               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 9.12.2015
            COM(2015) 627 final
            2015/0284(COD)
            Priekšlikums
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
            par tiešsaistes satura pakalpojumu pārrobežu pārnesamības nodrošināšanu iekšējā tirgū
            (Dokuments attiecas uz EEZ)
            {SWD(2015) 270 final}{SWD(2015) 271 final}

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Internets ir kļuvis par svarīgu satura izplatīšanas kanālu. 2014. gadā 49 % Eiropas interneta lietotāju piekļuva mūzikai, videoklipiem un spēlēm tiešsaistē
                  1
               , un paredzams, ka nākotnē šis skaitlis palielināsies. Šādu izmantojumu vēl vairāk sekmē planšetdatori un viedtālruņi — 51 % cilvēku ES lieto internetu mobilajās ierīcēs
                  2
               .

               Strauji pieaugošā interese par tiešsaistes satura pakalpojumiem un arvien biežāka pārnēsājamo ierīču izmantošana, tostarp pāri robežām, nozīmē, ka Eiropas iedzīvotāji mūsdienās sagaida, ka tiešsaistes satura pakalpojumus varēs izmantot visā Savienībā, lai arī kur viņi atrastos. Viens no Komisijas Digitālā vienotā tirgus stratēģijas
                  3
                galvenajiem mērķiem ir visā ES nodrošināt lietotājiem plašāku piekļuvi darbiem tiešsaistē.

               Pārrobežu pārnesamība attiecas uz tiešsaistes satura pakalpojumiem, kuriem patērētāji var likumīgi piekļūt, vai saturu, kas ir iegādāts vai iznomāts tiešsaistē viņu dzīvesvietas valstī un kam viņi vēlas piekļūt, ceļojot ES. Patērētāju pieprasījums pēc tiešsaistes satura pakalpojumu pārrobežu pārnesamības ir augsts, un ir paredzams, ka tas palielināsies
                  4
               . Tomēr, ceļojot ES, cilvēkiem bieži vien nav iespējas izmantot šādu pārrobežu pārnesamību vai tā ir ierobežota. Tiešsaistes satura pakalpojumu pārrobežu pārnesamības trūkums vai problēmas ES ir saistītas ar tiesību subjektu licencēšanas praksi un/vai pakalpojumu sniedzēju komerciālo praksi.

               Šā priekšlikuma mērķis ir likvidēt pārrobežu pārnesamības šķēršļus, lai varētu efektīvāk apmierināt lietotāju vajadzības, kā arī veicināt inovācijas patērētāju, pakalpojumu sniedzēju un tiesību subjektu interesēs. Ar priekšlikumu tiek ierosināta vienota pieeja visā Savienībā, vienlaikus saglabājot tiesību subjektu aizsardzību augstā līmenī. Tādā veidā tiek sekmēta iekšējā tirgus kā teritorijas bez iekšējām robežām darbība, kurā jānodrošina pakalpojumu sniegšanas un saņemšanas brīvība.

               •Atbilstība esošajiem politikas nosacījumiem attiecīgajā politikas jomā

                  Digitālā vienotā tirgus stratēģijā tiek piedāvāta virkne iniciatīvu ar mērķi radīt digitālā satura un pakalpojumu iekšējo tirgu. Šis priekšlikums ir viena no pirmajām iniciatīvām stratēģijas ietvaros. Tai sekos citas iniciatīvas stratēģijā apzinātajās jomās, tostarp autortiesību jomā. Pārrobežu pārnesamības šķēršļu novēršana ir pirmais svarīgais solis, ar kuru tiek mēģināts likvidēt specifisku šķērsli satura pārrobežu pieejamībai, kas ir svarīga patērētājiem. Mērķtiecīga un laicīga iesaiste šajā jomā notiek īstajā laikā, jo tuvojas datumam, kad ES tiks atcelta viesabonēšanas maksa
                     5
                  .

               Priekšlikuma mērķis ir noteikt, kur pārrobežu pārnesamības nolūkos šā priekšlikuma ietvaros notiek darbu un citu aizsargātu tiesību objektu izmantošana Direktīvas 96/9/EK
                  6
               , Direktīvas 2001/29/EK
                  7
               , Direktīvas 2006/115/EK
                  8
                un Direktīvas 2009/24/EK
                  9
                izpratnē.

               Priekšlikums papildina Direktīvu 2006/123/EK par pakalpojumiem iekšējā tirgū
                  10
                un Direktīvu 2000/31/EK par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū
                  11
               .

               Priekšlikums veicina arī audiovizuālo mediju pakalpojumu pārrobežu pieejamības uzlabošanos un tādējādi papildina Direktīvu 2010/13/ES
                  12
               .

               •Atbilstība citiem Savienības politikas virzieniem

               Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 167. pantu, rīkojoties saskaņā ar līgumu noteikumiem, Savienība ņem vērā kultūras aspektus. Ar šo priekšlikumu tiktu uzlabota piekļuve kultūrspecifiskam saturam, jo tas ļautu patērētājiem labāk apgūt saturu, pateicoties vieglākai piekļuvei, ceļojot ES.

               Priekšlikums veicina patērētāju interešu ievērošanu un tādējādi atbilst ES politikas virzieniem patērētāju aizsardzības jomā un LESD 169. pantam.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Priekšlikums ir balstīts uz LESD 114. pantu. Ar šo pantu ES ir piešķirtas pilnvaras īstenot pasākumus, kuru mērķis ir iekšējā tirgus izveide un darbība. Tas ietver pakalpojumu sniegšanas un saņemšanas brīvību.

               Tiešsaistes satura pakalpojumi priekšlikuma ietvaros galvenokārt ir balstīti uz autortiesībām un blakustiesībām, kas ir saskaņotas Savienības līmenī. ES ir saskaņojusi autortiesību jomu attiecībā uz tiesībām, kas piemērojamas darbu un citu aizsargātu tiesību objektu izplatīšanai tiešsaistē (jo īpaši uz tiesībām reproducēt, izziņot sabiedrībai un publiskot).

               Šī iniciatīva ir saistīta ar šo saskaņoto tiesību īstenošanu pāri robežām attiecībā uz tiešsaistes satura pakalpojumu pārrobežu pārnesamību. Tā kā tas ietekmētu ES autortiesību regulējumā saskaņotās tiesības, par juridisko pamatu būtu jāizmanto LESD 114. pants, kur ierosinātais juridiskais instruments ir regula.

               Noteikti tiešsaistes satura pakalpojumu elementi, piemēram, sporta pasākumi, ziņas un politiskas debates, ne vienmēr ir aizsargāti ar autortiesībām. Taču, ja šāds saturs tiek iekļauts jebkāda veida, piemēram, raidorganizāciju, pārraidēs, tiesību subjekti var izmantot blakustiesības, kas ir saskaņotas ES līmenī, piemēram, reproducēšanas tiesības vai tiesības publiskot. Turklāt sporta pasākumu, ziņu un aktuālo notikumu pārraidēs bieži ir iekļauti ar autortiesībām aizsargāti elementi, piemēram, sākuma vai beigu videoklipi vai pavadošā mūzika. Šādiem elementiem ir piemērojams saskaņotais ES regulējums. Tāpat noteikti šādu pārraižu aspekti attiecībā uz sabiedrībai svarīgiem vai sabiedrību interesējošiem notikumiem ir saskaņoti ar Direktīvu 2010/13/ES. Lai pilnībā nodrošinātu patērētājiem pārrobežu pārnesamības priekšrocības, ir svarīgi iekļaut priekšlikumā visus šādu pārraižu elementus.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvai kompetencei)

               Tiešsaistes satura pakalpojumu pārnesamība pēc būtības ir pārrobežu rakstura jautājums. Turklāt, tā kā autortiesības un ar tām saistītās tiesības ir saskaņotas ES līmenī, tiesisko regulējumu var grozīt tikai Savienība. Tādējādi dalībvalstis nevar iejaukties ar tiesību aktiem, lai nodrošinātu pārrobežu pārnesamību. Tas nozīmē, ka šāda rīcība ir iespējama tikai ES līmenī.

               Efektivitātes ziņā tikai ES iesaiste var nodrošināt to, lai Eiropas Savienībā neatšķirtos nosacījumi patērētāju iespējai piekļūt tiešsaistes satura pakalpojumiem. ES rīcība arī nodrošinās nepārprotamas priekšrocības tiesību subjektiem un pakalpojumu sniedzējiem, radot vienotus nosacījumus tiešsaistes satura pakalpojumu pārrobežu pārnesamībai Eiropā. Tādā veidā tiks radīta lielāka tiesiskā drošība un novērsta nepieciešamība pārrobežu pārnesamības nolūkā pārskatīt visu esošo licenču tīklu.

               •Proporcionalitāte

               Priekšlikuma mērķis ir sekmēt tiešsaistes satura pakalpojuma pārrobežu pārnesamības nodrošināšanu (pakalpojuma sniegšana, nosakot pakalpojuma sniegšanas vietu, kā arī pakalpojuma piekļuves un izmantošanas vietu), un ar to paredz pakalpojumu sniedzēja pienākumu noteiktos apstākļos nodrošināt pārrobežu pārnesamību. Tas atbilst tikai tam, kas ir nepieciešams konstatēto problēmu atrisināšanai. Tas būtiski neietekmē tiesību licencēšanu, tādēļ tam ir minimāla ietekme uz tiesību subjektu un pakalpojumu sniedzēju uzņēmējdarbības modeļiem. Priekšlikums neuzliks tiesību subjektiem un pakalpojumu sniedzējiem par pienākumu pārskatīt līgumus, jo jebkādus līgumu nosacījumus, kas būs pretrunā ar prasību nodrošināt pārrobežu pārnesamību, tas padarīs par neizpildāmiem.

               Tāpat priekšlikums nerada pakalpojumu sniedzējiem nesamērīgas izmaksas. Saskaņā ar priekšlikumu tiešsaistes satura pakalpojumu sniedzējam nebūs jāveic pasākumi, lai nodrošinātu šādu pakalpojumu sniegšanas kvalitāti ārpus abonenta dzīvesvietas dalībvalsts. Priekšlikums arī neuzliktu par pienākumu nodrošināt pārrobežu pārnesamību tiem pakalpojumu sniedzējiem, kuri piedāvā pakalpojumus bez maksas, ja tie neverificē abonenta dzīvesvietas dalībvalsti, jo šāda prasība ievērojami mainītu to, kā tie sniedz pakalpojumus, un varētu radīt nesamērīgas izmaksas.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

               Regula būtu tieši piemērojama dalībvalstīm un stātos spēkā vienā un tajā pašā laikā. Šis juridiskais instruments būtu labākais veids, kā sasniegt mērķi, proti, nodrošināt tiešsaistes satura pārnesamību ES. Tas nodrošinātu vienotu pārnesamības noteikumu piemērošanu visās dalībvalstīs un garantētu to, ka uz tiesību subjektiem un tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem dažādās valstīs attiecas vieni un tie paši noteikumi.

               3.EX POST NOVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post novērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu piemērotības pārbaudes

               Nepiemēro.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               No 2013. gada decembra līdz 2014. gada martam notika vērienīga ES autortiesību noteikumu pārskatīšanas sabiedriskā apspriešana. Atbildot uz jautājumiem par autortiesību teritoriālo piemērojamību, dažādas ieinteresēto personu grupas izcēla jautājumu par pārrobežu pārnesamību. Komisija 2013. gadā vadīja ieinteresēto personu dialogu „Licences Eiropai”
                  13
               . Viena darba grupa koncentrējās tieši uz pārrobežu pārnesamības jautājumu.

               Komisija 2015. gada pirmajos desmit mēnešos aktīvi diskutēja ar ieinteresētajām personām (patērētājiem, tiesību subjektiem, sporta organizācijām, raidorganizācijām, tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem), tostarp specifiskos ieinteresēto personu darbsemināros, lai novērtētu iespējamu ES iesaisti šajā jomā, cita starpā apspriežot pieejamos risinājumus.

               Apkopojot ar priekšlikumu saistīto ieinteresēto personu viedokļus, var secināt, ka patērētāji galvenokārt dod priekšroku tiešsaistes satura pārrobežu piekļuves uzlabošanai, tostarp tiešsaistes pakalpojumu pārrobežu pārnesamībai, savukārt satura nozare, tiesību subjektu pārstāvji un pakalpojumu sniedzēji neiebilst pret tiešsaistes satura pakalpojumu pārrobežu pārnesamību, bet lielākoties dod priekšroku nozares virzītiem risinājumiem un ieteikuma rakstura juridiskajiem instrumentiem, nevis juridiskiem pienākumiem šajā jomā.

               Lai arī nesaistošs juridiskais instruments, piemēram, ieteikums veicināt pārrobežu pārnesamību, varētu sekmēt tirgus attīstību šajā jomā, šāda juridiskā instrumenta efektivitāte var būt niecīga. Tas būtu atkarīgs no dažādu tirgus dalībnieku pieņemtajiem komerciālajiem lēmumiem. Tādējādi netiktu veicināta viendabīga īstenošana un ar to būtu par maz, lai nodrošinātu, ka ES patērētājiem tiek piedāvāti vienādi nosacījumi attiecībā uz tiešsaistes satura pakalpojumu pārnesamību Savienībā.

               Priekšlikumā ir ņemtas vērā ieinteresēto personu paustās bažas, jo īpaši: tiem pakalpojumu sniedzējiem, kuri sniedz pakalpojumus bez maksas un nepārbaudot patērētāja dzīvesvietas dalībvalsti, nepiemērotā prasība nodrošināt pārnesamību, pakalpojumu sniedzējiem nepiemērotā prasība sniegt pakalpojumus pāri robežām tādā pašā kvalitātē kā dzīvesvietas dalībvalstī un pušu ziņā atstātais lēmums par nosacījumiem attiecībā uz pakalpojuma nodrošināšanu saskaņā ar regulu.

               •Ekspertu atzinumu apkopošana un izmantošana

               Pēdējos gados ir veikti juridiski
                  14
                un ekonomiski
                  15
                pētījumi attiecībā uz dažādiem aspektiem esošajos autortiesību noteikumos, tostarp attiecībā uz ES autortiesību noteikumu teritoriālo piemērojamību tiešsaistes pārraidēm.

               Ir veikti pētījumi arī par digitalizācijas ietekmi uz satura izstrādi un izplatīšanu, kā arī pārrobežu piekļuvi saturam
                  16
               . Pētījumi ir veikti arī saistībā ar sportu
                  17
               .

               •Ietekmes novērtējums

               Šim priekšlikumam tika veikts ietekmes novērtējums
                  18
               . Regulējuma kontroles padome 2015. gada 30. oktobrī sniedza pozitīvu ietekmes novērtējuma atzinumu ar nosacījumu, ka ir jāuzlabo noteikti ziņojuma elementi. Šie komentāri ir ņemti vērā galīgajā ietekmes novērtējumā.

               Galīgajā ietekmes novērtējumā ir izskatīts pamata scenārijs (bez iesaistes politikā) un trīs politiskie risinājumi. Pirmais risinājums ir Komisijas pamatnostādnes ieinteresētajām personām, lai iedrošinātu tiešsaistes satura pakalpojumu sniedzējus nodrošināt sniegto pakalpojumu pārrobežu pārnesamību ES. Otrais risinājums ietver ES iesaisti, nosakot, ka tiešsaistes satura pakalpojuma sniegšana, izmantošana un piekļuve tam pārrobežu pārnesamības režīmā būs uzskatāma par nodrošinātu patērētāja dzīvesvietas dalībvalstī. Trešais risinājums papildus iepriekš aprakstītajam mehānismam i) uzliktu par pienākumu tiešsaistes satura pakalpojumu sniedzējiem nodrošināt šādu pakalpojumu pārrobežu pārnesamību un ii) noteiktu, ka līgumu nosacījumi, kas ierobežo pārrobežu pārnesamību, nav izpildāmi.

               No patērētāju, tiesību subjektu un pakalpojumu sniedzēju skatpunkta trešais risinājums būtu visefektīvākais noteiktā mērķa sasniegšanai. Pamata scenārijā un pirmajā risinājumā audiovizuālo nozari un mazākā mērā arī maksas sporta saturu pārstāvošie tiesību subjekti varētu negribēt atļaut satura pārnesamību. Pamata scenārijā un pirmajā un otrajā risinājumā pakalpojumu sniedzēji joprojām varētu ierobežot pārrobežu pārnesamību, un daudzi no tiem turpinātu saskarties ar problēmām (ar līgumu noteiktiem ierobežojumiem), kad gribētu to piedāvāt. Gan tiesību subjektiem, gan pakalpojumu sniedzējiem būtu augstākas darījumu izmaksas, pārskatot savu licences līgumu tīklu. Šo risinājumu gadījumā pāreja uz pārrobežu pārnesamību būtu ilgāka. Tie arī nenodrošinātu patērētājiem vienlīdzīgus pakalpojumus. Tikai ar trešo risinājumu būtu efektīvi panākts tas, ka tiek piedāvāta pārrobežu pārnesamības iespēja un ir apmierināts patērētāju pieprasījums. Tādējādi trešais risinājums ir uzskatāms par labāko politisko risinājumu.

               Atbalstītais risinājums atbilstu tam, ko sagaida patērētāji. Pakalpojumu sniedzēji iegūtu no mehānisma, ar ko nosaka pakalpojuma atrašanās vietu pārnesamības nolūkā, un varētu labāk reaģēt uz patērētāju vajadzībām. Satura nozarēs vislielāko ietekmi satura licencēšanas ziņā justu audiovizuālā un maksas sporta satura nozare. Taču, tā kā tiešsaistes satura pakalpojumu pārnesamība neaptver visus pakalpojuma lietotājus un pati par sevi neietekmē licenču teritoriālo ekskluzivitāti, ir paredzams, ka ietekme uz nozari būs nenozīmīga.

               Iespējamās izmaksas var iedalīt izmaksās, kas ir tieši saistītas ar iesaisti, t. i., pakalpojumu sniedzēja izmaksas par abonentu dzīvesvietas dalībvalsts autentificēšanu, un izmaksās, kas var rasties, bet ir tikai netieši saistītas ar iesaisti, t. i., izmaksas par licenču pielāgošanu jaunajiem noteikumiem un pakalpojumu sniedzēju izmaksas par tehniskās infrastruktūras pielāgošanu. Paredzams, ka šādas tieši ar iesaisti saistītas tehniskās izmaksas nebūs lielas un tās būs iespējams iekļaut pakalpojumu sniedzēju regulārajās programmatūras apkopes izmaksās. Ar līgumiem saistītās izmaksas prognozēt ir grūti, taču priekšlikums neliks pārskatīt līgumus. Priekšlikumā nav noteiktas prasības attiecībā uz pakalpojuma sniegšanas kvalitāti pārrobežu pārnesamības režīmā, tātad ar to netiek piemērotas izmaksas attiecībā uz to (pakalpojumu sniedzējiem joprojām ir izvēle darīt to brīvprātīgi vai uzņemoties saistības, slēdzot līgumus ar patērētājiem vai tiesību subjektiem).

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

               Priekšlikums vienlīdzīgi attiecas uz visiem uzņēmumiem, tostarp mikrouzņēmumiem un MVU. Visi uzņēmumi var iegūt no mehānisma, ar kuru nosaka pakalpojuma sniegšanas vietu pārnesamības nolūkā, kas izklāstīts priekšlikumā. Noteikumu nepiemērošana MVU varētu ietekmēt pasākuma efektivitāti, jo daudzi tiešsaistes pakalpojumu sniedzēji ir MVU. Tā kā priekšlikums nerada ievērojamas izmaksas, nav nepieciešams samazināt atbilstības izmaksas mikrouzņēmumiem vai MVU.

               Priekšlikums pozitīvi ietekmēs konkurenci, jo veicinās tiešsaistes satura pakalpojumu inovāciju un piesaistīs tiem vairāk patērētāju. Priekšlikums neietekmēs starptautisko tirdzniecību.

               Ar priekšlikumu tiks veicināta satura pakalpojumu izmantošana tiešsaistē. Tas ir saistīts ar tiešsaistes vidi, jo tieši tajā lielākoties rodas pieprasījums pēc pārnesamības. Priekšlikums veicinās tirgus inovāciju un attīstību, jo tas attiecas uz visiem tiešsaistes satura pakalpojumiem neatkarīgi no izmantotajām ierīcēm vai tehnoloģijām. Priekšlikumā ir ņemta vērā tehnoloģiju attīstība, un tas ir pielāgots digitālajai videi un internetam.

               •Pamattiesības

               Priekšlikumam būs neliela ietekme uz autortiesībām kā īpašumtiesībām vai darījumdarbības brīvību saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartu (16. un 17. pantu). Pasākums būs pamatots Līguma izpratnē attiecībā uz pamattiesībām sniegt un saņemt pakalpojumus pāri robežām. Iepriekš minēto brīvību ierobežošana (ar mehānismu, ar ko nosaka pakalpojuma sniegšanas vietu pārnesamības nolūkā, prasību piedāvāt pārrobežu pārnesamību, kā arī padarot par neizpildāmiem visus tos līgumu nosacījumus, kas ir pretrunā ar šo prasību) būs pamatota, ņemot vērā mērķi nodrošināt tiešsaistes satura pakalpojumu pārrobežu pārnesamību iekšējā tirgū.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Priekšlikums neietekmē Eiropas Savienības budžetu.

               5.CITI JAUTĀJUMI

               •Īstenošanas plāni un pārraudzības, novērtēšanas un ziņošanas pasākumi

               Priekšlikuma ietekmes pārraudzības process sastāvēs no diviem posmiem.

               Pirmais posms sāksies uzreiz pēc tiesību akta pieņemšanas un ilgs līdz tā piemērošanas sākumam. Tajā lielākais uzsvars būs uz to, kā tirgus dalībnieki ievieš regulu dalībvalstīs, lai nodrošinātu saskaņotu pieeju. Komisija organizēs sanāksmes ar dalībvalstu pārstāvjiem un ieinteresētajām personām, lai saprastu, kā atbalstīt pāreju uz jaunajiem noteikumiem.

               Otrais posms sāksies regulas piemērošanas sākuma datumā, un tajā uzsvars būs uz noteikumu ietekmi. Pārraudzībā īpaša uzmanība tiks pievērsta ietekmei uz MVU un patērētājiem.

               •Konkrētu priekšlikuma noteikumu detalizēts skaidrojums

               Priekšlikuma 1. pantā ir formulēts tā mērķis un tvērums. Ar priekšlikumu tiks ieviesta vienota pieeja tam, lai nodrošinātu, ka pārnesamu tiešsaistes satura pakalpojumu abonenti Savienībā var saņemt šos pakalpojumus, uz laiku uzturoties citā dalībvalstī (pārrobežu pārnesamība).

               Priekšlikuma 2. pantā ir iekļautas definīcijas. Šīs definīcijas ES būs jāinterpretē vienādi. Tajā ir definēts „abonents”, t. i., patērētājs, kurš, pamatojoties uz tiešsaistes satura pakalpojuma sniegšanas līgumu, var piekļūt šādam pakalpojumam un izmantot to savas dzīvesvietas dalībvalstī. „Patērētājs” ir definēts kā jebkura fiziska persona, kas līgumos, uz ko attiecas šī regula, rīkojas nolūkos, kas nav saistīti ar tās arodu, uzņēmējdarbību, amatu vai profesiju.

               Priekšlikuma 2. pantā ir definēti arī jēdzieni „dzīvesvietas dalībvalsts”, „uzturēšanās uz laiku uzturēšanās”, „tiešsaistes satura pakalpojums” un „pārnesams”. „Dzīvesvietas dalībvalsts” ir dalībvalsts, kurā deklarēta abonenta pastāvīgā dzīvesvieta. „Uzturēšanās uz laiku” ir abonenta uzturēšanās dalībvalstī, kas nav viņa dzīvesvietas dalībvalsts. Uz jēdzienu „tiešsaistes satura pakalpojums” priekšlikums attiecas tad, ja: i) pakalpojums ir likumīgi sniegts tiešsaistē dzīvesvietas dalībvalstī; ii) pakalpojums tiek sniegts, pamatojoties uz pārnesamību; iii) pakalpojums ir audiovizuālo mediju pakalpojums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2010/13/ES
                  19
                nozīmē vai pakalpojums, kura galvenā funkcija ir nodrošināt piekļuvi darbiem, vai raidorganizāciju blakustiesību objekts vai pārraides. Šīs regulas nolūkā jēdziens „pārnesams” nozīmē, ka abonenti var veiksmīgi piekļūt tiešsaistes satura pakalpojumam un izmantot to dzīvesvietas dalībvalstī bez ierobežojumiem attiecībā uz noteiktu atrašanās vietu. Attiecībā uz tiešsaistes satura pakalpojumiem ir ietverti divi scenāriji: i) pakalpojumi, kas tiek piedāvāti par maksu (tieši vai netieši); un ii) pakalpojumi, kas tiek piedāvāti bez maksas, ja pakalpojumu sniedzējs ir verificējis abonenta dzīvesvietas dalībvalsti. Netiešs maksājums ir, piemēram, tad, ja abonents maksā par pakalpojumu komplektu, kurā ietilpst telekomunikācijas pakalpojums un tiešsaistes satura pakalpojums, ko piedāvā cits pakalpojumu sniedzējs. Ja abonents izmanto tiešsaistes satura pakalpojumu, nemaksājot naudu, pakalpojuma sniedzēja pienākums ir tikai nodrošināt abonentam iespēju izmantot pārrobežu pārnesamību, ja pakalpojumu sniedzējs verificē abonenta dzīvesvietas dalībvalsti. Tādēļ, piemēram, ja patērētājs tikai pieņem bezmaksas tiešsaistes satura pakalpojuma noteikumus, bet nereģistrējas attiecīgā pakalpojuma tīmekļa vietnē (un tādējādi pakalpojuma sniedzējs neverificē patērētāja dzīvesvietas dalībvalsti), pakalpojuma sniedzējam nav obligāti jānodrošina šāda pakalpojuma pārrobežu pārnesamība.

               Priekšlikuma 3. pantā ir noteikta prasība pakalpojumu sniedzējam nodrošināt abonentam iespēju izmantot tiešsaistes satura pakalpojumu, ja abonents uz laiku uzturas citā dalībvalstī. Tas nozīmē tādu pašu saturu tādā pašā apmērā, tādu pašu ierīču skaitu un tādu pašu funkciju klāstu, kāds tiek piedāvāts dzīvesvietas dalībvalstī. Šis pienākums neattiecas uz kvalitātes prasībām, kas piemērojamas šāda pakalpojuma sniegšanai, ja pakalpojums tiek sniegts dzīvesvietas dalībvalstī. Pārrobežu pārnesamības gadījumā pakalpojumu sniedzējs nav atbildīgs par to, ja sniegtā pakalpojuma kvalitāte ir zemāka, piemēram, ierobežotas interneta pieejamības dēļ. Taču, ja pakalpojumu sniedzējs skaidri piekrīt garantēt noteiktu pakalpojuma sniegšanas kvalitāti, abonentiem uz laiku uzturoties citā dalībvalstī, pakalpojumu sniedzējam ir jāievēro šāda vienošanās. Tāpat šī regula uzliks par pienākumu pakalpojumu sniedzējam informēt abonentu par tiešsaistes satura pakalpojuma sniegšanas kvalitāti, tam piekļūstot un to izmantojot dalībvalstī, kas nav abonenta dzīvesvietas dalībvalsts.

               Priekšlikuma 4. pantā ir aprakstīts mehānisms, ar ko nosaka pakalpojuma sniegšanas vietu pārnesamības nolūkā: ir uzskatāms, ka pakalpojuma sniegšana, kā arī abonenta piekļuve tam un tā izmantošana, ja abonents uz laiku uzturas citā dalībvalstī, notiek tikai dzīvesvietas dalībvalstī. Attiecībā uz autortiesību un blakustiesību licencēšanu tas nozīmē, ka ir uzskatāms, ka attiecīgie autortiesību likumi, kas ir spēkā, kad pakalpojums patērētājiem tiek sniegts pārrobežu pārnesamības ietvaros, attiecas tikai uz dzīvesvietas dalībvalsti. Šis nosacījums attiecas uz visiem citiem nolūkiem, kas saistīti ar pakalpojuma sniegšanu, kā arī piekļuvi pakalpojumam un tā izmantošanu pārrobežu pārnesamības režīmā.

               Priekšlikuma 5. pantā ir teikts, ka nav izpildāmi visi tie līgumu noteikumi, kas ir pretrunā ar pārrobežu pārnesamības prasību, jo īpaši tie, kas ierobežo patērētāja iespējas attiecībā uz viņa tiešsaistes satura pakalpojumu pārrobežu pārnesamību vai pakalpojumu sniedzēja spēju to nodrošināt. Tāpat nav izpildāmi tie līgumu noteikumi, kuri ir pretrunā ar tiesisko mehānismu, kas ļauj pakalpojumu sniedzējiem izpildīt pārrobežu pārnesamības pienākumu. Tas attiecas uz visiem noslēgtajiem līgumiem, tostarp tiesību subjektu un pakalpojumu sniedzēju, kā arī pakalpojumu sniedzēju un to klientu līgumiem. Taču tiesību subjekti var pieprasīt pakalpojumu sniedzējam izmantot līdzekļus, ar kuriem pārbaudīt, vai pakalpojums tiek sniegts saskaņā ar regulu. Priekšlikumā ir iekļauts apliecinājums, ka šādi pieprasītie līdzekļi ir pieņemami un ietver tikai nepieciešamo mērķa sasniegšanai.

               Priekšlikuma 6. pantā ir noteikts, ka personas datu apstrādei regulas ietvaros ir jānotiek saskaņā ar Direktīvu 95/46/EK un Direktīvu 2002/58/EK.

               Priekšlikuma 7. pantā ir noteikts, ka regula attiecas arī uz visiem pirms regulas piemērošanas sākuma datuma noslēgtajiem līgumiem un iegūtajām tiesībām, ja tie attiecas uz pakalpojuma sniegšanu, piekļuvi pakalpojumam vai tā izmantošanu.

                  Priekšlikuma 8. pantā ir noteikts, ka regula tiek piemērota sešus mēnešus pēc tās publicēšanas Oficiālajā Vēstnesī.

               2015/0284 (COD)

               Priekšlikums

               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA

               par tiešsaistes satura pakalpojumu pārrobežu pārnesamības nodrošināšanu iekšējā tirgū

               (Dokuments attiecas uz EEZ)

               EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               pēc tiesību akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

               ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu
                  20
               ,

               ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu
                  21
               ,

               rīkojoties saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,

               tā kā:

               (1)Iekšējais tirgus aptver teritoriju bez iekšējām robežām, cita starpā paļaujoties uz pakalpojumu un personu brīvu pārvietošanos, tāpēc ir jānodrošina, lai patērētāji varētu izmantot tiešsaistes satura pakalpojumus, ar kuriem tiek piedāvāta piekļuve tādam saturam kā mūzika, filmas vai sporta pasākumi ne tikai dzīvesvietas dalībvalstī, bet arī uz laiku uzturoties citās Savienības dalībvalstīs. Tādēļ ir jālikvidē šķēršļi, kas ierobežo pārrobežu piekļuvi šādiem tiešsaistes satura pakalpojumiem un to izmantošanu.

               (2)Tehnoloģiju attīstība, kuras rezultātā palielinās pārnēsājamo ierīču, piemēram, planšetdatoru un viedtālruņu, skaits, arvien vairāk veicina tiešsaistes satura pakalpojumu izmantošanu, jo nodrošina piekļuvi tiem neatkarīgi no patērētāja atrašanās vietas. Strauji aug patērētāju pieprasījums pēc piekļuves saturam un inovatīviem tiešsaistes pakalpojumiem ne tikai piederības dalībvalstī, bet arī tad, ja patērētāji uz laiku uzturas citā Savienības dalībvalstī.

               (3)Patērētāji arvien biežāk slēdz līgumus ar pakalpojumu sniedzējiem par tiešsaistes satura pakalpojumu sniegšanu. Taču patērētāji, kuri uz laiku uzturas citā Savienības dalībvalstī, bieži vien nevar piekļūt tiešsaistes satura pakalpojumiem, attiecībā uz kuriem viņi ir ieguvuši izmantošanas tiesības piederības valstī, un tos izmantot.

               (4)Ir vairāki šķēršļi, kas traucē sniegt šos pakalpojumus patērētājiem, kuri uz laiku uzturas citā dalībvalstī. Noteikti tiešsaistes pakalpojumi ietver tādu saturu kā mūzika, spēles vai filmas, kas ir aizsargāts ar autortiesībām un/vai blakustiesībām saskaņā ar Savienības tiesību aktiem. Tiešsaistes satura pakalpojumu pārrobežu pārnesamības šķēršļus jo īpaši rada tas, ka ar autortiesībām un/vai blakustiesībām aizsargāta satura, piemēram, audiovizuālo darbu, pārraides bieži vien licencē katrā teritorijā atsevišķi, kā arī tas, ka tiešsaistes satura pakalpojumu sniedzēji var izvēlēties apkalpot tikai noteiktus tirgus.

               (5)Tas pats attiecas uz cita veida saturu, piemēram, sporta pasākumiem, kurus neaizsargā ar autortiesībām un/vai blakustiesībām saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, bet kuri var būt aizsargāti ar autortiesībām, blakustiesībām vai īpašu regulējumu saskaņā ar valsts tiesību aktiem un kurus arī bieži vien licencē šādu pasākumu organizatori un piedāvā tiešsaistes pakalpojumu sniedzēji atsevišķās teritorijās. Šāda satura raidorganizāciju veiktas pārraides aizsargā ar blakustiesībām, kas ir saskaņotas Savienības līmenī. Turklāt šāda satura pārraides bieži vien ietver ar autortiesībām aizsargātus elementus, piemēram, mūziku, sākuma vai beigu videoklipus vai grafiku. Tāpat noteikti šādu pārraižu aspekti saistībā ar sabiedrībai svarīgiem vai sabiedrību interesējošiem notikumiem īsu ziņu reportāžu nolūkā ir saskaņoti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/13/ES
                  22
               . Visbeidzot audiovizuālo mediju pakalpojumi Direktīvas 2010/13/ES nozīmē ietver pakalpojumus, kas nodrošina piekļuvi tādam saturam kā sporta pasākumi, ziņas vai aktuālie notikumi.

               (6)Tādēļ tiešsaistes satura pakalpojumus arvien biežāk piedāvā komplektā, kurā ar autortiesībām un/vai blakustiesībām neaizsargāts saturs nav atdalāms no satura, kas ir aizsargāts ar autortiesībām un/vai blakustiesībām, būtiski nesamazinot patērētājam sniegtā pakalpojuma vērtību. Jo īpaši tas attiecas uz maksas saturu, piemēram, sporta un citiem patērētājus interesējošiem pasākumiem. Lai nodrošinātu, ka pakalpojumu sniedzēji piedāvā patērētājiem pilnīgu piekļuvi saviem tiešsaistes satura pakalpojumiem, šai regulai ir jāaptver arī šāds saturs, ko izmanto tiešsaistes satura pakalpojumos, un tādējādi tā ir jāpiemēro audiovizuālo mediju pakalpojumiem Direktīvas 2010/13/ES nozīmē, kā arī raidorganizāciju pārraidēm kopumā.

               (7)Tiesības uz darbiem un citiem aizsargātiem tiesību objektiem cita starpā ir saskaņotas ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 96/9/EK
                  23
               , Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/29/EK
                  24
               , Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/115/EK
                  25
                un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/24/EK
                  26
               .

               (8)Tādēļ tiešsaistes satura pakalpojumu sniedzējiem, kas izmanto darbus vai citus aizsargātus tiesību objektus, piemēram, grāmatas, audiovizuālos darbus, mūzikas ierakstus vai pārraides, ir jābūt tiesībām izmantot šādu saturu attiecīgajās teritorijās.

               (9)Lai tiešsaistes satura pakalpojumu sniedzējs varētu pārraidīt saturu, kas ir aizsargāts ar autortiesībām vai blakustiesībām, ir nepieciešama attiecīgo tiesību subjektu, piemēram, autoru, izpildītāju, producentu vai raidorganizāciju, atļauja attiecībā uz saturu, ko plānots iekļaut pārraidē. Tas pats ir spēkā arī tad, ja šāda pārraide notiek ar mērķi ļaut patērētājam veikt lejupielādi, lai izmantotu tiešsaistes satura pakalpojumu.

               (10)Licences iegūšana attiecīgo tiesību izmantošanai ne vienmēr ir iespējama, jo īpaši tad, ja tiesības uz saturu ir licencētas, pamatojoties uz ekskluzivitāti. Lai nodrošinātu teritoriālo ekskluzivitāti, tiešsaistes pakalpojumu sniedzēji savos licences līgumos ar tiesību subjektiem, tostarp raidorganizācijām vai pasākumu organizatoriem, bieži vien apņemas neļaut saviem abonentiem piekļūt saviem pakalpojumiem un izmantot tos ārpus teritorijas, attiecībā uz kuru pakalpojumu sniedzējam ir licence. Šie pakalpojumu sniedzējiem noteiktie līguma ierobežojumi liek pakalpojumu sniedzējiem veikt pasākumus, piemēram, aizliegt piekļuvi saviem pakalpojumiem no IP adresēm ārpus attiecīgās teritorijas. Tādēļ vienam no tiešsaistes satura pakalpojumu pārrobežu pārnesamības šķēršļiem ir jābūt atrodamam līgumos, kas noslēgti starp tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem un to abonentiem, kuri savukārt atspoguļo starp pakalpojumu sniedzējiem un tiesību subjektiem noslēgtajos līgumos iekļautos teritoriālo ierobežojumu noteikumus.

               (11)Turklāt apvienotajās lietās C403/08 un C429/08, Football Association Premier League un citi, EU:C:2011:631, Tiesa atzina, ka noteiktus ierobežojumus attiecībā uz pakalpojumu sniegšanu nevar pamatot, ņemot vērā mērķi aizsargāt intelektuālā īpašuma tiesības.

               (12)Tādēļ šīs regulas mērķis ir pielāgot tiesisko regulējumu, lai nodrošinātu, ka tiesību licencēšana vairs nerada šķēršļus tiešsaistes satura pakalpojumu pārrobežu pārnesamībai Savienībā un ir iespējams garantēt pārrobežu pārnesamību.

               (13)Tādēļ šī regula būtu jāpiemēro tiešsaistes satura pakalpojumiem, kurus pakalpojumu sniedzējs pēc attiecīgo tiesību iegūšanas no tiesību subjektiem attiecīgajā teritorijā sniedz abonentiem, pamatojoties uz līgumu, jebkādā veidā iekļaujot straumēšanu, lejupielādi vai kādu citu metodi, kas ļauj izmantot šo saturu. Šīs regulas nolūkos reģistrāciju informācijas saņemšanai attiecībā uz saturu vai vienkāršu apstiprinājumu par HTML sīkdatņu pieņemšanu nevajadzētu uzskatīt par tiešsaistes satura pakalpojuma sniegšanas līgumu.

               (14)Regulu nevajadzētu piemērot tiešsaistes pakalpojumam, kas nav audiovizuālo mediju pakalpojums Direktīvas 2010/13/ES nozīmē un kurā darbi, citi aizsargāti tiesību objekti un raidorganizāciju pārraides ir izmantotas tikai kā papildinoši elementi. Šādu pakalpojumu vidū ir tīmekļa vietnes, kurās darbi vai citi objekti izmantoti tikai kā papildinoši elementi, piemēram, grafiskie elementi vai fona mūzika, ja šādu tīmekļa vietņu galvenais mērķis ir, piemēram, preču pārdošana.

               (15)Regula būtu jāpiemēro tikai tiem tiešsaistes satura pakalpojumiem, kuriem abonenti var veiksmīgi piekļūt un kurus tie var izmantot savas pastāvīgās dzīvesvietas dalībvalstī neatkarīgi no konkrētas atrašanās vietas, jo nav pieņemami likt pakalpojumu sniedzējiem, kuri nepiedāvā pārnesamus pakalpojumus mītnes valstī, darīt to pāri robežām.

               (16)Regula būtu jāpiemēro tiešsaistes satura pakalpojumiem, kuri tiek sniegti par maksu. Šādu pakalpojumu sniedzējiem ir tiesības verificēt savu abonentu dzīvesvietas dalībvalsti. Tiesības izmantot tiešsaistes satura pakalpojumu būtu jāuzskata par iegūtām apmaiņā pret samaksu neatkarīgi no tā, vai šāds maksājums ir veikts tieši tiešsaistes pakalpojuma sniedzējam vai citai pusei, piemēram, tāda komplekta piedāvātājam, kurā apvienots telekomunikācijas pakalpojums un tiešsaistes satura pakalpojums, kuru pārvalda cits piedāvātājs.

               (17)Regulas darbības jomā ietilpst arī tiešsaistes satura pakalpojumi, kas sniegti bez maksas, ar noteikumu, ka to sniedzēji verificē savu abonentu dzīvesvietas dalībvalsti. Regulas darbības jomā nebūtu jāiekļauj tiešsaistes satura pakalpojumi, kurus piedāvā bez maksas un kuru sniedzēji neverificē savu abonentu dzīvesvietas dalībvalsti, jo to iekļaušana radītu lielas izmaiņas šo pakalpojumu sniegšanā un nesamērīgas izmaksas. Attiecībā uz abonenta dzīvesvietas dalībvalsts verifikāciju būtu jāpaļaujas uz informāciju, piemēram, par licences maksas veikšanu par citiem pakalpojumiem, kas sniegti dzīvesvietas dalībvalstī, par esošu līgumu par interneta vai tālruņa pieslēgumu, IP adresi vai citiem autentifikācijas līdzekļiem, ja šāda informācija ļauj pakalpojumu sniedzējam uzskatīt to par pamatotu norādi attiecībā uz abonenta dzīvesvietas dalībvalsti.

               (18)Lai nodrošinātu tiešsaistes satura pakalpojumu pārrobežu pārnesamību, ir jānosaka prasība tiešsaistes pakalpojumu sniedzējiem nodrošināt saviem abonentiem iespēju izmantot pakalpojumu dalībvalstī, kurā viņi uzturas uz laiku, garantējot viņiem piekļuvi tādam pašam saturam tādā pašā apmērā, ar tādu pašu ierīču skaitu, tikpat daudz lietotājiem un ar tādu pašu funkciju klāstu, kāds tiek piedāvāts dzīvesvietas dalībvalstī. Šī prasība ir obligāta, tādēļ puses nedrīkst to nepiemērot, piemērot tai atkāpes vai grozīt tās rezultātu. Jebkāda pakalpojumu sniedzēja rīcība, kas var neļaut abonentam piekļūt pakalpojumam vai izmantot to, uz laiku uzturoties kādā dalībvalstī, piemēram, ierobežojumi attiecībā uz pakalpojuma funkcijām vai tā sniegšanas kvalitāti, būtu uzskatāmi par tiešsaistes satura pakalpojumu pārrobežu pārnesamības nodrošināšanas pienākuma apiešanu un tādējādi būtu pretrunā ar šo regulu.

               (19)Prasība nodrošināt tiešsaistes satura pakalpojumus tādā pašā kvalitātē kā dzīvesvietas dalībvalstī tiem abonentiem, kuri uz laiku uzturas dalībvalstīs, kas nav viņu dzīvesvietas dalībvalsts, varētu radīt lielas izmaksas pakalpojumu sniedzējiem un galu galā arī abonentiem. Tādēļ nav pieņemami ar šo regulu likt tiešsaistes satura pakalpojuma sniedzējam veikt pasākumus, lai nodrošinātu šādu pakalpojumu sniegšanas kvalitāti, kas ir augstāka par abonenta izvēlētu vietējo tiešsaistes piekļuves kvalitāti, uz laiku uzturoties citā dalībvalstī. Tādos gadījumos pakalpojumu sniedzējs nav atbildīgs par to, ka sniegtā pakalpojuma kvalitāte ir zemāka. Taču, ja pakalpojumu sniedzējs skaidri piekrīt garantēt noteiktu pakalpojuma sniegšanas kvalitāti, abonentiem uz laiku uzturoties citā dalībvalstī, pakalpojumu sniedzējam ir jāievēro šāda vienošanās.

               (20)Lai tiešsaistes satura pakalpojumu sniedzēji varētu izpildīt pienākumu nodrošināt savu pakalpojumu pārrobežu pārnesamību, neiegūstot attiecīgās tiesības citā dalībvalstī, ir jānosaka, ka tiem pakalpojumu sniedzējiem, kuri likumīgi sniedz pārnesamus tiešsaistes satura pakalpojumus abonentu dzīvesvietas dalībvalstī, vienmēr ir tiesības sniegt šādus pakalpojumus abonentiem arī tad, kad viņi uz laiku uzturas citā dalībvalstī. Tas būtu jāpanāk, nosakot, ka ir uzskatāms, ka šāda tiešsaistes satura pakalpojuma sniegšana, izmantošana un piekļuve tam notiek abonenta dzīvesvietas dalībvalstī.

               (21)Attiecībā uz autortiesībām un blakustiesībām tas nozīmē, ka attiecīgas darbu un citu aizsargātu tiesību objektu reprodukcijas, izziņošanas sabiedrībai un publiskošanas darbības, kā arī iegūšanas vai atkārtotas izmantošanas darbības attiecībā uz datubāzēm, kas ir aizsargātas ar sui generis tiesībām, kas tiek veiktas, kad pakalpojums tiek sniegts abonentiem, kad viņi uz laiku uzturas dalībvalstī, kas nav viņu dzīvesvietas dalībvalsts, būtu uzskatāmas par veiktām abonentu dzīvesvietas dalībvalstī. Tādējādi būtu uzskatāms, ka pakalpojumu sniedzēji šīs darbības veic, pamatojoties uz attiecīgām atļaujām no tiesību subjektiem konkrētā abonentu dzīvesvietas dalībvalstī. Vienmēr, kad pakalpojumu sniedzēji veic izziņošanas sabiedrībai vai reproducēšanas darbības abonenta dalībvalstī, pamatojoties uz atļauju no attiecīgajiem tiesību subjektiem, abonentam, kurš uz laiku uzturas dalībvalstī, kas nav viņa dzīvesvietas dalībvalsts, ir jāspēj piekļūt pakalpojumam un izmantot to, un nepieciešamības gadījumā veikt attiecīgas reproducēšanas darbības, piemēram, lejupielādi, kuras viņš būtu tiesīgs veikt savas dzīvesvietas dalībvalstī. Pakalpojumu sniedzēja tiešsaistes satura pakalpojuma sniegšana abonentam, kurš uz laiku uzturas dalībvalstī, kas nav viņa dzīvesvietas dalībvalsts, un tas, ka abonents izmanto pakalpojumu saskaņā ar šo regulu, nav uzskatāms par autortiesību vai citu pakalpojuma satura izmantošanai piemērojamu tiesību pārkāpumu.

               (22)Pakalpojumu sniedzējiem nebūtu jāuzņemas atbildība par tādu līguma noteikumu pārkāpšanu, kas ir pretrunā ar pienākumu nodrošināt abonentiem izmantot pakalpojumu dalībvalstī, kurā viņi uzturas uz laiku. Tādēļ līgumu noteikumiem, ar kuriem paredz aizliegt vai ierobežot tiešsaistes satura pakalpojumu pārrobežu pārnesamību, nebūtu jābūt izpildāmiem.

               (23)Pakalpojumu sniedzējiem vajadzētu rūpēties par to, lai viņu abonenti būtu pienācīgi informēti par nosacījumiem saistībā ar piekļuvi tiešsaistes saturam dalībvalstīs, kas nav abonentu dzīvesvietas dalībvalsts. Tiesību subjektiem regula paredz tiesības pieprasīt pakalpojuma sniedzējam izmantot iedarbīgus līdzekļus, lai pārbaudītu, vai pakalpojums tiek sniegts saskaņā ar šo regulu. Taču ir jānodrošina, ka pieprasītie līdzekļi ir pieņemami un ietver tikai nepieciešamo šā mērķa sasniegšanai. Nepieciešamo tehnisko un organizatorisko pasākumu piemēri varētu būt IP adreses analizēšana, nevis nepārtraukta atrašanās vietas kontrole, pārredzama informācija personām par izmantotajām metodēm verifikācijas veikšanai un tās mērķi, kā arī pienācīgi drošības pasākumi. Tā kā verifikācijas nolūkos svarīga ir nevis atrašanās vieta, bet tas, kurā dalībvalstī abonents piekļūst pakalpojumam, tās veikšanai nebūtu jāievāc un jāapstrādā precīza atrašanās vietas informācija. Tāpat abonenta identifikācija nebūtu nepieciešama tad, ja sniegtā pakalpojuma nodrošināšanai pietiktu ar abonenta autentificēšanu.

               (24)Šajā regulā ir ievērotas pamattiesības un principi, kas atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Attiecīgi šī regula ir jāinterpretē un jāpiemēro saskaņā ar šīm tiesībām un principiem, jo īpaši tiesībām attiecībā uz privāto un ģimenes dzīvi, tiesībām uz personas datu aizsardzību, vārda brīvību un darījumdarbības brīvību. Jebkādā veidā apstrādājot personas datus saskaņā ar šo regulu, ir jāievēro pamattiesības, tostarp tiesības attiecībā uz privāto un ģimenes dzīvi un tiesības uz personas datu aizsardzību saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 7. un 8. pantu, un Direktīva 95/46/EK
                  27
                un 2002/58/EK
                  28
               . Jo īpaši pakalpojumu sniedzējiem ir jānodrošina, ka jebkādai personas datu apstrādei saskaņā ar šo regulu ir jābūt nepieciešamai un atbilstošai, lai sasniegtu attiecīgo mērķi.

               (25)Šai regulai nebūtu jāietekmē konkurences noteikumu piemērošana un jo īpaši Līguma 101. un 102. pants. Šajā regulā paredzētie noteikumi nebūtu jāizmanto, lai ierobežotu konkurenci tādā veidā, kas ir pretrunā ar Līgumu.

               (26)Līgumi, ar kuriem tiek licencēts saturs, parasti tiek noslēgti uz salīdzinoši ilgu laiku. Tādējādi, kā arī lai nodrošinātu, ka visi Savienībā dzīvojošie patērētāji var izmantot tiešsaistes satura pakalpojumu pārnesamības funkciju ar vienādiem nosacījumiem attiecībā uz laiku un bez nepamatotas kavēšanās, šī regula būtu jāpiemēro arī līgumiem, kas noslēgti, un tiesībām, kas iegūtas pirms tās piemērošanas sākuma datuma, ja tās attiecas uz tāda tiešsaistes satura pakalpojuma pārrobežu pārnesamību, kas ir sniegts pēc šī datuma. Tas ir nepieciešams arī tādēļ, lai garantētu līdzvērtīgus apstākļus pakalpojumu sniedzējiem, kas darbojas iekšējā tirgū, nodrošinot tiem pakalpojumu sniedzējiem, kuri noslēguši līgumus ar tiesību subjektiem uz ilgu laiku, iespēju piedāvāt saviem abonentiem pārrobežu pārnesamību neatkarīgi no pakalpojumu sniedzēja iespējas pārskatīt šādus līgumus. Turklāt ar šo noteikumu būtu jānodrošina, ka tad, kad pakalpojumu sniedzēji veic savu pakalpojumu pārrobežu pārnesamībai nepieciešamos pasākumus, tie var piedāvāt šādu pārnesamību attiecībā uz savu tiešsaistes saturu kopumā. Visbeidzot tam būtu arī jāļauj tiesību subjektiem nepārskatīt jau noslēgtos licences līgumus, lai nodrošinātu iespēju pakalpojumu sniedzējiem piedāvāt pakalpojumu pārrobežu pārnesamību.

               (27)Līdz ar to regula būs piemērojama atsevišķiem līgumiem un tiesībām, kas iegūtas pirms tās piemērošanas sākuma datuma, tālab ir lietderīgi nodrošināt saprātīgu periodu no šīs regulas spēkā stāšanās datuma līdz tās piemērošanas sākuma datumam, kurā tiesību subjekti un pakalpojumu sniedzēji varētu veikt nepieciešamos pasākumus, lai pielāgotos jaunajai situācijai, un kurā pakalpojumu sniedzēji varētu grozīt savu pakalpojumu izmantošanas noteikumus.

               (28)Lai sasniegtu mērķi nodrošināt tiešsaistes satura pakalpojumu pārrobežu pārnesamību Savienībā, ir lietderīgi pieņemt regulu, kas ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Tas ir svarīgi, lai garantētu vienotu pārrobežu pārnesamības noteikumu piemērošanu visās dalībvalstīs un to stāšanos spēkā vienā laikā attiecībā uz visiem tiešsaistes satura pakalpojumiem. Tikai ar regulu var nodrošināt tādu juridiskās noteiktības līmeni, kas ir nepieciešams, lai ļautu patērētājiem pilnībā gūt labumu no pārrobežu pārnesamības visā Savienībā.

               (29)Tā kā šīs regulas mērķi, proti, tiesiskā regulējuma pieņemšanu, lai nodrošinātu tiešsaistes satura pakalpojumu pārrobežu pārnesamību Savienībā, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs un tādējādi rīcības mēroga vai iedarbības dēļ šos mērķus labāk var sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir nepieciešami tās mērķa sasniegšanai. Tādējādi šī regula būtiski neietekmē tiesību licencēšanas kārtību un neuzliek par pienākumu tiesību subjektiem un pakalpojumu sniedzējiem pārskatīt līgumus. Turklāt saskaņā ar regulu pakalpojumu sniedzējam nav jāveic pasākumi, lai nodrošinātu tiešsaistes satura pakalpojumu sniegšanas kvalitāti ārpus abonenta dzīvesvietas dalībvalsts. Visbeidzot, šo regulu nepiemēro pakalpojumu sniedzējiem, kuri piedāvā pakalpojumus bez maksas un kuri neverificē abonenta dzīvesvietas dalībvalsti. Tādēļ tā nerada nesamērīgas izmaksas,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

               1. pants
                  Mērķis un darbības joma

                  Ar šo regulu tiek ieviesta vienota pieeja tam, lai nodrošinātu, ka tiešsaistes satura pakalpojumu abonenti Savienībā, uz laiku uzturoties citā dalībvalstī, var piekļūt šiem pakalpojumiem un izmantot tos.

               2. pants
                  Definīcijas

                  Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:

               (a)„abonents” ir jebkurš patērētājs, kurš, pamatojoties uz tiešsaistes satura pakalpojuma sniegšanas līgumu, var piekļūt šādam pakalpojumam un izmantot to savas dzīvesvietas dalībvalstī;

               (b)„patērētājs” ir jebkura fiziska persona, kas līgumos, uz ko attiecas šī regula, rīkojas nolūkos, kas nav saistīti ar tās arodu, uzņēmējdarbību, amatu vai profesiju;

               (c)„dzīvesvietas dalībvalsts” ir dalībvalsts, kurā abonents pastāvīgi uzturas;

               (d)„uzturēšanās uz laiku” ir abonenta uzturēšanās dalībvalstī, kas nav šīs personas dzīvesvietas dalībvalsts;

               (e)„tiešsaistes satura pakalpojums” ir pakalpojums saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 56. un 57. pantu, ko pakalpojumu sniedzējs likumīgi sniedz tiešsaistē dzīvesvietas dalībvalstī, pamatojoties uz pārnesamību, un kas ir audiovizuālo mediju pakalpojums Direktīvas 2010/13/ES izpratnē vai pakalpojums, kura galvenā funkcija ir nodrošināt piekļuvi darbiem, citiem aizsargātiem tiesību objektiem vai raidorganizāciju pārraidēm un to izmantošanu pastāvīgi vai pēc pieprasījuma,

                  kas ir sniegts abonentam saskaņā ar vienošanos vai nu:

               (1)par samaksu; vai arī

               (2)bez maksas, ja pakalpojuma sniedzējs ir verificējis abonenta dzīvesvietas dalībvalsti;

               (f)„pārnesams” nozīmē, ka abonenti var veiksmīgi piekļūt tiešsaistes satura pakalpojumam un izmantot to dzīvesvietas dalībvalstī bez ierobežojumiem attiecībā uz noteiktu atrašanās vietu.

               3. pants
                  Pienākums nodrošināt tiešsaistes satura pakalpojumu pārrobežu pārnesamību

               (1)Tiešsaistes satura pakalpojuma sniedzējs abonentam, kurš uz laiku uzturas citā dalībvalstī, nodrošina piekļuvi tiešsaistes satura pakalpojumam un tā izmantošanu.

               (2)Šā panta 1. punktā minētais pienākums neattiecas uz tiešsaistes satura pakalpojuma sniegšanas kvalitātes prasībām, kas pakalpojumu sniedzējam jāievēro, sniedzot pakalpojumu dzīvesvietas dalībvalstī, ja vien pakalpojuma sniedzējs nav nepārprotami apņēmies citādi.

               (3)Tiešsaistes satura pakalpojuma sniedzējs informē abonentu par tā tiešsaistes satura pakalpojuma sniegšanas kvalitāti, ko nodrošina saskaņā ar šā panta 1. punktu.

               4. pants
                  Tiešsaistes satura pakalpojumu sniegšanas, piekļuves un izmantošanas vieta

               Uzskata, ka tiešsaistes satura pakalpojuma sniegšana abonentam, kā arī abonenta piekļuve šim pakalpojumam un tā izmantošana saskaņā ar 3. panta 1. punktu, notiek tikai dzīvesvietas dalībvalstī, tostarp Direktīvas 96/9/EK, Direktīvas 2001/29/EK, Direktīvas 2006/115/EK, Direktīvas 2009/24/EK un Direktīvas 2010/13/ES izpratnē.

               5. pants
                  Līgumu noteikumi

               (1)Jebkādi pretrunā ar 3. panta 1. punktu un 4. pantu esoši noteikumi līgumos, tostarp līgumos starp autortiesību un blakustiesību īpašniekiem, citu ar tiešsaistes satura pakalpojumu saturu saistītu tiesību īpašniekiem un pakalpojumu sniedzējiem, kā arī starp pakalpojumu sniedzējiem un abonentiem, nav izpildāmi.

               (2)Neatkarīgi no 1. pantā noteiktā autortiesību un blakustiesību vai citu ar tiešsaistes satura pakalpojumu saturu saistītu tiesību īpašnieki drīkst pieprasīt pakalpojuma sniedzējam izmantot iedarbīgus līdzekļus, lai pārbaudītu, vai tiešsaistes satura pakalpojums tiek sniegts saskaņā ar 3. panta 1. punktu, tomēr šādiem līdzekļiem esot saprātīgiem un nepārsniedzot to, kas nepieciešams mērķa sasniegšanai.

               6. pants
                  Personas datu aizsardzība

                  Personas datu apstrāde šīs regulas ietvaros, tostarp un jo īpaši 5. panta 2. punktā minētās verifikācijas nolūkā, notiek saskaņā ar Direktīvu 95/46/EK un Direktīvu 2002/58/EK.

               7. pants
                  Piemērošana esošajiem līgumiem un iegūtajām tiesībām

                  Šo regulu piemēro arī līgumiem, kas noslēgti, un tiesībām, kas iegūtas pirms tās piemērošanas sākuma datuma, ja tās attiecas uz tiešsaistes satura pakalpojuma sniegšanu, piekļuvi tam un izmantošanu saskaņā ar 3. pantu pēc šāda datuma.

               8. pants
                  Nobeiguma noteikumi

               (1)Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               (2)To piemēro no [datums: sešus mēnešus pēc tās publicēšanas].

               Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

               Briselē,

                  Eiropas Parlamenta vārdā
                        Padomes vārdā

                  priekšsēdētājs
                        priekšsēdētājs

                     (1)
                  Eurostat, „Kopienas aptauja par IKT izmantošanu mājsaimniecībās un individuāli” (Community survey on ICT usage in households and by individuals), 2014. gads.

                     (2)
                  Eurostat, „Informācijas sabiedrības statistika — mājsaimniecībās un individuāli (Information society statistics — households and individuals).

                     (3)
                  COM(2015) 192 final.

                     (4)
                  Nesenā aptaujā 33 % respondentu (15–24 gadu vecuma grupā šis rādītājs sasniedza 65 %), kuriem šobrīd nav maksas abonementa satura izmantošanai, atzina, ka, ja viņi izmantotu šādu abonēšanas pakalpojumu, viņiem būtu svarīgi, lai tam varētu piekļūt ceļošanas laikā vai uz laiku uzturoties citā dalībvalstī (Eurobarometer zibensaptauja Nr. 411 „Pārrobežu piekļuve tiešsaistes saturam” (Flash Eurobarometer 411 — Cross-border access to online content), 2015. gada augusts).

                     (5)

                     http://europa.eu/rapid/press-release_IP-15-5265_en.htm

                     (6)
                  Direktīva 96/9/EK par datubāzu tiesisko aizsardzību, OV L 077, 27.3.1996., 20.–28. lpp.

                     (7)
                  Direktīva 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā, OV L 167, 22.6.2001., 10–19. lpp.

                     (8)
                  Direktīva 2006/115/EK par nomas tiesībām un patapinājuma tiesībām, un dažām blakustiesībām intelektuālā īpašuma jomā, OV L 376, 27.12.2006., 28.–35. lpp.

                     (9)
                  Direktīva 2009/24/EK par datorprogrammu tiesisko aizsardzību, OV L 111, 5.5.2009., 16.–22. lpp.

                     (10)
                  OV L 376, 27.12.2006., 36.–68. lpp.

                     (11)
                  OV L 178, 17.7.2000., 1.–16. lpp.

                     (12)
                  OV L 95, 15.4.2010., 1.–24. lpp.

                     (13)
                  Sk.

                     https://ec.europa.eu/licences-for-europe-dialogue/en/content/about-site

                     (14)

                     http://ec.europa.eu/internal_market/copyright/docs/studies/131216_study_en.pdf

                     (15)

                     http://ec.europa.eu/internal_market/copyright/docs/studies/1403_study1_en.pdf

                     (16)

                     http://is.jrc.ec.europa.eu/pages/ISG/DigEcocopyrights.html

                  ;

                     http://ec.europa.eu/sport/news/2014/docs/study-sor2014-final-report-gc-compatible_en.pdf

                     (17)

                     http://ec.europa.eu/sport/library/studies/study-contribution-spors-economic-growth-final-rpt.pdf

                     (18)
                  SWD(2015) 271, SEC(2015) 484

                     (19)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 10. marta Direktīva 2010/13/ES par to, lai koordinētu dažus dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos paredzētus noteikumus par audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšanu, OV L 95, 15.4.2010., 1.–24. lpp.

                     (20)
                  OV C , ,  . lpp.

                     (21)
                  OV C , ,  . lpp.

                     (22)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 10. marta Direktīva 2010/13/ES par to, lai koordinētu dažus dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos paredzētus noteikumus par audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšanu, OV L 95, 15.4.2010., 1.–24. lpp.

                     (23)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 11. marta Direktīva 96/9/EK par datubāzu tiesisko aizsardzību, OV L 077, 27.3.1996., 20.–28. lpp.

                     (24)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Direktīva 2001/29/EK par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā, OV L 167, 22.6.2001., 10–19. lpp.

                     (25)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīva 2006/115/EK par nomas tiesībām un patapinājuma tiesībām, un dažām blakustiesībām intelektuālā īpašuma jomā, OV L 376, 27.12.2006., 28.–35. lpp.

                     (26)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/24/EK par datorprogrammu tiesisko aizsardzību, OV L 111, 5.5.2009., 16.–22. lpp.

                     (27)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti, OV L 281, 23.11.1995., 31–50. lpp.

                     (28)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 12. jūlija Direktīva 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (Direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju) (OV L 201, 31.7.2002., 37. lpp.), kas grozīta ar Direktīvu 2006/24/EK un 2009/136/EK, dēvēta par „e-privātuma direktīvu”.


|

52010PC0278

 Priekšlikums Padomes regula, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1255/96, kas uz laiku atliek kopīgā muitas tarifa autonomos nodokļus dažiem rūpniecības ražojumiem, lauksaimniecības un zvejniecības produktiem  /* COM/2010/0278 galīgā redakcija - NLE 2010/0148 */

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 26.5.2010COM(2010)278 galīgā redakcija2010/0148 (NLE)PriekšlikumsPADOMES REGULA,ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1255/96, kas uz laiku atliek kopīgā muitas tarifa autonomos nodokļus dažiem rūpniecības ražojumiem, lauksaimniecības un zvejniecības produktiemPASKAIDROJUMA RAKSTSPRIEKŠLIKUMA KONTEKSTSKomisija ar Ekonomikas un tarifu jautājumu darba grupas atbalstu izskatīja visus dalībvalstu iesniegtos pieprasījumus uz laiku atlikt kopīgā muitas tarifa autonomos nodokļus. Pievienotais priekšlikums attiecas uz noteiktiem rūpniecības un lauksaimniecības produktiem. Pieprasījumi atlikt nodokļus attiecībā uz iepriekš minētajiem produktiem tika izskatīti, ņemot vērā kritērijus, kas izklāstīti Komisijas paziņojumā par autonomo tarifu atlikšanu un kvotām (sk. OV C 128, 25.4.1998., 2. lpp.). Pēc šīs izskatīšanas Komisija atzīst, ka nodokļu atlikšana produktiem, kuri uzskaitīti regulas priekšlikumam pievienotajā I pielikumā, ir pamatota. Produkti, kuriem nodokļu atlikšana vairs nav Savienības ekonomiskajās interesēs, ir svītroti. Šīs regulas I pielikumā ir uzskaitīti produkti, attiecībā uz kuriem ir ierosināts atlikt nodokļus vai attiecībā uz kuriem jāmaina formulējums, un II pielikumā — produkti, kuri svītroti no Regulas (EK) Nr. 1255/96 pielikuma, un produktu apraksti, kurus aizstāj ar I pielikumā minēto jauno formulējumu. Šis pasākums ir spēkā no 2010. gada 1. jūlija līdz 2014. gada 31. decembrim, lai no ekonomiskā viedokļa pārbaudītu atsevišķos atlikšanas gadījumus šajā laika posmā. To nodokļu atlikšana, kuru atcelšanu vai turpināšanu Komisija un Ekonomikas un tarifu jautājumu darba grupa atzinusi par vajadzīgu, pēc šā datuma jāpagarina vai jāatceļ.Savienības interesēs ir daļēji vai pilnībā atlikt kopīgā muitas tarifa autonomo nodokļu piemērošanu virknei jaunu produktu, kuri nav uzskaitīti pielikumā Padomes Regulai (EK) Nr. 1255/96, kas uz laiku atliek kopīgā muitas tarifa autonomos nodokļus dažiem rūpniecības ražojumiem, lauksaimniecības un zvejniecības produktiem.Priekšlikums atbilst lauksaimniecības, tirdzniecības, uzņēmējdarbības, attīstības un ārējo attiecību politikai. Jo īpaši šis priekšlikums neskar to valstu intereses, kuras ar ES noslēgušas preferenciālas tirdzniecības nolīgumus (piemēram, VPS, ĀKK režīms, Rietumbalkānu kandidātvalstis un potenciālās kandidātvalstis).APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMSIr notikusi apspriešanās ar Ekonomikas un tarifu jautājumu darba grupu, kas pārstāv katras dalībvalsts attiecīgās ražošanas nozares. Visi minētie atlikšanas gadījumi ir saskaņā ar vienošanos vai kompromisu, kas panākts grupas apspriedēs.Nav norādīts, ka pastāvētu potenciāli nopietns risks ar neatgriezeniskām sekām.Šis priekšlikums atbrīvo Savienības ražošanas nozari no EUR 29,2 miljonu liela nodokļa gadā un stiprina tās spēju konkurēt ar trešo valstu uzņēmumiem, kas Savienības tirgum piegādā galaproduktus. Tas atbilst principiem, kas izklāstīti Komisijas paziņojumā par autonomo tarifu atlikšanu un kvotām. Ierosinātais grozījums ir instruments, ar kuru Eiropas Savienībā saglabāt esošās darbavietas un radīt jaunas.PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTIŠā regulas priekšlikuma juridiskais pamats ir 31. pants Līgumā par Eiropas Savienības darbību.Subsidiaritātes principu nepiemēro, jo priekšlikums ir Savienības ekskluzīvā kompetencē.Šis pasākumu kopums atbilst principiem, kas noteikti, lai vienkāršotu procedūras ārējā tirdzniecībā iesaistītajiem uzņēmumiem, un Komisijas paziņojumam par autonomo tarifu atlikšanu un kvotām (OV C 128, 25.4.1998., 2. lpp.).Autonomo tarifu atlikšanu un kvotas pēc Komisijas priekšlikuma nosaka Padome ar kvalificētu balsu vairākumu atbilstīgi 31. pantam Līgumā par Eiropas Savienības darbību.IETEKME UZ BUDŽETUNeiekasēti muitas nodokļi, kuru kopsumma gadā ir EUR 29 175 000.IZVĒLES ELEMENTIRegulas priekšlikuma I pielikumā ir uzskaitīti jaunie nodokļu atlikšanas gadījumi. II pielikumā ir norādīti svītrotie produkti.2010/0148 (NLE)PriekšlikumsPADOMES REGULA([…] gada […]),ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1255/96, kas uz laiku atliek kopīgā muitas tarifa autonomos nodokļus dažiem rūpniecības ražojumiem, lauksaimniecības un zvejniecības produktiemEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 31. pantu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,tā kā:1.  Savienības interesēs ir pilnībā atlikt kopīgā muitas tarifa autonomos nodokļus vairākiem jauniem produktiem, kas nav uzskaitīti Padomes Regulas (EK) Nr. 1255/96 pielikumā[1].2.  KN un TARIC kodi 1518 00 99 10, 3907 20 20 91, 7410 11 00 10, 7410 21 00 60 un 9031 90 85 30 četriem produktiem, kas šobrīd uzskaitīti Regulas (EK) Nr. 1255/96 pielikumā, ir jāsvītro, jo saglabāt šo produktu kopīgā muitas tarifa autonomo nodokļu atlikšanu vairs nav Savienības interesēs.3.  Lai ņemtu vērā produktu tehnisko attīstību un ekonomikas tendences tirgū, Regulas (EK) Nr. 1255/96 pielikumā ir jāizdara izmaiņas divpadsmit atlikšanas gadījumu aprakstos. Šie nodokļu atlikšanas gadījumi no šī pielikuma saraksta ir jāsvītro un jāiekļauj kā jauni atlikšanas gadījumi ar jauniem aprakstiem. Skaidrības labad attiecīgie atlikšanas gadījumi šīs regulas I un II pielikuma pirmajā slejā jāatzīmē ar zvaigznīti.4.  Attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1255/96 pielikumā uzskaitītajiem nodokļu atlikšanas gadījumiem pieredze ir norādījusi uz vajadzību noteikt beigu termiņu, lai nodrošinātu, ka tiek ņemtas vērā tehnoloģiskās un ekonomikas izmaiņas. Tas nedrīkst izslēgt atsevišķu pasākumu priekšlaicīgu pārtraukšanu vai to turpināšanu pēc šā termiņa beigām, ja tam ir ekonomisks pamatojums un ja ir ievēroti Komisijas 1998. gada paziņojumā par autonomo tarifu atlikšanu un kvotām izklāstītie principi[2].5.  Tāpēc attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 1255/96.6.  Šajā regulā paredzētajai nodokļu atlikšanai jāstājas spēkā 2010. gada 1. jūlijā, tāpēc šī regula jāpiemēro no tās pašas dienas un tai jāstājas spēkā nekavējoties,IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.1. pantsRegulas (EK) Nr. 1255/96 pielikumu groza šādi.7.  Iekļauj šīs regulas I pielikumā uzskaitītos produktus.8.  Svītro produktus, kuru KN un TARIC kodi ir uzskaitīti šīs regulas II pielikumā.2. pantsŠī regula stājas spēkā dienā, kad tā publicēta Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šo regulu piemēro no 2010. gada 1. jūlija.Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsI PIELIKUMS1. panta 1. punktā minētie produktiKN kods | TARIC | Apraksts | Autonomā muitas nodokļa likme | Spēkā esamības periods |ex 1515 19 10 | 10 | Linsēklu eļļa, kurai saskaņā ar ISO standartu 150-2006 izmērītais joda skaitlis ir 190 vai lielāks | 0 % | 1.7.2010-31.12.2010 |ex 1516 20 96 | 10 | Rafinēta, balināta, hidrogenēta sojas eļļa pārslu veidā, ko izmanto kosmētikas līdzekļu ražošanai | 0 % | 1.7.2010-31.12.2010 |ex 1516 20 96 | 20 | Jojobas eļļa, hidrogenēta un savstarpēji esterificēta, bez turpmākām ķīmiskām izmaiņām, kurai nav veikts nekāds teksturizācijas process | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2008 99 49 | 20 | Žāvētas dzērvenes, saldinātas | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2008 99 49 ex 2008 99 99 | 30 40 | Boizeņu biezenis bez sēklām, bez spirta piedevas, ar cukura piedevu vai bez tās | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2805 30 90 | 20 | Samārijs ar tīrības pakāpi 99,90 masas % vai augstāku | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2904 10 00 | 30 | Nātrija p-stirīnsulfonāts | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2904 10 00 | 50 | Nātrija 2-metilprop-2-ēn-1-sulfonāts | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2905 19 00 | 40 | 2,6-Dimetilheptān-2-ols | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2905 29 90 | 20 | Dec-9-ēn-1-ols | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2909 30 90 | 10 | 2-(fenilmetoksi)naftalīns | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2909 30 90 | 20 | 1,2-Bis(3-metilfenoksi)etāns | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2915 90 00 | 50 | Alilheptanoāts | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2917 11 00 | 30 | Kobalta oksalāts | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2917 19 10 | 10 | Dimetilmalonāts | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2917 19 90 | 30 | Etilēnbrasilāts | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2918 99 90 | 20 | Metila 3-metoksiakrilāts | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2918 99 90 | 70 | Alil-(3-metilbutoksi)acetāts | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2921 19 50 ex 2929 90 00 | 10 20 | Dietilaminotrietoksisilāns | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2922 19 85 | 40 | 2-(Dimetilamino)etilbenzoāts | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2922 49 85 | 15 | DL-Asparagīnskābe, kuru izmanto pārtikas piedevu ražošanai (1) | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2922 50 00 | 20 | 1-[2-Amino-1-(4-metoksifenil)-etil]-cikloheksanolhidrohlorīds | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2924 29 98 | 20 | 2-Hlor-N-(2-etil-6-metilfenil)-N-(propān-2-iloksimetil)acetamīds | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2926 90 95 | 70 | Metakrilonitrils | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2926 90 95 | 75 | Etil 2-ciān-2-etil-3-metillheksanāts | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2929 10 00 | 15 | 3,3’-Dimetilbifenil-4,4’-diildiizocianāts | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2930 90 99 | 81 | Dinātrija heksametilēn-1,6-bistiosulfāta dihidrāts | 3 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2930 90 99 | 84 | 2-Hlor-4-(metilsulfonil)benzoskābe | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2931 00 99 | 92 | Trimetilborāns | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2933 39 99 | 20 | Vara piritions, pulverveida | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2933 39 99 | 30 | Fluazināms (ISO) | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2933 39 99 | 45 | 5-Difluormetoksi-2-[[(3,4-dimetoksi-2-piridil)metil]tio]-1H-benzimidazols | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2933 39 99 | 47 | (-)-trans-4-(4’-Fluorfenil)-3-hidroksimetil-N-metilpiperidīns | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2933 39 99 | 48 | Flonikamīds (ISO) | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2933 59 95 | 45 | 1-[3-(Hidroksimetil)piridīn-2-il]-4-metil-2-fenilpiperazīns | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2933 59 95 | 50 | 2-(2-Piperazīn-1-iletoksi)etanols | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2933 59 95 | 55 | Tiopentāls (INNM) | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2933 59 95 | 65 | 1-Hlormetil-4-fluor-1,4-diazonijbiciklo[2.2.2]oktānbis(tetrafluorborāts) | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2933 59 95 | 75 | (2R,3S/2S,3R)-3-(6-Hlor-5-fluorpirimidīn-4-il)-2-(2,4-difluorfenil)-1-(1H-1,2,4-triazol-1-il)butān-2-ola hidrohlorīds | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2933 79 00 | 60 | 3,3-Pentametilēn-4-butirolaktāms | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2933 99 80 | 32 | 5-[4’-(Brommetil)bifenil-2-il]-2-tritil-2H-tetrazols | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2933 99 80 | 37 | 8-Hlor-5,10-dihidro-11H-dibenzo [b,e] [1,4]diazepīn-11-ons | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2934 10 00 | 60 | Fostiazāts (ISO) | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2934 99 90 | 20 | Tiofēns | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2934 99 90 | 30 | Dibenzo[b,f][1,4]tiazepīn-11(10H)-ons | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 2935 00 90 | 77 | [[4-[2-[[(3-Etil-2,5-dihidro-4-metil-2-okso-1H-pirrol-1-il)karbonil]amino] etil]fenil]sulfonil]-karbamīnskābes etilesteris | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3701 30 00 | 20 | Gaismjutīgas plates, kas sastāv no gaismjutīga polimēra uz poliestera folijas, kuru kopējais biezums ir lielāks par 0,43 mm, bet ne lielāks par 3,18 mm | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |* ex 3707 10 00 ex 3707 90 90 | 35 70 | Sensibilizējoša emulsija vai sensibilizējošs preparāts, kas sastāv no akrilāta un/vai metakrilāta polimēriem un kurā pēc svara ir ne vairāk kā 7 % gaismjutīgu skābes prekursoru, kas izšķīdināti organiskā šķīdinātājā, kurš satur vismaz 2-metoksi-1-metiletilacetātu | 0 % | 1.7.2010-31.12.2011 |ex 3707 10 00 | 55 | Polietilēntereftalāta plēves ruļļi: — ar sausu akrila fotopolimērsveķu pārklājumu vienā pusē, — ar polietilēna aizsargfolijas pārklājumu | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3707 90 90 | 40 | Pretatstarošanās pārklājums ūdens šķīduma veidā, kurā: — halogēnus nesaturošas alkilsulfonskābes masas daļa nepārsniedz 2 %, un — fluorpolimēra masas daļa nepārsniedz 5 % | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |* ex 3808 92 90 | 30 | Preparāts, kas sastāv no piritioncinka (SNN) suspensijas ūdenī, kurā pēc svara ir: — vismaz 24 % , bet ne vairāk kā 26 % piritioncinka (SNN), vai — vismaz 39 % , bet ne vairāk kā 41 % piritioncinka (SNN) | 0 % | 1.7.2010-31.12.2013 |ex 3808 92 90 | 50 | Preparāti uz vara piritiona bāzes | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3808 93 23 | 10 | Herbicīds, kas kā aktīvo vielu satur flazasulfuronu (ISO) | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3808 93 90 | 10 | Preparāts granulu veidā, kas satur (masas daļa): — no 38,8 % līdz 41,2 % giberelīna A3, vai — no 9,5 % līdz 10,5 % giberelīna A4 un A7 | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3824 90 97 | 05 | Monomēra metilmetakrilāta un butilakrilāta maisījums ksilola un butilacetāta šķīdumā, kurā šķīdinātāju masas daļa ir lielāka par 54 %, bet ne lielāka par 56 % | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3824 90 97 | 06 | Parafīns ar hlora saturu 70 % vai lielāku | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3824 90 97 | 08 | Divinilbenzola izomēru un etilvinilbenzola izomēru maisījums, kurā divinilbenzola masas daļa ir no 56 % līdz 80 % | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3824 90 97 | 11 | Fitosterīnu maisījumi, kas nav pulvera veidā, kuru masa satur: — no 40 % līdz 58 % beta-sitosterīnu — no 20 % līdz 28 % kampesterīnu — no 14 % līdz 23 % stigmasterīnu — no 0 % līdz 15 % pārējo sterīnu | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3824 90 97 | 21 | 2-Propēnskābes (1-metiletilidēn)bis(4,1-fenilēnoksi-2,1-etāndiiloksi-2,1-etāndiil)estera maisījums ar 2-propēnskābes (2,4,6-triokso-1,3,5-triazīn-1,3,5(2H,4H,6H)-triil)tri-2,1-etāndiilesteri un 1-hidroksi-cikloheksil-fenilketonu 1-metiletilketona un toluola šķīdumā | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3824 90 97 | 23 | Uretāna akrilātu, tripropilēnglikoldiakrilāta, etoksilēta bisfenol-A-akrilāta un poli(etilēngikol) 400 diakrilāta maisījums | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |* ex 3824 90 97 | 44 | Fitosterīnu maisījums, kas nav pulvera veidā un satur pēc svara: — 75 % vai vairāk sterīnu, — ne vairāk kā 25 % stanolu, izmantošanai sterīnu/stanolu vai sterīnu/stanolu esteru ražošanā (1) | 0 % | 1.7.2010-31.12.2012 |ex 3824 90 97 | 66 | Primāro tert-alkilamīnu maisījums | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3824 90 97 | 88 | Oligomeriskas reakcijas produkti, kas satur bis(4-hidroksifenil)sulfonu un 1,1’-oksibis(2-hloroetānu) | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |* ex 3901 10 90 | 20 | Polietilēns, granulēts, kura blīvums ir 0,925 (± 0,0015), kausējuma plūstamības indekss 0,3 g/10 min (± 0,05 g/10 min); izmantošanai plēvju ražošanai ar izpūšanas paņēmienu, kuru duļķainība ir ne lielāka par 6 % un pagarinājums pārraujot (MD/TD) ir 210/340(1) | 0 % | 1.7.2010-31.12.2013 |ex 3902 90 90 | 60 | Nehidrogenēti 100 % alifātiskie sveķi (polimērs) ar šādiem raksturlielumiem: — šķidri istabas temperatūrā — iegūti no C-5 alkēnu monomēriem katjonu polimerizācijas procesā — to skaita vidējā molekulmasa (Mn) ir 370 (± 50) — to masas vidējā molekulmasa (Mw) ir 500 (± 100) | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |* ex 3906 90 90 | 35 | 1,2-Etāndioldimetakrilāta un metilmetakrilāta kopolimērs ūdenī nešķīstoša bezkrāsas pulvera veidā, kura daļiņu izmērs ir mazāks par vai vienāds ar 18 µm | 0 % | 1.7.2010-31.12.2013 |ex 3907 91 90 | 10 | Dialilftalāta prepolimērs, pulvera veidā | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3907 99 90 | 70 | Polietilēntereftalāta un cikloheksāndimetanola kopolimērs, kurā cikloheksāndimetanola masas daļa ir lielāka par 10 % | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3910 00 00 | 60 | Polidimetilsiloksāns, arī aizvietots ar polietilēnglikolu un trifluorpropilu, ar metakrilāta gala grupām | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3916 20 00 | 91 | Poli(vinilhlorīda) profili, kādus izmanto lokšņu pārklājumu izgatavošanā un kuru saturā ir šādas piedevas: — titāna dioksīds — poli(metilmetakrilāts) — kalcija karbonāts — saistvielas | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3919 10 80 | 23 | Atstarojoša plēve, kas sastāv no vairākiem slāņiem, kuros ietilpst: — poli(vinilhlorīds); — poliuretāns, kuram vienā pusē ir iestrādātas drošības zīmes pret datu viltošanu, pārveidošanu, aizvietošanu vai kopēšanu, bet otrā — stikla mikrosfēru kārta; — slānis, kurā iestrādātas drošības un/vai oficiālas zīmes, kas maina izskatu līdz ar redzes leņķi; — metalizēts alumīnijs; — un adhezīvs, kas no vienas puses nosegts ar atdalāmu aizsargkārtu | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3919 10 80 ex 3919 90 00 | 27 20 | Poliestera plēve, — kuras vienā pusē ir termiski atdalāms akrila adhezīva pārklājums, kas atdalās temperatūrā no 90 °C līdz 200 °C, un poliestera aizsargslānis, bet — otra puse bez pārklājuma vai ar spiedienjutīga akrila adhezīva pārklājumu vai ar termiski atdalāmu akrila adhezīva pārklājumu, kas atdalās temperatūrā no 90 °C līdz 200 °C, un poliestera aizsargslāni | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3919 10 80 | 32 | Politetrafluoretilēna plēve, — ar biezumu 110 µm vai lielāku, — kuras virsmas pretestība, kas noteikta ar testēšanas metodi ASTM D 2457, ir 102-1014 omi, — ar spiedienjutīgu akrila adhezīva pārklājumu no vienas puses | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3919 10 80 | 37 | Politetrafluoretilēna plēve, — ar biezumu 100 µm vai lielāku, — relatīvo pagarinājumu pārraujot ne lielāku par 100 %, — ar spiedienjutīgu silikona adhezīva pārklājumu no vienas puses | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |* ex 3919 10 80 * ex 3919 90 00 | 40 43 | Melna poli(vinilhlorīda) plēve: — kuras virsmas spožums ir vairāk nekā 30 grādu saskaņā ar ASTM D2457, — kas ir vai nav pārklāta no vienas puses ar polietilēntereftalāta aizsargplēvi un no otras — ar spiedienjutīgu adhezīvu ar kanāliem un atdalāmu aizsargkārtu | 0 % | 1.7.2010-31.12.2011 |* ex 3919 90 00 | 19 | Caurspīdīga poli(etilēntereftalāta) pašlīmējoša plēve: — bez piemaisījumiem un defektiem, — no vienas puses pārklāta ar spiedienjutīgu akrila adhezīvu un aizsargslāni un no otras — ar antistatisku jonizēta organiska holīna savienojuma slāni, — ar apdrukājamu putekļdrošu slāni no modificētu garo ķēžu alkilorganiskajiem savienojumiem vai bez tā, — ar kopējo biezumu bez aizsargpārklājuma vismaz 54 μm, bet ne vairāk kā 64 μm, un — ar platumu vismaz 1 295 mm, bet ne vairāk kā 1 305 mm | 0 % | 1.7.2010-31.12.2013 |ex 3919 90 00 | 22 | Melna polipropilēna plēve, — kuras virsmas spožums, kas noteikts ar testēšanas metodi ASTM D 257, ir lielāks par 20 grādiem, — ar polietilēntereftalāta aizsargplēvi vienā pusē vai bez tās, bet otrā pusē spiedienjutīgs adhezīva pārklājums ar kanāliem un atdalāmu aizsargkārtu | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3919 90 00 | 24 | Atstarojošas laminētas loksnes, — kas sastāv no epoksiakrilāta slāņa, kas iespiests uz vienas puses regulāra raksta veidā, — ar vienu vai vairākiem polimēru materiālu pārklājuma slāņiem no vienas vai no abām pusēm, un — adhezīva slāņa un pretsalipšanas plēvi vienā pusē | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3919 90 00 | 26 | Etilēnvinilacetāta plēve: — biezums 100 µm vai lielāks, — ar spiedienjutīgu vai UV-starojuma jutīgu akrila adhezīva pārklājumu un poliestera oderējumu | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3919 90 00 | 28 | Poli(vinilhlorīda) vai polietilēna, vai jebkura cita poliolefīna plēve: — kuras biezums ir vismaz 65 µm, — kura no vienas puses klāta ar UV jutīgu akrila adhezīvu un poliestera aizsargkārtu | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |* ex 3919 90 00 | 37 | UV jutīga poli(vinilhlorīda) plēve: — kuras biezums ir vismaz 78 µm, — kurai vienā pusē ir adhezīva slānis un noņemama aizsargpārklājuma kārta, — kuras adhēzijas stiprība ir vismaz 1 764 mN/25 mm | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3920 59 90 | 20 | Atstarojoša vairākslāņu plēve, kas sastāv no epoksiakrilāta slāņa, kas vienmērīgi uzklāts no vienas puses, un ar vienu vai vairākiem plastmasas slāņiem no abām pusēm | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3920 62 19 ex 3920 62 19 | 24 26 | Polietilēntereftalāta plēve, kuras biezums ir no 186 µm līdz 191 µm ar akrila pārklājumu matricas veidā no vienas puses | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |* ex 3920 62 19 * ex 3920 62 19 | 75 77 | Caurspīdīga plēve no polietilēnteraflatāta: — ar 7 nm līdz 80 nm biezu organisko vielu uz akrila bāzes pārklājumu abās pusēs, — virsmas spraigums 36 dini/cm līdz 39 dini/cm, — gaismas caurlaidība lielāka par 93 %, — dūmakainības vērtība nepārsniedz 1,3 %, — kopējais biezums ir 10 µm līdz 350 µm, — platums ir no 800 mm līdz 1 600 mm | 0 % | 1.7.2010-31.12.2013 |ex 3920 91 00 | 51 | Polivinilbutirāla plēve, kurā plastifikatora triizobutilfosfāta masas daļa ir no 25 % līdz 28 % | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3920 91 00 | 52 | Poli(vinilbutirāla) plēve: — kas pēc svara satur vismaz 26 %, bet ne vairāk kā 30 % trietilēnglikola bis(2-etilheksanoāta), kas izmantots par plastifikatoru, — kuras biezums ir vismaz 0,73 mm, bet ne vairāk kā 1,50 mm | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3921 90 55 ex 7019 40 00 | 25 20 | Preprega loksnes vai ruļļi, kas satur poliimīda sveķus | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 3921 90 55 | 30 | Prepregs loksnēs vai ruļļos, kas satur ar stiklšķiedras audumu armētus bromētus epoksīdveķus, kura — plūstamība ir ne lielāka par 3,6 mm (nosakot pēc IPC-TM 650.2.3.17.2), un — stiklošanās temperatūra (Tg) ir lielāka par 170 °C (nosakot pēc IPC-TM 650.2.4.25) izmantošanai iespiedshēmu plašu ražošanai (1) | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 6909 19 00 | 20 | Silīcija nitrīda (Si3N4) lodītes | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 7019 19 10 | 55 | Stikla aukla, kas piesūcināta ar kaučuku vai plastmasu, iegūta no K vai U stikla šķiedras diegiem, kas sastāv no: — vismaz 9 %, bet ne vairāk kā 16 % magnija oksīda, — vismaz 19 %, bet ne vairāk kā 25 % alumīnija oksīda, — 0 % vai vairāk, bet ne vairāk kā 2 % bora oksīda, — bez kalcija oksīda, pārklāta ar lateksu, kura sastāvā ir vismaz kādi rezorcīna- formaldehīda sveķi un hlorsulfonēts polietilēns | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 7325 99 10 | 20 | Enkuru galvas no karsti cinkota kaļama čuguna, kādas parasti izmanto grunts enkuru izgatavošanā | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |* ex 7410 21 00 | 30 | Poliimīda plēve, kas satur vai nesatur epoksīda sveķus un/vai stikla šķiedru, no vienas vai abām pusēm pārklāta ar vara foliju | 0 % | 1.7.2010-31.12.2013 |* ex 8108 20 00 | 20 | Titāna un titāna sakausējumu kausēšanas jēlbluķi, diametrā ne vairāk kā 380 mm | 0 % | 1.7.2010-31.12.2013 |ex 8414 30 81 | 50 | Hermetizēti vai pushermetizēti elektriskie maināma ātruma spirāles kompresori ar nominālo jaudu 0,5 kW vai vairāk, bet ne vairāk par 5 kW, ar darba tilpumu ne vairāk kā 35 cm3, kādus izmanto saldēšanas iekārtās | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 8418 99 10 | 50 | Iztvaicētāji, kas sastāv no alumīnija ribām un vara serpentīncaurules, kādus izmanto saldēšanas iekārtās | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 8418 99 10 | 60 | Kondensatori no divām koncentriskām vara caurulēm, kādus izmanto saldēšanas iekārtās | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 8501 31 00 | 40 | Nepārtrauktas ierosmes līdzstrāvas motors, kam ir — vairākfāžu tinums, — ārējais diametrs vismaz 30 mm, bet ne vairāk kā 75 mm, — rotācijas ātrums ne vairāk kā 15000 apgr./min, — jauda vismaz 45 W, bet ne vairāk kā 300 W, un — barošanas spriegums vismaz 9 V, bet ne vairāk kā 25 V | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |* ex 8504 40 90 | 40 | Pusvadītāju jaudas moduļi, kuros ietilpst: — jaudas tranzistori, — integrētās shēmas, — kuros ir vai nav diodes un ir vai nav termorezistori, — kuru darba spriegums nav lielāks par 600 V, — ne vairāk kā trīs elektriskie izvadi, kam katram ir divi jaudas slēdži (vai nu MOSFET (metāla oksīdu lauktranzistori), vai IGBT (izolēta slēdža bipolārie tranzistori)) un iekšējā piedziņa, — un kuru RMS (vidējais kvadrātiskais) strāvas stiprums nav vairāk kā 15,7 A | 0 % | 1.7.2010-31.12.2013 |ex 8516 90 00 | 60 | Elektriskā taukvāres katla ventilācijas mezgls, — kas aprīkots ar motoru, kura jauda ir 8 W pie 4600 apgriezieniem minūtē, — kuru vada elektroniskā shēma, — kas darbojas 110 °C vai augstākā apkārtnes temperatūrā, — kas aprīkots ar termostatu | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 8521 90 00 | 20 | Ciparu videoierakstītājs: — bez cietā diska diskdziņa, — ar vai bez DVD-RW, — ar kustības detektoru, — ar USB pieslēgvietu, izmantošanai videonovērošanas sistēmu (CCTV) izgatavošanā (1) | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 8522 90 49 ex 8527 99 00 ex 8529 90 65 | 60 10 25 | Drukātās shēmas plates bloks, kurā ietilpst: — radiouztvērējs (kas spēj uztvert un dekodēt radiosignālus un pārraidīt šos signālus bloka ietvaros) bez signāla apstrādes funkcijām, — mikroprocesors, kas spēj saņemt tālvadības ziņojumus un vadīt uztvērēja mikroshēmojumu, izmantošanai mājas kinozāļu izgatavošanā(1) | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 8522 90 49 ex 8527 99 00 ex 8529 90 65 | 65 20 40 | Drukātās shēmas plates bloks, kurā ietilpst: — radiouztvērējs, kas spēj uztvert un dekodēt radiosignālus un pārraidīt šos signālus bloka ietvaros, ar signāla dekodētāju, — radiofrekvences (RF) tālvadības uztvērējs, — infrasarkanā tālvadības signāla raidītājs, — SCART signāla ģenerētājs, — TV statusa sensors, izmantošanai mājas kinozāļu izgatavošanā (1) | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 8525 80 19 | 25 | Attālā infrasarkano staru kamera (saskaņā ar ISO/TS 16949), ar: — jutību vismaz 8 μm, bet ne vairāk kā 14 μm viļņu garuma apgabalā, — izšķirtspēju 324 × 256 pikseļi, — svaru ne vairāk kā 400 g, — izmēriem ne vairāk kā 70 mm × 67 mm × 75 mm, — ūdensdrošu korpusu un automobiļiem piemērotu kontaktspraudni, — izejošā signāla novirzi visā darba temperatūras diapazonā ne vairāk kā 20 % | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |ex 8525 80 19 | 35 | Attēla skenēšanas kameras, kas izmanto: — sistēmu Dynamic overlay lines — NTSC izejas videosignālu — 6,5 V spriegumu — vismaz 0,5 lux apgaismojumu | 0 % | 1.7.2010-31.12.2014 |* ex 8704 23 91 | 20 | Pašgājēja šasija ar kabīni, ar vismaz 8000 cm³ tilpuma kompresijas aizdedzes dzinēju, uz 3, 4 vai 5 riteņiem, ar riteņu bāzi vismaz 480 cm, bez darba iekārtām | 0 % | 1.7.2010-31.12.2012 |(*) | Grozītie KN vai TARIC kodi vai produktu apraksti |II PIELIKUMS1. panta 2. punktā minētie produktiKN kods | TARIC |ex 1518 00 99 | 10 |* ex 3707 10 00 | 35 |* ex 3808 92 90 | 30 |* ex 3824 90 97 | 44 |* ex 3901 10 90 | 20 |ex 3907 20 20 | 91 |* ex 3919 10 80 | 40 |* ex 3919 90 00 | 19 |* ex 3919 90 00 | 37 |* ex 3919 90 00 | 43 |* ex 3920 62 19 | 75 |* ex 3920 62 19 | 77 |ex 7410 11 00 | 10 |* ex 7410 21 00 | 30 |ex 7410 21 00 | 60 |* ex 8108 20 00 | 20 |* ex 8504 40 90 | 40 |* ex 8704 23 91 | 20 |ex 9031 90 85 | 30 |(*) | Nodokļu atlikšana saistībā ar Regulas 1255/96 pielikumā iekļauto produktu, kura KN vai TARIC kodu vai produkta aprakstu groza ar šo regulu |TIESĪBU AKTA FINANŠU PĀRSKATS ATTIECĪBĀ UZ PRIEKŠLIKUMIEM, KAS IETEKMĒ VIENĪGI BUDŽETA IEŅĒMUMUSPRIEKŠLIKUMA NOSAUKUMSPriekšlikums Padomes regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1255/96, kas uz laiku atliek kopīgā muitas tarifa autonomos nodokļus dažiem rūpniecības ražojumiem, lauksaimniecības un zvejniecības produktiem.BUDŽETA POZĪCIJAS:Nodaļa un pants: 12. nodaļas 120. pantsAttiecīgajam gadam budžetā paredzētā summa: EUR 14 079 700 000FINANSIĀLĀ IETEKME( Priekšlikumam nav finansiālas ietekmesX Priekšlikumam nav finansiālas ietekmes uz izdevumiem, taču ir finansiāla ietekme uz ieņēmumiem, proti, šāda:(miljoni EUR līdz 1 ciparam aiz komata)Budžeta pozīcija | Ieņēmumi[3] | 6 mēnešu periods, kas sākas dd/mm/gggg | Gads: 2010. gada otrais pusgads |120. pants | Ietekme uz pašu resursiem | 01/07/2010 | -14,6 |Pēc darbības |[2011 - 2014] |120. pants | -29,2/gadā |4. KRĀPŠANAS APKAROŠANAS PASĀKUMIPārbaudes attiecībā uz dažu produktu galīgo izmantošanu, uz kuriem attiecas šī Padomes regula, veiks saskaņā ar 291. līdz 300. pantu Komisijas Regulā (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka Kopienas Muitas kodeksa īstenošanas noteikumus.CITAS PIEZĪMESLai izvairītos no nevajadzīga nodokļu atlikšanas pagarinājuma, ir noteikts beigu termiņš. Tādējādi gadījumos, kad šie pasākumi tiktu ņemti vērā, tiktu apiets lieks slogs budžetam.Šajā priekšlikumā ir ietverti grozījumi, kas izdarāmi spēkā esošās regulas pielikumā, lai ņemtu vērā turpmāko:1. jaunus nodokļu atlikšanas pieprasījumus, kas ir iesniegti un apstiprināti;2. produktu tehnisko attīstību un ekonomikas tendences tirgū, kuru rezultātā tiek atcelti atsevišķi spēkā esošie nodokļu atlikšanas gadījumi.PievienošanaPapildus grozījumiem, kas veikti sakarā ar produktu aprakstu izmaiņām, šajā pielikumā iekļauti arī 90 jauni produkti. Neiekasētie nodokļi, kas atbilst šiem atlikšanas gadījumiem un ir aprēķināti, pamatojoties uz 2010. gada otrajā pusgadā un 2011. gadā līdz 2014. gadā paredzamo importu dalībvalstī, kas iesniedz pieprasījumu, kopā ir EUR 22,1 miljoni gadā.Tomēr, pamatojoties uz pieejamajiem statistikas datiem par iepriekšējiem gadiem, šī summa jāreizina ar vidējo koeficientu 1,8, lai ņemtu vērā importu citās dalībvalstīs, kas izmanto tādu pašu nodokļu atlikšanu. Tas nozīmē ieņēmumu zudumu gadā aptuveni 39,8 miljonu euro apmērā .SvītrojumiSakarā ar muitas nodokļu atkārtotu ieviešanu no šā pielikuma svītro 4 produktus. Tas veido resursu palielinājumu EUR 0,9 miljonu apmērā , kas aprēķināts, pamatojoties uz atlikšanas pieprasījumiem vai pieejamajiem statistikas datiem (2009. gads).Šās darbības aptuvenās izmaksasPamatojoties uz pieejamo statistiku (2009. gads), paredzams, ka ietekme uz ieņēmumu zudumiem, kas izriet no šīs regulas, tāpēc būs 39,8 – 0,9 = EUR 38,9 miljoni (bruto summa, ieskaitot iekasēšanas izdevumus) x 0,75 = EUR 29,2 miljoni gadā laika periodā no 01.07.2010. līdz 31.12.2014 .Tradicionālo pašu resursu ieņēmumu zaudējums būs jāsedz no dalībvalstu iemaksām, pamatojoties uz NKI.[1] OV L 158, 29.6.1996.[2] OV C 128, 25.4.1998., 2. lpp.[3] Norādītajām tradicionālo pašu resursu (lauksaimniecības nodokļi, cukura nodevas, muitas nodokļi) summām jābūt neto summām, t.i., bruto summām, no kurām atskaitītas iekasēšanas izmaksas 25 % apmērā.