               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 11.10.2019
            COM(2019) 460 final
            2019/0219(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kura Eiropas Savienības vārdā jāieņem Pakalpojumu un ieguldījumu komitejā, kas izveidota saskaņā ar Visaptverošo ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu (FMT:ItalicCETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses, attiecībā uz tādu noteikumu par mediāciju pieņemšanu, kurus ieguldījumu strīdos izmanto strīdā iesaistītās puses

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar kuru nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Pakalpojumu un ieguldījumu komitejā, kura izveidota saskaņā ar Visaptverošo ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu (CETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses, saistībā ar tāda lēmuma paredzēto pieņemšanu, kas attiecas uz noteikumiem par mediāciju, kurus ieguldījumu strīdos izmanto strīdā iesaistītās puses.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Visaptverošais ekonomikas un tirdzniecības nolīgums (CETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses

               Visaptverošā ekonomikas un tirdzniecības nolīguma (CETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses (“Nolīgums”), mērķis ir liberalizēt un veicināt tirdzniecību un ieguldījumus, kā arī sekmēt ciešākas ekonomiskās attiecības starp Eiropas Savienību un Kanādu (“Puses”). Nolīgums tika parakstīts 2016. gada 30. oktobrī, un tas tiek provizoriski piemērots no 2017. gada 21. septembra.

               2.2.Pakalpojumu un ieguldījumu komiteja

               Pakalpojumu un ieguldījumu komiteja, kas cita starpā risina jautājumus par pārrobežu ieguldījumiem, ir izveidota saskaņā ar Nolīguma 26.2. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Saskaņā ar Nolīguma 8.44. panta 1. punktu Pakalpojumu un ieguldījumu komiteja Pusēm nodrošina forumu, lai apspriestos par jautājumiem, kuri attiecas uz Nolīguma 8. nodaļu (Ieguldījumi), tai skaitā par grūtībām, kas var izrietēt no Nolīguma 8. nodaļas (Ieguldījumi) īstenošanas, un par iespējamiem Nolīguma 8. nodaļas (Ieguldījumi) uzlabojumiem, jo īpaši ņemot vērā pieredzi un notikumus citos starptautiskajos forumos un atbilstoši citiem Pušu nolīgumiem.

               Saskaņā ar Nolīguma 26.2. panta 4. punktu Pakalpojumu un ieguldījumu komitejas sanāksmes notiek reizi gadā, ja vien Nolīgumā nav paredzēts citādi vai ja vien līdzpriekšsēdētāji nenolemj citādi. Papildu sanāksmes var organizēt pēc Puses vai CETA Apvienotās komitejas pieprasījuma. Pušu pārstāvji ir Pakalpojumu un ieguldījumu komitejas līdzpriekšsēdētāji. Tā nosaka savu sanāksmju grafiku un darba kārtību, savstarpēji vienojoties. Tā var noteikt un grozīt savu reglamentu, ja to uzskata par lietderīgu. Tā var ierosināt lēmumu projektus, kas jāpieņem CETA Apvienotajai komitejai, vai pieņemt lēmumus, ja tā paredzēts Nolīgumā.

               Saskaņā ar CETA Apvienotās komitejas un specializēto komiteju, ieskaitot Pakalpojumu un ieguldījumu komiteju, reglamenta
                  1
                10. noteikuma 2. punktu sanāksmju starplaikā Pakalpojumu un ieguldījumu komiteja var pieņemt lēmumus vai ieteikumus rakstiskā procedūrā, ja Nolīguma Puses tā lemj, savstarpēji vienojoties. Šim nolūkam priekšlikuma tekstu līdzpriekšsēdētāji rakstiski nosūta Pakalpojumu un ieguldījumu komitejas locekļiem atbilstīgi 7. noteikumam, norādot termiņu, kurā locekļiem jāpaziņo bažas vai grozījumi, ko viņi vēlas ieviest. Pieņemtos priekšlikumus paziņo saskaņā ar 7. noteikumu, tiklīdz beidzies termiņš, un reģistrē nākamās sanāksmes protokolā.

               2.3.Paredzētais Pakalpojumu un ieguldījumu komitejas akts

               Pakalpojumu un ieguldījumu komitejai jāpieņem lēmums attiecībā uz noteikumiem par mediāciju, kurus ieguldījumu strīdos izmanto strīdā iesaistītās puses (“paredzētais akts”).

               Paredzētā akta mērķis ir īstenot Nolīgumu, izveidojot starpniecības mehānismu, lai palīdzētu ieguldījumu strīdā iesaistītajām pusēm ar mediatora atbalstu rast savstarpēji saskaņotu risinājumu, izmantojot visaptverošu un paātrinātu procedūru.

               Paredzētais akts būs Pusēm saistošs.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Kā paredzēts Kopīgā interpretējošā instrumenta par Nolīgumu 6. punkta f) apakšpunktā, Eiropas Savienība un tās dalībvalstis un Kanāda ir vienojušās nekavējoties sākt turpmāku darbu, kura mērķis ir Nolīguma noteikumu par ieguldījumu strīdu izšķiršanu, tā dēvētās “ieguldījumu tiesu sistēmas”, īstenošana
                  2
               .

               Saskaņā ar Nolīguma 8.44. panta 3. punkta c) apakšpunktu “Pakalpojumu un ieguldījumu komiteja, Pusēm vienojoties un pēc to attiecīgo iekšējo prasību procedūru pabeigšanas, var pieņemt noteikumus par mediāciju, ko izmanto strīdā iesaistītās puses, kā norādīts 8.20. pantā”.

               Ar paredzēto aktu tiek īstenots Nolīguma 8.44. panta 3. punkta c) apakšpunkts, iekļaujot sīki izstrādātus noteikumus par mediācijas procedūras sākšanu (3. pants), mediatora iecelšanu (4. pants), mediācijas procedūru (5. pants), savstarpēji saskaņota risinājuma īstenošanu (6. pants), saistību ar strīdu izšķiršanu (7. pants), mediācijas procedūras termiņiem (8. pants) un izmaksām (9. pants). Paredzētais akts stāsies spēkā Nolīguma spēkā stāšanās dienā (10. pants).

               Šis priekšlikums atbilst citām iniciatīvām attiecībā uz CETA ieguldījumu tiesu sistēmas īstenošanu. Konkrēti, Komisija kopš 2018. gada jūnija Padomes Tirdzniecības politikas pakalpojumu un ieguldījumu komitejā sadarbojas ar dalībvalstīm un Kanādu, izstrādājot četrus lēmumu projektus par:

               –noteikumiem, kuros izklāsta ar apelācijas tiesas darbību saistītus administratīvus un organizatoriskus jautājumus saskaņā ar Nolīguma 8.28. panta 7. punktu;

               –šķīrējtiesas locekļu, apelācijas tiesas locekļu un mediatoru rīcības kodeksu saskaņā ar Nolīguma 8.44. panta 2. punktu;

               –noteikumiem par mediāciju, kurus izmanto strīdā iesaistītās puses, saskaņā ar Nolīguma 8.44. panta 3. punkta c) apakšpunktu;

               –noteikumiem par procedūru, kādā pieņem interpretāciju saskaņā ar Nolīguma 8.31. panta 3. punktu un 8.44. panta 3. punkta a) apakšpunktu.

               Turpinās darbs citās ieguldījumu tiesu sistēmas īstenošanas jomās. Kā noteikts Kopīgā interpretējošā instrumenta par Nolīgumu 6. punkta f) apakšpunktā, “[k]opīgais mērķis ir pabeigt šo darbu līdz brīdim, kad CETA stāsies spēkā”.

               Tādēļ, lai nodrošinātu iedarbīgu Nolīguma īstenošanu, ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Pakalpojumu un ieguldījumu komitejā attiecībā uz paredzēto aktu.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā ir paredzēti lēmumi, kuri nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.”

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautisko tiesību normām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  3
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Pakalpojumu un ieguldījumu komiteja ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, ar Visaptverošo ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu (CETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses (“Nolīgums”).

               Akts, kuru Pakalpojumu un ieguldījumu komiteja ir aicināta pieņemt, ir lēmums ar juridiskām sekām. No Nolīguma 26.2. panta 4. punkta izriet, ka paredzētais akts būs Pusēm saistošs saskaņā ar starptautiskajām tiesībām.

               Paredzētais akts nepapildina un negroza Nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu pieņemamā lēmuma materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā paredzētā akta mērķa un satura, attiecībā uz kuru ieņem nostāju Savienības vārdā. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais vai dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz kopējo tirdzniecības politiku.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 207. panta 3. punkts un 207. panta 4. punkta pirmā daļa.

               4.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 207. panta 3. punktam un 207. panta 4. punkta pirmajai daļai saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               5.Paredzētā akta autentiskās valodas un publicēšana

               Tā kā ar Pakalpojumu un ieguldījumu komitejas aktu tiks īstenots Nolīgums attiecībā uz ieguldītāju un valstu ieguldījumu strīdu izšķiršanu, ir lietderīgi to pieņemt visās Nolīguma autentiskajās valodās
                  4
                un pēc pieņemšanas publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               2019/0219 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kura Eiropas Savienības vārdā jāieņem Pakalpojumu un ieguldījumu komitejā, kas izveidota saskaņā ar Visaptverošo ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu (CETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses, attiecībā uz tādu noteikumu par mediāciju pieņemšanu, kurus ieguldījumu strīdos izmanto strīdā iesaistītās puses

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 3. punktu un 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar tā 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Padomes Lēmumā (ES) 2017/37
                  5
                paredzēts Eiropas Savienības vārdā parakstīt Visaptverošo ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu (CETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses (“Nolīgums”). Nolīgums tika parakstīts 2016. gada 30. oktobrī.

               (2)Padomes Lēmumā (ES) 2017/38
                  6
                paredzēta Nolīguma daļu provizoriska piemērošana, tai skaitā Pakalpojumu un ieguldījumu komitejas izveide. Nolīgums tiek provizoriski piemērots no 2017. gada 21. septembra.

               (3)Saskaņā ar Nolīguma 26.2. panta 4. punkta b) apakšpunktu Pakalpojumu un ieguldījumu komiteja var pieņemt lēmumus, ja tā paredzēts Nolīgumā.

               (4)Saskaņā ar Nolīguma 8.44. panta 3. punkta c) apakšpunktu Pakalpojumu un ieguldījumu komiteja pieņem lēmumu attiecībā uz noteikumiem par mediāciju, kurus ieguldījumu strīdos izmanto strīdā iesaistītās puses.

               (5)Tādēļ, lai nodrošinātu iedarbīgu Nolīguma īstenošanu, ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Pakalpojumu un ieguldījumu komitejā, pamatojoties uz pievienoto Pakalpojumu un ieguldījumu komitejas lēmuma projektu attiecībā uz noteikumiem par mediāciju,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Pakalpojumu un ieguldījumu komitejā attiecībā uz tādu noteikumu par mediāciju pieņemšanu, kurus ieguldījumu strīdos izmanto strīdā iesaistītās puses, pamatojas uz šim Padomes lēmumam pievienoto Pakalpojumu un ieguldījumu komitejas lēmuma projektu.

               2. pants

               1.Pakalpojumu un ieguldījumu komitejas lēmumu pieņem visās Nolīguma autentiskajās valodās.

               2.Pakalpojumu un ieguldījumu komitejas pieņemto lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        CETA Apvienotās komitejas Lēmums 001/2018 (2018. gada 26. septembris), ar ko pieņem tās un specializēto komiteju reglamentu (OV L 190, 27.7.2018., 13. lpp.), pieejams Tirdzniecības ĢD tīmekļa vietnē
                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2019/february/tradoc_157677.pdf
                  .

                     (2)

                        Kopīgais interpretējošais instruments par Visaptverošo ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu (CETA) starp Kanādu un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm (OV L 11, 14.1.2017., 3. lpp.)

                     (3)

                        Tiesas 2014. gada 7. oktobra spriedums Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (4)

                        Saskaņā ar Nolīguma 30.11. pantu (Autentiskās valodas) Nolīgums ir sagatavots divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, horvātu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā, un visi teksti ir vienlīdz autentiski.

                     (5)

                        Padomes Lēmums (ES) 2017/37 (2016. gada 28. oktobris) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Visaptverošu ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu (CETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses (OV L 11, 14.1.2017., 1. lpp.).

                     (6)

                        Padomes Lēmums (ES) 2017/38 (2016. gada 28. oktobris) par to, lai provizoriski piemērotu Visaptverošu ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu (CETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses (OV L 11, 14.1.2017., 1080. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 11.10.2019
            COM(2019) 460 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            par nostāju, kura Eiropas Savienības vārdā jāieņem Pakalpojumu un ieguldījumu komitejā, kas izveidota saskaņā ar Visaptverošo ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu (FMT:ItalicCETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses, attiecībā uz tādu noteikumu par mediāciju pieņemšanu, kurus ieguldījumu strīdos izmanto strīdā iesaistītās puses

               PIELIKUMS

               PROJEKTS

               PAKALPOJUMU UN IEGULDĪJUMU KOMITEJAS LĒMUMS Nr. [.../2019]

               (datums),

               ar ko pieņem noteikumus par mediāciju, kurus ieguldījumu strīdos izmanto strīdā iesaistītās puses

               CETA PAKALPOJUMU UN IEGULDĪJUMU KOMITEJA,

               ņemot vērā 26.2. panta 1. punkta b) apakšpunktu Visaptverošajā ekonomikas un tirdzniecības nolīgumā starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses (“Nolīgums”),

               tā kā Nolīguma 8.44. panta 3. punkta c) apakšpunktā ir noteikts, ka CETA Pakalpojumu un ieguldījumu komiteja var pieņemt noteikumus par mediāciju, kurus izmanto strīdā iesaistītās puses, kā minēts Nolīguma 8.20. pantā (Mediācija),

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Definīcijas

               Šajā lēmumā piemēro šādas definīcijas:

               (a)Nolīguma 1. nodaļas (Vispārīgas definīcijas un sākuma noteikumi) 1.1. pantā (Vispārpiemērojamas definīcijas) sniegtās definīcijas;

               (b)Nolīguma 8. nodaļas (Ieguldījumi) 8.1. pantā (Definīcijas) sniegtās definīcijas;

               (c)“vienošanās par mediāciju” ir saskaņā ar šā lēmuma 3. panta 4. punktu panākta vienošanās;

               (d)“mediators” ir persona, kas veic mediāciju saskaņā ar Nolīguma 8.20. pantu (Mediācija).

               2. pants

               Mērķis un darbības joma

               Mediācijas mehānisma mērķis ir veicināt savstarpēji saskaņota risinājuma rašanu, izmantojot visaptverošu un paātrinātu procedūru, kurā tiek iesaistīts mediators.

               3. pants

               Procedūras sākšana

               1.Jebkura strīdā iesaistītā puse jebkurā laikā var pieprasīt mediācijas procedūras sākšanu. Šādu rakstisku pieprasījumu adresē otrai strīdā iesaistītajai pusei.

               2.Ja pieprasījums attiecas uz iespējamu Nolīguma pārkāpumu, ko izdarījušas Eiropas Savienības iestādes vai Eiropas Savienības dalībvalstu iestādes, un nav noteikts atbildētājs saskaņā ar Nolīguma 8.21. pantu (Atbildētāja noteikšana strīdos ar Eiropas Savienību vai tās dalībvalstīm), tas adresējams Eiropas Savienībai. Ja pieprasījums tiek pieņemts, tad atbildē precizē, vai strīdā iesaistītā puse mediācijas procedūrā būs Eiropas Savienība vai attiecīgā dalībvalsts
                  1
               .

               3.Strīdā iesaistītā puse, kurai ir adresēts šāds pieprasījums, to atsaucīgi izskata un 10 dienu laikā no tā saņemšanas dienas to rakstiski pieņem vai noraida.

               4.Ja strīdā iesaistītās puses vienojas par mediācijas procedūru, tās paraksta rakstisku vienošanos par mediāciju, kurā izklāstīti noteikumi, par ko vienojušās strīdā iesaistītās puses, un ietverti šajā lēmumā paredzētie noteikumi. Vienošanās par mediāciju var ietvert vienošanos nesākt vai neturpināt kādu citu strīdu izšķiršanas procesu, kas saistīts ar problēmām vai strīdiem, uz kuriem attiecas konkrētā mediācijas procedūra,

               (a)kamēr tā norisinās vai

               (b)ja strīdā iesaistītās puses ir panākušas savstarpēji saskaņotu risinājumu.

               Vienošanos saskaņā ar 4. punkta b) apakšpunktu pārtrauc piemērot, ja viena strīdā iesaistītā puse vai abas strīdā iesaistītās puses, nosūtot vēstuli mediatoram un otrai strīdā iesaistītajai pusei, rakstiski paziņo par mediācijas procedūras izbeigšanu.

               4. pants

               Mediatora iecelšana

               1.Ja abas strīdā iesaistītās puses piekrīt mediācijas procedūrai, tiek iecelts mediators saskaņā ar Nolīguma 8.20. panta 3. punktā izklāstīto procedūru. Strīdā iesaistītās puses 15 dienu laikā pēc atbildes uz pieprasījumu saņemšanas cenšas vienoties par mediatoru. Šāda vienošanās var ietvert saskaņā ar Nolīguma 8.27. panta 2. punktu izveidotas šķīrējtiesas locekļa vai saskaņā ar Nolīguma 8.28. panta 3. punktu izveidotas apelācijas tiesas locekļa iecelšanu par mediatoru.

               2.Strīdā iesaistītās puses, rakstiski vienojoties, var nolemt aizstāt mediatoru. Ja mediators atkāpjas no amata, ir rīcībnespējīgs vai citu iemeslu dēļ vairs nevar pildīt savus pienākumus, ieceļ jaunu mediatoru saskaņā ar Nolīguma 8.20. panta 3. punktu un ar šā panta 1. punktu.

               3.Ja vien strīdā iesaistītās puses nevienojas citādi, mediators nav nevienas Puses valstspiederīgais.

               4.Saskaņā ar CETA Pakalpojumu un ieguldījumu komitejas lēmumu par šķīrējtiesas locekļu, apelācijas tiesas locekļu un mediatoru rīcības kodeksu mediators strīdā iesaistītajām pusēm palīdz panākt savstarpēji saskaņotu risinājumu.

               5. pants

               Mediācijas procedūras noteikumi

               1.Strīdā iesaistītā puse, kas pieprasījusi mediācijas procedūru, 10 dienu laikā no mediatora iecelšanas dienas mediatoram un otrai strīdā iesaistītajai pusei sniedz detalizētu rakstisku problēmas aprakstu. Otra strīdā iesaistītā puse 20 dienu laikā no šā apraksta saņemšanas var sniegt rakstiskas piezīmes par problēmas aprakstu. Ikviena strīdā iesaistītā puse savā sagatavotajā aprakstā vai piezīmēs var iekļaut jebkādu informāciju, ko tā uzskata par būtisku.

               2.Mediators var lemt par vispiemērotāko veidu, kā risināt attiecīgo problēmu. Mediators jo īpaši var rīkot strīdā iesaistīto pušu sanāksmes, apspriesties ar abām strīdā iesaistītajām pusēm kopā vai ar katru atsevišķi, vērsties pēc palīdzības pie attiecīgiem ekspertiem un ieinteresētajām personām vai apspriesties ar tiem, kā arī sniegt papildu atbalstu, ko lūdz strīdā iesaistītās puses. Tomēr, pirms mediators vēršas pēc palīdzības pie attiecīgiem ekspertiem un ieinteresētajām personām vai apspriežas ar tiem, viņš apspriežas ar strīdā iesaistītajām pusēm.

               3.Mediators strīdā iesaistītajām pusēm apsvēršanai var sniegt padomu un ierosināt risinājumu, un strīdā iesaistītās puses var pieņemt vai noraidīt ierosināto risinājumu vai vienoties par citu risinājumu. Tomēr mediators nenosaka izskatāmā pasākuma saderību ar Nolīgumu.

               4.Procedūra notiek tās puses teritorijā, kura ir strīdā iesaistītā puse, vai, savstarpēji vienojoties, citā vietā vai ar citiem līdzekļiem.

               5.Strīdā iesaistītās puses cenšas panākt savstarpēji saskaņotu risinājumu 60 dienu laikā no mediatora iecelšanas dienas. Kamēr nav panākta galīga vienošanās, strīdā iesaistītās puses var apsvērt iespējamus pagaidu risinājumus.

               6.Pēc strīdā iesaistīto pušu lūguma mediators sniedz strīdā iesaistītajām pusēm rakstisku faktu izklāsta projektu, īsi apkopojot: 1) jebkādus procedūrās izskatāmos pasākumus, 2) ievērotās procedūras un 3) visus savstarpēji saskaņotos risinājumus, kas panākti šo procedūru galarezultātā, tai skaitā iespējamos pagaidu risinājumus. Mediators strīdā iesaistītajām pusēm atvēl 15 dienas piezīmju par faktu izklāsta projektu sniegšanai. Pēc tam, kad ir izskatītas termiņā iesniegtās strīdā iesaistīto pušu piezīmes, mediators 15 dienu laikā strīdā iesaistītajām pusēm rakstiski iesniedz galīgo faktu izklāstu. Faktu izklāsts neietver Nolīguma interpretāciju.

               7.Saskaņā ar Nolīguma 8.20. panta 5. punktu mediācijas procedūru izbeidz dienā, kad strīdā iesaistītā puse vai abas strīdā iesaistītās puses par to rakstiski paziņo, nosūtot vēstuli mediatoram un otrai strīdā iesaistītajai pusei.

               6. pants

               Savstarpēji saskaņota risinājuma īstenošana

               1.Ja strīdā iesaistītās puses ir pieņēmušas savstarpēji saskaņotu risinājumu, katra strīdā iesaistītā puse veic pasākumus, kuri vajadzīgi, lai termiņā, par ko panākta vienošanās, īstenotu savstarpēji saskaņoto risinājumu.

               2.Strīdā iesaistītā puse, kas īsteno savstarpēji saskaņoto risinājumu, rakstiski informē otru strīdā iesaistīto pusi par veiktajiem īstenošanas pasākumiem vai rīcību.

               7. pants

               Saistība ar strīdu izšķiršanu

               1.Procedūra saskaņā ar šo mediācijas mehānismu nav paredzēta tam, lai to izmantotu par pamatu strīdu izšķiršanas procedūrās atbilstoši Nolīgumam vai citam nolīgumam. Šādās strīdu izšķiršanas procedūrās strīdā iesaistītā puse neizmanto par pamatu vai pierādījumu un lēmējiestāde neņem vērā:

               (a)mediācijas procedūras gaitā kādas strīdā iesaistītās puses ieņemtās nostājas, paustās atzīšanās vai viedokļus,

               (b)to, ka otra strīdā iesaistītā puse ir paudusi vēlmi pieņemt risinājumu pasākumam, uz kuru attiecas mediācija,

               (c)mediatora sniegtos padomus, priekšlikumus vai viedokļus vai

               (d)mediatora sagatavotā faktu izklāsta projekta vai galīgā faktu izklāsta saturu.

               2.Ievērojot šā lēmuma 3. panta 4. punktu, mediācijas mehānisms neskar Pušu un strīdā iesaistīto pušu tiesības un pienākumus saskaņā ar F iedaļu (Ieguldītāju un valstu ieguldījumu strīdu izšķiršana) un 29. nodaļu (Domstarpību izšķiršana).

               3.Strīdā iesaistīto pušu vienošanos par mediāciju un visus savstarpēji saskaņotus risinājumus publisko. Tomēr publiskotajās versijās nedrīkst iekļaut informāciju, par kuru kāda strīdā iesaistītā puse ir norādījusi, ka tā ir konfidenciāla. Ja vien strīdā iesaistītās puses nevienojas citādi, visi pārējie mediācijas procedūras posmi, tai skaitā padomi vai ierosinātie risinājumi, ir konfidenciāli. Tomēr jebkura strīdā iesaistītā puse var darīt zināmu atklātībai, ka norisinās mediācijas procedūra.

               8. pants

               Termiņi

               Ikvienu šajā lēmumā minēto termiņu var grozīt, strīdā iesaistītajām pusēm savstarpēji vienojoties.

               9. pants

               Izmaksas

               1.Katra strīdā iesaistītā puse sedz savus izdevumus, kas radušies, piedaloties mediācijas procedūrā.

               2.Strīdā iesaistītās puses kopīgi un vienādās daļās sedz izdevumus, kas saistīti ar organizatoriskiem jautājumiem, ieskaitot mediatora atalgojumu un izdevumus. Mediatora atalgojums atbilst šķīrējtiesas locekļu atalgojumam saskaņā ar Nolīguma 8.27. panta 14. punktu.

               10. pants

               Stāšanās spēkā

               Šo lēmumu publicē, un tas stājas spēkā dienā, kad stājas spēkā Nolīguma 8. nodaļas (Ieguldījumi) F iedaļa (Ieguldītāju un valstu ieguldījumu strīdu izšķiršana), ar nosacījumu, ka Puses, izmantojot diplomātiskos kanālus, apmainās ar rakstiskiem paziņojumiem, kas apliecina, ka tās ir izpildījušas nepieciešamās iekšējās prasības un procedūras.

               (Vieta) …, (datums) …

                     (1)

                        Lielākai noteiktībai – ja pieprasījums attiecas uz Eiropas Savienības attieksmi, strīdā iesaistītā puse mediācijas procedūrā ir Eiropas Savienība, un jebkura iesaistīta dalībvalsts pilnībā iesaistās mediācijā. Ja pieprasījums ir saistīts vienīgi ar kādas dalībvalsts attieksmi, tad strīdā iesaistītā puse mediācijas procedūrā ir attiecīgā dalībvalsts, ja vien tā nepieprasa, lai strīdā iesaistītā puse ir Eiropas Savienība.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 31.10.2019
            COM(2019) 556 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            par nostāju, kas Apvienotajā īstenošanas komitejā, kura izveidota atbilstīgi 18. pantam Brīvprātīgu partnerattiecību nolīgumā starp Eiropas Savienību un Vjetnamas Sociālistisko Republiku par meža tiesību aktu ieviešanu, pārvaldību un tirdzniecību, Eiropas Savienības vārdā jāieņem saistībā ar Apvienotās īstenošanas komitejas reglamenta pieņemšanu

               PIELIKUMS

               APVIENOTĀS ĪSTENOŠANAS KOMITEJAS REGLAMENTS

               saskaņā ar Brīvprātīgu partnerattiecību nolīgumu starp Eiropas Savienību un Vjetnamas Sociālistisko Republiku par meža tiesību aktu ieviešanu, pārvaldību un tirdzniecību (“nolīgums”)

               1. pants

               Sastāvs un priekšsēdētāji

               1. Apvienotās īstenošanas komitejas (“AĪK”) sastāvs ir tāds, kā paredzēts nolīguma 18. pantā.

               2. AĪK līdzpriekšsēdētāji ir: Eiropas Savienības vārdā – Eiropas Savienības delegācijas Vjetnamas Sociālistiskajā Republikā vadītājs, Vjetnamas Sociālistiskās Republikas vārdā – ministra vietnieks no Lauksaimniecības un lauku attīstības ministrijas (“puses”).

               2. pants

               Pārstāvība

               Katra puse pirms visām AĪK sanāksmēm informē otru pusi par plānoto delegācijas sastāvu.

               3. pants

               Novērotāji un eksperti

               AĪK priekšsēdētāji, vienojoties ar pusēm, drīkst uzaicināt AĪK sanāksmēs piedalīties ekspertus un novērotājus, lai tie sniegtu informāciju par konkrētiem tematiem un vajadzības gadījumā sniegtu nolīguma īstenošanai lietderīgu informāciju.

               4. pants

               Darba grupas un palīgstruktūras

               AĪK puses, savstarpēji vienojoties, drīkst izveidot darba grupas vai citas palīgstruktūras, to vidū:

               i) kopīgas ekspertu sanāksmes, kuru uzdevums ir pēc vajadzības atbalstīt AĪK darbu tehniskā aspektā un izpētīt tehniskus jautājumus,

               ii) jebkādas citas struktūras, ko AĪK var uzskatīt par piemērotām.

               5. pants

               Sekretariāts

               Lai sniegtu administratīvu atbalstu AĪK un struktūrām, kuras tā nolemj izveidot, kā AĪK sekretariāts kopīgi darbojas amatpersona no Eiropas Savienības delegācijas Vjetnamas Sociālistiskajā Republikā un amatpersona no Mežsaimniecības administrācijas, kas padota Vjetnamas Sociālistiskās Republikas Lauksaimniecības un lauku attīstības ministrijai.

               6. pants

               Korespondence

               1. Kā noteikts nolīguma 20. pantā, pušu pārstāvji, kas atbild par oficiālo saziņu saistībā ar nolīguma īstenošanu, ir Eiropas Savienības delegācijas Vjetnamas Sociālistiskajā Republikā vadītājs un Vjetnamas Sociālistiskās Republikas Lauksaimniecības un lauku attīstības ministrijas ministra vietnieks.

               2. Visu AĪK adresēto korespondenci adresē AĪK sekretariātam.

               3. Sekretariāts nodrošina, ka AĪK adresētā korespondence tiek pārsūtīta abiem AĪK priekšsēdētājiem un attiecīgā gadījumā kā šā reglamenta 9. pantā minētie dokumenti izplatīta visiem citiem AĪK locekļiem.

               4. Korespondenci no katra AĪK priekšsēdētāja sekretariāts nosūta saņēmējiem un attiecīgā gadījumā kā šā reglamenta 9. pantā minētos dokumentus izplata visiem citiem AĪK locekļiem.

               7. pants

               Sanāksmes

               1. Pirmajos divos gados AĪK pulcējas vismaz divreiz gadā un nākamajos gados – reizi gadā, un tas notiek tādā dienā un saskaņā ar tādu darbakārtību, par ko puses pirms tam vienojušās.

               2. Kad vien apstākļi to prasa, ikviena puse drīkst pieprasīt papildu sanāksmes, ja puses par to vienojas. Šādas papildu sanāksmes var norisināties klātienē vai videokonferences veidā, ja puses par to savstarpēji vienojušās.

               3. Visas AĪK sanāksmes sasauc AĪK sekretariāts.

               8. pants

               Sanāksmju darbakārtība

               1. AĪK sekretārs, pamatojoties uz pušu izteiktajiem priekšlikumiem, sagatavo provizorisku katras AĪK sanāksmes darbakārtību. AĪK priekšsēdētājiem un locekļiem to nosūta ne vēlāk kā piecpadsmit (15) darbdienas pirms sanāksmes sākuma.

               2. Darbakārtības papildinājumi vai izmaiņas sekretariātam jāsaņem ne vēlāk kā desmit (10) darbdienas pirms sanāksmes sākuma, taču šādi punkti provizoriskajā darbakārtībā tiks iekļauti tikai tad, ja attiecīgos pamatojošos dokumentus sekretariāts būs saņēmis ne vēlāk kā desmit (10) darbdienas pirms sanāksmes.

               3. Darbakārtību AĪK pieņem katras sanāksmes sākumā. Ja puses savstarpēji vienojas, darbakārtībā drīkst iekļaut arī provizoriskajā darbakārtībā neiekļautus jautājumus.

               4. Sekretariāts ar pušu piekrišanu 1. punktā norādītos termiņus drīkst saīsināt, lai ņemtu vērā kādus īpašus apstākļus.

               9. pants

               Dokumenti

               Visus relevantos dokumentus ikviena puse sekretariātam nosūta vismaz desmit (10) darbdienas pirms nākamās AĪK sanāksmes. Ja dokumenti AĪK apspriedes, domājams, neietekmēs, dokumentus var iesūtīt jebkurā laikā pirms nākamās AĪK sanāksmes.

               10. pants

               Lēmumi un ieteikumi

               1. Ja AĪK ir attiecīgi pilnvarota saskaņā ar nolīgumu, AĪK lēmumus un ieteikumus pieņem savstarpējas vienošanās ceļā.

               2. Ja abas puses par to vienojas, laikā starp sanāksmēm AĪK var pieņemt lēmumus vai sniegt ieteikumus rakstiskas procedūras ceļā. Rakstiska procedūra nozīmē, ka puses apmainās ar notām. Līdzpriekšsēdētāji ir pilnvaroti apmainīties ar šādām notām un vajadzības gadījumā apstiprināt piekrišanu jebkuram lēmumam.

               3. AĪK lēmumu vai ieteikumu nosaukumā ir vārds “lēmums” vai, attiecīgi, “ieteikums”, kam seko kārtas numurs, pieņemšanas datums un priekšmeta apraksts. Katrā lēmumā ir norādīta tā spēkā stāšanās diena.

               4. AĪK pieņemtos lēmumus un ieteikumus autentificē Eiropas Savienības pārstāvis Vjetnamas Sociālistiskajā Republikā un – Vjetnamas Sociālistiskās Republikas vārdā – Lauksaimniecības un lauku attīstības ministrija.

               5. Lēmumus un ieteikumus nosūta abiem nolīguma 20. pantā minētajiem līdzpriekšsēdētājiem.

               11. pants

               Sanāksmes protokols

               1. Katras AĪK sanāksmes noslēgumā abas puses kopīgi sagatavo sanāksmes protokolu. Sanāksmes protokolu paraksta un publisko.

               2. Sanāksmes protokolā iekļauj ikvienu paziņojumu vai lēmumu, ko lūgusi iekļaut kāda no pusēm.

               3. Sanāksmes protokols ir angļu un vjetnamiešu valodā.

               12. pants

               Klātienes misijas

               Ja kāda no pusēm pieprasa ar nolīgumu saistītu kopīgu klātienes misiju, abas puses savstarpēji vienojas par misijas darba uzdevumu un laiku.

               13. pants

               Valodas

               1. AĪK darba valodas ir angļu un vjetnamiešu valoda.

               2. AĪK apspriešanās notiek un lēmumi un ieteikumi tiek pieņemti, pamatojoties uz dokumentāciju un priekšlikumiem, kas sagatavoti angļu un vjetnamiešu valodā.

               14. pants

               Izdevumi

               Katra puse sedz visus izdevumus, kas tai radušies saistībā ar piedalīšanos AĪK sanāksmēs, un tie ir gan personāla, ceļa un uzturēšanās izdevumi, gan izdevumi par pasta un telesakaru pakalpojumiem.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 31.10.2019
            COM(2019) 556 final
            2019/0244(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Apvienotajā īstenošanas komitejā, kura izveidota atbilstīgi 18. pantam Brīvprātīgu partnerattiecību nolīgumā starp Eiropas Savienību un Vjetnamas Sociālistisko Republiku par meža tiesību aktu ieviešanu, pārvaldību un tirdzniecību, Eiropas Savienības vārdā jāieņem saistībā ar Apvienotās īstenošanas komitejas reglamenta pieņemšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums ir par lēmumu, ar kuru nosaka nostāju, kas Apvienotajā īstenošanas komitejā (AĪK), kura izveidota atbilstīgi 18. pantam Brīvprātīgu partnerattiecību nolīgumā starp Eiropas Savienību un Vjetnamas Sociālistisko Republiku par meža tiesību aktu ieviešanu, pārvaldību un tirdzniecību, Eiropas Savienības vārdā jāieņem saistībā ar AĪK reglamenta paredzamo pieņemšanu

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Brīvprātīgu partnerattiecību nolīgums starp Eiropas Savienību un Vjetnamas Sociālistisko Republiku par meža tiesību aktu ieviešanu, pārvaldību un tirdzniecību

               Brīvprātīgu partnerattiecību nolīgums starp Eiropas Savienību un Vjetnamas Sociālistisko Republiku par meža tiesību aktu ieviešanu, pārvaldību un tirdzniecību (“nolīgums”) tiecas nodrošināt, ka visi nolīguma aptvertie kokmateriāli un koka izstrādājumi, kurus Eiropas Savienībā importē no Vjetnamas Sociālistiskās Republikas, ir iegūti likumīgi. Tas tiks panākts, izveidojot un īstenojot Vjetnamas Kokmateriālu likumīguma nodrošināšanas sistēmu (“VNTLAS”), kas izmantojama, lai verificētu, ka kokmateriāli un koka izstrādājumi ir iegūti likumīgi, un lai nodrošinātu, ka uz Savienību tiek eksportēti tikai šādi verificēti sūtījumi. Nolīgums stājās spēkā 2019. gada 1. jūnijā.

               2.2.Apvienotā īstenošanas komiteja

               Nolīguma 18. pantā paredzētā un nolīguma IX pielikumā sīkāk aprakstītā AĪK kalpo mērķim atvieglot šā nolīguma pārvaldību, uzraudzību un izskatīšanu. AĪK sekmē arī dialogu un informācijas apmaiņu starp nolīguma pusēm. AĪK lēmumus pieņem vienprātīgi. AĪK līdzpriekšsēdētāji ir ministra vietnieks no Lauksaimniecības un lauku attīstības ministrijas un delegācijas vadītājs no Eiropas Savienības delegācijas Vjetnamas Sociālistiskajā Republikā.

               2.3.Paredzētais AĪK akts

               Pirmajā sanāksmē 2019. gada 11.–15. novembrī AĪK ir jāpieņem savs reglaments (“paredzētais akts”).

               Paredzētā akta mērķis ir reglamentēt veidu, kā nolīguma puses sadarbojas AĪK satvarā. Tajā aprakstīts tās sastāvs, iespēja izveidot tai padotas palīgstruktūras, tās sekretariāts un AĪK sanāksmju organizēšanas kārtība. Paredzētais akts nosaka, ka saskaņā ar nolīgumā doto pilnvarojumu AĪK lēmumus un ieteikumus pieņem vienprātīgi, izmantojot rakstisku procedūru, kuru veido notu apmaiņa.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Paredzētais akts nosaka nostāju, kas Savienības vārdā attiecībā uz AĪK reglamenta pieņemšanu jāieņem AĪK, kura izveidota saskaņā ar nolīguma 18. pantu.

               Nolīguma puses ir vienojušās par reglamenta projektu. Ievērojot Savienības lēmumu pieņemšanas procedūras, tas būtu jāpieņem AĪK pirmajā sanāksmē, kura plānota 2019. gada novembrī.

               Pievienotais AĪK reglaments ir ļoti līdzīgs tiem, ko pieņēmušas apvienotās īstenošanas komitejas, kuras izveidotas ar citiem brīvprātīgu partnerattiecību nolīgumiem.

               Šā dokumenta pieņemšana ir būtiska, lai nolīguma noteikumi būtu darbotiesspējīgi. Konkrētāk, tas ļauj AĪK īstenot nolīguma 9. pantu (neatrisināmas domstarpības vai grūtības, kas rodas ar FLEGT licencēm saistītajās apspriedēs), 10. pantu (neatkarīgā izvērtētāja darba rezultātā radušās sūdzības, kas nodotas izskatīšanai Apvienotajā īstenošanas komitejā), 12. pantu (paziņošana, FLEGT licencēšanas sistēmas neatkarīga novērtējuma pasūtīšana un ieteikums par dienu, kad pilnībā sāks darboties FLEGT licencēšanas sistēma), 18. pantu (Apvienotās īstenošanas komitejas izveide un darbība) un nolīguma IX pielikumu (Apvienotās īstenošanas komitejas funkcijas).

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kam nav saistoša spēka saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  1
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               AĪK ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, ar Brīvprātīgu partnerattiecību nolīgumu starp Eiropas Savienību un Vjetnamas Sociālistisko Republiku par meža tiesību aktu ieviešanu, pārvaldību un tirdzniecību.

               Akts, ko AĪK tiek aicināta pieņemt, ir akts ar juridiskām sekām, jo tas reglamentē veidu, kā nolīguma puses sadarbojas nolīguma īstenošanā, arī attiecībā uz tā pielikumu grozījumu iespējamu pieņemšanu.

               Paredzētais akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens no tiem ir atzīstams par galveno, bet otram ir pakārtota nozīme, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs parasti attiecas uz to starptautisko struktūru darbību, kas izveidotas uz nolīguma pamata. No minētā izriet, ka joma, uz kuru attiecas apstrīdētais lēmums, ir jānosaka, ņemot vērā nolīgumu kopumā (lieta C-244/17 Komisija/Padome (Kazahstāna), ECLI:EU:C:2018:662). Nolīgums tiecas izveidot tiesisko regulējumu, kura mērķis ir nodrošināt, ka visi nolīguma aptvertie kokmateriāli un koka izstrādājumi, kurus Eiropas Savienībā importē no Vjetnamas Sociālistiskās Republikas, ir iegūti likumīgi. Nolīguma galvenais komponents ir kopējā tirdzniecības politika.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 207. panta 3. punkts un 207. panta 4. punkta pirmā daļa.

               4.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 207. panta 3. punktam un 207. panta 4. punkta pirmajai daļai saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               2019/0244 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Apvienotajā īstenošanas komitejā, kura izveidota atbilstīgi 18. pantam Brīvprātīgu partnerattiecību nolīgumā starp Eiropas Savienību un Vjetnamas Sociālistisko Republiku par meža tiesību aktu ieviešanu, pārvaldību un tirdzniecību, Eiropas Savienības vārdā jāieņem saistībā ar Apvienotās īstenošanas komitejas reglamenta pieņemšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 3. punktu un 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar tā 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Brīvprātīgu partnerattiecību nolīgumu starp Eiropas Savienību un Vjetnamas Sociālistisko Republiku par meža tiesību aktu ieviešanu, pārvaldību un tirdzniecību (“nolīgums”) Savienība noslēdza ar Padomes 2019. gada 15. aprīļa Lēmumu (ES) 2019/854
                  2
               , un tas stājās spēkā 2019. gada 1. jūnijā.

               (2)Atbilstīgi nolīguma 18. panta 3. punktam nolīguma Apvienotā īstenošanas komiteja (“AĪK”) pieņem savu reglamentu.

               (3)AĪK reglaments jāpieņem 2019. gada 13. novembra sanāksmē.

               (4)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem AĪK, jo tās reglaments Savienībai būs saistošs.

               (5)Lai nolīguma un galu galā ES meža tiesību aktu ieviešanas, pārvaldības un tirdzniecības licencēšanas sistēmas īstenošanā jau no paša sākuma nodrošinātu raitu un pārredzamu Eiropas Savienības un Vjetnamas Sociālistiskās Republikas sadarbību, šim lēmumam pievienotais reglaments būtu jāpieņem AĪK pirmajā sanāksmē,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1.Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem AĪK pirmajā sanāksmē, pamatojas uz šim lēmumam pievienoto AĪK reglamenta projektu.

               2.Nelielām izmaiņām šim lēmumam pievienotajā reglamenta projektā Savienības pārstāvji, ņemot vērā norises gaidāmajā pušu konferencē un apspriežoties ar dalībvalstīm koordinācijas sanāksmēs uz vietas, drīkst piekrist bez jauna Padomes lēmuma.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 6.11.2019
            COM(2019) 575 final
            2019/0248(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Asamblejas 31. sesijā attiecībā uz grozījumu pieņemšanu Rezolūcijā A.658(16) par atstarojošu materiālu izmantošanu un uzstādīšanu glābšanas līdzekļiem, ostas valsts kontroles kārtībā (2017) (Rezolūcija A.1119(30)) un Apsekojumu pamatnostādnēs, ko paredz apsekošanas un sertifikācijas saskaņotā sistēma (FMT:ItalicHSSC) (Rezolūcija A.1120(30))

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar kuru nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Asamblejas 31. sesijā, kura norisināsies no 2019. gada 25. novembra līdz 4. decembrim Londonā, saistībā ar iecerēto

               ·grozījumu pieņemšanu par atstarojošu materiālu izmantošanu un uzstādīšanu glābšanas līdzekļiem;

               ·ostas valsts kontroles kārtības pieņemšanu (2019), kā arī

               ·Apsekojumu pamatnostādņu, ko paredz apsekošanas un sertifikācijas saskaņotā sistēma (HSSC pamatnostādnes), grozījumu pieņemšanu.

               1.Priekšlikuma konteksts

               1.1.Konvencija par Starptautisko Jūrniecības organizāciju (SJO)

               Starptautiskā Jūrniecības organizācija (SJO) ir izveidota ar Konvenciju par Starptautisko Jūrniecības organizāciju (“Nolīgums”), un tās mērķis ir nodrošināt mehānismu valdību sadarbībai valdības regulējuma un prakses jomā, kas attiecas uz dažādiem tehniskiem jautājumiem, kuri ietekmē ar starptautisko tirdzniecību saistītu kuģošanu, un aicināt plaši ieviest augstākos iespējamos standartus jautājumos, kuri attiecas uz kuģošanas drošību, navigācijas efektivitāti un kuģu izraisīta jūras piesārņojuma novēršanu un kontroli, tādējādi veicinot vienlīdzīgus konkurences apstākļus; SJO arī nodarbojas ar attiecīgiem administratīviem un juridiskiem jautājumiem.

               Nolīgums stājās spēkā 1958. gada 17. martā.

               Visas dalībvalstis ir Nolīguma puses.

               1.2.Starptautiskā Jūrniecības organizācija

               Starptautiskā Jūrniecības organizācija (SJO) ir specializēta Apvienoto Nāciju Organizācijas aģentūra, kas atbildīga par kuģošanas drošību un drošumu un kuģu izraisīta jūras piesārņojuma novēršanu. Tā ir iestāde, kas nosaka globālos standartus starptautiskās kuģniecības drošības, drošuma un ekoloģisko raksturlielumu jomā. Tās galvenais uzdevums ir izveidot taisnīgu un efektīvu, vispārpieņemtu un visaptveroši īstenotu kuģniecības nozares tiesisko regulējumu.

               Visas dalībvalstis ir SJO dalībnieces. Eiropas Komisijai kopš 1974. gada Starptautiskajā Jūrniecības organizācijā (SJO) ir novērotājas statuss, kas pamatojas uz “Starpvaldību jūrniecības konsultatīvās organizācijas (IMCO
                  1
               ) un Eiropas Kopienu Komisijas vienošanos par sadarbību jautājumos, par ko ir abpusēja interese”.

               Organizācijā var iesaistīties jebkura valsts. Asambleju veido visas dalībnieces. Asamblejas kārtējās sesijas notiek reizi divos gados. Asambleja ir SJO pārvaldības struktūra. Asambleja nosaka darba programmu un balso par budžetu, kurā visas dalībnieces veic iemaksu. Turklāt Asambleja var ieteikt dalībniecēm pieņemt tādus noteikumus un pamatnostādnes par kuģošanas drošību, kuģu izraisīta jūras piesārņojuma novēršanu un kontroli un citiem ar kuģošanas ietekmi uz jūras vidi saistītiem jautājumiem, kuri SJO uzticēti ar starptautiskiem instrumentiem vai saskaņā ar tiem, vai šādu noteikumu un pamatnostādņu grozījumus. Asamblejas sanāksmēs kvorumu veido dalībnieču vairākums, izņemot asociētās dalībnieces.

               1.3.Paredzētie SJO Asamblejas akti

               SJO Asamblejas 31. sesijas (A 31) laikā no 2019. gada 25. novembra līdz 4. decembrim tai ir jāpieņem:

               grozījumi par atstarojošu materiālu izmantošanu un uzstādīšanu glābšanas līdzekļiem;

               ostas valsts kontroles kārtība (2019); kā arī

               grozījumi Apsekojumu pamatnostādnēs, ko paredz apsekošanas un sertifikācijas saskaņotā sistēma (HSSC pamatnostādnes).

               Paredzēto aktu mērķi ir attiecīgi šādi:

               1.atjaunināt pašreizējos līdzekļus, ar ko testē laikapstākļu iedarbību uz materiāliem, svītrojot novecojušu un reti izmantotu ogles loka ierīci;

               2.atjaunināt pašreizējo 2017. gada ostas valsts kontroles kārtību, ietverot atsauci uz SJO struktūru vēlāk pieņemtiem pasākumiem (SJO Asamblejas 30. sesija, Jūras vides aizsardzības komitejas 72., 73. un 74. sesija un Kuģošanas drošības komitejas 99., 100. un 101. sesija), kā arī grozīt 8. un 11. papildinājumu un pievienot jaunu 18. papildinājumu, kā arī

               3.atjaunināt Apsekojumu pamatnostādnes, lai atspoguļotu nesenos grozījumus obligātajos instrumentos, galvenokārt Balasta ūdeņu konvencijā, kā arī dažu elementu grozījumus SOLAS un MARPOL konvencijā, piemēram, attiecīgi par īpašas kategorijas telpām pasažieru kuģos un paziņojumiem par atbilstību degvieleļļas patēriņam.

               2.Nostāja, kas jāieņem Savienības vārdā

               2.1.Grozījumi Rezolūcijā A.658(16) par atstarojošu materiālu izmantošanu un uzstādīšanu glābšanas līdzekļiem

               Kuģošanas drošības komitejas 101. sesijā (MSC 101) tika atgādināts, ka komitejas iepriekšējā sesijā, ņemot vērā ES dalībvalstu un Komisijas iesniegto dokumentu MSC 100/19/4, ar kuru ierosina grozījumus Rezolūcijā A.658(16) par atstarojošu materiālu izmantošanu un uzstādīšanu glābšanas līdzekļiem, komiteja piekrita 4.10. punktā svītrot vārdus “ogles loka” un lūdza SJO Sekretariātam sagatavot attiecīgu Asamblejas rezolūcijas projektu apstiprināšanai MSC 101 nolūkā iesniegt to pieņemšanai A 31 (MSC 100/20, 19.14. un 19.15. punkts). Tika pausti viedokļi, ka termina svītrošana varētu padarīt noteikumu pārāk neskaidru.

               Komiteja, ņēmusi vērā iespēju, ka A 31 var tikt iesniegti attiecīgi priekšlikumi, lai novērstu iepriekšminētās bažas, apstiprināja Asamblejas rezolūcijas projektu grozījumiem par atstarojošu materiālu izmantošanu un uzstādīšanu glābšanas līdzekļiem (Rezolūcija A.658(16)).

               Grozījumi Rezolūcijā A.658(16) par atstarojošu materiālu izmantošanu un uzstādīšanu glābšanas līdzekļiem ir formulēti SJO dokumenta MSC 101/24 27. pielikumā. Kuģošanas drošības komitejas 101. sesijas ziņojuma (MSC 101/24) 14.41. punktā norādīts, ka grozījumus paredzēts pieņemt SJO Asamblejas 31. sesijā (A 31).

               2.2.Grozījumi ostas valsts kontroles kārtībā (2017) (Rezolūcija A.1119(30))

               SJO ostas valsts kontroles kārtībā (2017) (Rezolūcija A1119(30)) kā papildinājumi galvenajam dokumentam ir ietvertas pamatnostādnes par konkrētiem jautājumiem. SJO aktu īstenošanas apakškomitejas 5. sesijā (III 5) tika panākta vienošanās par ostas valsts kontroles kārtības pārskatīšanu, jo īpaši attiecībā uz 2. papildinājumu – Pamatnostādnes kuģu aizturēšanai (sk. SJO dokumenta III 5/15 5.34. punktu), un tika paredzēts to sīkāk izstrādāt starpsesiju periodā nolūkā iesniegt ostas valsts kontroles kārtības (2019) projektu, kā arī rezolūcijas projektu izskatīšanai III 6 pirms iespējamas tiešas iesniegšanas izskatīšanai A 31 nolūkā tos pieņemt, ja tos apstiprina komitejas.

               Kuģošanas drošības komitejas 101. sesijā (MSC 101) komiteja norādīja, ka III 5 ostas valsts kontroles kārtības (2017) (Rezolūcija A.1119(30)) 8. papildinājuma (Pamatnostādnes ostas valsts kontroles amatpersonām (PSCO) par ISM kodeksu) un 11. papildinājuma (Pamatnostādnes PSCO par jūrnieku sertificēšanu, apkalpes komplektēšanu un atpūtas stundām) grozījumu projekts tehniskai pārskatīšanai un III 6 konsultēšanai nosūtīts Cilvēkfaktoru, apmācības un sardzes pildīšanas apakškomitejas 6. sesijai (HTW 6). MSC 101 tika panākta vienošanās, ka attiecīgos HTW 6 rezultātus nosūtīs apsvēršanai III 6, kad tā gatavos Asamblejas rezolūcijas projektu par ostas valsts kontroles kārtību (2019). Pēc tam komiteja pilnvaroja III 6 ziņot par darba rezultātiem tieši Asamblejas 31. sesijai (A 31), lai minētā Asambleja tos varētu pieņemt (sk. SJO dokumenta MSC 101/24, 10.15.3. punktu).

               III 6 pārskatīja un galīgajā redakcijā sagatavoja iepriekšminētā 7. un 11. papildinājuma grozījumus un pēc MEPC 74 pieprasījuma ietvēra jaunu 18. papildinājumu “Rezolūcija MEPC.321(74) par 2019. gada ostas valsts kontroles pamatnostādnēm saskaņā ar MARPOL VI pielikuma 3. iedaļu”, kas ir saistīts ar 2020. gada maksimāli pieļaujamo sēra saturu un aizliegumu no 2020. gada 1. marta pārvadāt prasībām neatbilstīgu sadedzināšanai paredzētu degvieleļļu, ko izmanto piedziņas vai darbību nodrošināšanai uz kuģa. Tā atjaunināja 19. papildinājumu attiecībā uz to aktu sarakstu, kas attiecas uz ostas valsts kontroles kārtību, lai atspoguļotu norises pēc ostas valsts kontroles kārtības (2017) pieņemšanas.

               III 6 apstiprināja ostas valsts kontroles kārtības (2017) grozījumus un pilnvaroja nosūtīt tos pieņemšanai A31. Rezolūcijas A.1119(30) par ostas valsts kontroles kārtību pārskatīšana ir formulēta SJO dokumenta III 6/15 XX pielikumā. III 6 ziņojuma (III 6/15) XX punktā norādīts, ka grozījumus paredzēts pieņemt SJO asamblejas 31. sesijā (A 31).

               2.3.Grozījumi Apsekojumu pamatnostādnēs, ko paredz apsekošanas un sertifikācijas saskaņotā sistēma (HSSC) (Rezolūcija A.1120(30))

               SJO aktu īstenošanas apakškomitejas 5. sesijā (III 5) apakškomiteja atgādināja, ka tās iepriekšējā sesijā tā izveidoja Saziņas grupu Apsekojumu pamatnostādņu, ko paredz HSSC, pārskatīšanai un sastādīja neizsmeļošu pienākumu sarakstu atbilstoši aktiem, kas attiecas uz SJO aktu īstenošanas kodeksu (III kodekss), lai turpinātu atjaunināt Apsekojumu pamatnostādnes, ietverot tajās prasības, kas izriet no grozījumiem attiecīgajos SJO aktos, kuri stājas spēkā līdz un ieskaitot 2019. gada 31. decembri, nolūkā iesniegt Apsekojumu pamatnostādņu, ko paredz HSSC, grozījumu projektu pieņemšanai A 31. Šie grozījumi attiecībā uz SOLAS ietver īpašas kategorijas telpas pasažieru kuģos un attiecībā uz MARPOL – paziņojumus par atbilstību degvieleļļas patēriņam saistībā ar SEG datu vākšanu. Nākamajā, t. i., 101. Kuģošanas drošības komitejas sesijā (MSC 101), komiteja, ņēmusi vērā III 5 rezultātus un apzinājusi dažus neatrisinātus jautājumus, pilnvaroja III 6 ziņot par tās darba rezultātiem tieši Asamblejas 31. sesijai (A 31), lai Asambleja tos varētu pieņemt (sk. SJO dokumenta MSC 101/24, 10.15.1. punktu).

               III 6 apsvēra HSSC pamatnostādņu grozījumus un pilnvaroja nosūtīt tos pieņemšanai A 31. Grozījumi Rezolūcijā A.1120(30) par Apsekojumu pamatnostādnēm, ko paredz apsekošanas un sertifikācijas saskaņotā sistēma (HSSC), ir formulēti SJO dokumenta III 6/15 XX pielikumā. III 6 ziņojuma (III 6/15) XX punktā norādīts, ka grozījumus paredzēts pieņemt SJO asamblejas 31. sesijā (A 31).

               2.4.Attiecīgie ES tiesību akti un ES kompetence

               2.4.1.Grozījumi par atstarojošu materiālu izmantošanu un uzstādīšanu glābšanas līdzekļiem

               Atstarojoši materiāli uz glābšanas līdzekļiem attiecas uz kuģu aprīkojumu, kas ietilpst Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/90/ES (2014. gada 23. jūlijs) par kuģu aprīkojumu un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 96/98/EK
                  2
                darbības jomā. Uz atstarojošiem materiāliem attiecas noteikumi, kas iekļauti Komisijas Īstenošanas regulā (ES) 2018/773 (2018. gada 15. maijs) par kuģu aprīkojumam piemērojamām projektēšanas, būvniecības un veiktspējas prasībām un testēšanas standartiem un ar ko atceļ Īstenošanas regulu (ES) 2017/306
                  3
               . Jo īpaši minētajā īstenošanas regulā ir norādīta atsauce uz SJO Rezolūciju A.658(16) “Atstarojošu materiālu izmantošana un uzstādīšana glābšanas līdzekļiem”. Tādējādi visiem šīs SJO rezolūcijas un tai secīgu dokumentu grozījumiem būs tieša ietekme uz minētās regulas prasībām.

               2.4.2.Grozījumi ostas valsts kontroles kārtībā (2017) (Rezolūcija A.1119(30))

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/16/EK (2009. gada 23. aprīlis) par ostas valsts kontroli
                  4
                (OVK direktīva) attiecas uz starptautisku standartu piemērošanu attiecībā uz tādu kuģu drošību, piesārņojuma novēršanu un dzīves un darba apstākļiem uz kuģiem, kuri izmanto Savienības ostas un kuģo dalībvalstu jurisdikcijai pakļautos ūdeņos. OVK direktīvas mērķis ir samazināt standartiem neatbilstīgu kuģošanu dalībvalstu jurisdikcijai pakļautos ūdeņos. Sertifikātus un dokumentus, tostarp uzskaites grāmatiņas, pārbauda OVK amatpersonas. Jāņem vērā, ka OVK direktīvā noteikts, ka dalībvalstīm jāpiemēro Parīzes saprašanās memoranda (SM) pamatnostādnes, un ka tajā nav atsauču uz SJO pamatnostādnēm, kuru pamatā ir Parīzes SM pamatnostādnes, bet kuras var būt atšķirīgas. Tāpēc ES ir kompetence šajā jomā, bet SJO OVK pamatnostādņu juridiskā ietekme uz ES tiesību aktiem labākajā gadījumā ir netieša.

               2.4.3.Grozījumi Apsekojumu pamatnostādnēs, ko paredz apsekošanas un sertifikācijas saskaņotā sistēma (HSSC) (Rezolūcija A.1120(30))

               Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 391/2009 (2009. gada 23. aprīlis) par kopīgiem noteikumiem un standartiem attiecībā uz organizācijām, kas pilnvarotas veikt kuģu inspekcijas un apskates
                  5
               , ir noteikti pasākumi, kas jāizpilda organizācijām, kuras pilnvarotas veikt kuģu inspekciju, apsekošanu un sertifikāciju atbilstīgi starptautiskajām konvencijām par drošību jūrā un jūras piesārņojuma novēršanu, vienlaikus veicinot pakalpojumu sniegšanas brīvības mērķa īstenošanu. Šīs regulas pielikuma B7.k) kritērijā noteikts:

               “Atzītajai organizācijai jānodrošina, ka:

               obligātās apskates un inspekcijas, kas noteiktas Saskaņotajā apskates un sertifikācijas sistēmā, kuru veikšanai atzītā organizācija ir saņēmusi pilnvarojumu, veic saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti pielikumā un papildinājumā SJO Rezolūcijai A.948(23) par Apskates pamatnostādnēm atbilstīgi Saskaņotajai apskates un sertifikācijas sistēmai.”

               Tādējādi visiem SJO rezolūcijas un tai secīgu dokumentu grozījumiem būs tieša ietekme uz Regulas (EK) Nr. 391/2009 prasībām.

               2.4.4.ES kompetence

               Grozījumi Rezolūcijā A.658(16) par atstarojošu materiālu izmantošanu un uzstādīšanu glābšanas līdzekļiem ietekmēs ES tiesību aktus caur Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/45/EK (2009. gada 6. maijs) par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem (Pārstrādāta versija)
                  6
                piemērošanu.

               Direktīvas 2009/16/EK par ostas valsts kontroli piemērošana ir balstīta uz Parīzes saprašanās memoranda (SM) ostas valsts kontroles kārtību un instrukcijām (pamatnostādnēm), kā noteikts attiecīgi I un VI pielikumā. SJO ostas valsts kontroles kārtība un tās grozījumi var ietekmēt izmaiņas Parīzes SM pamatnostādnēs, un tādējādi tam var būt tieša ietekme uz Direktīvas 2009/16/EK piemērošanu.

               Apsekojumu pamatnostādnes, ko paredz apsekošanas un sertifikācijas saskaņotā sistēma (HSSC), ir prasība, kas noteikta Regulā (EK) Nr. 391/2009. Jebkādi Apsekojumu pamatnostādņu grozījumi ietekmēs ES tiesību aktus caur Regulas (EK) Nr. 391/2009 piemērošanu.

               3.Juridiskais pamats

               3.1.Procesuālais juridiskais pamats

               3.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               LESD 218. panta 9. punktu piemēro neatkarīgi no tā, vai Savienība ir attiecīgās struktūras vai nolīguma dalībniece
                  7
               .

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt ES likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  8
               .

               3.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               SJO Asambleja ir ar nolīgumu, proti, ar Konvenciju par Starptautisko Jūrniecības organizāciju, izveidota struktūra.

               Akti, kurus SJO Asambleja ir tiesīga pieņemt, ir akti ar juridiskām sekām. Paredzētie akti var būtiski ietekmēt ES tiesību aktu saturu, proti:

               1.Direktīvu 2009/45/EK par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem. Minētās direktīvas 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) punktā noteikts, ka jauniem A klases pasažieru kuģiem ir pilnībā jāatbilst grozītās 1974. gada SOLAS konvencijas prasībām;

               2.Direktīvu 2009/16/EK par ostas valsts kontroli. Tās 15. pantā noteikts, ka dalībvalstīm jānodrošina, ka to inspektori ievēro VI pielikumā noteiktās procedūras un pamatnostādnes. Minētās pamatnostādnes ir noteiktas Parīzes SM. Grozījumi SJO ostas valsts kontroles kārtībā (2017) var ietekmēt izmaiņas Parīzes SM pamatnostādnēs un tādējādi ietekmēt šīs direktīvas piemērošanu. Būtu jāatzīmē, ka SJO III apakškomiteja apsprieda grozījumus saskaņā ar darba kārtības punktu “Pasākumi ostas valsts kontroles (OVK) darbību un kārtības globālai saskaņošanai”;

               3.Regulu (EK) Nr. 391/2009 par kopīgiem noteikumiem un standartiem kuģu inspekcijai. Apsekojumu pamatnostādnes, ko paredz apsekošanas un sertifikācijas saskaņotā sistēma (HSSC), ir prasība, kas noteikta minētajā regulā. Regulas I pielikuma B7.k) kritērijā noteikts:

               “7. Atzītajai organizācijai jānodrošina, ka:

               k) obligātās apskates un inspekcijas, kas noteiktas Saskaņotajā apskates un sertifikācijas sistēmā, kuru veikšanai atzītā organizācija ir saņēmusi pilnvarojumu, veic saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti pielikumā un papildinājumā SJO Rezolūcijai A.948(23) par Apskates pamatnostādnēm atbilstīgi Saskaņotajai apskates un sertifikācijas sistēmai.”

               Tāpēc grozījumi Apsekojumu pamatnostādnēs, ko paredz apsekošanas un sertifikācijas saskaņotā sistēma, ietekmētu ES tiesību aktus caur Regulas (EK) Nr. 391/2009 piemērošanu.

               Paredzētie akti nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               3.2.Materiālais juridiskais pamats

               3.2.1.Principi

               Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu pieņemama lēmuma materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no mērķa un satura, kāds ir paredzētajam aktam, par kuru Savienības vārdā jāpieņem nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               3.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz jūras transportu. Tātad ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 100. panta 2. punkts.

               3.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam jābūt LESD 100. panta 2. punktam saistībā ar tā 218. panta 9. punktu.

               2019/0248 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Asamblejas 31. sesijā attiecībā uz grozījumu pieņemšanu Rezolūcijā A.658(16) par atstarojošu materiālu izmantošanu un uzstādīšanu glābšanas līdzekļiem, ostas valsts kontroles kārtībā (2017) (Rezolūcija A.1119(30)) un Apsekojumu pamatnostādnēs, ko paredz apsekošanas un sertifikācijas saskaņotā sistēma (HSSC) (Rezolūcija A.1120(30))

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Konvencija par Starptautisko Jūrniecības organizāciju (SJO) (turpmāk “Nolīgums”) stājās spēkā 1958. gada 17. martā.

               (2)Saskaņā ar Nolīguma 15. panta j) apakšpunktu Asambleja var ieteikt dalībniecēm pieņemt tādus noteikumus un pamatnostādnes par kuģošanas drošību, kuģu izraisīta jūras piesārņojuma novēršanu un kontroli un citiem ar kuģošanas ietekmi uz jūras vidi saistītiem jautājumiem, kuri SJO uzticēti ar starptautiskiem instrumentiem vai saskaņā ar tiem, kā arī šādu noteikumu un pamatnostādņu grozījumus.

               (3)SJO Asamblejas 31. sesijas laikā, kas norisināsies no 2019. gada 25. novembra līdz 5. decembrim, ir jāpieņem grozījumi Rezolūcijā A.658(16) par atstarojošu materiālu izmantošanu un uzstādīšanu glābšanas līdzekļiem, ostas valsts kontroles kārtībā (2017) (Rezolūcija A.1119(30)) un Apsekojumu pamatnostādnēs, ko paredz apsekošanas un sertifikācijas saskaņotā sistēma (HSSC) (Rezolūcija A.1120(30)).

               (4)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem SJO, jo pieņemtie grozījumi Rezolūcijā A.658(16) par atstarojošu materiālu izmantošanu un uzstādīšanu glābšanas līdzekļiem, ostas valsts kontroles kārtībā (2017) (Rezolūcija A.1119(30)) un Apsekojumu pamatnostādnēs, ko paredz apsekošanas un sertifikācijas saskaņotā sistēma (HSSC) (Rezolūcija A.1120(30)), varēs būtiski ietekmēt Savienības tiesību aktu saturu, proti, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/45/EK par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem
                  9
               , Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/16/EK par ostas valsts kontroli
                  10
                un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 391/2009 (2009. gada 23. aprīlis) par kopīgiem noteikumiem un standartiem attiecībā uz organizācijām, kas pilnvarotas veikt kuģu inspekcijas un apskates
                  11
               .

               (5)Kuģošanas drošības komitejas 101. sesijā (MSC 101), kas norisinājās Londonā no 2019. gada 5. līdz 14. jūnijam, tika atgādināts, ka komitejas iepriekšējā sesijā pēc iepazīšanās ar dokumentu MSC 100/19/4, kurā ierosināti grozījumi Rezolūcijā A.658(16) par atstarojošu materiālu izmantošanu un uzstādīšanu glābšanas līdzekļiem, komiteja piekrita 4.10. punktā svītrot vārdus “ogles loka” un lūdza SJO Sekretariātam sagatavot attiecīgu Asamblejas rezolūcijas projektu apstiprināšanai MSC 101 nolūkā iesniegt to pieņemšanai Asamblejas 31. sesijā (A 31) (MSC 100/20, 19.14. un 19.15. punkts). Pēc tam komiteja apstiprināja Asamblejas rezolūcijas projektu grozījumiem par atstarojošu materiālu izmantošanu un uzstādīšanu glābšanas līdzekļiem (Rezolūcija A.658(16)).

               (6)SJO aktu īstenošanas apakškomitejas 5. sesijā (III 5), kas norisinājās Londonā no 2018. gada 24. līdz 28. septembrim, tika panākta vienošanās par ostas valsts kontroles kārtības (2017) noteiktu elementu pārskatīšanu, jo īpaši attiecībā uz 2. papildinājumu “Pamatnostādnes kuģu aizturēšanai”, un tika paredzēts tās sīkāk izstrādāt starpsesiju periodā nolūkā ostas valsts kontroles kārtības (2019) projektu līdz ar rezolūcijas projektu iesniegt izskatīšanai III 6 sanāksmē Londonā 2019. gada 1.–5. jūlijā pirms iespējamas tiešas iesniegšanas izskatīšanai A 31, lai to pieņemtu, ja to apstiprina komitejas.

               (7)MSC 101 sanāksmē Komiteja pilnvaroja III 6 ziņot par tās darba rezultātiem tieši Asamblejas 31. sesijai (A 31), lai Asambleja tos varētu pieņemt. III 6 pārskatīja un galīgajā redakcijā sagatavoja ostas valsts kontroles kārtības (2019) grozījumus un pēc Jūras vides aizsardzības komitejas pieprasījuma tās 74. sesijas laikā Londonā 2019. gada 13.–17. maijā ietvēra jaunu 18. papildinājumu “Rezolūcija MEPC.321(74) par 2019. gada ostas valsts kontroles pamatnostādnēm saskaņā ar MARPOL VI pielikuma 3. iedaļu”. III 6 apstiprināja ostas valsts kontroles kārtības (2017) grozījumus un pilnvaroja nosūtīt tos pieņemšanai A 31.

               (8)III 5 laikā apakškomiteja atgādināja, ka savā iepriekšējā sesijā tā izveidoja Saziņas grupu Apsekojumu pamatnostādņu, ko paredz apsekošanas un sertifikācijas saskaņotā sistēma (HSSC), pārskatīšanai un sastādīja neizsmeļošu pienākumu sarakstu atbilstoši aktiem, kas attiecas uz SJO aktu īstenošanas kodeksu (III kodekss), lai turpinātu atjaunināt Apsekojumu pamatnostādnes, ietverot tajās prasības, kas izriet no grozījumiem attiecīgajos SJO aktos, kas stājas spēkā līdz un ieskaitot 2019. gada 31. decembri, nolūkā iesniegt Apsekojumu pamatnostādņu, ko paredz HSSC, grozījumu projektu pieņemšanai A 31. Kuģošanas drošības komitejas 101. sesijā (MSC 101) Komiteja, ņēmusi vērā III 5 rezultātus un konstatējusi dažus neatrisinātus jautājumus, pilnvaroja III 6 ziņot par tās darba rezultātiem tieši Asamblejas 31. sesijai (A 31), lai Asambleja tos varētu pieņemt. III 6 apsvēra HSSC pamatnostādņu grozījumus un pilnvaroja nosūtīt tos pieņemšanai A 31.

               (9)Savienības nostāja, rīkojoties kopīgi Savienības interesēs, jāpauž Savienības dalībvalstīm, kuras ir SJO dalībnieces,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem SJO Asamblejas 31. sesijā, ir piekrist šādu grozījumu pieņemšanai:

               (a)grozījumi Rezolūcijā A.658(16) par atstarojošu materiālu izmantošanu un uzstādīšanu glābšanas līdzekļiem, kā formulēts dokumenta MSC 101/24 27. pielikumā;

               (b)grozījumi ostas valsts kontroles kārtībā (2017) (Rezolūcija A.1119(30)), kā formulēts dokumenta III 6/15 XX pielikumā, kā arī

               (c)grozījumi Apsekojumu pamatnostādnēs, ko paredz apsekošanas un sertifikācijas saskaņotā sistēma (HSSC) (Rezolūcija A.1120(30)), sertifikācijas saskaņotā sistēma (HSSC) (2015) (Rezolūcija A.1104(29)), kā formulēts dokumenta III 6/15 XX pielikumā.

               2. pants

               1.Šā lēmuma 1. pantā minēto nostāju, rīkojoties kopīgi Savienības interesēs, pauž Savienības dalībvalstis, kuras ir SJO dalībnieces.

               2.Par nelielām izmaiņām 1. pantā minētajā nostājā drīkst vienoties bez turpmāka Padomes lēmuma.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Nosaukums 1982. gadā tika nomainīts uz “Starptautiskā Jūrniecības organizācija (SJO)”.

                     (2)

                        OV L 257, 28 8.2014., 146. lpp.

                     (3)

                        OV L 133, 30.8.2018., 1. lpp.

                     (4)

                        OV L 131, 28.5.2009., 57. lpp.

                     (5)

                        OV L 131, 28.5.2009., 11. lpp.

                     (6)

                        OV L 163, 25.6.2009., 1. lpp.

                     (7)

                        Lieta C-399/12, Vācija/Padome (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 64. punkts.

                     (8)

                        Lieta C-399/12, Vācija/Padome (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (9)

                        OV L 163, 25.6.2009., 1. lpp.

                     (10)

                        OV L 131, 28.5.2009., 57. lpp.

                     (11)

                        OV L 131, 28.5.2009., 11. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 14.11.2019
            COM(2019) 584 final
            2019/0257(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā parakstītu Protokolu, ar ko 2007. gada 25. un 30. aprīlī parakstīto Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kurā grozījumi izdarīti ar Protokolu, ar ko groza 2007. gada 25. un 30. aprīlī parakstīto Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kuru Amerikas Savienotās Valstis un Eiropas Savienība un tās dalībvalstis parakstīja 2010. gada 24. jūnijā, groza, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

                  Saskaņā ar pievienošanās akta 6. panta 2. punktu Horvātija ir apņēmusies pievienoties nolīgumiem, ko Savienība un dalībvalstis noslēgušas vai parakstījušas ar trešām valstīm. Starp šiem nolīgumiem ir Gaisa transporta nolīgums starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm (“ES un ASV Gaisa transporta nolīgums”).

                  Minētais noteikums turklāt paredz, ka par Horvātijas pievienošanos šiem nolīgumiem vienojas, noslēdzot nolīguma protokolu starp Padomi, kas saskaņā ar vienprātīgu lēmumu rīkojas dalībvalstu vārdā, un attiecīgajām trešām valstīm. Turklāt Komisija dalībvalstu vārdā risina sarunas par minētajiem protokoliem.

                  Komisija ir attiecīgi risinājusi sarunas par protokolu, ar ko ES un ASV Gaisa transporta nolīgumu groza, lai nodrošinātu Horvātijas pievienošanos minētajam nolīgumam.

                  Šā priekšlikuma mērķis ir, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 218. panta 5. punktu un pievienošanās akta 6. panta 2. punktu, pieņemt Padomes lēmumu, ar ko atļauj protokola parakstīšanu Savienības un dalībvalstu vārdā un tā provizorisku piemērošanu Savienībā un dalībvalstīs saskaņā ar tā 4. pantu, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.

               •Vispārīgais konteksts

               Horvātijas apņemšanās saskaņā ar pievienošanās akta 6. panta 2. punktu attiecas arī uz Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm, Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, Islandi un Norvēģiju, ar ko ES un ASV Gaisa transporta nolīguma darbības jomu paplašina, attiecinot to uz pēdējām minētajām valstīm, kā arī uz Papildnolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, Islandi un Norvēģiju, ar ko reglamentē attiecības starp šīm pusēm saskaņā ar iepriekšminēto nolīgumu.

               Tāpēc Komisija ir risinājusi sarunas par protokoliem, ar ko groza arī minētos nolīgumus, lai nodrošinātu Horvātijas pievienošanos tiem. Priekšlikumi Padomes lēmumiem par minēto protokolu parakstīšanu un provizorisku piemērošanu, kā arī par minēto protokolu noslēgšanu ir iesniegti vienlaikus ar šo priekšlikumu, un vienlaikus ir iesniegts arī priekšlikums Padomes lēmumam par to, lai noslēgtu protokolu, ar ko groza ES un ASV Gaisa transporta nolīgumu.

               •Saskanība ar esošajiem rīcībpolitikas noteikumiem konkrētajā rīcībpolitikas jomā

               ES un ASV Gaisa transporta nolīgums bija pirmais visaptverošais gaisa transporta nolīgums ar galveno Savienības partneri aviācijas jomā. Tas ir visnozīmīgākais gaisa transporta nolīgums pasaulē, kas gadā nodrošina vairāk nekā 80 miljonus sēdvietu un tādējādi ir ES aviācijas ārpolitikas stūrakmens. Protokols Horvātijai dos iespēju gūt labumu no ES un ASV Gaisa transporta nolīguma.

               •Saskanība ar esošajiem noteikumiem priekšlikuma jomā

               Protokols ļauj Horvātijai izpildīt pievienošanās akta 6. panta 2. punktā noteikto pienākumu pievienoties ES un ASV Gaisa transporta nolīgumam.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               LESD 100. panta 2. punkts sasaistē ar 218. panta 5. punktu un pievienošanās akta 6. panta 2. punkta otrā daļa.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                Protokols ļaus Horvātijai gūt labumu no ES un ASV Gaisa transporta nolīguma, kas rada līdztiesīgus un vienādus nosacījumus piekļuvei tirgum un ir pamats, uz kā balstās jaunas vienošanās par regulatīvo sadarbību un konverģenci jomās, kuras ir būtiskas drošai, neapdraudētai un efektīvai gaisa pārvadājumu veikšanai. Šīs vienošanās var panākt tikai Savienības līmenī.

               •Proporcionalitāte

                  Protokols attiecas tikai uz konkrēto jautājumu, proti, Horvātijas pievienošanos ES un ASV Gaisa transporta nolīgumam, un neattiecas uz citām lietām.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

                  Starptautisks nolīgums.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes

                  Neattiecas.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Neattiecas.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Neattiecas.

               •Ietekmes novērtējums

                  Neattiecas.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Neattiecas.

               •Pamattiesības

                  Neattiecas.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Priekšlikums neietekmē Savienības budžetu.

               5.CITI ELEMENTI

               •Ierosinātā nolīguma kopsavilkums

                  Protokolu veido pamatteksts, kas paredz Horvātijas pievienošanos ES un ASV Gaisa transporta nolīgumam, un no tā izrietošie minētā nolīguma grozījumi, kā arī kopīgs paziņojums par papildu valodu versiju autentiskuma apstiprināšanu.

               2019/0257 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā parakstītu Protokolu, ar ko 2007. gada 25. un 30. aprīlī parakstīto Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kurā grozījumi izdarīti ar Protokolu, ar ko groza 2007. gada 25. un 30. aprīlī parakstīto Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kuru Amerikas Savienotās Valstis un Eiropas Savienība un tās dalībvalstis parakstīja 2010. gada 24. jūnijā, groza, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu sasaistē ar 218. panta 5. punktu,

               ņemot vērā Horvātijas pievienošanās aktu un jo īpaši tā 6. panta 2. punkta otro daļu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Komisija saskaņā ar Padomes 2012. gada 14. septembra Lēmumu 13351/12, ar kuru Komisiju pilnvaroja sākt sarunas, ir risinājusi sarunas par Protokolu, ar ko 2007. gada 25. un 30. aprīlī parakstīto Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kurā grozījumi izdarīti ar Protokolu, ar ko groza 2007. gada 25. un 30. aprīlī parakstīto Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kuru Amerikas Savienotās Valstis un Eiropas Savienība un tās dalībvalstis parakstīja 2010. gada 24. jūnijā, groza, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai (“protokols”).

               (2)Sarunas sekmīgi noslēdzās ar protokola parafēšanu 2019. gada 8. martā.

               (3)Protokols būtu jāparaksta Savienības un tās dalībvalstu vārdā un provizoriski jāpiemēro Savienībā un tās dalībvalstīs saskaņā ar tā 4. pantu, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo atļauj Savienības un tās dalībvalstu vārdā parakstīt Protokolu, ar ko 2007. gada 25. un 30. aprīlī parakstīto Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kurā grozījumi izdarīti ar Protokolu, ar ko groza 2007. gada 25. un 30. aprīlī parakstīto Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kuru Amerikas Savienotās Valstis un Eiropas Savienība un tās dalībvalstis parakstīja 2010. gada 24. jūnijā, groza, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai (“protokols”), ņemot vērā minētā protokola noslēgšanu.

               Protokola teksts ir pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības un tās dalībvalstu vārdā parakstīt protokolu.

               3. pants

               Līdz protokols stājas spēkā, to provizoriski piemēro Savienībā un tās dalībvalstīs saskaņā ar tā 4. pantu.

               4. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 14.11.2019
            COM(2019) 584 final
            PIELIKUMI
            [pie dokumenta]

               Priekšlikums Padomes Lēmumam
            par to, lai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā parakstītu Protokolu, ar ko 2007. gada 25. un 30. aprīlī parakstīto Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kurā grozījumi izdarīti ar Protokolu, ar ko groza 2007. gada 25. un 30. aprīlī parakstīto Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kuru Amerikas Savienotās Valstis un Eiropas Savienība un tās dalībvalstis parakstīja 2010. gada 24. jūnijā, groza, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai

               1. pielikums

               PROTOKOLS,

               ar ko 2007. gada 25. un 30. aprīlī parakstīto Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kurā grozījumi izdarīti ar Protokolu, ar ko groza 2007. gada 25. un 30. aprīlī parakstīto Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kuru Amerikas Savienotās Valstis un Eiropas Savienība un tās dalībvalstis parakstīja 2010. gada 24. jūnijā, groza, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai

               AMERIKAS SAVIENOTĀS VALSTIS (turpmāk “ASV”), no vienas puses,

               un

               AUSTRIJAS REPUBLIKA,

               BEĻĢIJAS KARALISTE,

               BULGĀRIJAS REPUBLIKA,

               HORVĀTIJAS REPUBLIKA,

               KIPRAS REPUBLIKA,

               ČEHIJAS REPUBLIKA,

               DĀNIJAS KARALISTE,

               IGAUNIJAS REPUBLIKA,

               SOMIJAS REPUBLIKA,

               FRANCIJAS REPUBLIKA,

               VĀCIJAS FEDERATĪVĀ REPUBLIKA,

               GRIEĶIJAS REPUBLIKA,

               UNGĀRIJA,

               ĪRIJA,

               ITĀLIJAS REPUBLIKA,

               LATVIJAS REPUBLIKA,

               LIETUVAS REPUBLIKA,

               LUKSEMBURGAS LIELHERCOGISTE,

               MALTA,

               NĪDERLANDES KARALISTE,

               POLIJAS REPUBLIKA,

               PORTUGĀLES REPUBLIKA,

               RUMĀNIJA,

               SLOVĀKIJAS REPUBLIKA,

               SLOVĒNIJAS REPUBLIKA,

               SPĀNIJAS KARALISTE,

               ZVIEDRIJAS KARALISTE,

               LIELBRITĀNIJAS UN ZIEMEĻĪRIJAS APVIENOTĀ KARALISTE,

               Līguma par Eiropas Savienību un Līguma par Eiropas Savienības darbību puses un Eiropas Savienības dalībvalstis (turpmāk “dalībvalstis”),

               un EIROPAS SAVIENĪBA, no otras puses,

               ņemot vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai 2013. gada 1. jūlijā,

               IR VIENOJUŠĀS ŠĀDI.

               1. pants

               Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kas parakstīts 2007. gada 25. un 30. aprīlī (turpmāk “Gaisa transporta nolīgums”), kurā grozījumi izdarīti ar Protokolu, ar ko groza 2007. gada 25. un 30. aprīlī parakstīto Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kuru Amerikas Savienotās Valstis un Eiropas Savienība un tās dalībvalstis parakstīja 2010. gada 24. jūnijā (turpmāk “2010. gada protokols”), Horvātijas Republikai piemēro kā Eiropas Savienības dalībvalstij.

               2. pants

               1. Ar 2010. gada protokolu grozītā Gaisa transporta nolīguma 1. pielikuma 1. iedaļā pēc c) punkta, kas attiecas uz Bulgārijas Republiku, pievieno šādu noteikumu:

               “ca) Horvātijas Republika: Gaisa transporta nolīgums starp Amerikas Savienoto Valstu valdību un Horvātijas Republikas valdību, kas parakstīts Vašingtonā 2011. gada 3. februārī.”

               2. Ar 2010. gada protokolu grozītā Gaisa transporta nolīguma 1. pielikuma 3. iedaļas tekstu svītro pilnībā un aizstāj ar šādu:

               “Neskarot šā nolīguma 3. pantu, ASV aviosabiedrībām nav piešķirtas tiesības sniegt vienīgi kravas pārvadājumu pakalpojumus, kas nav daļa no pakalpojuma, kurā tiek apkalpotas Amerikas Savienotās Valstis, uz vai no vietām dalībvalstīs, izņemot uz vai no vietām Čehijas Republikā, Francijas Republikā, Horvātijas Republikā, Luksemburgas Lielhercogistē, Maltā, Polijas Republikā, Portugāles Republikā, Slovākijas Republikā un Vācijas Federatīvajā Republikā.”

               3. pants

               Šis protokols stājas spēkā — atkarībā no tā, kas ir vēlāk:

               1) dienā, kad stājas spēkā 2010. gada protokols, vai

               2) vienu mēnesi pēc dienas, kad ar pēdējo diplomātisko notu ir pabeigta notu apmaiņa starp pusēm, apliecinot, ka ir pabeigtas visas procedūras, kas vajadzīgas, lai šis protokols stātos spēkā.

               4. pants

               Līdz šis protokols stājas spēkā, puses vienojas no tā parakstīšanas dienas šo protokolu piemērot provizoriski, ciktāl to atļauj piemērojamie valstu tiesību akti.

               Sagatavots …………, 2019. gada …………, divos eksemplāros.

               Amerikas Savienoto Valstu vārdā —

               Austrijas Republikas,

               Beļģijas Karalistes,

               Bulgārijas Republikas,

               Horvātijas Republikas,

               Kipras Republikas,

               Čehijas Republikas,

               Dānijas Karalistes,

               Igaunijas Republikas,

               Somijas Republikas,

               Francijas Republikas,

               Vācijas Federatīvās Republikas,

               Grieķijas Republikas,

               Ungārijas,

               Īrijas,

               Itālijas Republikas,

               Latvijas Republikas,

               Lietuvas Republikas,

               Luksemburgas Lielhercogistes,

               Maltas,

               Nīderlandes Karalistes,

               Polijas Republikas,

               Portugāles Republikas,

               Rumānijas,

               Slovākijas Republikas,

               Slovēnijas Republikas,

               Spānijas Karalistes,

               Zviedrijas Karalistes,

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes un

               Eiropas Savienības vārdā —

               2. pielikums

               Kopīgs paziņojums

               Amerikas Savienoto Valstu un Eiropas Savienības un tās dalībvalstu pārstāvji apstiprināja, ka 2019. gada ______ parakstītā Protokola, ar ko 2007. gada 25. un 30. aprīlī parakstīto Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kurā grozījumi izdarīti ar Protokolu, ar ko groza 2007. gada 25. un 30. aprīlī parakstīto Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kuru Amerikas Savienotās Valstis un Eiropas Savienība un tās dalībvalstis parakstīja 2010. gada 24. jūnijā, groza, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai (“protokola”), teksta autentiskums citās valodās apstiprināms vai nu vēstuļu apmaiņas veidā pirms protokola parakstīšanas, vai ar apvienotās komitejas lēmumu pēc protokola parakstīšanas.

               Pārstāvji arī apstiprināja, ka termins “citas valodas” kopīgajos paziņojumos, kuri ir daļa no Gaisa transporta nolīguma starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kas parakstīts 2007. gada 25. un 30. aprīlī, un no Protokola, ar ko groza 2007. gada 25. un 30. aprīlī parakstīto Gaisa transporta nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kuru Amerikas Savienotās Valstis un Eiropas Savienība un tās dalībvalstis parakstīja 2010. gada 24. jūnijā, ietver to dalībvalstu valodas, kuras pievienojas Eiropas Savienībai.

               Šis kopīgais paziņojums ir protokola neatņemama sastāvdaļa.

               Amerikas Savienoto Valstu vārdā —

                     Eiropas Savienības

               un tās dalībvalstu vārdā —