Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0051

Priekšlikums Padomes lēmums par pagaidu aizliegumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai 2001/18/EK Austrijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu kukurūzu (Zea mays L. līnija T25)  /* COM/2009/0051 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 10.2.2009COM(2009) 51 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar pagaidu aizliegumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2001/18/EK Austrijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu kukurūzu (Zea mays L. līnija T25)(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. Ģenētiski modificētu kukurūzas šķirni Zea mays L. līnija T25 atļāva laist tirgū ar Komisijas lēmumiem atbilstīgi Direktīvas 90/220/EEK[1] C daļai, un Francijas iestādes piešķīra atļauju šādu ģenētiski modificētu organismu (ĢMO) laišanai tirgū. Atļauja attiecas uz visiem produkta lietojumiem, proti, importu, pārstrādi pārtikas un barības produktos un audzēšanu.2. Saskaņā ar Direktīvas 90/220/EEK 16. pantu (drošības klauzula) Austrija pēc tam informēja Komisiju par savu lēmumu uz laiku aizliegt vai ierobežot Zea mays L. līnijas T25 laišanu tirgū visiem lietojumiem, uz kuriem attiecās saskaņā ar Direktīvu 90/220/EEK piešķirtā atļauja, un norādīja šāda lēmuma iemeslus.3. Notika apspriešanās ar Augu zinātnisko komiteju, kura savos atzinumos secināja, ka Austrijas sniegtajā informācijā nav jaunu zinātnisku pierādījumu, kuri nebūtu ņemti vērā šo ĢMO sākotnējos riska novērtējumos un kuru dēļ būtu jāpārskata minētās komitejas sākotnējais zinātniskais atzinums par Zea mays L. līnijas T25 nekaitīgumu.4. Direktīva 90/220/EEK tika aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē[2].5. Par produktiem, kas iegūti no Zea mays L. līnijas T25 (ciete un visi tās pārstrādes produkti, nerafinēta un rafinēta eļļa, visi termiski apstrādāti vai fermentēti produkti, kuri iegūti no Zea mays L. līnijas T25, kā arī barība, kas sastāv no Zea mays L. līnijas T25 un/vai to satur, vai ir no tās izgatavota), ir piešķirta atļauja saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 258/97[3], un par to esošu produktu statusu ir paziņots saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1829/2003[4] 8. un 20. pantu. Šie lietojumi neietilpst Direktīvas 2001/18/EK darbības jomā, un tāpēc uz tiem neattiecas Austrijas paziņotā drošības klauzula.6. Komisija 2004. gada janvārī pieprasīja Austrijai pārskatīt drošības klauzulu, ņemot vērā jauno tiesisko regulējumu, un attiecīgā gadījumā sniegt Komisijai atkārtotu paziņojumu atbilstīgi Direktīvai 2001/18/EK.7. Saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 23. pantu Austrija iesniedza Komisijai jaunu papildinformāciju, lai pamatotu spēkā esošo drošības klauzulas pasākumu.8. Saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 23. pantu Komisijai ir jāpieņem lēmumi tādā kārtībā, kāda noteikta minētās direktīvas 30. panta 2. punktā un kam piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus.9. Saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 28. panta 1. punktu notika apspriešanās ar Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi ( EFSA ), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 178/2002[5], saskaņā ar kuru tā aizstāja attiecīgās zinātniskās komitejas, un šīs iestādes 2004. gada 8. jūlija atzinumā[6] teikts, ka Austrijas sniegtajā informācijā nebija jaunu zinātnisku pierādījumu, kuru dēļ vides riska novērtējums attiecībā uz Zea mays L. līniju T25 būtu jāatzīst par spēkā neesošu un kuri pamatotu šā ĢMO aizliegšanu Austrijā.10. Tāpēc Komisijas lēmuma projekts, kurā Austrijai pieprasīts atcelt valsts noteikto drošības klauzulu, tika iesniegts ar Direktīvas 2001/18/EK 30. pantu izveidotajai komitejai, lai saņemtu tās atzinumu atbilstīgi Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 2. punktam.11. Apspriešanās ar komiteju notika 2004. gada 29. novembrī, taču atzinums par drošības klauzulas pasākumu netika sniegts, tāpēc Komisijai saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 4. punktu nekavējoties bija jāiesniedz Padomei priekšlikumi par veicamajiem pasākumiem un jāinformē Eiropas Parlaments.12. Saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktu Vides padome 2005. gada 24. jūnijā ar kvalificētu balsu vairākumu noraidīja priekšlikumu, kurā Austrijai pieprasīja atcelt tās drošības pasākumu, tāpēc Komisijai priekšlikumi bija jāpārskata.13. Padome deklarācijā norādīja, ka joprojām pastāv neskaidrības attiecībā uz valsts veiktajiem drošības pasākumiem saistībā ar ģenētiski modificētas kukurūzas šķirni T25, un aicināja Komisiju apkopot papildu pierādījumus par attiecīgo ĢMO un papildus novērtēt, vai Austrijas veiktais pagaidu piesardzības pasākums, kura mērķis ir uz laiku pārtraukt šā ĢMO laišanu tirgū, ir pamatots un vai atļaujas piešķiršana šādam organismam joprojām atbilst Direktīvas 2001/18/EK nekaitīguma prasībām.14. 2005. gada novembrī notika apspriešanās ar EFSA par to, vai ir kāds zinātnisks pamatojums uzskatam, ka, turpinot laist tirgū Zea mays L. līniju T25, var kaitēt cilvēka veselībai vai videi, ja tiek ievēroti atļaujas piešķiršanas nosacījumi, un EFSA īpaši tika lūgta ņemt vērā visu turpmāko zinātnisko informāciju, kas radusies pēc iepriekšējā zinātniskā atzinuma, kurā novērtēts šā ĢMO nekaitīgums.15. Pēc Austrijas iesniegto pierādījumu izskatīšanas EFSA 2006. gada 29. marta atzinumā (publicēts 2006. gada 11. aprīlī)[7] secināja, ka patlaban pieejamās zinātniskās atziņas neapstiprina Austrijas argumentus un ka nav iemesla uzskatīt, ka, turpinot laist tirgū Zea mays L. līniju T25, var kaitēt cilvēka un dzīvnieku veselībai vai videi, ja tiek ievēroti atļaujas piešķiršanas nosacījumi.16. Saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktu Komisija iesniedza Padomei priekšlikumu, kurā pieprasīja Austrijai atcelt drošības pasākumu.17. Vides padome 2006. gada 18. decembrī ar kvalificētu balsu vairākumu noraidīja šo priekšlikumu.18. Padome lēmumā atsaucās uz vides riska novērtējumu, kas paredzēts Direktīvā 2001/18/EK, un norādīja, ka, „veicot vides risku izvērtēšanu, sistemātiskāk ir jāņem vērā atšķirīgās lauksaimniecības struktūras un reģionālās ekoloģiskās īpatnības Eiropas Savienībā”.19. Saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktu Komisija iesniedza grozītu priekšlikumu, kurā pieprasīja Austrijai atcelt importam un pārstrādei pārtikas un barības produktos noteikto aizliegumu.20. Padome 2007. gada 30. oktobrī balsoja par priekšlikumu, taču kvalificēts balsu vairākums ne par, ne pret to netika panākts. Tāpēc Komisija 2008. gada 7. maijā pieņēma Lēmumu 2008/470/EK, kurā pieprasīja Austrijai attiecīgi rīkoties, lai vēlākais 20 dienas pēc paziņojuma saņemšanas tiktu atcelts aizliegums importēt un pārstrādāt pārtikas un barības produktos Zea mays L. līniju T25. Austrija 2008. gada 27. maijā izpildīja lēmumu un pieņēma attiecīgu rīkojumu.21. Attiecībā uz drošības pasākuma aspektiem, kas saistīti ar sēklu tirdzniecību un izmantošanu (audzēšana), Austrija sāka vākt attiecīgus zinātniskus pierādījumus, kuri, pēc tās domām, provizoriski pamatotu drošības pasākuma saglabāšanu, jo īpaši atsaucoties uz iepriekš minētā Padomes 18. decembra lēmuma 3. apsvērumā norādītajām „atšķirīgajām lauksaimniecības struktūrām un reģionālajām ekoloģiskajām īpatnībām”. 2007. gada novembrī Austrija iesniedza Komisijai savākto zinātnisko informāciju.22. Komisija 2008. gada 18. aprīlī atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 178/2002 29. panta 1. punktam un saskaņā ar tās 22. panta 2. punktu un 22. panta 5. punkta c) apakšpunktu pieprasīja EFSA izvērtēt, vai Austrijas iesniegtā informācija ietver datus, kas ietekmē vides riska novērtējumu tādā mērā, ka pastāv sīki izstrādāts pamatojums, lai uzskatītu, ka kukurūzas T25 izmantošana attiecīgajā atļaujā noteiktajos veidos apdraud vidi.23. EFSA 2008. gada 4. decembrī pieņēma atzinumu (publicēts 2008. gada 11. decembrī), kurā secināja, ka kukurūza T25, visticamāk, neradīs negatīvu ietekmi uz cilvēka un dzīvnieku veselību vai vidi saistībā ar tās ierosinātajiem lietojumiem, un vēlreiz apstiprināja iepriekšējos secinājumus par kukurūzas T25 nekaitīgumu. Turklāt, iepazinusies ar Austrijas sniegto informāciju un plašu zinātniskās literatūras klāstu, EFSA uzskata, ka nav konkrētu zinātnisku pierādījumu par cilvēka un dzīvnieku veselības un vides apdraudējumu, kuri pamatotu Direktīvas 2001/18/EK 23. pantā paredzētās drošības klauzulas piemērošanu attiecībā uz kukurūzas T25 tirdzniecību paredzētajiem lietojumiem Austrijā. Nobeigumā EFSA atzina, ka patlaban pieejamās zinātniskās atziņas neapstiprina Austrijas argumentus un ka kukurūzas T25 audzēšana, visticamāk, nekaitēs cilvēka un dzīvnieku veselībai un videi Austrijā.24. Šajos apstākļos Austrijai ir jāatceļ tās drošības pasākums attiecībā uz Zea mays L. līnijas T25 sēklu izmantošanu un tirdzniecību.25. Saskaņā ar Padomes 2006. gada 18. decembra lēmumu un atbilstīgi Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punkta 2. apakšpunktam Komisija atkārtoti iesniedza priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem un informēja Eiropas Parlamentu.26. Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punkta 1. apakšpunktā paredzēts, ka Padome trīs mēnešu laikā var rīkoties ar kvalificētu balsu vairākumu atbilstīgi Direktīvas 2001/18/EK 30. panta 2. punktam.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar pagaidu aizliegumu atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2001/18/EK Austrijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu kukurūzu ( Zea mays L. līnija T25)(Autentisks ir tikai teksts vācu valodā) (Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvu 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu[8] un jo īpaši tās 23. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:(1) Ar Komisijas 1998. gada 22. aprīļa Lēmumu 98/293/EK par ģenētiski modificētas kukurūzas ( Zea mays L. līnija T25) laišanu tirgū saskaņā ar Padomes Direktīvu 90/220/EEK[9] tika noteikts, ka jāpiešķir atļauja minētā produkta laišanai tirgū.(2) Francijas iestādes 1998. gada 3. augustā piešķīra šādu atļauju. Atļauja attiecas uz visiem produkta lietojumiem, proti, importu, pārstrādi pārtikas un barības produktos un audzēšanu.(3) Atbilstīgi 35. panta 1. punktam Direktīvā 2001/18/EK, ar kuru aizstāja Padomes Direktīvu 90/220/EEK[10], uz procedūrām, kas saistītas ar paziņojumiem par ģenētiski modificētu organismu laišanu tirgū un kas nebija pabeigtas līdz 2002. gada 17. oktobrim, attiecas Direktīva 2001/18/EK.(4) Austrija 2000. gada 8. maijā informēja Komisiju par savu lēmumu uz laiku aizliegt izmantot un pārdot Zea mays L. līniju T25 visiem lietojumiem un minēja šāda lēmuma iemeslus saskaņā ar Direktīvas 90/220/EEK 16. panta 1. punktu.(5) Par produktiem, kas iegūti no Zea mays L. līnijas T25 (ciete un visi tās pārstrādes produkti, nerafinēta un rafinēta eļļa, visi termiski apstrādāti vai fermentēti produkti, kuri iegūti no Zea mays L. līnijas T25, kā arī barība, kas sastāv no Zea mays L. līnijas T25 un/vai to satur, vai ir no tās izgatavota), ir piešķirta atļauja saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 258/97[11], un par to esošu produktu statusu pēc tam ir paziņots saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1829/2003[12] 8. un 20. pantu. Austrijas paziņotā drošības klauzula uz šiem lietojumiem neattiecas, jo tie neietilpst Direktīvas 2001/18/EK darbības jomā.(6) Augu zinātniskā komiteja 2001. gada 20. jūlijā atzina, ka Austrijas sniegtajā informācijā nav jaunu zinātnisku pierādījumu, kuri nebūtu ņemti vērā dokumentācijas sākotnējā novērtējumā un kuru dēļ vajadzētu pārskatīt komitejas sākotnējo atzinumu par šo produktu.(7) Austrija 2004. gada 9. janvārī, kā arī 2004. gada 9. un 17. februārī iesniedza Komisijai papildu informāciju, lai pamatotu valsts pasākumus saistībā ar kukurūzas līniju T25.(8) Saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 28. panta 1. punktu Komisija apspriedās ar Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi ( EFSA ), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 178/2002[13], saskaņā ar kuru EFSA aizstāj attiecīgās zinātniskās komitejas.(9) EFSA 2004. gada 8. jūlija atzinumā[14] secināja, ka Austrijas sniegtajā informācijā nebija jaunu zinātnisku pierādījumu, kuri būtu pietiekami, lai vides riska novērtējumu attiecībā uz kukurūzas līniju T25 atzītu par spēkā neesošu, un pamatotu šā produkta izmantošanas un tirdzniecības aizliegumu Austrijā.(10) Tā kā šādos apstākļos nebija iemesla uzskatīt, ka produkts varētu kaitēt cilvēka veselībai vai videi, 2004. gada 29. novembrī Komisija saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 30. panta 2. punktā noteikto kārtību iesniedza izskatīšanai komitejā, kas izveidota ar minētās direktīvas 30. pantu, lēmuma projektu, kurā Austrijai pieprasīts atcelt tās pagaidu drošības pasākumu.(11) Tomēr minētā komiteja nesniedza atzinumu, un Komisija saskaņā ar 5. panta 4. punktu Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumā 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību[15], iesniedza Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem.(12) Padome 2005. gada 24. jūnijā atbilstīgi Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktam ar kvalificētu balsu vairākumu noraidīja šo priekšlikumu.(13) Padome deklarācijā norādīja, ka joprojām pastāv neskaidrības attiecībā uz valsts veiktajiem drošības pasākumiem saistībā ar ģenētiski modificētas kukurūzas šķirni T25, un aicināja Komisiju apkopot papildu pierādījumus par attiecīgo ĢMO un papildus novērtēt, vai Austrijas veiktais pagaidu piesardzības pasākums, kura mērķis ir uz laiku pārtraukt šā ĢMO laišanu tirgū, ir pamatots un vai atļaujas piešķiršana šādam organismam joprojām atbilst Direktīvas 2001/18/EK nekaitīguma prasībām.(14) Komisija 2005. gada novembrī atkal apspriedās ar EFSA par to, vai ir kāds zinātnisks pamatojums uzskatam, ka, turpinot laist tirgū kukurūzu T25, var kaitēt cilvēka veselībai vai videi, ja tiek ievēroti atļaujas piešķiršanas nosacījumi. Jo īpaši EFSA tika lūgta ņemt vērā visu turpmāko zinātnisko informāciju, kas radusies pēc iepriekšējā zinātniskā atzinuma par šā ĢMO nekaitīgumu.(15) EFSA 2006. gada 29. marta atzinumā[16] norādīja, ka nav iemesla uzskatīt, ka, turpinot laist tirgū kukurūzu T25, varētu kaitēt cilvēka un dzīvnieku veselībai vai videi, ja tiek ievēroti atļaujas piešķiršanas nosacījumi.(16) Saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktu Komisija iesniedza Padomei priekšlikumu, kurā pieprasīja Austrijai atcelt drošības pasākumu.(17) Saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktu Vides padome 2006. gada 18. decembrī ar kvalificētu balsu vairākumu noraidīja šo priekšlikumu.(18) Padome lēmumā atsaucās uz vides riska novērtējumu, kas paredzēts Direktīvā 2001/18/EK, un norādīja, ka, „veicot vides risku izvērtēšanu, sistemātiskāk ir jāņem vērā atšķirīgās lauksaimniecības struktūras un reģionālās ekoloģiskās īpatnības Eiropas Savienībā”.(19) Saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktu Komisija iesniedza grozītu priekšlikumu, kurā pieprasīja Austrijai atcelt importam un pārstrādei pārtikas un barības produktos noteikto aizliegumu.(20) Padome 2007. gada 30. oktobrī balsoja par priekšlikumu, taču kvalificēts balsu vairākums ne par, ne pret to netika panākts. Tāpēc Komisija 2008. gada 7. maijā pieņēma Lēmumu 2008/470/EK, kurā pieprasīja Austrijai attiecīgi rīkoties, lai vēlākais 20 dienas pēc paziņojuma saņemšanas tiktu atcelts aizliegums importēt un pārstrādāt pārtikas un barības produktos Zea mays L. līniju T25. Austrija 2008. gada 27. maijā izpildīja minēto lēmumu un attiecīgi grozīja valsts tiesību aktus.(21) Attiecībā uz drošības pasākuma aspektiem, kas saistīti ar sēklu tirdzniecību un izmantošanu (audzēšana), Austrija sāka vākt attiecīgus zinātniskus pierādījumus, kuri, pēc tās domām, provizoriski pamatotu drošības pasākuma saglabāšanu, jo īpaši atsaucoties uz iepriekš minētā Padomes 18. decembra lēmuma 3. apsvērumā norādītajām „atšķirīgajām lauksaimniecības struktūrām un reģionālajām ekoloģiskajām īpatnībām”. 2007. gada novembrī Austrija iesniedza Komisijai savākto zinātnisko informāciju.(22) Komisija 2008. gada 18. aprīlī atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 178/2002 29. panta 1. punktam un saskaņā ar tās 22. panta 2. punktu un 22. panta 5. punkta c) apakšpunktu pieprasīja EFSA izvērtēt, vai Austrijas iesniegtā informācija ietver datus, kas ietekmē vides riska novērtējumu tādā mērā, ka pastāv sīki izstrādāts pamatojums, lai uzskatītu, ka kukurūzas T25 izmantošana attiecīgajā atļaujā noteiktajos veidos apdraud vidi.(23) EFSA 2008. gada 4. decembrī pieņēma atzinumu (publicēts 2008. gada 11. decembrī), kurā secināja, ka kukurūza T25, visticamāk, neradīs negatīvu ietekmi uz cilvēka un dzīvnieku veselību vai vidi saistībā ar tās ierosinātajiem lietojumiem, un vēlreiz apstiprināja iepriekšējos secinājumus par kukurūzas T25 nekaitīgumu. Turklāt, iepazinusies ar Austrijas sniegto informāciju un plašu zinātniskās literatūras klāstu, EFSA uzskata, ka nav konkrētu zinātnisku pierādījumu par cilvēka un dzīvnieku veselības un vides apdraudējumu, kuri pamatotu Direktīvas 2001/18/EK 23. pantā paredzētās drošības klauzulas piemērošanu attiecībā uz kukurūzas T25 tirdzniecību paredzētajiem lietojumiem Austrijā. Nobeigumā EFSA atzina, ka patlaban pieejamās zinātniskās atziņas neapstiprina Austrijas argumentus un ka kukurūzas T25 audzēšana, visticamāk, nekaitēs cilvēka un dzīvnieku veselībai un videi Austrijā.(24) Šajos apstākļos Austrijai ir jāatceļ tās drošības pasākums attiecībā uz Zea mays L. līnijas T25 sēklu izmantošanu un tirdzniecību.(25) Saskaņā ar Padomes 2006. gada 18. decembra lēmumu un atbilstīgi Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punkta 2. apakšpunktam Komisija atkārtoti iesniedza priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem un informēja Eiropas Parlamentu.(26) Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punkta 1. apakšpunktā paredzēts, ka Padome trīs mēnešu laikā var rīkoties ar kvalificētu balsu vairākumu atbilstīgi Direktīvas 2001/18/EK 30. panta 2. punktam,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAustrijas veiktie pasākumi, lai aizliegtu izmantot un pārdot kukurūzas Zea mays L. līnijas T25 sēklas, ko atļauts laist tirgū ar Lēmumu 98/293/EK, nav pamatoti atbilstīgi Direktīvas 2001/18/EK 23. pantam.2. pantsAustrija veic vajadzīgos pasākumus, lai atceltu aizliegumu izmantot un pārdot Zea mays L. līnijas T25 sēklas savā teritorijā, un izpilda šo lēmumu ne vēlāk kā 20 dienas pēc tā paziņošanas.3. pantsŠis lēmums ir adresēts Austrijas Republikai.Briselē, […]2009.Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] OV L 117, 8.5.1990., 15. lpp.[2] OV L 106, 17.4.2001., 1. lpp.[3] OV L 43, 14.2.1997., 1. lpp.[4] OV L 106, 18.10.2003., 1. lpp.[5] OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 575/2006 (OV L 100, 8.4.2006., 3. lpp.).[6] Atzinums, ko Zinātnes ekspertu grupa ģenētiski modificētu organismu jomā sniegusi pēc Komisijas pieprasījuma saistībā ar Austrijas lūgumu atbilstīgi Direktīvas 2001/18/EK 23. pantam, EFSA Vēstnesis (2004) 78, 1.-13. lpp.[7] Atzinums, ko Zinātnes ekspertu grupa ģenētiski modificētu organismu jomā sniegusi pēc Komisijas pieprasījuma par ģenētiski modificētām lauksaimniecības kultūrām (Bt176 kukurūza, MON810 kukurūza, T25 kukurūza, Topas 19/2 eļļas rapsis un Ms1xRf1 eļļas rapsis), uz kurām attiecas drošības klauzulas atbilstīgi Direktīvas 90/220/EEK 16. pantam, EFSA Vēstnesis (2006) 338, 1.-15. lpp.[8] OV L 106, 17.4.2001., 1. lpp.[9] OV L 131, 5.5.1998., 32. lpp.[10] OV L 117, 8.5.1990., 15. lpp.[11] OV L 43, 14.2.1997., 1. lpp.[12] OV L 106, 18.10.2003., 1. lpp.[13] OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 575/2006 (OV L 100, 8.4.2006., 3. lpp.).[14] Atzinums, ko Zinātnes ekspertu grupa ģenētiski modificētu organismu jomā sniegusi pēc Komisijas pieprasījuma saistībā ar Austrijas lūgumu atbilstīgi Direktīvas 2001/18/EK 23. pantam, EFSA Vēstnesis (2004) 78, 1.-13. lpp.[15] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.[16] Atzinums, ko Zinātnes ekspertu grupa ģenētiski modificētu organismu jomā pēc Komisijas pieprasījuma sniegusi par ģenētiski modificētām lauksaimniecības kultūrām (Bt176 kukurūza, MON810 kukurūza, T25 kukurūza, Topas 19/2 eļļas rapsis un Ms1xRf1 eļļas rapsis), uz kurām attiecas drošības klauzulas atbilstīgi Direktīvas 90/220/EEK 16. pantam, EFSA Vēstnesis (2006) 338, 1.-15. lpp.


				|

		52012PC0221

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par augsta blīvuma neitronu plūsmas reaktora (HFR) 2012.-2015. gada papildu pētniecības programmas pieņemšanu, kas jāīsteno Eiropas Atomenerģijas kopienas Kopīgajam pētniecības centram /* COM/2012/0221 final - 2012/0111 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Kopienas augsta blīvuma neitronu
plūsmas reaktora (HFR) ekspluatāciju atbalsta virkne papildu
pētniecības programmu. Padome 2009. gada 25. maijā
pieņēma trīsgadīgu (2009.-2011.) papildu
pētniecības programmu (Padomes Lēmums 2009/410/Euratom —
OV L 132/15, 29.5.2009.), ko Eiropas Atomenerģijas kopienas
vārdā īstenos Kopīgais pētniecības centrs (JRC)
saistībā ar tā reaktora ekspluatāciju, kas atrodas JRC
Enerģētikas institūtā Petenā, Nīderlandē.
Ieguldījumu 2009.-2011. gada papildu
pētniecības programmā deva trīs iesaistītās
dalībvalstis — Nīderlande, Francija un Beļģija —
par kopējo summu EUR 35 miljoni trīs gadu laikā.
Šī summa ietvēra izdevumus, kas paredzēti ikgadējo iemaksu
segšanai reaktora ekspluatācijas pārtraukšanas fondā (ietverot
arī iemaksas ekspluatācijas pārtraukšanas fondā par 2008. gadu,
kad HFR ekspluatācija nebija iekļauta iepriekšējā
papildu programmā).
Pašreizējā papildu
pētniecības programma beigsies 2011. gada 31. decembrī.

Šis paziņojums attiecas uz jaunu
četrgadīgu (2012.-2015.) HFR ekspluatācijas programmu.
Komisija HFR izmanto saskaņā
ar 1961. gada 25 jūlija nolīgumu starp Euratom un
Nīderlandi. Nolīgums ir noslēgts uz 99 gadiem. Tā
izpildei abas puses 1962. gada 31. oktobrī noslēdza ilgtermiņa
nomas līgumu uz 99 gadiem par tiesībām in rem („bail
emphytéotique”).
HFR ir
nozīmīga loma Eiropas Savienībā. HFR papildu
pētniecības programmas galvenais mērķis ir nodrošināt
stabilu un uzticamu neitronu plūsmu eksperimentāliem nolūkiem.
Pētītās jomas ir šādas: zinātne par
kodolmateriāliem un kodoldegvielu, kuras mērķis ir uzlabot
kodolreaktoru drošību (skaldīšana un kodolsintēze), reaktoru
novecošanas un darbmūža pārvaldības pētījumi,
pētījumi par uzlabotiem degvielas cikliem un atkritumu apsaimniekošanu.
HFR darbojas arī kā mācību iekārta
doktorantūras un pēcdoktorantūras studiju stipendiātiem,
kuri veic pētījumus savu valstu vai Eiropas programmu ietvarā.
Reaktoru izmanto arī radioaktīvo
izotopu komerciālai ražošanai. No 10 miljoniem diagnožu, kas
Eiropā katru gadu tiek noteiktas, izmantojot radioaktīvos izotopus,
vairāk nekā 60 % gadījumu tiek izmantota HFR
produkcija. Tas ir nozīmīgs Eiropas radiofarmaceitisko
uzņēmumu piegādātājs šajā jomā.
Turklāt, tā kā reaktors atrodas Eiropā, tā produkcija
ātri nonāk Eiropas medicīnas centros. Tas ir būtiski
attiecībā uz vairumu pašlaik izmantojamo īsmūžīgo
izotopu.
2. APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMS
Apspriešanās notikusi ar tām
dalībvalstīm, kuras veic kodolpētījumus, un trīs no
šīm valstīm (Nīderlande, Francija un Beļģija) ir
piekritušas piedalīties HFR ekspluatācijas
finansēšanā.
3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
Priekšlikums pamatojas uz Euratom
līguma 7. pantu.
4. IETEKME UZ BUDŽETU
Jaunās papildu programmas finanšu pārskatā
redzams, ka finansējums tiks saņemts no trim dalībvalstīm,
kas piedalās programmā, proti, Nīderlandes, Francijas un
Beļģijas. Minēto trīs dalībvalstu ieguldījums ir
aptuveni EUR 31,400 miljoni. Šīs summas kopā ar paredzamo
komerciālo ienākumu līmeni nodrošina pietiekamu darbības
budžetu, lai līdzsvarotu prognozētās reaktora izmaksas 2012.-2015. gada
periodā. Jāatzīmē, ka budžetā ir paredzēti
līdzekļi reaktora ekspluatācijas pārtraukšanai, kā
arī izmaksas, kas saistītas ar komunālajiem pakalpojumiem,
apdrošināšanu un izlietotās degvielas apsaimniekošanu.
Komisija apstiprina Padomes 1996. gada 27. jūnija
sanāksmes protokolā ietverto deklarāciju, ar kuru tā
paziņoja, ka, "ja ir pieejams pietiekams finansējums, HFR
var dot ieguldījumu Kopienas programmu īstenošanā gan
saistībā ar pamatprogrammām, gan arī neatkarīgi no
tām. Šāda līdzdalība notiks vai nu pamatojoties uz
konkurences principiem, vai sniedzot apstarošanas pakalpojumus JRC
institūtiem saistībā ar to veiktajām attiecīgajām
darbībām". Tas nozīmē, ka Komisija nepiedalīsies HFR
ekspluatācijas, tostarp reaktora uzturēšanas vai tā remonta
izdevumu finansēšanā, izmantojot iestāžu budžeta
līdzekļus.
5. PAPILDU INFORMĀCIJA
Nav
2012/0111 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS
par augsta blīvuma neitronu plūsmas
reaktora (HFR) 2012.-2015. gada papildu pētniecības
programmas pieņemšanu, kas jāīsteno Eiropas Atomenerģijas
kopienas Kopīgajam pētniecības centram
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Eiropas
Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši
tā 7. pantu,
ņemot
vērā Komisijas priekšlikumu,
apspriedusies ar
Zinātnes un tehnikas komiteju[1],
tā kā:
(1)       Eiropas Pētniecības
telpā Petenas augsta blīvuma neitronu plūsmas reaktors
(tirpmāk —"HFR") ir bijis un kādu laiku
turpinās būt svarīgs Komisijai pieejams līdzeklis
pētījumiem materiālzinātņu nozarē un
testēšanai, kodolmedicīnas vajadzībām un reaktora drošuma
pētījumiem kodolenerģijas jomā.
(2)       HFR ekspluatācija
ir tikusi atbalstīta ar vairākām papildu pētniecības
programmām, pēdējā no kurām, pieņemta ar Padomes 2009. gada
25. maija Lēmumu 2009/410/Euratom par papildu
pētniecības programmas pieņemšanu, kas jāīsteno
Eiropas Atomenerģijas kopienas Kopīgajam pētniecības
centram[2],
beidzās 2011. gada 31. decembrī.
(3)       Ņemot vērā, ka
HFR joprojām ir vajadzīgs kā neaizvietojama Kopienas
infrastruktūra, lai veiktu pētījumus esošo kodolreaktoru drošuma
uzlabošanas jomā, veselības aizsardzības jomā, tostarp, lai
izstrādātu medicīnas izotopus medicīniskās
pētniecības vajadzībām, kodolsintēzes jomā, lai
īstenotu fundamentālos pētījumus un apmācību,
kā arī atkritumu apsaimniekošanā, tostarp nodrošinot
iespēju pētīt Eiropu interesējošo reaktoru sistēmu
kodoldegvielu drošuma īpašības, tā ekspluatācija
jāturpina līdz 2015. gadam, izmantojot šo papildu
pētniecības programmu.
(5)       Tā kā
Nīderlande, Francija un Beļģija ir īpaši ieinteresētas
turpināt HFR ekspluatāciju, tām, kā tās pašas
norādījušas, jāfinansē šī programma, veicot finanšu
iemaksas Eiropas Kopienu vispārējā budžetā piešķirto
ieņēmumu veidā,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Papildu pētniecības programma par HFR
ekspluatāciju (turpmāk — "programma"), kuras
mērķi ir norādīti I pielikumā, ir pieņemta
uz četru gadu periodu, sākot ar 2012. gada 1. janvāri.
2. pants
Aplēsts, ka finanšu iemaksa, kas
nepieciešama programmas izpildei, ir EUR 31,400 miljoni. Šīs
summas sadalījums ir norādīts II pielikumā. Šo iemaksu
uzskata par piešķirtiem ieņēmumiem saskaņā ar 18. panta
2. punktu Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002[3].
3. pants
1.           Komisija ir atbildīga
par šīs programmas pārvaldību. Šajā nolūkā
tā izmanto Kopīgā pētniecības centra pakalpojumus.
2.           Kopīgā
pētniecības centra valdi pastāvīgi informē par
programmas īstenošanu.
4. pants
Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei sniedz
vidusposma ziņojumu un gala ziņojumu par šī lēmuma
īstenošanu.
5. pants
Šis lēmums stājas spēkā
tā publicēšanas dienā Eiropas Savienības
Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2012. gada
1. janvāra.
6. pants
Šis lēmums ir
adresēts dalībvalstīm.
Briselē,
Padomes vārdā —
priekšsēdētājs
I PIELIKUMS
ZINĀTNISKIE UN TEHNISKIE MĒRĶI
Programmas galvenie
mērķi ir šādi.
1. Nodrošināt
augstplūsmas reaktora (HFR) drošu un stabilu ekspluatāciju,
lai garantētu neitronu plūsmas pieejamību
eksperimentālām vajadzībām.
2. Nodrošināt,
ka pētniecības institūti var efektīvi izmantot HFR
plašā disciplīnu diapazonā, proti, šādās:
kodolreaktoru drošības uzlabošana, veselības aizsardzība
(tostarp medicīnas izotopu izstrādāšana), kodolsintēze,
fundamentālie pētījumi un apmācība, kā arī
atkritumu apsaimniekošana, tostarp iespēja pētīt Eiropu
interesējošo reaktoru sistēmu kodoldegvielu drošuma jautājumus.
___________________________________________________________________________
II PIELIKUMS
IEMAKSU SADALĪJUMS
Iemaksas programmas
īstenošanai maksā Nīderlande, Francija un Beļģija.
Iemaksu
sadalījums ir šāds:
Nīderlande: EUR 29,000 miljoni,

Francija: EUR 1,200 miljoni,
Beļģija: EUR 1,200 miljoni,
Kopā:
EUR 31,400 miljoni.
Šīs iemaksas veic Eiropas Kopienu
vispārējā budžetā, un tās piešķir šai programmai.

Šīs iemaksas ir stingri noteiktas un nav
pārskatāmas attiecībā uz izmaiņām, kas
saistītas ar darbības, tehniskās apkopes un ekspluatācijas
pārtraukšanas izmaksām.
.
TIESĪBU AKTU PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
              1.1.    Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums
              1.2.    Attiecīgās
politikas jomas ABM/ABB struktūrā
              1.3.    Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
              1.4.    Mērķis(-i)

              1.5.    Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums
              1.6.    Ilgums
un finansiālā ietekme
              1.7.    Paredzētie
pārvaldības veidi
2.           PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
              2.1.    Uzraudzības
un ziņošanas noteikumi
              2.2.    Pārvaldības
un kontroles sistēma
              2.3.    Krāpšanas
un pārkāpumu apkarošanas pasākumi
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
              3.1.    Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
pozīcijas
              3.2.    Paredzamā
ietekme uz izdevumiem
              3.2.1. Paredzamās
ietekmes uz izdevumiem kopsavilkums
              3.2.2. Paredzamā
ietekme uz darbības apropriācijām
              3.2.3. Paredzamā
ietekme uz administratīvajām apropriācijām
              3.2.4. Saderība ar
kārtējo daudzgadu finanšu shēmu
              3.2.5. Trešo personu
dalība finansējumā
              3.3.    Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
TIESĪBU
AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
1.1.        Priekšlikuma/iniciatīvas
nosaukums
Augsta
blīvuma neitronu plūsmas reaktora (HFR) 2012.-2015. gada
papildu pētniecības programma, kas jāīsteno Eiropas
Atomenerģijas kopienas Kopīgajam pētniecības centram
1.2.        Attiecīgās
politikas jomas ABM/ABB struktūrā
10. pozīcija:    Tiešās
pētniecības darbības
10 04. nodaļa:            Iepriekšējo
pamatprogrammu pabeigšana un citas darbības
10 04 04. pants:         Augsta
blīvuma neitronu plūsmas reaktora (HFR) ekspluatācija
1.3.        Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
x Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu darbību
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu darbību, pamatojoties uz izmēģinājuma
projektu/sagatavošanas darbību
¨ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz esošas
darbības pagarināšanu
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz darbību, kas pārveidota jaunā darbībā
1.4.        Mērķi
1.4.1.     Komisijas daudzgadu
stratēģiskie mērķi, kurus plānots sasniegt ar
priekšlikumu/iniciatīvu
Augsta
blīvuma neitronu plūsmas reaktoram (HFR) ir nozīmīga
loma Eiropas Savienībā, jo tas ļauj iegūt
medicīnā izmantojamos radioaktīvos izotopus, drošas
kodoltehnoloģijas, pētīt kodolspēkstaciju novecošanu un
darbmūža pagarināšanu, pētīt tādu aktinīdu
transmutācijas, kam ir ilgs pussabrukšanas periods, nolūkā
uzlabot atkritumu glabāšanas drošumu, uzlabot kodoldegvielas drošumu,
kā arī kodoldegvielas drošuma pētījumus jauno —
drošāko — reaktoru vajadzībām.
Turklāt
fundamentālajos pētījumos, pētot materiālu
struktūru, izmanto neitronu plūsmas. Šī joma pastāvīgi
attīstās un veicina izpratni par degradācijas mehānismiem
un to mazināšanu, kas ir nozīmīgi esošo iekārtu drošumam.
Kodoltermiskās sintēzes jomā ir īstenoti vairāki
projekti, lai pārbaudītu nākamo kodolsintēzes reaktoru
strukturālos un pavairošanas materiālus.
1.4.2.     Konkrētie mērķi
un attiecīgās ABM/ABB darbības
Galvenais
HFR papildu programmas mērķis ir droša un uzticama HFR
ekspluatācija. Tā ir iekārtas normāla izmantošana
maksimāli paredzētajā ekspluatācijas periodā, neitronu
plūsmas nodrošināšana eksperimentiem un medicīnā
izmantojamo radioaktīvo izotopu iegūšana.
1.4.3.     Paredzamie rezultāti un
ietekme
Dati
par apstarošanu un plaša disciplīnu klāsta rezultāti,
piemēram: kodolreaktoru drošuma uzlabojumi, medicīnas izotopu
izstrāde, lai risinātu medicīnas pētījumu
problēmas un vajadzības, sintēzes reaktoru materiālu
pētniecība, kodolenerģijas fundamentāli pētījumi
un apmācība, atkritumu apsaimniekošanas jautājumi un
kodoldegvielas jaunai drošākai reaktoru sistēmu paaudzei.
1.4.4.     Rezultātu un ietekmes
rādītāji
Komisijas
pienākumos ietilpst papildu pētniecības programmas
pārvaldība, un attiecīgi ziņošana par reaktora ekspluatācijas
tehnisko stāvokli, tā zinātnisko izmantošanu un budžeta
stāvokli. Divreiz gadā JRC (Enerģētikas un
transporta institūts) sagatavos ziņojumu, kurā aplūkos
šādus jautājumus:
(1)
tehniskais ziņojums par HFR
ekspluatācijas datiem,
(2)
kopsavilkums par galvenajiem zinātniskajiem
sasniegumiem,
(3)
remonta un uzturēšanas darbības,
(4)
budžeta stāvoklis attiecībā uz
ienākumiem no dalībvalstīm un papildu pētniecības
programmas budžeta izlietojumu (tostarp reaktora ekspluatācijas
pārtraukšanai paredzētie līdzekļi, pārvaldības
maksas, maksa operatoram utt.).
1.5.        Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums
1.5.1.     Īstermiņa vai
ilgtermiņa vajadzības
HFR mērķis ir atbalstīt
iesaistīto dalībvalstu pētniecības un attīstības
darbības šādās jomās: kodoliekārtu un kodoldegvielas cikla
drošība, atkritumu apsaimniekošana, kodoltermiskā sintēze,
fundamentālie pētījumi un apmācības iespējas.
HFR joprojām aktīvi uzlabo reaktoru
drošību. Rīcības koordinēšana, rezultātu
izplatīšana un harmonizācijas atbalstīšana notiek, izmantojot
Eiropas tīklus.
HFR mērķis ir arī
medicīnā izmantojamo radioaktīvo izotopu iegūšana.
1.5.2.     ES iesaistīšanās
pievienotā vērtība
HFR pētniecības pasākumu
pievienotā vērtība ir saistīta ar pārrobežu ietekmi,
apjomradītiem ietaupījumiem, kas palīdz samazināt valsts
investīcijas pētniecībā. Kodolenerģijas jomā ir
pamatoti veikt pasākumus Eiropas līmenī.
Reaktoru
izmanto arī radioaktīvo izotopu komerciālai ražošanai. No 10 miljoniem
diagnožu, kas Eiropā katru gadu tiek noteiktas, izmantojot
radioaktīvos izotopus, vairāk nekā 60 % gadījumu tiek
izmantota HFR produkcija. Reaktors ir ļoti svarīga Eiropas
medicīnas nozares (slimnīcas, klīnikas, ārsti ...)
iekārta, jo radioaktīvie izotopi tiek izmantoti dažādās
medicīnas jomās, bet galvenokārt vēža profilaksei un
ārstēšanai. Alternatīvu ir ļoti maz, jo tas ražo vairumu
pašlaik izmantojamo īsmūžīgo izotopu. Tā kā reaktors
atrodas Eiropā, tā produkcija ātri nonāk Eiropas
medicīnas centros.
1.5.3.     Līdzīgas
līdzšinējās pieredzes rezultātā gūtās
atziņas
Pašreizējās
tehnēcija Tc-99m piegādes medicīniskiem nolūkiem
nebalstās uz ilgtspējīgas izmantošanas principiem, jo ir maz
ražošanas reaktoru, tostarp HFR. Tā kā šie reaktori
būvēti pagājušā gadsimta piecdesmitajos un sešdesmitajos,
tuvojas beigām to kalpošanas laiks, kas palielina plānotas
apturēšanas vajadzību uzturēšanas darbu veikšanai, turklāt
arvien biežāki kļūst neplānoti ražošanas pārtraukumi. Kanādas NRU
reaktors (medicīnas izotopu ražotājs) apstājās 2009. gada
maija vidū un nedarbojās visu 2009. gadu, radot ilgstošu
medicīnisko izotopu trūkumu pasaulē. 2010. gadā HFR
tika apturēts, lai veiktu dzesēšanas sistēmas daļas (Bottom
Plug Liner — BPL) remontdarbus, un tā darbības
apturēšana ietekmēja medicīnas izotopu piegādes.
1.5.4.     Saderība un
iespējamā sinerģija ar citiem attiecīgajiem instrumentiem
Ierosinātā
papildu pētniecības programma risinās dažādas zinātnes
un tehnoloģiju problēmas, lai sasniegtu Eiropas
energotehnoloģiju stratēģiskā plāna (SET
plāns), stratēģiskās kodolenerģētikas
tehnoloģiju platformas (SNE-TP) īstermiņa un
ilgtermiņa mērķus. Tajā būs arī aktivitātes,
kas ir cieši saistītas ar FP-7 Euratom termiņa
pagarināšanu (2012.-2013.) un sekojošām pamatprogrammām.
1.6.        Ilgums un
finansiālā ietekme
x Ierobežota ilguma
priekšlikums/iniciatīva
–
x Priekšlikuma/iniciatīvas darbības laiks: [01.01.]2012.
līdz [31.12.]2015.
–
x Finansiālā ietekme no 2012. līdz 2016. gadam
1.7.        Paredzētie
pārvaldības veidi[4]
x Komisijas īstenota centralizēta
tieša pārvaldība
Piezīmes
Komisija
ir HFR īpašnieks saskaņā ar 1961. gada 25. jūlija
nolīgumu starp Euratom un Nīderlandi (noma uz 99 gadiem). Par HFR
ekspluatāciju atbildīgs ir ekspluatācijas licences
turētājs NRG (Nīderlande), kas ļauj uz
neatkarīgu un ilgtspējīgu tiesisko režīmu balstīt
nepārtrauktu darbību/ekspluatāciju. Papildu
pētniecības programma, ko pārvalda JRC, nodrošina papildu
ienākumus, ko finansējošās dalībvalstis atvēl
pētījumiem.
2.           PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
2.1.        Uzraudzības un
ziņošanas noteikumi
Komisijas
pienākumi ietver papildu pētniecības programmas
pārvaldīšanu un attiecīgos ziņojumus par
i)
reaktora ekspluatācijas tehnisko stāvokli,
ii)
tā zinātnisko izmantošanu,
iii)
budžeta stāvokli attiecībā uz finanšu ieņēmumiem no
dalībvalstīm
iv)
veiktajiem maksājumiem.
Programma
ir iekļauta JRC ABM plānošanas ciklā un gada
pārvaldības plānā. Tādējādi minēto
mērķu sasniegšanas uzraudzība tiks iekļauta JRC gada
darbības pārskatā.
Turklāt
JRC (Enerģētikas institūts) sagatavos gada pārskatu.
Tas attieksies uz papildu pētniecības programmas pārvaldību
un aptvers šādas jomas:
-
tehniskais ziņojums, sniedzot HFR ekspluatācijas datus,
-
kopsavilkums par galvenajiem zinātniskajiem sasniegumiem,
-
tehniskās apkopes situācija,
-
budžeta stāvoklis attiecībā uz ienākumiem no
dalībvalstīm un papildu pētniecības programmas budžeta
izlietojumu (tostarp reaktora ekspluatācijas pārtraukšanai
paredzētie līdzekļi, pārvaldības maksas, utt.).
2.2.        Pārvaldības un
kontroles sistēma
2.2.1.     Apzinātie riski
Šī
programma ir iepriekšējās papildu pētniecības programmas
turpinājums. Iesaistītās dalībvalstis iekšēji
novērtēja tās sagatavošanu, kā arī dalības
riskus.
2.2.2.     Paredzētās kontroles
metodes
Vidusposma
ziņojums un gala ziņojums tiks veltīts papildu
pētniecības programmas pārvaldībai un aptvers tehniskos,
zinātniskos un budžeta jautājumus, tostarp ekspluatācijas
pārtraukšanai paredzētos līdzekļus utt.
2.3.        Krāpšanas un
pārkāpumu apkarošanas pasākumi
Iepriekš
minētās ziņošanas revīziju un iekšējo kontroli
īsteno JRC amatpersonas, iekļaujot tajā gan tehniskos,
gan budžeta aspektus. Visu revīziju un iekšējo pārbaužu
rezultātus dara pieejamus Revīzijas palātai.
Jāturpina
veikt atbilstīgi pasākumi, lai nepieļautu pārkāpumus
un krāpšanu, ka arī vajadzīgie pasākumi, lai atgūtu
zaudētos, nepareizi izmaksātos vai izmantotos naudas
līdzekļus, saskaņā ar Padomes 2002. gada 25. jūnija
Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko
piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, Komisijas 2002. gada
23. decembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz
īstenošanas kārtību minētajai Finanšu regulai, Padomes 1995. gada
18. decembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas
Kopienu finanšu interešu aizsardzību[5],
Padomes 1996. gada 11. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2185/96
par pārbaudēm un apskatēm uz vietas, ko Komisija veic, lai
aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu intereses pret krāpšanu un
citām nelikumībām[6],
un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/1999 par
izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF)[7].
Skaldmateriālu
aprites kontroli īsteno Euratom un SAEA.
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
3.1.        Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
pozīcijas
·      Esošās budžeta pozīcijas
Sarindotas pa
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta
pozīcijām.
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas
 Numurs [Izdevumu kategorija….] || Dif./nedif. ([8]) || no EBTA valstīm || no kandidāt-valstīm || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
 1.a || 10 04 04 — Augsta blīvuma neitronu plūsmas reaktora (HFR) ekspluatācija 10 04 04 02 — Augsta blīvuma neitronu plūsmas reaktora (HFR) ekspluatācija — HFR papildu programma[9] || Dif. || Nē || Nē || Nē || Jā
·      No jauna veidojamās budžeta pozīcijas
Nepiemēro
3.2.        Paredzamā ietekme uz
izdevumiem
3.2.1.     Paredzamās ietekmes uz
izdevumiem kopsavilkums
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || 1.a || "Konkurētspēja izaugsmei un nodarbinātībai"
 Ģenerāldirektorāts: JRC ||   ||   || 2012. gads || 2013. gads || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads. || KOPĀ
  Darbības apropriācijas ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budžeta pozīcijas numurs: 10 04 04 02 || Saistības || (1) || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. ||   || p.m.
 Maksājumi || (2) || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
 Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budžeta pozīcijas numurs: Nepiemēro ||   || (3) || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro
 KOPĀ — daudzgadu finanšu shēmas JRC ĢD apropriācijas || Saistības || =1 +3 || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. ||   || p.m.
 Maksājumi || =2 +3 || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
  KOPĀ — Darbības apropriācijas || Saistības || (4) || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. ||   || p.m.
 Maksājumi || (5) || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
  KOPĀ — Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (6) || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro
 KOPĀ — daudzgadu finanšu shēmas  1.a IZDEVUMU KATEGORIJA || Saistības || =4+ 6 || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. ||   || p.m.
 Maksājumi || =5+ 6 || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
Gadījumā, ja
priekšlikums/iniciatīva ietekmē vairākas izdevumu kategorijas:
  KOPĀ — Darbības apropriācijas || Saistības || (4) || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. ||   || p.m.
 Maksājumi || (5) || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
  KOPĀ — Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (6) || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro
 KOPĀ — daudzgadu finanšu shēmas 1.-4. IZDEVUMU KATEGORIJAS (Pamatsumma) || Saistības || =4+ 6 || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. ||   || p.m.
 Maksājumi || =5+ 6 || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || 5 || "Administratīvie izdevumi"
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
 Ģenerāldirektorāts: JRC ||   ||   || 2012. gads || 2013. gads || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || KOPĀ
  Cilvēkresursi || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro
  Pārējie administratīvie izdevumi || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro
 KOPĀ — ĢD JRC || Apropriācijas || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro
 KOPĀ — daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA || (Saistību kopsumma = maksājumu kopsumma) || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
   ||   ||   || 2012. gads || 2013. gads || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || KOPĀ
 KOPĀ — daudzgadu finanšu shēmas 1. līdz 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS || Saistības || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. ||   || p.m.
 Maksājumi || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
3.2.2.     Paredzamā ietekme uz
darbības apropriācijām
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz darbības apropriāciju
izmantošanu
–
x Priekšlikums/iniciatīva paredz darbības apropriāciju
izmantošanu šādā veidā:
Saistību apropriācijas miljonos EUR (3 zīmes
aiz komata)
 Norādīt mērķus un rezultātus   ò ||   ||   || 2012. gads || 2013. gads || 2014. gads || 2015. gads || KOPĀ
 REZULTĀTI
 Rezultāta veids || Vidējās rezultātu izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Kopējais rezultātu skaits || Kopā izmaksas
 KONKRĒTAIS MĒRĶIS: HFR droša un uzticama ekspluatācija
 Rezultāts || Dienu skaits, kad ekspluatācija notikusi ar pilnu jaudu || nepiemēro || 250 || p.m. || 250 || p.m. || 250 || p.m. || 250 || p.m. || 1 000 || p.m.
 Starpsumma — konkrētais mērķis || 250 || p.m. || 250 || p.m. || 250 || p.m. || 250 || p.m. || 1 000 || p.m.
 KOPĒJĀS IZMAKSAS ||   || p.m. ||   || p.m. ||   || p.m. ||   || p.m. ||   || p.m.
3.2.3.     Paredzamā ietekme uz
administratīvajām apropriācijām
3.2.3.1.  Kopsavilkums
–
x Priekšlikums/iniciatīva neparedz administratīvo
apropriāciju izmantošanu
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva paredz administratīvo
apropriāciju izmantošanu šādā veidā:
Miljonos EUR (3 zīmes
aiz komata)
   || 2012. gads || 2013. gads || 2014. gads || 2015. gads || ≥ 2016. gads || KOPĀ
 Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cilvēkresursi ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Pārējie administratīvie izdevumi ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Starpsumma —daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cilvēkresursi ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Citi administratīva rakstura izdevumi ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Starpsumma — ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĀ ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.2.3.2.   Paredzamās
cilvēkresursu vajadzības
–
x Priekšlikums/iniciatīva neparedz cilvēkresursu izmantošanu
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva paredz cilvēkresursu izmantošanu
šādā veidā:
Paredzamais apjoms izsakāms veselos
skaitļos (vai maksimāli ar vienu zīmi aiz komata)
   || 2012. gads || 2013. gads || 2014. gads || 2015. gads
  Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki)
 XX 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) ||   ||   ||   ||
 XX 01 01 02 (Delegācijas) ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (Netiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (Tiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||
  Ārštata darbinieki (izsakot ar pilnslodzes ekvivalentu: FTE)[10]
 XX 01 02 01 (CA, INT, SNE, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām) ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA un SNE delegācijās) ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy || - Galvenā mītne ||   ||   ||   ||
 - Delegācijas ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (CA, INT, SNE — netiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (CA, INT, SNE — tiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||
 Citas budžeta pozīcijas (precizēt) ||   ||   ||   ||
 KOPĀ ||   ||   ||   ||
XX ir
attiecīgā politikas joma vai budžeta kategorija.
Cilvēkresursu
vajadzības tiks nodrošinātas, izmantojot attiecīgā ĢD
darbiniekus, kuri jau ir iesaistīti konkrētās darbības
pārvaldībā un/vai ir pārgrupēti attiecīgajā
ĢD, vajadzības gadījumā izmantojot vadošajam ĢD gada
budžeta sadales procedūrā piešķirtos papildu resursus un
ņemot vērā budžeta ierobežojumus.
Veicamo uzdevumu
apraksts
 Ierēdņi un pagaidu darbinieki || Vienīgais uzdevums, ko īsteno JRC, ir papildu programmas pārvaldība. To veic, izmantojot līdzekļus, ko pilnībā finansē no papildu pētniecības programmas piešķirtajiem ienākumiem.
 Ārštata darbinieki || Nepiemēro
3.2.4.     Saderība ar kārtējo
daudzgadu finanšu shēmu
–
x Priekšlikums/iniciatīva atbilst kārtējai daudzgadu
finanšu shēmai
–
¨  Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpārplāno
attiecīgā izdevumu kategorija daudzgadu finanšu shēmā
Nepiemēro
–
¨  Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpiemēro elastības
instruments vai jāpārskata daudzgadu finanšu shēma.
Nepiemēro
3.2.5.     Trešo personu iemaksas
–
¨ Priekšlikums/iniciatīva neparedz trešo personu
līdzfinansējumu
–
x Priekšlikums/iniciatīva paredz šādu
līdzfinansējumu:
Apropriācijas miljonos EUR (3 zīmes aiz
komata)
   || 2012. gads || 2013. gads || 2014. gads || 2015. gads || Kopā
 Nīderlande || 7,250 || 7,250 || 7,250 || 7,250 || 29,000
 Francija || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 1,200
 Beļģija || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 1,200
 KOPĀ — Līdzfinansējuma apropriācijas || 7,850 || 7,850 || 7,850 || 7,850 || 31,400
Papildu pētniecības programmai vajag
tikai budžeta struktūru (p.m.), kas paredzēta, lai saņemtu
apropriācijas, ko dalībnieki paredzējuši šim nolūkam.
Saskaņā ar dalībvalstu aprēķiniem šī ir summa,
kas nepieciešama, lai segtu prognozētās izmaksas reaktora
ekspluatācijai laikposmā no 2012. līdz 2015. gadam,
ņemot vērā komerciālo ieņēmumu sagaidāmo
līmeni. Komisija nekādā gadījumā nesedz nekādu
ekspluatācijas izmaksu deficītu, tostarp nekādas iespējamas
uzturēšanas vai remonta izmaksas.
3.3.        Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva finansiāli neietekmē
ieņēmumus
–
x Priekšlikums/iniciatīva finansiāli ietekmē:
–
¨         pašu resursus
–
x        dažādus ieņēmumus
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
 Budžeta ieņēmumu pozīcija || Kārtējā budžeta gadā pieejamās apropriācijas || Priekšlikuma/iniciatīvas ietekme
 2012. gads || 2013. gads || 2014. gads || 2015. gads
 6 2 2 1. pozīcija ||   || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
Attiecībā uz
īpaši novirzāmiem dažādajiem ieņēmumiem
norādīt attiecīgo(-ās) izdevumu pozīciju(-as).
Pozīcija
6 2 2 1 — Ieņēmumi no HFR ekspluatācijas, kas
jāizmanto papildu apropriāciju nodrošināšanai — Piešķirtie
ieņēmumi
Norādīt metodi,
kas izmantota, lai aprēķinātu ietekmi uz ieņēmumiem.
Papildu
pētniecības programma tiek finansēta no iesaistīto
dalībvalstu iemaksām, kas aprēķinātas, pamatojoties uz
2009.-2011. gada budžetu, un kuras tiek atjauninātas, ņemot
vērā 2012. līdz 2015. gada periodā paredzamo
inflāciju.
[1]               ZTK 2012. gada 17. februāra
sanāksmes protokols.
[2]               OV L 132/15, 29.5.2009.
[3]               Padomes 2002. gada 25. jūnija Regula (EK,
Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu
vispārējam budžetam, OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.
[4]               Sīkāku informāciju par
pārvaldības veidiem un atsauces uz Finanšu regulu skatīt BudgWeb
tīmekļa vietnē: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[5]               OV L 312, 23.12.1995., 1. lpp.
[6]               OV L 292, 15.11.1996., 2. lpp.
[7]               OV L 136, 31.5.1999., 1. lpp.
[8]               Dif.
— diferencētās apropriācijas, nedif. — nediferencētās
apropriācijas
[9]               Pozīcija 10 04 04 02 "Augsta blīvuma
neitronu plūsmas reaktora (HFR) ekspluatācija — HFR
papildu programmas (2009.-2011.)" tiks pārdēvēta par
"Augsta blīvuma neitronu plūsmas reaktora (HFR)
ekspluatācija — HFR papildu programmas", bez norādes
par darbības laiku, lai tā būtu piemērojama visām
nākamajām papildu programmām, ko var pieņemt
attiecībā uz HFR ekspluatāciju.
[10]             CA — līgumdarbinieki, INT —
aģentūras personāls (Intérimaire); JED —
jaunākie eksperti delegācijās, LA — vietējie darbinieki;
SNE — valstu norīkotie eksperti.


				|

		52012PC0527

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS, ar ko groza Lēmumu Nr. 574/2007/EK, lai paaugstinātu Eiropas Ārējo robežu fonda līdzfinansējuma likmi konkrētām dalībvalstīm, kuras saskaras ar nopietnām grūtībām vai kurām draud šādas grūtības saistībā ar to finanšu stabilitāti /* COM/2012/0527 final - 2012/0253 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
·
Pamatojums un mērķi
Ilgstošā
finanšu un ekonomikas krīze palielina spiedienu uz valstu finanšu
resursiem, jo dalībvalstis samazina savus budžetus. Tāpēc
programmu, kas pieņemtas saistībā ar četriem
Vispārīgās programmas “Solidaritāte un migrācijas
plūsmu pārvaldība” ietvaros izveidotajiem fondiem (turpmāk
– "fondi"), sekmīgas īstenošanas nodrošināšana ir
īpaši būtiska kā instruments līdzekļu
iepludināšanai ekonomikā.
Tomēr šo
programmu īstenošanu bieži apgrūtina budžeta ierobežojumu
izraisītās likviditātes problēmas, kuru rezultātā
bieži vien tiek ievērojami samazināti izdevumi, un
tādējādi palielinās problēmas ilgstošās
krīzes laikā. Tas jo īpaši attiecas uz dalībvalstīm,
ko pašreizējā krīze ir skārusi visvairāk un kas
programmas ietvaros ir saņēmušas finansiālu palīdzību
no Eiropas finanšu stabilizācijas mehānisma (EFSM), Eiropas Finanšu
stabilitātes instrumenta (EFSI) vai no divpusējiem aizdevumiem euro zonas
valstīm, vai no maksājumu bilances (MB) mehānisma valstīm
ārpus euro zonas. Līdz šim sešas valstis – tostarp Grieķija, kas
arī ir saņēmusi finansiālu palīdzību ar
divpusējiem aizdevumiem pirms EFSM izveides, – ir pieprasījušas
finansiālu palīdzību saskaņā ar dažādiem atbalsta
mehānismiem un ir vienojušās ar Komisiju par makroekonomikas
pielāgošanas programmu. Šīs sešas valstis ir Ungārija,
Rumānija, Latvija (no maksājumu bilances instrumenta),
Portugāle, Grieķija un Īrija (no EFSM vai EFSI, vai divpusēji).
Jāatzīmē, ka programmas Ungārijai darbības termiņš
beidzās 2010. gadā, bet programmas Latvijai darbības
termiņš – 2012. gada sākumā.
Lai
nodrošinātu, ka dalībvalstis, kuras izmanto finansiālā
atbalsta mehānismu (vai citas dalībvalstis, uz ko nākotnē
varētu attiekties šāda palīdzība), turpina īstenot programmas,
kuras pieņemtas saistībā ar fondiem, un izsniedz
līdzekļus projektiem, šajā priekšlikumā ir paredzēti
noteikumi, kas ļautu Komisijai paaugstināt Savienības
līdzfinansējuma likmi šīm valstīm uz laiku, kurā
tās saņem finansiālo palīdzību no kāda atbalsta
mehānisma finansēšanas instrumentu ietvaros. Tas nodrošinās
šīm dalībvalstīm papildu finanšu resursus un atvieglos
turpmāku programmu īstenošanu vietējā līmenī.
·
Vispārīgais konteksts
Nav šaubu, ka
finanšu krīzes padziļināšanās dažās
dalībvalstīs būtiski ietekmē reālo ekonomiku, tostarp,
ņemot vērā uzkrāto parādu un grūtības, ar ko
saskaras valdības, kuras vēlas aizņemties naudu tirgū par
pieņemamām cenām.
Komisija ir bijusi
ļoti aktīva un sniegusi priekšlikumus par to, kā labāk
reaģēt uz pašreizējo finanšu krīzi un tās
sociālekonomiskajām sekām. Ir pieņemti trīs tās
priekšlikumi attiecībā uz minēto. Pirmajā priekšlikumā
paredzēti grozījumi Regulā (EK) Nr. 1083/2006, ar ko paredz
vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās
attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu,
lai par maksimāli 10 procentu punktiem virs pašreizējā
sliekšņa paaugstinātu likmi Savienības ieguldījumam, kuru
izsniedz starpposma maksājumu un noslēguma maksājumu veidā
(2011. gada 13. decembra Regula (ES) Nr. 1311/2011). Otrajā
priekšlikumā paredzēti grozījumi Padomes Regulā (EK)
Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas
Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai, lai paaugstinātu
no fonda piešķirto ieguldījuma likmi līdz 95 %
reģionos, kas ir tiesīgi uz atbalstu saskaņā ar
konverģences mērķiem, attālākajos reģionos un
Egejas jūras nelielajās salās, un līdz 85 % – citos
reģionos (2011. gada 19. decembra Regula (ES) Nr. 1312/2011).
Trešajā priekšlikumā paredzēti Regulas (EK) Nr. 1198/2006
par Eiropas Zivsaimniecības fondu grozījumi, saskaņā ar
kuriem ir noteikta par maksimāli 10 procentu punktiem virs
pašreizējā sliekšņa augstāka likme Savienības
ieguldījumam, kuru izsniedz starpposma maksājumu un noslēguma
maksājumu veidā (2012. gada 19. aprīļa Regula
(ES) Nr. 387/2012).
·
Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma
jomā
Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada
23. maija Lēmuma Nr. 574/2007/EK, ar ko laikposmam no
2007. gada līdz 2013. gadam izveido Eiropas Ārējo
robežu fondu kā daļu no Vispārīgās programmas
„Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība”,
16. pantā paredzēts, ka Savienības
līdzfinansējuma likme atbalstītajām darbībām
parasti nepārsniedz 50 %. Lēmuma 16. pantā arī
paredzēts, ka šo Savienības līdzfinansējuma likmi var
paaugstināt līdz 75 %, ja uz attiecīgo dalībvalsti
attiecas Kohēzijas fonds vai ar attiecīgo darbību risina
konkrētus prioritārus jautājumus, kas ir noteikti
stratēģiskajās pamatnostādnēs.
·
Atbilstība pārējiem ES politikas
virzieniem un mērķiem
Šis priekšlikums saskan ar citiem priekšlikumiem un iniciatīvām,
kuras Eiropas Komisija pieņēmusi, reaģējot uz finanšu
krīzi.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
·
Apspriešanās ar ieinteresētajām
personām
Apspriešanās ar ārējām ieinteresētajām
personām nenotika.
·
Ekspertu pakalpojumu iepirkums un izmantošana
Ārēju ekspertu atzinums nebija vajadzīgs.
·
Ietekmes analīze
Priekšlikums ļaus Komisijai piemērot
augstāku līdzfinansējuma likmi valstīm, kas izmanto vienu
no finansiālā atbalsta mehānismiem.
Šim palielinājumam nav vajadzīgs
papildu budžets, jo fonda gada piešķīrums valstīm un
programmām 2007.–2013. gada programmu īstenošanas periodam
nemainīsies.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
·
Priekšlikuma kopsavilkums
Tiek ierosināts grozīt Eiropas
Parlamenta un Padomes Lēmuma Nr. 574/2007/EK 16. pantu, lai
ļautu par 20 procentu punktiem paaugstināt Savienības
līdzfinansējuma likmi, ko piemēro attiecīgo
dalībvalstu Ārējo robežu fonda programmām, ja šīs dalībvalstis
izmanto vienu no finansiālā atbalsta mehānismiem.
Pēc tam, kad ir pieņemts lēmums
piešķirt finansiālu atbalstu dalībvalstij, piemērojot vienu
no atbalsta mehānismiem, dalībvalsts var iesniegt Komisijai gada
programmas projektu vai pārskatītas gada programmas projektu,
kurā piemērota paaugstinātā Savienības
līdzfinansējuma likme.
Dalībvalstij var piemērot
paaugstināto Savienības līdzfinansējuma likmi
gadījumā, ja gada programmas projekta vai pārskatītas gada
programmas projekta iesniegšanas laikā tā izmanto vienu no atbalsta
mehānismiem. Tomēr, ja kādu darbību konkrētas gada
programmas ietvaros līdzfinansēja, piemērojot paaugstināto
Savienības līdzfinansējuma likmi, to turpina piemērot
līdz attiecīgās gada programmas atbilstības laikposma
beigām neatkarīgi no tā, vai dalībvalsts joprojām
izmanto vienu no atbalsta mehānismiem vai neizmanto to.
·
Juridiskais pamats
Juridiskais pamats
ir Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. maija Lēmums
Nr. 574/2007/EK, ar ko laikposmam no 2007. gada līdz
2013. gadam izveido Eiropas Ārējo robežu fondu kā daļu
no Vispārīgās programmas "Solidaritāte un
migrācijas plūsmu pārvaldība". Pamatojoties uz
dalītas vadības principu, ko īsteno Eiropas Komisija un
dalībvalstis, šajā lēmumā ir ietverti noteikumi
plānošanas procesam, kā arī noteikumi par programmas
pārvaldību (tostarp finanšu pārvaldību), uzraudzību,
finanšu kontroli un projektu izvērtēšanu.
·
Subsidiaritātes princips
Priekšlikums
atbilst subsidiaritātes principam, ciktāl tā mērķis ir
ar fondu palīdzību nodrošināt lielāku atbalstu
konkrētām dalībvalstīm, kuras saskaras ar nopietnām grūtībām,
jo īpaši attiecībā uz savu ekonomisko un finanšu
stabilitāti, un ar deficīta un parāda stāvokļa
pasliktināšanos vai ar palēninātu ekonomisko izaugsmi, kas
atspoguļo valsts struktūras problēmas un starptautisko
ekonomikas un finanšu vidi. Tāpēc ir nepieciešams Eiropas
Savienības līmenī izveidot pagaidu mehānismu, kas
ļautu Eiropas Savienībai līdzfinansēt saskaņā ar
fondiem apstiprinātos izdevumus, izmantojot augstāku
līdzfinansējuma likmi.
·
Proporcionalitātes princips
Priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam.
Šis priekšlikums
atbilst proporcionalitātes principam, jo veicina palielināta fondu
atbalsta piešķiršanu dalībvalstīm, kurām ir
grūtības vai kuras nopietni apdraud lielas grūtības, ko
izraisījuši ārkārtēji notikumi, kurus tās nav
varējušas ietekmēt, atbilstoši nosacījumiem Padomes
Regulā (ES) Nr. 407/2010 (ar ko izveido Eiropas finanšu
stabilizācijas mehānismu (EFSM)) vai dalībvalstīm, kuras to
pašu iemeslu dēļ saņem finansiālu atbalstu no Eiropas
Finanšu stabilitātes instrumenta (EFSI) vai Eiropas Stabilizācijas
mehānisma (ESM) vai kurām ir grūtības vai draud lielas
grūtības attiecībā uz maksājumu bilanci atbilstoši
nosacījumiem Padomes Regulā (EK) Nr. 332/2002. Tas
būtu jāattiecina arī uz Grieķiju, kas ir saņēmusi
finansiālu palīdzību atbilstoši konkrētam nolīgumam
ārpus atbalsta mehānismiem saskaņā ar kreditoru
nolīgumu un Euro zonas aizdevumu mehānisma aktu.
·
Juridisko instrumentu izvēle
Ierosinātais juridiskais instruments: lēmums.
Citi instrumenti nebūtu piemēroti šādu iemeslu
dēļ.
Komisija ir
apsvērusi tiesiskā regulējuma piedāvātās
iespējas un, ņemot vērā līdzšinējo pieredzi,
uzskata par nepieciešamu ierosināt grozījumus lēmumā.
Šīs pārskatīšanas mērķis ir atvieglot darbību
līdzfinansēšanu, tādējādi paātrinot gan
darbību īstenošanu, gan šo ieguldījumu ietekmi uz reālo
ekonomiku.
4.           IETEKME
UZ BUDŽETU
Saistību
apropriācijas netiek ietekmētas, jo nav ierosināti
grozījumi attiecībā uz fondu finansējuma maksimālo
summu, kas paredzēta gada programmās plānošanas periodam no
2007. līdz 2013. gadam.
Priekšlikums
liecina par Eiropas Komisijas vēlmi palīdzēt
dalībvalstīm to centienos pārvarēt finanšu krīzi.
Grozījumi nodrošinās attiecīgajām dalībvalstīm
vajadzīgos līdzekļus, kas nepieciešami projektu un ekonomikas
atveseļošanās atbalstam.
2012/0253 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES
LĒMUMS,
ar ko groza Lēmumu Nr. 574/2007/EK,
lai paaugstinātu Eiropas Ārējo robežu fonda
līdzfinansējuma likmi konkrētām dalībvalstīm,
kuras saskaras ar nopietnām grūtībām vai kurām draud
šādas grūtības saistībā ar to finanšu stabilitāti

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta
2. punktu,
ņemot vērā
Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
(1)       Ar Eiropas Parlamenta un
Padomes 2007. gada 23. maija Lēmumu Nr. 574/2007/EK[1]
izveido Eiropas Ārējo robežu fondu laikposmam no 2007. gada
līdz 2013. gadam kā daļu no Vispārīgās programmas
„Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība”, un
šajā lēmumā paredzētas dažādas Savienības
līdzfinansējuma likmes, ko piemēro fonda atbalstītajām
darbībām.
(2)       Nepieredzētā
globālā finanšu krīze un ekonomikas lejupslīde ir nopietni
kaitējušas ekonomikas izaugsmei un finanšu stabilitātei, izraisot
finanšu, ekonomikas un sociālo apstākļu būtisku
pasliktināšanos vairākās dalībvalstīs. Dažām
dalībvalstīm ir nopietnas grūtības vai tām draud
šādas grūtības, jo īpaši attiecībā uz savu
finanšu un ekonomikas stabilitāti, tādējādi ir
pasliktinājies deficīta un parāda stāvoklis un ir
apdraudēta ekonomiskā izaugsme, un situāciju vēl
vairāk sarežģī starptautiskā ekonomikas un finanšu vide.
(3)       Kaut arī jau ir veikti
nozīmīgi pasākumi krīzes negatīvās ietekmes
mazināšanai, plaši jūtama finanšu krīzes ietekme uz reālo
ekonomiku, darba tirgu un iedzīvotājiem kopumā. Spiediens uz
valstu finanšu resursiem palielinās, un būtu steidzami jāveic
turpmāki pasākumi tā mazināšanai, maksimāli un
optimāli izmantojot Savienības finansējumu.
(4)       Ar Padomes 2002. gada
18. februāra Regulu (EK) Nr. 332/2002, ar ko izveido vidēja
termiņa finansiālas palīdzības mehānismu
attiecībā uz dalībvalstu maksājumu bilancēm[2],
paredzēts, ka Padome piešķir vidēja termiņa finanšu
palīdzību gadījumā, kad dalībvalsts, kas nav
pieņēmusi euro, ir nonākusi grūtībās vai to
nopietni apdraud grūtības attiecībā uz tās
maksājumu bilanci.
(5)       Rumānijai ar Padomes
Lēmumu 2009/459/EK[3] piešķīra
šādu finansiālo palīdzību.
(6)       Padome 2010. gada
9. maijā pieņēma visaptverošu pasākumu kopumu finanšu
stabilitātes pasargāšanai visā euro zonā un
dalībvalstīs, tostarp a) Padomes regulu, ar ko izveido Eiropas
finanšu stabilizācijas mehānismu[4], pamatojoties uz
Līguma 122. panta 2. punktu, un b) Eiropas Finanšu
stabilitātes instrumentu, lai nodrošinātu finansiālu atbalstu
euro zonas dalībvalstīm, kurām ir grūtības, ko
izraisījuši ārkārtēji notikumi, kurus šīs dalībvalstis
nav varējušas ietekmēt.
(7)       Īrijai un
Portugālei attiecīgi ar Padomes Īstenošanas
lēmumu 2011/77/ES[5] un Īstenošanas
lēmumu 2011/344/ES[6] piešķīra
finansiālu palīdzību no Eiropas finanšu stabilizācijas
mehānisma. Tās ir saņēmušas līdzekļus arī no
Eiropas Finanšu stabilitātes instrumenta.
(8)       Kreditoru nolīgums un
Aizdevumu mehānisma nolīgums attiecībā uz Grieķiju
tika noslēgti 2010. gada 8. maijā un stājās
spēkā 2010. gada 11. maijā. Septiņpadsmit euro
zonas dalībvalstu finanšu ministri 2012. gada 12. martā
pārtrauca šo pirmo programmu un apstiprināja otro
finansiālās palīdzības programmu Grieķijai. Tika
nolemts, ka šīs otrās programmas finanšu instruments būs Eiropas
Finanšu stabilitātes instruments, no kura tiks izsniegta euro zonas
ieguldījuma, kas paredzēts pirmajā programmā, atlikusī
summa.
(9)       Septiņpadsmit euro zonas
dalībvalstu finanšu ministri 2012. gada 2. februārī
parakstīja Līgumu par Eiropas stabilizācijas mehānisma
izveidi. Minētajā līgumā,
kas seko Eiropadomes Lēmumam 2011/199/ES (2011. gada
25. marts), ar ko Līguma par Eiropas Savienības darbību
136. pantu groza attiecībā uz stabilizācijas mehānismu
dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro[7],
paredzēts, ka Eiropas Stabilizācijas mehānisms pēc tā
stāšanās spēkā 2012. gada vidū kļūs par
primāro finansiālās palīdzības sniedzēju euro
zonas dalībvalstīm. Tādēļ
šajā lēmumā jau būtu jāņem vērā Eiropas
Stabilizācijas mehānisms.
(10)     Eiropadome 2011. gada
23. un 24. jūnija secinājumos atzinīgi
novērtēja Komisijas ieceri uzlabot sinerģiju starp aizdevumu
programmu Grieķijai un Savienības līdzekļiem un
atbalstīja centienus palielināt Grieķijas spēju apgūt
Savienības līdzekļus, lai veicinātu izaugsmi un
nodarbinātību, pārorientējot uzmanību uz
konkurētspējas uzlabošanu un darba vietu radīšanu. Turklāt
tā atzinīgi novērtēja un atbalstīja to, ka Komisija
kopā ar dalībvalstīm gatavo visaptverošu tehniskās
palīdzības programmu Grieķijai. Šie Lēmuma
Nr. 574/2007/EK grozījumi sniedz ieguldījumu attiecīgajos
sinerģijas veicināšanas centienos.
(11)     Ņemot vērā
ārkārtas apstākļus, Regulu (ES) Nr. 1083/2006, ar
ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās
attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu,
grozīja ar Regulu (ES) Nr. 1311/2011, lai ļautu
paaugstināt struktūrfondu un Kohēzijas fonda
līdzfinansējuma likmi dalībvalstīm, kuras saskaras ar
nopietnām grūtībām to finansiālās
stabilitātes jomā[8]. Līdzīga pieeja
tika pieņemta attiecībā uz minētajām
dalībvalstīm Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku
attīstībai ietvaros (Regula (ES) Nr. 1312/2011, ar
kuru groza Regulu (EK) Nr. 1698/2005)[9] un Eiropas
Zivsaimniecības fonda ietvaros (Regula (ES) Nr. 387/2012, ar ko
groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1198/2006)[10].
Tāpat minētās dalībvalstis būtu jāatbalsta
četru fondu ietvaros, kas ir dibināti kā daļa no
Vispārīgās programmas "Solidaritāte un migrācijas
plūsmu pārvaldība", proti, Eiropas Ārējo robežu
fonds, Eiropas Atgriešanās fonds, Eiropas Bēgļu fonds un Eiropas
Trešo valstu valstspiederīgo integrācijas fonds (turpmāk –
"fondi"), kas izveidoti laikposmam no 2007. līdz
2013. gadam.
(12)     Šie fondi ir
svarīgākie līdzekļi, kas palīdz dalībvalstīm
pārvarēt būtiskas problēmas migrācijas, patvēruma
un ārējo robežu jomās, piemēram, visaptverošas
Savienības imigrācijas politikas izstrāde, lai veicinātu
Savienības konkurētspēju un sociālo kohēziju, un
kopējas Eiropas Patvēruma sistēmas izveide.
(13)     Lai atvieglotu Eiropas
Savienības finansējuma pārvaldību migrācijas,
patvēruma un ārējo robežu jomās un uzlabotu
finansējuma pieejamību dalībvalstīm ar mērķi
īstenot to gada programmas fondu ietvaros, uz laiku un, neskarot
2014.–2020. gada plānošanas periodu, ir jāpaaugstina
Savienības līdzfinansējuma likme no fondiem
dalībvalstīm, kuras saskaras ar nopietnām
grūtībām saistībā ar to finanšu stabilitāti, par
summu, kas atbilst 20 procentu punktiem virs pašreiz
piemērojamās līdzfinansējuma likmes. Tas nozīmē,
ka fondu gada piešķīrums valstīm saskaņā ar pamata
tiesību aktiem nemainīsies, bet valstu līdzfinansējums
attiecīgi samazināsies. Pašreizējās gada programmas būs
jāpārskata, lai atspoguļotu izmaiņas, kas radīsies,
piemērojot paaugstināto Savienības līdzfinansējuma
likmi.
(14)     Jebkurai dalībvalstij,
kas vēlas piemērot paaugstināto līdzfinansējuma likmi,
būtu jāiesniedz Komisijai rakstveida paziņojums kopā ar
gada programmas projektu vai pārskatītās gada programmas
projektu. Savā paziņojumā dalībvalstij būtu
jāsniedz atsauce uz attiecīgo Padomes lēmumu vai uz citu
attiecīgo lēmumu, saskaņā ar kuru tai var piemērot
paaugstināto Savienības līdzfinansējuma likmi.
(15)     Vēl
nepieredzētā krīze, kas ietekmējusi starptautiskos finanšu
tirgus, un ekonomikas lejupslīde ir būtiski kaitējušas finanšu
stabilitātei vairākās dalībvalstīs. Tā kā ir
steidzami jārīkojas, lai mazinātu ietekmi uz ekonomiku
kopumā, šim lēmumam būtu jāstājas spēkā
pēc iespējas drīzāk.
(16)     Tāpēc būtu
attiecīgi jāgroza Lēmums Nr. 574/2007/EK. Katra
atsauce uz Lēmuma Nr. 574/2007/EK 16. pantu vai tajā
paredzēto Savienības ieguldījuma procentuālo daļu
būtu jāinterpretē kā atsauce uz pārskatīto
16. pantu un (iespējams, palielināto) Savienības
ieguldījuma procentuālo daļu.
(17)     Attiecībā uz Islandi
un Norvēģiju šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu
pilnveidošana, kuri attiecas uz jomām, kas minētas 1. panta
A un B punktā Padomes Lēmumā 1999/437/EK
(1999. gada 17. maijs) par dažiem pasākumiem, lai piemērotu
Eiropas Savienības Padomes, Islandes Republikas un Norvēģijas
Karalistes Nolīgumu par abu minēto valstu iesaistīšanos Šengenas
acquis īstenošanā, piemērošanā un izstrādē[11].

(18)     Attiecībā uz Šveici
saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas
Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas
asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā,
piemērošanā un pilnveidošanā šis lēmums ir to Šengenas acquis
noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomām, kas minētas
Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A un B punktā, to
lasot saistībā ar 3. pantu Padomes
Lēmumā 2008/146/EK par to, lai Eiropas Kopienas vārdā
noslēgtu Nolīgumu[12].
(19)     Attiecībā uz
Lihtenšteinu saskaņā ar Protokolu starp Eiropas Savienību,
Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par
Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas
Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices
Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis
īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā šis
lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas
uz jomām, kas minētas Lēmuma 1999/437/EK 1. panta
A un B punktā, to lasot saistībā ar 3. pantu
Padomes Lēmumā 2011/350/ES par to, lai Eiropas Savienības
vārdā noslēgtu Protokolu[13].
(20)     Saskaņā ar Protokolu
par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas
Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību,
Dānija nepiedalās pasākumos, kurus Padome pieņem
atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību
trešās daļas V sadaļai, izņemot tos „pasākum[us],
kas nosaka, kuru trešo valstu pilsoņiem vajadzīgas vīzas,
šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, vai
pasākum[us], kas attiecas uz vīzu formu vienādību”. Šis
lēmums papildina Šengenas acquis, un saskaņā ar
4. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots
Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas
Savienības darbību, sešos mēnešos pēc tam, kad Padome ir
pieņēmusi lēmumu par kādu priekšlikumu vai
ierosinājumu, kura mērķis ir attīstīt Šengenas acquis
saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību
trešās daļas V sadaļas noteikumiem, Dānija izlemj, vai
tā šo lēmumu ieviesīs savos tiesību aktos.
(21)     Šis lēmums papildina tos
Šengenas acquis noteikumus, kuru īstenošanā Apvienotā
Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK
(2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas
Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis
noteikumu īstenošanā un tam sekojošo Padomes
Lēmumu 2004/926/EK (2004. gada 22. decembris) par to,
kā Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste
piemēro daļu no Šengenas acquis noteikumiem.
Tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā
lēmuma pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šis lēmums
nav saistošs un nav jāpiemēro.
(22)     Šis lēmums ir to Šengenas
acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija
nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK
(2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu
piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā.
Tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma
pieņemšanā, un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav
jāpiemēro,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Lēmuma Nr. 574/2007/EK
16. panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
“4.        Savienības
ieguldījums atbalstītiem projektiem par darbībām, ko
dalībvalstis īsteno saskaņā ar 4. pantu,
nepārsniedz 50 % no katras darbības kopējām izmaksām.
Šo apjomu var
palielināt līdz 75 % projektiem, ar ko risina konkrētus
prioritārus jautājumus, kuri ir noteikti
stratēģiskajās pamatnostādnēs, kā paredzēts
20. pantā.
Savienības
ieguldījumu palielina līdz 75 % dalībvalstīs, uz ko
attiecas Kohēzijas fonds.
Savienības
ieguldījumu var palielināt par 20 procentu punktiem, ja
attiecīgā dalībvalsts laikā, kad tā iesniedz savu gada
programmas projektu saskaņā ar šā lēmuma 23. panta
3. punktu vai pārskatītās gada programmas projektu
saskaņā ar Komisijas Lēmuma 2008/456/EK* 23. pantu, atbilst vienam no šiem
nosacījumiem:
a)      tai ir pieejama vidēja termiņa
finansiāla palīdzība saskaņā ar Padomes
Regulu (EK) Nr. 332/2002**;
b)      tai ir pieejama finansiāla
palīdzība saskaņā ar Padomes
Regulu (ES) Nr. 407/2010*** vai pirms minētās
regulas stāšanās spēkā tai ir pieejama citu euro zonas
dalībvalstu finansiāla palīdzība;
c)      tai ir pieejama finansiāla
palīdzība saskaņā ar starpvaldību nolīgumu par
Eiropas Finanšu stabilitātes instrumenta izveidi vai ar līgumu par
Eiropas Stabilizācijas mehānisma izveidi.
Attiecīgā dalībvalsts iesniedz
Komisijai rakstveida paziņojumu kopā ar gada programmas projektu vai
pārskatītās gada programmas projektu, kas apstiprina, ka tā
atbilst vienam no ceturtās daļas a), b) vai c) apakšpunktā
minētajiem nosacījumiem.
Projektam, kura līdzfinansēšanai
piemēro paaugstināto likmi, var turpināt piemērot šo likmi
neatkarīgi no tā, vai attiecīgās gada programmas
īstenošanas laikā dalībvalsts joprojām atbilst vienam no
ceturtās daļas a), b) vai c) apakšpunktā minētajiem
nosacījumiem vai ne.
________
*          OV L
167, 27.6.2008., 1. lpp.
**        OV L 53,
23.2.2002., 1. lpp.
***      OV L 118,
12.5.2010., 1. lpp.”
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā
nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
3. pants
Šis lēmums
ir adresēts dalībvalstīm saskaņā ar Līgumiem.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā –                         Padomes
vārdā –
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
[1]               OV L 144, 6.6.2007., 22. lpp.
[2]               OV L 53, 23.2.2002., 1. lpp.
[3]               OV L 150, 13.6.2009., 8. lpp. Lēmumā
jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes
Lēmumu 2010/183/ES (OV L 83, 30.3.2010., 19. lpp.).
[4]               OV L 118, 12.5.2010., 1. lpp.
[5]               OV L 30, 4.2.2011., 34. lpp.
[6]               OV L 159, 17.6.2011., 88. lpp.
[7]               OV L 91, 6.4.2011., 1. lpp.
[8]               OV L 337, 20.12.2011., 5. lpp.
[9]               OV L 339, 21.12.2011., 1. lpp.
[10]             OV L 129, 16.5.2012., 7. lpp.
[11]             OV L 176, 10.7.1999., 31. lpp.
[12]             OV L 53, 27.2.2008., 1. lpp.
[13]             OV L 160, 18.6.2011., 19. lpp.


title: Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes lēmums, ar ko groza Lēmumu Nr. 573/2007/EK, ar ko laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam izveido Eiropas Bēgļu fondu kā daļu no Vispārīgās programmas „Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība” un ar ko atceļ Padomes Lēmumu 2004/904/EK {COM(2009) 447 galīgā redakcija} {SEC(2009) 1127} {SEC(2009) 1128}

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0456

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 2.9.2009COM(2009) 456 galīgā redakcija2009/0127 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS,ar ko groza Lēmumu Nr. 573/2007/EK, ar ko laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam izveido Eiropas Bēgļu fondu kā daļu no Vispārīgās programmas „Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība” un ar ko atceļ Padomes Lēmumu 2004/904/EK{COM(2009) 447 galīgā redakcija}{SEC(2009) 1127}{SEC(2009) 1128}PASKAIDROJUMA RAKSTSLīdz ar šo priekšlikumu Komisija pieņem Paziņojumu par kopējas ES pārvietošanas programmas izveidi (COM (2009)). Tajā izskaidrots kopējās ES pārvietošanas programmas pamatojums, mērķi, saturs un darbība. Tāpēc šis paskaidrojuma raksts jāskata kopā ar šo paziņojumu. Lai izvairītos no nevajadzīgas atkārtošanās, ar šo tiek izdarīta atsauce uz minēto paziņojumu.1. PRIEKšLIKUMA KONTEKSTS-  Priekšlikuma pamatojums un mērķiŠā priekšlikuma mērķis, ņemot vērā kopējas ES pārvietošanas programmas izveidi, ir grozīt Lēmumu, ar ko izveido Eiropas Bēgļu fondu. Ņemot vērā priekšlikuma mērķus, turpmāk tiek izdarītas atsauces uz Paziņojumu par kopējas ES pārvietošanas programmas izveidi (COM (2009)).-  Vispārīgais konteksts — jauni uzdevumi patvēruma politikā un kopējas ES pārvietošanas programmas izveideEiropas Bēgļu fondu (EBF) izveidoja ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. maija Lēmumu Nr. 573/2007/EK, ar ko laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam izveido Eiropas Bēgļu fondu kā daļu no Vispārīgās programmas „Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība” un ar ko atceļ Padomes Lēmumu 2004/904/EK[1], pamatojoties uz Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 63. panta 2. punkta b) apakšpunktu.Šis priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumam, ar kuru groza lēmumu, ar ko laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam izveido Eiropas Bēgļu fondu, un Komisijas paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam par kopējas ES pārvietošanas programmas izveidi ir daļa no Eiropas Savienības centieniem, kuru mērķis ir izveidot pārvietošanas kopēju ES programmu. Tie ir atbilde uz Padomes aicinājumiem izvirzīt priekšlikumu kopējas ES pārvietošanas programmas izveidei.Ņemot vērā vēsturisko kontekstu, jaunākās norises un pašreizējās situācijas nepilnības, tiek izdarīta atsauce uz Paziņojumu par kopējas ES pārvietošanas programmas izveidi (COM (2009)).-  Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomāŠā priekšlikuma mērķis, ņemot vērā kopējas ES pārvietošanas programmas izveidi, ir grozīt Lēmumu, ar ko izveido Eiropas Bēgļu fondu. Spēkā esošajā lēmumā par EBF III ir vairāki nosacījumi attiecībā uz pārvietošanu.-  Atbilstība pārējiem politikas virzieniemPriekšlikums pilnībā atbilst politikas virzieniem un mērķiem attiecībā uz patvērumu, kurus ES apzinājusi iepriekšējos gados. Paziņojumā par reģionālās aizsardzības programmām, kuru Komisija pieņēma 2005. gada septembrī, tika uzsvērts, ka pārvietošanai jābūt galvenajai lomai, sniedzot palīdzību trešām valstīm, un ka Komisija pētīs, vai ir vēlams priekšlikums strukturētākai pieejai pārvietošanas pasākumiem. Patvēruma politikas plānā, ko pieņēma 2008. gada 17. jūnijā, Komisija secināja, ka jāturpina darbs pie pārvietošanas jautājuma, lai to pārvērstu efektīvā aizsardzības instrumentā, kas ES jāizmanto, lai apmierinātu bēgļu aizsardzības vajadzības trešās valstīs un paustu solidaritāti ar trešām pirmā patvēruma valstīm. Padome 2008. gada 24. jūlijā pieņēma secinājumus, kuros tā atzinīgi novērtēja Komisijas iesniegto politikas plānu patvēruma jomā, kurā bija paredzēts iesniegt priekšlikumu kopējas ES pārvietošanas programmas izveidei, kurā dalībvalstis piedalītos brīvprātīgi. Eiropadome 2008. gada 16. oktobrī pieņēma Eiropas Imigrācijas un patvēruma paktu. Tajā noteikts, ka saistībā ar jaunajām iniciatīvām, kas jāīsteno, lai pabeigtu Eiropas kopējas patvēruma sistēmas izveidi, ir jāpastiprina sadarbība ar ANO Augsto komisāru bēgļu jautājumos, lai nodrošinātu labāku aizsardzību personām, kas to lūdz ārpus Eiropas Savienības teritorijas, jo īpaši „brīvprātīgi attīstot iespējas Eiropas Savienībā pārcelt uz citu dzīves vietu cilvēkus, ko aizsardzībā ir ņēmis ANO Augstais komisārs bēgļu jautājumos”.2. APSPRIEšANāS REZULTāTI AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMSPēc plašām apspriedēm par pārvietošanas politiku, kurās piedalījās visas attiecīgās ieinteresētās personas un kuras tika uzsāktas, 2007. gada jūnijā publicējot Zaļo grāmatu par topošo kopējo Eiropas patvēruma sistēmu (KEPS)[2], kurā atklājās, ka pārvietošanai jānodrošina būtiska loma ES patvēruma ārējā politikā, patvēruma politikas plānā[3] tika secināts, ka jāturpina attīstīt un izvērst pārvietošanu, padarot to par efektīvu aizsardzības instrumentu, ko izmanto ES.Attiecībā uz šo konkrēto priekšlikumu Komisija apspriedās ar visām dalībvalstīm un citām ieinteresētajām personām (ANO Augsto komisāru bēgļu jautājumos, SMO, ECRE un NVO). Apspriedes notika, izmantojot aptaujas anketu, kas tika izsūtīta visām dalībvalstīm, īpašā ieinteresēto personu grupas sanāksmē, kura notika 2008. gada decembrī, Imigrācijas un patvēruma komitejas sanāksmē, kura notika 2009. gada martā, un izmantojot rakstiskus ierosinājumus, ko sniedza ANO Augstais komisārs bēgļu jautājumos, SMO un ECRE .Attiecībā uz šo ierosinājumu tika veikts ietekmes novērtējums, kurā analizēja trīs dažādus politikas risinājumus un divus to variantus, kā arī šo risinājumu ietekmi uz mērķu sasniegšanas efektivitāti, ietekmi, īstenošanas politiskajām iespējām un proporcionalitāti. Detalizēts to personu saraksts, ar kurām notika apspriešanās, ir pievienots ietekmes novērtējumam.3. PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI-  Ierosināto pasākumu kopsavilkumsIerosināto pasākumu mērķis ir grozīt lēmumu, ar ko laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam izveido Eiropas Bēgļu fondu, lai ar lēmumu, kas jāpieņem Komisijai, sniegtu papildu finansiālo atbalstu to personu kategoriju pārvietošanai, kas katru gadu tiek atzītas par kopējām ES pārvietošanas prioritātēm nākamajam gadam. Šo prioritāšu apzināšanu veiks, izmantojot orientējošo prognozi par pārvietošanas vajadzībām, ko katru gadu pavasarī (marta vidū) sniegs ANO Augstais komisārs bēgļu jautājumos, un pastāvīgi apspriežoties ar dalībvalstu ekspertiem pārvietošanas jautājumos, ANO Augsto komisāru bēgļu jautājumos un citām ieinteresētajām personām. Šai nolūkā katru gadu tiks organizēta sanāksme, kurā piedalīsies minētie eksperti. Balstoties uz šīs sanāksmes rezultātiem, Komisija sagatavos lēmuma priekšlikumu, kurā būs apzinātas kopējās ES pārvietošanas prioritātes, un iesniegs to apspriešanai Vispārīgās programmas „Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība”, tostarp EBF III, vadības komitejai. Divdesmit kalendārajās dienās pēc Komisijas lēmuma par kopējām ES pārvietošanas prioritātēm pieņemšanas dalībvalstis iesniegs Komisijai aplēses par personu skaitu, ko tās pārvietos nākamajā kalendārajā gadā saskaņā ar šīm kopējām ES pārvietošanas gada prioritātēm. Pamatojoties uz šiem galvojumiem, dalībvalstis saņems papildu finansiālo palīdzību EUR 4000 apmērā par katru pārvietojamo personu. Īpašu personu kategoriju pārvietošana saskaņā ar ES kopējām gada prioritātēm jāveic pēc ANO Augstā komisāra bēgļu jautājumos lūguma.-  Juridiskais pamatsPriekšlikuma pamatā ir Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 63. panta 2. punkta b) apakšpunkts, kas ir grozāmā tiesību akta juridiskais pamats.-  Subsidiaritātes un proporcionalitātes principsKopienas iesaistīšanās patvēruma jomā ir pamatojama ar nepieciešamību pēc dalībvalstu solidaritātes, lai ES bez iekšējām robežām risinātu jautājumus, ko atsevišķas dalībvalstis nevar efektīvi atrisināt, rīkojoties vienas. Tādēļ Kopienas likumdevējs pieņēma acquis patvēruma jomā, pamatojoties uz īpaši tam paredzētiem juridiskajiem pamatiem, kas ietverti Līgumā.Vajadzība pēc rīcības saistībā ar kopējo Eiropas patvēruma sistēmu (KEPS) jau tika izvērtēta nesenajos ietekmes novērtējuma ziņojumos un īpaši ietekmes uz patvēruma politikas plānu novērtējumā, kurā konkrēti norādīts uz vajadzību izstrādāt pārvietošanas kopēju ES programmu. Eiropas Padome un Parlaments ir atkārtoti aicinājuši izstrādāt KEPS, tostarp tās ārējo dimensiju. Eiropas Savienības iestādes apņēmās uzlabot acquis īstenošanu patvēruma jomā un skaidri pauda viedokli, ka galvenās prioritātes ir pastiprināt praktisko sadarbību starp dalībvalstīm, kā arī nostiprināt ārējo dimensiju.Sasniedzamo mērķu – pastiprināt pārvietošanas stratēģisko izmantošanu, izstrādāt patvēruma ārējās politikas virzienus, – raksturs nosaka, ka ir jāuzņemas iniciatīva ES līmenī. Arī pārējo mērķu sasniegšanai ir vajadzīga rīcība ES līmenī. Kopējas ES pārvietošanas programmas izveidi arī varēs izmantot, lai nodrošinātu, ka pārvietošanā piedalās vairāk ES dalībvalstu, un lai bēgļu uzņemšanā apliecinātu lielāku ES solidaritāti ar trešām valstīm.Priekšlikuma proporcionalitāte tika izvērtēta ietekmes novērtējumā. Tika pētīts, ciktāl jāsniedzas ES pasākumiem un vai tie ir samērīgi ar sasniedzamajiem mērķiem. Ar šo priekšlikumu var efektīvi un samērīgi sasniegt noteiktos mērķus.4. IETEKME UZ BUDžETUŠis priekšlikums ir saskaņā ar Vispārīgās programmas „Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība” apropriācijām un plānošanu līdz 2013. gadam. Turklāt ar priekšlikumu grozīt EBF lēmumu netiek izdarītas izmaiņas EBF vispārīgajos mērķos un finanšu plānošanā līdz 2013. gadam, kā norādīts 2009. gada 18. februāra priekšlikumā grozīt EBF lēmumu nolūkā izveidot Eiropas Patvēruma atbalsta biroju[4].Šā priekšlikuma rezultātā paredzamas ļoti nelielas papildu izmaksas saistībā ar administratīvajiem izdevumiem (skat. pielikumu).5. SīKS PRIEKšLIKUMA SKAIDROJUMS13. panta 4. un 5. punktsLēmuma 13. panta 4. un 5. punktā noteikts, ka dalībvalstis kā papildu finansiālo palīdzību saņems fiksētu summu EUR 4000 apmērā par katru attiecīgajā kalendārajā gadā faktiski pārvietoto bēgli, kas ietilpst kādā no īpašajām kategorijām, kuras katru gadu ar Komisijas lēmumu tiks noteiktas kā gada kopējās ES pārvietošanas prioritātes. Gadījumā, ja minētais bēglis ietilptu vairākās īpašajās kategorijās, dalībvalstis šo fiksēto summu par katru bēgli saņems tikai vienreiz. Šīs gada prioritātes var būt saistītas ar ģeogrāfiskajiem reģioniem, tautībām vai pārvietojamo bēgļu īpašām kategorijām.13. panta 6. punktsLēmuma 13. panta 6. punktā noteikts, ka šīs gada kopējās pārvietošanas ES prioritātes katru gadu tiks noteiktas ar Komisijas lēmumu, ko pieņem pēc apspriešanās ar vispārīgās programmas „Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība” vadības komiteju.13. panta 7. punktsŠajā punktā noteikts jauns termiņš, kurā dalībvalstīm jāiesniedz Komisijai aplēses („galvojums”) par personu skaitu, ko tās plāno pārvietot nākamajā kalendārajā gadā saskaņā ar šīm gada kopējām ES prioritātēm.13. panta 8. punktsLēmuma 13. panta 8. punktā noteikts, ka pārvietošanas pasākumu finansiālā stimula rezultātus un ietekmi saskaņā ar gada kopējām ES prioritātēm iekļauj starpposma un galīgā novērtējuma ziņojumos par to, kā dalībvalstis un Komisija īstenojušas EBF.20. panta 2, 3. un 5. punkts un 5. punkta trešā daļaŠajos punktos paredzēts attiecībā uz galvojumu iesniegšanas termiņu izveidot grafiku, kas ir vajadzīgs, lai aprēķinātu gada apropriācijas pa dalībvalstīm, noteiktu termiņu, kurā dalībvalstis iesniedz Komisijai gada programmas, un termiņu, kurā Komisija pieņem lēmumus par finansējumu. Salīdzinājumā ar termiņiem, kas noteikti pašreizējā juridiskajā pamatā, jaunie termiņi ir vēlāki sakarā ar jauno procedūru gada pārvietošanas kopējo ES prioritāšu pieņemšanai, ko veic, pirms aprēķināt gada apropriācijas pa dalībvalstīm.35. panta 5. punktsŠajā punktā paredzēts noteikums par atbilstību, ko piemēros fiksētajai summai EUR 4000 apmērā par katru faktiski pārvietoto personu saskaņā ar pārvietošanas ES kopējām gada prioritātēm. Fiksēto summu piešķir kā vienreizēju maksājumu EUR 4000 apmērā par katru faktiski pārvietoto personu attiecīgajā kalendārajā gadā.2009/0127 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMSar ko groza Lēmumu Nr. 573/2007/EK, ar ko laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam izveido Eiropas Bēgļu fondu kā daļu no Vispārīgās programmas „Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība” un ar ko atceļ Padomes Lēmumu 2004/904/EKEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 63. panta 2. punkta b) apakšpunktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[5],ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[6],saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru[7],tā kā:(1) Ņemot vērā kopējas ES pārvietošanas programmas izveidi, kuras mērķis ir palielināt ES pārvietošanas centienu ietekmi, sniedzot aizsardzību bēgļiem, un nodrošināt iespējami lielāku pārvietošanas stratēģisko ietekmi, mērķtiecīgāk orientējoties uz personām, kurām visvairāk vajadzīga pārvietošana, kopējās prioritātes attiecībā uz pārvietošanu regulāri jānosaka ES līmenī.(2) Tādēļ ir lietderīgi, ka Komisija lemj par gada kopējām ES prioritātēm attiecībā uz konkrētiem ģeogrāfiskajiem reģioniem un tautībām, kā arī pārvietojamo bēgļu īpašajām kategorijām.(3) Ņemot vērā pārvietošanas vajadzības, kas noteiktas ar Komisijas lēmumu par pārvietošanas ES kopējām gada prioritātēm, ir jāsniedz arī papildu finansiālais atbalsts personu pārvietošanai attiecībā uz konkrētiem ģeogrāfiskajiem reģioniem un tautībām, kā arī īpašām pārvietojamo bēgļu kategorijām gadījumos, kad pārvietošana atzīta par vispiemērotāko risinājumu to īpašajām vajadzībām.(4) Ņemot vērā iepriekš minēto, ir lietderīgi pielāgot grafiku attiecībā uz to datu iesniegšanas termiņu, kas vajadzīgi, lai aprēķinātu gada apropriācijas pa dalībvalstīm, noteiktu termiņu, kurā dalībvalstis iesniedz Komisijai gada programmas, un termiņu, kurā Komisija pieņem lēmumus par finansējumu.(5) Jānosaka arī noteikumi par izdevumu atbilstību, lai varētu pretendēt uz papildu finansiālo atbalstu pārvietošanai,IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.1. pantsEiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 573/2007/EK groza šādi.1. Lēmuma 13. panta 3. punkts kļūst par 13. panta 4. punktu šādā redakcijā:„Dalībvalstis saņem fiksētu summu EUR 4000 apmērā par katru pārvietoto personu, kas ietilpst vienā no kategorijām, kas definētas gada kopējās ES prioritātēs, kuras noteiktas saskaņā ar 13. panta 6. punktu attiecībā uz ģeogrāfiskajiem reģioniem un tautībām, kā arī uz īpašām pārvietojamo bēgļu kategorijām.”2. Lēmuma 13. panta 4. punkts kļūst par 13. panta 5. punktu šādā redakcijā:„Ja dalībvalsts izmitina personu, kas ietilpst vairāk nekā vienā no gada kopējās ES prioritātēs minētajām pārvietošanas kategorijām, kuras noteiktas saskaņā ar 13. panta 6. punktu, tā saņem fiksēto summu par šo personu tikai vienreiz.”3. Lēmuma 13. panta 5. punkts kļūst par 13. panta 3. punktu.4. Lēmuma 13. panta 6. punktu aizstāj ar šādu punktu:„Komisija saskaņā ar 52. panta 2. punktā minēto procedūru katru gadu nosaka gada kopējās ES pārvietošanas prioritātes.”5. Lēmuma 13. pantā pievieno jaunu 7. punktu šādā redakcijā:„Divdesmit kalendārajās dienās pēc paziņojuma par Komisijas lēmumu par kopēju ES pārvietošanas prioritāšu noteikšanu saskaņā ar 13. panta 6. punktu dalībvalstis iesniedz Komisijai aplēses par personu skaitu, ko tās saskaņā ar šīm pārvietošanas ES kopējām gada prioritātēm pārvietos nākamajā kalendārajā gadā. Komisija šo informāciju dara zināmu 52. pantā minētajai komitejai.”6. Lēmuma 13. pantā pievieno jaunu 8. punktu šādā redakcijā:„Dalībvalstis ziņo par pārvietošanas pasākumu finansiālā stimula rezultātiem un ietekmi saskaņā ar gada kopējām ES prioritātēm ziņojumā, kas minēts 50. panta 2. punktā, bet Komisija – ziņojumā, kas minēts 50. panta 3. punktā.”7. Lēmuma 20. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:„Komisija katru gadu līdz 1. septembrim sniedz dalībvalstīm aplēsi par summām, ko nākamajā kalendārajā gadā paredzēts tām piešķirt no kopējām ikgadējā budžeta procedūrā piešķirtajām apropriācijām un ko aprēķina, kā noteikts 13. pantā.”8. Lēmuma 20. panta 3. punktu aizstāj ar šādu punktu:„Dalībvalstis katru gadu līdz 1. decembrim iesniedz Komisijai nākamā gada programmas projektu, kurš sagatavots saskaņā ar daudzgadu programmu un kurā ir šādi elementi:a) gada programmas ietvaros finansējamo projektu izvēles vispārīgie noteikumi;b) to darbību apraksts, kuras paredzēts atbalstīt saskaņā ar gada programmu;c) ierosinātais Fonda finansiālā atbalsta sadalījums dažādām programmas darbībām; un norāde par gada programmas īstenošanas nolūkā pieprasīto summu tehniskās palīdzības izdevumu segšanai saskaņā ar 16. pantu.”9. Lēmuma 20. panta 5. punkta trešo daļu aizstāj ar šādu tekstu:„Komisija līdz attiecīgā gada 1. aprīlim pieņem lēmumu par finansēšanu, ar ko apstiprina gada programmu. Lēmumā norāda attiecīgajai dalībvalstij piešķirto summu un laikposmu, kurā izdevumi ir atbilstīgi.”10. Lēmuma 35. pantā pievieno jaunu 5. punktu šādā redakcijā:„Fiksēto summu EUR 4000 apmērā par katru pārvietoto personu dalībvalstīm piešķir kā vienreizēju maksājumu par katru faktiski pārvietoto personu.”. pantsŠis lēmums stājas spēkā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu.Briselē,Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā —PIELIKUMS Papildu izmaksas attiecībā uz administratīvajiem izdevumiem, kas saistīti ar šo priekšlikumu miljonos euro (3 zīmes aiz komata) |2010. gads | 2011. gads | 2012. gads | 2013. gads | KOPĀ |18 01 02 11 01 — Komandējumi | 0,009 | 0,009 | 0,010 | 0,010 | 0,038 |18 01 02 11 02 — Sanāksmes un konferences |18 01 02 11 03 — Komitejas | 0,030 | 0,030 | 0,030 | 0,030 | 0,120 |18 01 02 11 04 — Pētījumi un konsultācijas |18 01 02 11 05 — Informācijas sistēmas |2. Citi pārvaldības izdevumi kopā (18 01 02 11) | 0,039 | 0,039 | 0,040 | 0,040 | 0,158 |[1] OV L 144, 6.6.2007., 1.-21. lpp.[2] Zaļā grāmata par topošo kopējo Eiropas patvēruma sistēmu (COM (2007) 301).[3] Komisijas paziņojums EP, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai: Patvēruma politikas plāns - Integrēta pieeja aizsardzībai visā ES teritorijā, COM(2008) 360 galīgā redakcija.[4] COM(2009) 67 galīgā redakcija.[5] OV C , , . lpp.[6] OV C , , . lpp.[7] OV C , , . lpp.