMYL-4CN-BINACA (ķīmiskais nosaukums: 1-(4-cianobutil)-N-(1-metil-1-feniletil)-1H-indazol-3-karboksamīds) ir sintētisks kanabinoīdu receptoru agonists, kura iedarbība ir līdzīga kā THC, kas ir galvenais marihuānas psihoaktīvās iedarbības izraisītājs. Vielai CUMYL-4CN-BINACA nav ārstniecisku pielietojumu, un par to nav saņemta zāļu tirdzniecības atļauja. Pastāv pietiekami pierādījumi, ka vielu CUMYL-4CN-BINACA lieto vai var lietot nelabvēlīgi un ka tā var kļūt par sabiedrības veselības un sociālo problēmu, tāpēc ir pamatoti šai vielai piemērot starptautisku kontroli. Tādējādi PVO iesaka vielu CUMYL-4CN-BINACA iekļaut Konvencijas par psihotropajām vielām II sarakstā.

               (19)Ar Padomes Īstenošanas lēmumu (ES) 2018/748
                  21
                vielai CUMYL-4CN-BINACA Savienības līmenī jau ir noteikti kontroles pasākumi.

               (20)Tāpēc dalībvalstīm būtu jāieņem nostāja iekļaut CUMYL-4CN-BINACA Konvencijas par psihotropajām vielām II sarakstā.

               (21)Novērtējums, ko veikusi PVO ekspertu komiteja, liecina, ka ciklopropilfentanils (ķīmiskais nosaukums: N-fenil-N-[1-(2-feniletil)piperidīn-4-il]ciklopropānkarboksamīds) ir sintētisks opioīds un pēc struktūras tas ir līdzīgs fentanilam — kontrolējamai vielai, ko plaši pielieto medicīnā vispārējai anestēzijai ķirurģijā un atsāpināšanai. Nav reģistrētu datu par ciklopropilfentanila ārstniecisku pielietojumu, un tā lietošanas rezultātā ir iestājusies nāve. Pastāv pietiekami pierādījumi, ka ciklopropilfentanilu lieto vai var lietot nelabvēlīgi un ka tas var kļūt par sabiedrības veselības un sociālo problēmu, tāpēc ir pamatoti šai vielai piemērot starptautisku kontroli. Tādējādi PVO iesaka ciklopropilfentanilu iekļaut Konvencijas par narkotiskajām vielām I sarakstā.

               (22)Ar Padomes Īstenošanas lēmumu (ES) 2018/1463
                  22
                ciklopropilfentanilam Savienības līmenī jau ir noteikti kontroles pasākumi.

               (23)Tāpēc dalībvalstīm būtu jāieņem nostāja iekļaut ciklopropilfentanilu Konvencijas par narkotiskajām vielām I sarakstā.

               (24)Novērtējums, ko veikusi PVO ekspertu komiteja, liecina, ka methoksiacetilfentanils (ķīmiskais nosaukums: 2-metoksi-N-(1-fenetyilpiperidīn-4-il)-N-fenilacetamīds) ir sintētisks opioīds un pēc struktūras tas ir līdzīgs fentanilam — kontrolējamai vielai, ko plaši pielieto medicīnā vispārējai anestēzijai ķirurģijā un atsāpināšanai. Nav reģistrētu datu par metoksiacetilfentanila ārstniecisku pielietojumu, un tā lietošanas rezultātā ir iestājusies nāve. Pastāv pietiekami pierādījumi, ka metoksiacetilfentanilu lieto vai var lietot nelabvēlīgi un ka tas var kļūt par sabiedrības veselības un sociālo problēmu, tāpēc ir pamatoti šai vielai piemērot starptautisku kontroli. Tādējādi PVO iesaka metoksiacetilfentanilu iekļaut Konvencijas par narkotiskajām vielām I sarakstā.

               (25)Ar Padomes Īstenošanas lēmumu (ES) 2018/1463 metoksiacetilfentanilam Savienības līmenī jau ir noteikti kontroles pasākumi.

               (26)Tāpēc dalībvalstīm būtu jāieņem nostāja iekļaut metoksiacetilfentanilu Konvencijas par narkotiskajām vielām I sarakstā.

               (27)Novērtējums, ko veikusi PVO ekspertu komiteja, liecina, ka orto-fluorfentanils (ķīmiskais nosaukums: N-(2-fluorfenil)-N-[1-(2-feniletil)-4-piperidīnil]-propanamīds) ir sintētisks opioīds un pēc struktūras tas ir līdzīgs fentanilam — kontrolējamai vielai, ko plaši pielieto medicīnā vispārējai anestēzijai ķirurģijā un atsāpināšanai. Nav reģistrētu datu par orto-fluorfentanila ārstniecisku pielietojumu, un tā lietošanas rezultātā ir iestājusies nāve. Pastāv pietiekami pierādījumi, ka orto-fluorfentanilu lieto vai var lietot nelabvēlīgi un ka tas var kļūt par sabiedrības veselības un sociālo problēmu, tāpēc ir pamatoti šai vielai piemērot starptautisku kontroli. Tādējādi PVO iesaka orto-fluorfentanilu iekļaut Konvencijas par narkotiskajām vielām I sarakstā.

               (28)EMCDDA uzrauga orto-fluorfentanilu kā jaunu psihoaktīvu vielu atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1920/2006 noteikumiem. Orto-fluorfentanils ir konstatēts piecās dalībvalstīs, un vismaz četrās dalībvalstīs tam noteikti kontroles pasākumi. Tas tiek saistīts ar vismaz četriem nāves gadījumiem un diviem akūtas intoksikācijas gadījumiem

               (29)Tāpēc dalībvalstīm būtu jāieņem nostāja iekļaut orto-fluorfentanilu Konvencijas par narkotiskajām vielām I sarakstā.

               (30)Novērtējums, ko veikusi PVO ekspertu komiteja, liecina, ka p-fluor-butirilfentanils (dēvēts arī par 4-fluor-butirfentanilu jeb 4F-BF; ķīmiskais nosaukums: N-(4-fluorfenil)-N-[1-(2-feniletil)piperidīn-4-il]butānamīds) ir sintētisks opioīds un pēc struktūras tas ir līdzīgs fentanilam — kontrolējamai vielai, ko plaši pielieto medicīnā vispārējai anestēzijai ķirurģijā un atsāpināšanai. p-fluor-butirilfentanilu iespējams pārveidot par tā izomēru p-fluor-izobutirilfentanilu, kas iekļauts Konvencijas par narkotiskajām vielām I sarakstā. Nav reģistrētu datu par p-fluor-butirilfentanila ārstniecisku pielietojumu, un tā lietošanas rezultātā ir iestājusies nāve. Pastāv pietiekami pierādījumi, ka p-fluor-butirilfentanilu lieto vai var lietot nelabvēlīgi un ka tas var kļūt par sabiedrības veselības un sociālo problēmu, tāpēc ir pamatoti šai vielai piemērot starptautisku kontroli. Tādējādi PVO iesaka p-fluor-butirilfentanilu iekļaut Konvencijas par narkotiskajām vielām I sarakstā.

               (31)EMCDDA uzrauga p-fluor-butirilfentanilu kā jaunu psihoaktīvu vielu atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1920/2006 noteikumiem (ar nosaukumu 4-fluor-butirfentanils / 4F-B). p-fluor-butirilfentanils ir konstatēts septiņās dalībvalstīs, un vismaz septiņās dalībvalstīs tam noteikti kontroles pasākumi. Tas tiek atklāti pārdots tirgū. Tas tiek saistīts ar vismaz trim nāves gadījumiem.

               (32)Tāpēc dalībvalstīm būtu jāieņem nostāja iekļaut p-fluor-butirilfentanilu Konvencijas par narkotiskajām vielām I sarakstā.

               (33)Novērtējums, ko veikusi PVO ekspertu komiteja, liecina, ka p-metoksi-butirilfentanils (ķīmiskais nosaukums: N-(4-metoksifenil)-N-[1-(2-feniletil)piperidīn-4-il]butānamīds) ir sintētisks opioīds un pēc struktūras tas ir līdzīgs fentanilam — kontrolējamai vielai, ko plaši pielieto medicīnā vispārējai anestēzijai ķirurģijā un atsāpināšanai. Nav reģistrētu datu par p-metoksi-butirilfentanila ārstniecisku pielietojumu, un tā lietošanas rezultātā ir iestājusies nāve. Pastāv pietiekami pierādījumi, ka p-metoksi-butirilfentanilu lieto vai var lietot nelabvēlīgi un ka tas var kļūt par sabiedrības veselības un sociālo problēmu, tāpēc ir pamatoti šai vielai piemērot starptautisku kontroli. Tādējādi PVO iesaka p-metoksi-butirilfentanilu iekļaut Konvencijas par narkotiskajām vielām I sarakstā.

               (34)EMCDDA uzrauga p-metoksi-butirilfentanilu kā jaunu psihoaktīvu vielu atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1920/2006 noteikumiem (ar nosaukumu 4-metoksibutirfentanils / 4-MeO-BF). p-metoksi-butirilfentanils ir konstatēts divās dalībvalstīs, un vismaz četrās dalībvalstīs tam noteikti kontroles pasākumi. Tas tiek atklāti pārdots tirgū. Tas tiek saistīts ar vismaz diviem nāves gadījumiem.

               (35)Tāpēc dalībvalstīm būtu jāieņem nostāja iekļaut p-metoksi-butirilfentanilu Konvencijas par narkotiskajām vielām I sarakstā.

               (36)Novērtējums, ko veikusi PVO ekspertu komiteja, liecina, ka N-etilnorpentilons (ķīmiskais nosaukums: 1-(2H-1,3-benzodioksol-5-il)-2-(etilamino)pentān-1-ons) ir sintētisks katinons. N-etilnorpentilonam nav ārstniecisku pielietojumu, un par to nav saņemta zāļu tirdzniecības atļauja. Konfiscētais N-etilnorpentilons ir bijis pieejams pulvera, kristālu un tablešu veidā. Ir bijuši gadījumi, kad šī narkotiskā viela ir slepus pārdota kā ecstasy/MDMA
                  23
               . Pastāv pietiekami pierādījumi, ka N-etilnorpentilonu lieto vai var lietot nelabvēlīgi un ka tas var kļūt par sabiedrības veselības un sociālo problēmu, tāpēc ir pamatoti šai vielai piemērot starptautisku kontroli. Tādējādi PVO iesaka N-etilnorpentilonu iekļaut Konvencijas par psihotropajām vielām II sarakstā.

               (37)EMCDDA uzrauga N-etilnorpentilonu kā jaunu psihoaktīvu vielu atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1920/2006 noteikumiem (ar nosaukumu efilons). N-etilnorpentilons ir konstatēts 24 dalībvalstīs, un vismaz sešās dalībvalstīs tam noteikti kontroles pasākumi. Tas tiek atklāti pārdots tirgū, kā arī maisījumos ar MDMA, kokaīnu un ketamīnu. Tas tiek saistīts ar vismaz septiņiem nāves gadījumiem un septiņiem akūtas intoksikācijas gadījumiem

               (38)Tāpēc dalībvalstīm būtu jāieņem nostāja iekļaut N-etilnorpentilonu Konvencijas par psihotropajām vielām II sarakstā.

               (39)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Narkotisko vielu komisijā, jo lēmumi par 10 vielu iekļaušanu dažādos sarakstos varēs būtiski ietekmēt Savienības tiesību aktu saturu, proti, Pamatlēmumu 2004/757/TI.

               (40)Savienības nostāju, rīkojoties kopīgi, pauž dalībvalstis, kas ir Narkotisko vielu komisijas locekles.

               (41)Pamatlēmums 2004/757/TI ir saistošs Dānijai, un tādēļ tā piedalās šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

               (42)Pamatlēmums 2004/757/TI ar grozījumiem ir saistošs Īrijai, un tādēļ tā piedalās šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

               (43)Pamatlēmums 2004/757/TI ar grozījumiem nav saistošs Apvienotajai Karalistei, un tādēļ tā nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums tai nav saistošs un nav jāpiemēro,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas dalībvalstīm Savienības vārdā ir jāieņem Narkotisko vielu komisijā tās sešdesmit otrajā sesijā 2018. gada 18.–22. martā, kad minētā struktūra tiek sasaukta, lai pieņemtu lēmumus par vielu iekļaušanu sarakstos, kas pievienoti 1961. gada Vienotajai konvencijai par narkotiskajām vielām, kas grozīta ar 1972. gada protokolu, un 1971. gada Konvencijai par psihotropajām vielām, ir izklāstīta pielikumā.

               2. pants

               Lēmuma 1. pantā minēto nostāju, rīkojoties kopīgi, pauž dalībvalstis, kas ir Narkotisko vielu komisijas locekles.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm saskaņā ar Līgumiem.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        United Nations Treaty Series, vol. 978, No. 14152.

                     (2)

                        United Nations Treaty Series, vol. 1019, No. 14956.

                     (3)

                        Austrija, Beļģija, Čehijas Republika, Francija, Horvātija, Itālija, Nīderlande, Slovākija, Spānija, Ungārija, Vācija.

                     (4)

                        Narkotisko vielu komisijas 2018. gada 7. decembrī 61. sesijā sniegtais mutiskais paziņojums.

                     (5)

                        OV L 335, 11.11.2004., 8. lpp., kas grozīts ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 15. novembra Direktīvu (ES) 2017/2103, ar ko groza Padomes Pamatlēmumu 2004/757/TI, lai narkotiskās vielas definīcijā iekļautu jaunas psihoaktīvas vielas, un atceļ Padomes Lēmumu 2005/387/TI, OV L 305, 21.11.2017., 12. lpp.

                     (6)

                        No 2018. gada 23. novembra ar Direktīvu (ES) 2017/2103 Padomes Lēmums 2005/387/TI ir atcelts. Visas vielas, uz kurām līdz Direktīvas (ES) 2017/2103 pieņemšanas dienai attiecās kontroles pasākumi un kriminālsodi, tika iekļautas direktīvas pielikumā, kas kļuva par pielikumu grozītajam Padomes Pamatlēmumam 2004/757/TI. Vielām, uz kurām attiecas kontroles pasākumi un kriminālsodi saskaņā ar Padomes Lēmumu 2005/387/JHA, laikā no 2017. gada novembra, kad tika pieņemts jaunais tiesību akts, līdz 2018. gada 23. novembrim, izmantojot deleģētu aktu, ko pašlaik pārbauda Eiropas Parlaments un Padome (C (2018) 8460), tiek pievienots pamatlēmuma pielikumam.

                     (7)

                        Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2018/747 (2018. gada 14. maijs) par kontroles pasākumu piemērošanu jaunajai psihoaktīvajai vielai N-(1-amino-3,3-dimetil-1-oksobutān-2-il)-1-(cikloheksilmetil)-1H-indazol-3-karboksamīdam (ADB-CHMINACA), OV L 125, 22.5.2018., 8. lpp.

                     (8)

                        Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2018/748 (2018. gada 14. maijs) par kontroles pasākumu piemērošanu jaunajai psihoaktīvajai vielai 1-(4-cianobutil)-N-(2-fenilpropān-2-il)-1H-indazol-3-karboksamīdam (CUMYL-4CN-BINACA), OV L 125, 22.5.2018., 10. lpp.

                     (9)

                        Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2018/1463 (2018. gada 28. septembris) par kontroles pasākumu piemērošanu jaunajām psihoaktīvajām vielām N-fenil-N-[1-(2-feniletil)piperidīn-4-il]ciklopropānkarboksamīdam (ciklopropilfentanilam) un 2-metoksi-N-fenil-N-[1-(2-feniletil)piperidīn-4-il]acetamīdam (metoksiacetilfentanilam), OV L 245, 1.10.2018., 9. lpp.

                     (10)

                        COM(2017) 72 final un COM(2018) 31 final.

                     (11)

                        Apstiprinātas Vispārējo lietu padomē attiecīgi 2017. gada 7. martā un 2018. gada 27. februārī.

                     (12)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, Lieta C-399/12, EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (13)

                        Konvencijas par narkotiskajām vielām 3. panta 7. punkts; Konvencijas par psihotropajām vielām 2. panta 7. punkts.

                     (14)

                        Sk. 29. pantu Sarakstā ar Savienības tiesību aktiem par policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, kurus pieņēma pirms stājās spēkā Lisabonas līgums un kurus no 2014. gada 1. decembra saskaņā ar 10. panta 4. punkta otro teikumu 36. protokolā par pārejas noteikumiem vairs nepiemēro Apvienotajai Karalistei (OV C 430, 1.12.2014., 17. lpp.).

                     (15)

                        United Nations Treaty Series, vol. 978, No. 14152.

                     (16)

                        United Nations Treaty Series, vol. 1019, No. 14956.

                     (17)

                        Padomes Pamatlēmums 2004/757/TI (2004. gada 25. oktobris), ar ko paredz minimuma noteikumus par noziedzīgu darbību pazīmēm un sodiem narkotisko vielu nelikumīgas tirdzniecības jomā (OV L 335, 11.11.2004., 8. lpp.).

                     (18)

                        Narkotisko vielu komisijas 2018 gada 7. decembrī 61. sesijā sniegtais mutiskais paziņojums.

                     (19)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1920/2006 (2006. gada 12. decembris) par Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centru (OV L 376, 27.12.2006., 1. lpp.).

                     (20)

                        Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2018/747 (2018. gada 14. maijs) par kontroles pasākumu piemērošanu jaunajai psihoaktīvajai vielai N-(1-amino-3,3-dimetil-1-oksobutān-2-il)-1-(cikloheksilmetil)-1H-indazol-3-karboksamīdam (ADB-CHMINACA) (OV L 125, 22.5.2018., 8. lpp.).

                     (21)

                        Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2018/748 (2018. gada 14. maijs) par kontroles pasākumu piemērošanu jaunajai psihoaktīvajai vielai 1-(4-cianobutil)-N-(2-fenilpropān-2-il)-1H-indazol-3-karboksamīdam (CUMYL-4CN-BINACA) (OV L 125, 22.5.2018., 10. lpp.).

                     (22)

                        Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2018/1463 (2018. gada 28. septembris) par kontroles pasākumu piemērošanu jaunajām psihoaktīvajām vielām N-fenil-N-[1-(2-feniletil)piperidīn-4-il]ciklopropānkarboksamīdam (ciklopropilfentanilam) un 2-metoksi-N-fenil-N-[1-(2-feniletil)piperidīn-4-il]acetamīdam (metoksiacetilfentanilam), OV L 245, 1.10.2018., 9. lpp.

                     (23)

                        MDMA apzīmē 3,4-metilenedioksimetamfetamīnu, plaši pazīstamu ar nosaukumu ecstasy.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 7.1.2019
            COM(2018) 862 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Narkotisko vielu komisijas sešdesmit otrajā sesijā jāieņem Eiropas Savienības vārdā par vielu iekļaušanu sarakstos, kuri pievienoti 1961. gada Vienotajai konvencijai par narkotiskajām vielām, kas grozīta ar 1972. gada protokolu, un 1971. gada Konvencijai par psihotropajām vielām

               PIELIKUMS

               Nostāja, kas dalībvalstīm, kuras ir Narkotisko vielu komisijas dalībnieces, kopīgi rīkojoties Savienības interesēs attiecībā uz izmaiņām vielu kontroles darbības jomā, jāieņem Narkotisko vielu komisijas sešdesmit otrajā sesijā 2018. gada 18. līdz 22. martā:

               (1)ADB-FUBINACA ir jāiekļauj Konvencijas par psihotropajām vielām II sarakstā;

               (2)FUB-AMB ir jāiekļauj Konvencijas par psihotropajām vielām II sarakstā;

               (3)ADB-CHMINACA ir jāiekļauj Konvencijas par psihotropajām vielām II sarakstā;

               (4)CUMYL-4CN-BINACA ir jāiekļauj Konvencijas par psihotropajām vielām II sarakstā;

               (5)ciklopropilfentanils ir jāiekļauj Konvencijas par narkotiskajām vielām I sarakstā;

               (6)metoksiacetilfentanils ir jāiekļauj Konvencijas par narkotiskajām vielām I sarakstā;

               (7)orto-fluorfentanils ir jāiekļauj Konvencijas par narkotiskajām vielām I sarakstā;

               (8)p-fluor-butilrilfentanils ir jāiekļauj Konvencijas par narkotiskajām vielām I sarakstā;

               (9)p-metoksi-butirfentanils ir jāiekļauj Konvencijas par narkotiskajām vielām I sarakstā;

               (10)N-etilnorpentilons ir jāiekļauj Konvencijas par psihotropajām vielām II sarakstā.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 12.2.2019
            COM(2019) 77 final
            2019/0037(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Narkotisko vielu komisijas sešdesmit otrajā sanāksmē attiecībā uz narkotisko vielu iekļaušanu vielu sarakstā Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencijas pret narkotisko un psihotropo vielu nelegālu apriti tabulās

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Narkotisko vielu komisijā (CND) par to izmaiņu pieņemšanu, ko, pamatojoties uz Starptautiskās Narkotiku kontroles padomes (INCB) ieteikumiem, paredzēts izdarīt Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) 1988. gada Konvencijā pret narkotisko un psihotropo vielu nelegālu apriti.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) 1988. gada Konvencija pret narkotisko un psihotropo vielu nelegālu apriti

               Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) 1988. gada Konvencijas pret narkotisko un psihotropo vielu nelegālu apriti (“Konvencija”) mērķis ir veicināt sadarbību starp pusēm, lai tās varētu efektīvāk risināt dažādos aspektus, kas saistīti ar narkotisko vielu un psihotropo vielu nelegālu apriti, kurai ir starptautiska dimensija. Pildot saistības, kas izriet no Konvencijas, puses atbilstoši savām attiecīgajām valsts tiesību sistēmām veic vajadzīgos pasākumus, arī likumdošanas un administratīvos pasākumus.

               Konvencija stājās spēkā 1990. gada 11. novembrī.

               ES
                  1
                un tās dalībvalstis ir Konvencijas puses.

               2.2.Narkotisko vielu komisija (CND)

               CND ir ANO Ekonomikas un sociālo lietu padomes (ECOSOC) komisija, un tās funkcijas un pilnvaras citustarp ir izklāstītas Konvencijā. Tā sastāv no 53 ANO dalībvalstīm, ko ievēlējusi ECOSOC. Pašlaik 11 dalībvalstis ir CND locekles ar tiesībām balsot. Savienībai Narkotisko vielu komisijā ir novērotājas statuss.

               CND, ņemot vērā pušu iesniegtās piezīmes un INCB piezīmes un ieteikumus, kuros izklāstītais novērtējums ir noteicošais attiecībā uz zinātniskiem jautājumiem, un arī pienācīgi ņemot vērā citus būtiskus faktorus, var ar divu trešdaļu tās locekļu balsu vairākumu nolemt iekļaut vielu konvencijas tabulās.

               2.3.Paredzētie CND akti

               CND 2019. gada 14.–22. martā savā sešdesmit otrajā sanāksmē pieņems lēmumus par četru vielu, proti, 3,4-MDP-2-P-metilglicidāta (“PMK-glicidāts”), 3,4-MDP-2-P-metilglicīdskābes (“PMK-glicīdskābe”), alfa-fenilacetoacetamīda (AFAA) un jodūdeņražskābes, iekļaušanu Konvencijas tabulās (“paredzētie akti”).

               Saskaņā ar ANO Konvenciju CND lēmumi kļūst saistoši, ja vien kāda puse noteiktajā termiņā nav iesniegusi lēmumu pārskatīšanai ECOSOC
                  2
               . ECOSOC lēmumi šajā jautājumā ir galīgi. Paredzētie akti kļūs pusēm saistoši saskaņā ar Konvencijas 12. pantu, kas tā attiecīgajās daļās paredz:

               ikvienu CND lēmumu, kas pieņemts saskaņā ar šo pantu, ģenerālsekretārs paziņo visām valstīm un citiem subjektiem, kas ir Konvencijas puses vai ir tiesīgi kļūt par Konvencijas pusēm, un INCB. Šāds lēmums kļūst pilnībā piemērojams attiecībā uz katru pusi, kad pēc šāda paziņojuma pagājušas simt astoņdesmit dienas;

               saskaņā ar minēto pantu pieņemtos CND lēmumus var pārskatīt ECOSOC pēc jebkuras puses pieprasījuma, kas iesniegts simt astoņdesmit dienas pēc lēmuma paziņošanas dienas. Pārskatīšanas pieprasījumu kopā ar visu attiecīgo informāciju, kas ir pārskatīšanas pieprasījuma pamatā, nosūta ģenerālsekretāram;

               ģenerālsekretārs nosūta pārskatīšanas pieprasījuma un attiecīgās informācijas kopiju CND, INCB un visām pusēm, uzaicinot tās deviņdesmit dienu laikā iesniegt piezīmes. Visas saņemtās piezīmes iesniedz izskatīšanai ECOSOC;

               ECOSOC var apstiprināt vai atcelt CND lēmumu. Paziņojumu par ECOSOC lēmumu nosūta visām valstīm un citiem subjektiem, kas ir Konvencijas puses vai ir tiesīgi kļūt par Konvencijas pusēm, CND un INCB.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Komisija 2018. gada 19. decembrī tika informēta, ka INCB iesaka pievienot trīs vielas, proti, 3,4-MDP-2-P-metilglicidātu (“PMK-glicidātu”), 3,4-MDP-2-P-metilglicīdskābi (“PMK-glicīdskābe”) un alfa-fenilacetoacetamīdu (AFAA), Konvencijas I tabulā. Attiecībā uz ceturto vielu, proti, jodūdeņražskābi, INCB iesaka uz to neattiecināt kontroli Konvencijas ietvaros.

               INCB novērtējums liecina, ka trīs vielas, proti, 3,4-MDP-2-P-metilglicidāts (“PMK-glicidāts”), 3,4-MDP-2-P-metilglicīdskābe (“PMK-glicīdskābe”) un alfa-fenilacetoacetamīds (AFAA), bieži tiek izmantotas, lai nelegāli izgatavotu attiecīgi MDMA un radniecīgas vielas; 3,4-MDP-2-P un pēc tam MDMA un radniecīgas vielas; kā arī amfetamīnu un metamfetamīnu. Ir pierādījumi, ka minēto narkotisko vielu un psihotropo vielu nelegālās izgatavošanas apjoms un mērogs rada nopietnas sabiedrības veselības vai sociālās problēmas tādā mērā, kas pamato starptautiskās kontroles piemērošanu šīm vielām. Attiecībā uz ceturto vielu, proti, jodūdenražkābi, INCB uzskata, ka ar starptautisko kontroli nevarētu reāli samazināt nelegāli izgatavotā metamfetamīna un amfetamīna pieejamību.

               MDMA un radniecīgu vielu un metamfetamīna un amfetamīna nelegāla izgatavošana Savienībā ir nopietna problēma. Šīs nelegāli izgatavotās narkotiskās vielas un psihotropās vielas Savienībā rada būtiskas sabiedrības veselības un sociālās problēmas. Turklāt organizētās noziedzības grupas, kad darbojas Savienībā, arī nelegāli eksportē šīs narkotiskās vielas un psihotropās vielas uz trešām valstīm.

               Tādējādi Savienības dalībvalstīm būtu jāpauž nostāja Narkotisko vielu komisijā, atbalstot 3,4-MDP-2-P-metilglicidāta (“PMK-glicidāts”), 3,4-MDP-2-P-metilglicīdskābes (“PMK-glicīdskābe”) un alfa-fenilacetoacetamīda (AFAA) pievienošanu Konvencijas I tabulā un Konvencijas ietvaros veiktas kontroles neattiecināšanu uz jodūdeņražskābi.

               Izmaiņas Konvencijas tabulās tieši ietekmē Savienības tiesību aktu tvērumu narkotisko vielu prekursoru kontroles jomā, jo Konvencijas tabulās iekļautās vielas ir jāietver Savienības tiesību aktos
                  3
               . Lai to nodrošinātu, Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā ir paredzēti lēmumi, kas nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               LESD 218. panta 9. punktu piemēro neatkarīgi no tā, vai Savienība ir attiecīgās struktūras dalībniece vai nolīguma puse
                  4
               .

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  5
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Narkotisko vielu komisija ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju pret narkotisko un psihotropo vielu nelegālu apriti.

               Akti, ko Narkotisko vielu komisija ir aicināta pieņemt, ir akti ar juridiskām sekām. Paredzētie akti saskaņā ar 12. pantu Apvienoto Nāciju Konvencijā pret narkotisko un psihotropo vielu nelegālu apriti būs saistoši starptautisko tiesību ietvaros, un tie var būtiski ietekmēt ES tiesību aktu saturu, proti, Padomes 2004. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 111/2005, ar ko paredz noteikumus par uzraudzību attiecībā uz narkotisko vielu prekursoru tirdzniecību starp Kopienu un trešām valstīm, un Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulu par narkotisko vielu prekursoriem. Tas skaidrojams ar to, ka izmaiņas Konvencijas tabulās tieši ietekmē Savienības tiesību aktu tvērumu narkotisko vielu prekursoru kontroles jomā, jo Konvencijas tabulās iekļautās vielas ir jāietver Savienības tiesību aktos.

               Paredzētie akti nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu pieņemamā lēmuma materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no to paredzēto aktu mērķa un satura, par kuriem Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja paredzētajiem aktiem ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz vienu materiālo juridiskā pamatu, proti, to, ko prasa galvenais vai dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzēto aktu galvenais mērķis un saturs attiecas uz kopējo tirdzniecības politiku.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 207. pants.

               4.3.Secinājumi

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 207. pantam saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               5.Paredzēto aktu publicēšana

               Tā kā ar Narkotisko vielu komisijas aktiem tiks grozītas tabulas Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencijā pret narkotisko un psihotropo vielu nelegālu apriti, tad ir lietderīgi tos pēc pieņemšanas publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               2019/0037 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Narkotisko vielu komisijas sešdesmit otrajā sanāksmē attiecībā uz narkotisko vielu iekļaušanu vielu sarakstā Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencijas pret narkotisko un psihotropo vielu nelegālu apriti tabulās

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Apvienoto Nāciju Organizācijas 1988. gada Konvencija pret narkotisko un psihotropo vielu nelegālu apriti (“konvencija”) stājās spēkā 1990. gada 11. novembrī un Eiropas Ekonomikas kopienas vārdā tika noslēgta ar Padomes Lēmumu 90/611/EEK
                  6
               .

               (2)Saskaņā ar Konvencijas 12. panta 2.–7. punktu Konvencijas tabulās, kurās ir uzskaitīti narkotisko vielu prekursori, var pievienot jaunas vielas.

               (3)Narkotisko vielu komisijai tās sešdesmit otrajā sanāksmē 2019. gada 14.–22. martā Vīnē būtu jāpieņem lēmums par četru jaunu vielu iekļaušanu Konvencijas tabulās.

               (4)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā ir jāieņem Narkotisko vielu komisijā tās sešdesmit otrajā sanāksmē 2019. gada 14.–22. martā Vīnē, jo lēmumi būs saistoši Savienībai un var būtiski ietekmēt Savienības tiesību aktu saturu, proti, Padomes 2004. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 111/2005, ar ko paredz noteikumus par uzraudzību attiecībā uz narkotisko vielu prekursoru tirdzniecību starp Kopienu un trešām valstīm
                  7
               , un Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulu (EK) Nr. 273/2004 par narkotisko vielu prekursoriem
                  8
               .

               (5)Starptautiskās Narkotiku kontroles padomes novērtējums liecina, ka trīs vielas, proti, 3,4-MDP-2-P-metilglicidāts (“PMK-glicidāts”), 3,4-MDP-2-P-metilglicīdskābe (“PMK-glicīdskābe”) un alfa-fenilacetoacetamīds (AFAA), bieži tiek izmantotas, lai nelegāli izgatavotu attiecīgi MDMA un radniecīgas vielas; 3,4-MDP-2-P un pēc tam MDMA un radniecīgas vielas; kā arī amfetamīnu un metamfetamīnu. Ir pierādījumi, ka minēto narkotisko vielu un psihotropo vielu nelegālās izgatavošanas apjoms un mērogs rada nopietnas sabiedrības veselības vai sociālās problēmas tādā mērā, kas pamato starptautiskās kontroles piemērošanu šīm vielām. Attiecībā uz ceturto vielu, proti, jodūdeņražskābi, Starptautiskā Narkotiku kontroles padome uzskata, ka ar starptautisko kontroli nevarētu reāli samazināt nelegāli izgatavotā metamfetamīna un amfetamīna pieejamību. MDMA un radniecīgu vielu un metamfetamīna un amfetamīna nelegāla izgatavošana Savienībā ir nopietna problēma. Šīs nelegāli izgatavotās narkotiskās vielas un psihotropās vielas Savienībā rada būtiskas sabiedrības veselības un sociālās problēmas. Turklāt organizētās noziedzības grupas, kad darbojas Savienībā, arī nelegāli eksportē šīs narkotiskās vielas un psihotropās vielas uz trešām valstīm.

               (6)Savienības nostāja ir jāpauž tām Savienības dalībvalstīm, kuras ir Narkotisko vielu komisijas locekles,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā ir jāieņem Narkotisko vielu komisijas sešdesmit otrajā sanāksmē, ir šāda:

               - Konvencijas I tabulā iekļaut 3,4-MDP-2-P-metilglicidātu (“PMK-glicidāts”), 3,4-MDP-2-P-metilglicīdskābi (“PMK-glicīdskābe”) un alfa-fenilacetoacetamīdu (AFAA);

               - Konvencijas ietvaros neattiecināt kontroli uz jodūdeņražskābi.

               2. pants

               Lēmuma 1. pantā minēto nostāju pauž Savienības dalībvalstis, kas ir Narkotisko vielu komisijas locekles.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Padomes Lēmums (1990. gada 22. oktobris) par Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencijas pret narkotisko un psihotropo vielu nelikumīgu tirdzniecību noslēgšanu Eiropas Ekonomikas kopienas vārdā (OV L 326, 24.11.1990., 56. lpp.).

                     (2)

                        1988. gada ANO Konvencijas 12. panta 7. punkts.

                     (3)

                        PADOMES REGULA (EK) Nr. 111/2005 (2004. gada 22. decembrī), ar ko paredz noteikumus par uzraudzību attiecībā uz narkotisko vielu prekursoru tirdzniecību starp Kopienu un trešām valstīm (OV L 22, 26.1.2005., 1. lpp.) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 273/2004 (2004. gada 11. februāris) par narkotisko vielu prekursoriem (OV L 47, 18.2.2004., 1. lpp.).

                     (4)

                        Eiropas Savienības Tiesas 2014. gada 7. oktobra spriedums, Vācija/Padome, Lieta C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64. punkts.

                     (5)

                        Eiropas Savienības Tiesas 2014. gada 7. oktobra spriedums, Vācija/Padome, Lieta C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (6)

                        OV L 326, 24.11.1990., 56. lpp.

                     (7)

                        OV L 22, 26.1.2005., 1. lpp.

                     (8)

                        OV L 47, 18.2.2004., 1. lpp.