               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 7.3.2022
            COM(2022) 88 final
            2022/0062(NLE)

            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Kuģošanas drošības komitejas 105. sesijā un Atvieglošanas komitejas 46. sesijā attiecībā uz rezolūcijas pieņemšanu par glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu VHF radiotelefona iekārtu veiktspējas standartiem, Rezolūcijas MSC.149(77) pārskatīšanu un grozījumiem Konvencijā par starptautiskās jūras satiksmes atvieglošanu (FAL)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar kuru nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Kuģošanas drošības komitejas 105. sesijā (MSC 105), kura notiks no 2022. gada 20. līdz 29. aprīlim, un Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Atvieglošanas komitejas 46. sesijā (FAL 46), kura notiks no 2022. gada 9. līdz 13. maijam.

               MSC 104 laikā paredzēja, ka MSC 105 pieņems MSC rezolūciju par glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu ļoti augstas frekvences (VHF) radiotelefona iekārtu veiktspējas standartiem, ar ko pārskata Rezolūciju MSC.149 (77).

               FAL 45 laikā paredzēja, ka FAL 46 pieņems grozījumus Konvencijā par starptautiskās jūras satiksmes atvieglošanu (FAL).

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Konvencija par Starptautisko Jūrniecības organizāciju

               Ar Konvenciju par Starptautisko Jūrniecības organizāciju (SJO) ir izveidota SJO. SJO mērķis ir nodrošināt forumu sadarbībai regulējuma un prakses jomā attiecībā uz dažādiem tehniskiem jautājumiem, kuri ietekmē ar starptautisko tirdzniecību saistītu kuģošanu. Tās mērķis ir arī aicināt vispārēji ieviest augstākos iespējamos standartus jautājumos, kuri attiecas uz kuģošanas drošību, navigācijas efektivitāti un kuģu izraisīta jūras piesārņojuma novēršanu un kontroli, veicinot vienlīdzīgus konkurences apstākļus. SJO nodarbojas arī ar attiecīgiem administratīvajiem un juridiskajiem jautājumiem.

               Konvencija stājās spēkā 1958. gada 17. martā.

               Visas dalībvalstis ir konvencijas puses. Savienība nav konvencijas puse.

               Visas dalībvalstis ir līgumslēdzējas puses 1965. gada 9. aprīlī pieņemtajā Konvencijā par starptautiskās jūras satiksmes atvieglošanu (FAL), kas stājās spēkā 1967. gada 5. martā. Savienība nav FAL konvencijas puse.

               2.2.Starptautiskā Jūrniecības organizācija

               Starptautiskā Jūrniecības organizācija (SJO) ir specializēta Apvienoto Nāciju Organizācijas aģentūra, kas atbildīga par kuģošanas drošību un drošumu un kuģu izraisīta jūras piesārņojuma novēršanu. Tā ir iestāde, kas nosaka globālos standartus starptautiskās kuģniecības drošības, drošuma un vidisko raksturlielumu jomā. Tās galvenais uzdevums ir izveidot taisnīgu un efektīvu, vispārpieņemtu un visaptveroši īstenotu kuģniecības nozares tiesisko regulējumu.

               Organizācijā var iesaistīties jebkura valsts, un visas ES dalībvalstis ir SJO dalībnieces. ES un SJO attiecību pamatā ir Starpvalstu jūrniecības konsultatīvās organizācijas (IMCO) un Eiropas Kopienu Komisijas vienošanās par sadarbību, kas noslēgta 1974. gadā.

               SJO Kuģošanas drošības komitejā ir visas SJO dalībnieces, un tā sanāk vismaz reizi gadā. Tā izskata jebkādus organizācijas darbības jomā esošus jautājumus, kas attiecas uz navigācijas līdzekļiem, kuģu būvi un aprīkojumu, apkalpes komplektēšanu no drošības viedokļa, noteikumiem par sadursmju novēršanu, bīstamo kravu apstrādi, kuģošanas drošības procedūrām un prasībām, hidrogrāfisko informāciju, kuģu žurnāliem un navigācijas informāciju, jūras negadījumu izmeklēšanu, izcelšanu un glābšanu, un jebkuru citu jautājumu, kas tieši ietekmē kuģošanas drošību.

               SJO Atvieglošanas komitejā ir visas SJO dalībnieces, un tā sanāk vismaz reizi gadā. Tā risina jautājumus, kas saistīti ar starptautiskās jūras satiksmes atvieglošanu, tostarp kuģu, personu un kravu ienākšanu, uzturēšanos un iziešanu no ostām. Komiteja pievēršas arī elektroniskajai uzņēmējdarbībai, tostarp vienloga koncepcijai, un tās mērķis ir nodrošināt pareizu līdzsvaru starp regulējumu un starptautiskās jūras tirdzniecības atvieglošanu.

               Gan SJO Kuģošanas drošības komiteja, gan Atvieglošanas komiteja nodrošina mehānismu, kas ļauj tām izpildīt SJO konvencijas, SJO Asamblejas vai SJO Padomes uzticētos pienākumus vai jebkādus iepriekšminētajā darbības jomā esošus pienākumus, kurus tām var uzticēt saskaņā ar citiem starptautiskiem tiesību instrumentiem un kurus atzīst SJO. Kuģošanas drošības komitejas un Atvieglošanas komitejas, ka arī to palīgstruktūru lēmumus pieņem ar šo komiteju locekļu balsu vairākumu.

               2.3.Paredzētais SJO Kuģošanas drošības komitejas akts

               MSC 105 2022. gada 20.–29. aprīlī ir jāpieņem projekts MSC rezolūcijai par glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu ļoti augstas frekvences (VHF) radiotelefona iekārtu veiktspējas standartiem, ar ko pārskata Rezolūciju MSC.149(77).

               Paredzētās rezolūcijas mērķis ir uzlabot ar Rezolūciju MSC.149.(77) iepriekš pieņemtos glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu VHF radiotelefona iekārtu veiktspējas standartus.

               2.4.Paredzētais SJO Atvieglošanas komitejas akts

               2022. gada 9.–13. maijā FAL 46 pieņems grozījumus FAL konvencijā. Paredzēto grozījumu mērķis ir pārskatīt un atjaunināt FAL konvencijas pielikumu, lai minēto pielikumu tuvinātu Regulas (ES) 2019/1239 prasībām un saskaņotajiem darbības noteikumiem tās īstenošanai, proti, nosakot, ka elektroniska nosūtīšana, izmantojot vienloga sistēmu, ir obligāta, izvairoties no datu elementu atkārtošanas, novēršot papīra veidlapu izmantošanu informācijas nosūtīšanai un atceļot prasību par manuālu parakstu.

               3.Nostāja, kas jāieņem Savienības vārdā

               3.1.MSC rezolūcija par glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu ļoti augstas frekvences (VHF) radiotelefona iekārtu veiktspējas standartiem, ar ko pārskata Rezolūciju MSC.149(77).

               Navigācijas, sakaru un meklēšanas un glābšanas apakškomitejas 8. sesijā (NCSR 8), kas notika virtuāli no 2021. gada 19. aprīļa līdz 23. aprīlim, apakškomiteja vienojās par projektu MSC rezolūcijai par glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu VHF radiotelefona iekārtu veiktspējas standartiem, ar ko pārskata Rezolūciju MSC 149(77), lai to apstiprinātu MSC 104 un pēc tam pieņemtu MSC 105.

               MSC 104 paredzētos grozījumus apstiprināja ar MSC 104 ziņojumu (MSC 104/18, 12.8.2.9. punkts), kurā norādīts, ka grozījumus plānots pieņemt MSC 105.

               NSCR 8 Savienības nostāja bija atbalstīt CIRM (NCSR 8/6/2) un Japānas (NCSR 8/6/4) priekšlikumus grozīt Rezolūciju MSC.149(77) par glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu VHF radiotelefona iekārtu veiktspējas standartiem, lai ņemtu vērā vienoto interpretāciju, par kuru panākta vienošanās NCSR 7, un ierosināt, lai par pamatu rezolūcijas grozīšanai tiktu izmantots dokuments NCSR 8/6/4 (Japāna).

               Savienībai būtu jāatbalsta šie grozījumi, jo tie ar Rezolūciju MSC 149(77) uzlabos iepriekš pieņemtos glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu VHF radiotelefona iekārtu veiktspējas standartus, lai nodrošinātu Globālās jūras avāriju un drošības sistēmas (GMDSS) modernizāciju un ietvertu vienotu interpretāciju attiecībā uz glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu VHF radiotelefona iekārtu akumulatora derīguma datumiem.

               3.2.Grozījumi Konvencijā par starptautiskās jūras satiksmes atvieglošanu (FAL)

               Savā 42. sesijā FAL apstiprināja jaunu dokumentu “FAL konvencijas pielikuma pārskatīšana un atjaunināšana”, lai stiprinātu noteikumus, kas saistīti ar informācijas elektronisku nosūtīšanu, lai iekļautu skaidru pienākumu publiskajām iestādēm ieviest vienloga sistēmu, ieviestu principu “ziņot vienreiz”, pilnvarotu izmantot SJO rokasgrāmatu par atvieglošanu un elektronisko uzņēmējdarbību, lai nodrošinātu datu definīciju saskaņošanu, precizētu FAL veidlapu funkcijas elektroniskās nosūtīšanas kontekstā un atceltu prasību par manuālu parakstu. Jaunie dokumenti tika iekļauti tās divgadu darba kārtībā 2018.–2019. gadam un FAL 43 provizoriskajā darba kārtībā ar mērķi tos pabeigt 2021. gadā. Šajā sakarā FAL 42 nolēma izveidot korespondences grupu FAL konvencijas pielikuma pārskatīšanai un atjaunināšanai Francijas vadībā un uzdeva šai dalībvalstij uzsākt FAL konvencijas pielikuma pārskatīšanu un grozījumu projektu, ko tālāk izskatīt FAL 43.

               FAL 43 atbalstīja Korespondences grupas darbu un cita starpā nolēma, ka:

               ·ieteicamā prakse attiecībā uz vienloga sistēmas izveidi būtu jāpaaugstina par standartu;

               ·vienloga sistēmas definīcijai vajadzētu būt vispārējai definīcijai;

               ·SJO rokasgrāmatai nevajadzētu būt daļai no FAL konvencijas pielikuma, bet vajadzētu būt tikai atsaucei uz to;

               ·apkalpes sarakstā nebūtu jāiekļauj vīzas prasība (vajadzības gadījumā) attiecībā uz atvaļinājumu krastā;

               ·valsts atvieglojumu komiteju izveidei arī turpmāk vajadzētu būt ieteicamai praksei;

               ·prasīt turpmākas diskusijas par to, vai FAL konvencijas pielikumā minētie datu elementi būtu jāsaglabā kā formalitātes vai arī jāiekļauj holistisks saraksts papildinājumā.

               Komiteja arī atbalstīja to, ka Francijas vadībā tiek atjaunota FAL konvencijas pielikuma pārskatīšanas un atjaunināšanas korespondences grupa.

               FAL 44 apstiprināja konsolidēta datu galvenā saraksta izmantošanu FAL konvencijas pielikuma papildinājumā un vienojās vienā standartā apvienot spēkā esošos standartus, kas saistīti ar katras FAL konvencijas pielikumā minētās deklarācijas autentiskuma prasībām. Turklāt Komiteja apstiprināja Francijas koordinētās korespondences grupas FAL konvencijas pielikuma pārskatīšanai un atjaunināšanai atkārtotu izveidošanu un vienojās pagarināt pabeigšanas mērķa gadu līdz 2023. gadam.

               FAL 45 ar FAL ziņojuma (FAL 45/22) 4.17. punktu apstiprināja FAL konvencijas pielikuma paredzētos grozījumus, norādot, ka grozījumus plāno pieņemt FAL 46.

               FAL 42 Savienības nostāja bija atbalstīt Turcijas priekšlikumu (FAL 42/14) izveidot jaunu dokumentu attiecībā uz “FAL konvencijas pielikuma pārskatīšanu un atjaunināšanu”. Turklāt FAL 43, FAL 44 un FAL 45 pieņemtie lēmumi atbilda Savienības nostājām.

               Tādēļ Savienībai būtu jāatbalsta šie grozījumi, jo tie FAL konvencijas pielikumu tuvinās Regulas (ES) 2019/1239 prasībām, un jāpieņem saskaņotie darbības noteikumi tās īstenošanai, proti, nosakot, ka elektroniska nosūtīšana, izmantojot vienloga sistēmu, ir obligāta, izvairoties no datu elementu atkārtošanas, novēršot papīra veidlapu izmantošanu informācijas nosūtīšanai un atceļot prasību par manuālu parakstu.

               3.3.Attiecīgie ES tiesību akti un ES kompetence

               3.3.1.MSC rezolūcija par glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu ļoti augstas frekvences (VHF) radiotelefona iekārtu veiktspējas standartiem, ar ko pārskata Rezolūciju MSC.149(77).

               Uz glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu VHF radiotelefona iekārtu attiecas Direktīva 2014/90/ES par kuģu aprīkojumu, jo tas ir minēts kā 5.17. punkts Komisijas Īstenošanas regulā (ES) 2021/1158 (2021. gada 22. jūnijs) par kuģu aprīkojumam piemērojamām projektēšanas, būvniecības un veiktspējas prasībām un testēšanas standartiem un ar ko atceļ Īstenošanas regulu (ES) 2020/1170
                  1
               . Īstenošanas regula (ES) 2021/1158 atsaucas uz SJO Rezolūciju MSC.149(77) par pārskatīto veiktspējas standartu pieņemšanu attiecībā uz glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu VHF radiotelefona iekārtu.

               Tāpēc glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu VHF radiotelefona iekārtu veiktspējas standarti, ko paredzēts pieņemt MSC 105, ietekmēs prasības, kas piemērojamas saskaņā ar Direktīvu 2014/90/ES.

               3.3.2.Grozījumi Konvencijā par starptautiskās jūras satiksmes atvieglošanu (FAL)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2010/65/ES (2010. gada 20. oktobris) par ziņošanas formalitātēm kuģiem, kuri ienāk dalībvalstu ostās un/vai iziet no tām, un ar ko atceļ Direktīvu 2002/6/EK
                  2
                (“Direktīva par ziņošanas formalitātēm”), mērķis ir to administratīvo procedūru, kuras piemēro jūras pārvadājumiem, vienkāršošana un saskaņošana, padarot obligātu informācijas nosūtīšanu elektroniski un racionalizējot ziņošanas formalitātes. Direktīvas 7. pantā noteikts, ka Savienības dalībvalstīm ziņošanas formalitāšu izpildei ir jāpieņem FAL veidlapas. Direktīvas 2. panta c) punktā “FAL veidlapas” ir definētas kā “standartizētas veidlapas, kas paredzētas FAL konvencijā”. Turklāt FAL veidlapu saraksts ir sniegts Direktīvas 2010/65/ES pielikuma B daļā.

               2019. gadā ES pieņēma Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2019/1239 (2019. gada 20. jūnijs), ar ko izveido Eiropas Jūras vienloga sistēmas vidi un ar ko atceļ Direktīvu 2010/65/ES
                  3
                (“EMSWe regula”). Šī regula ir stājusies spēkā, bet to piemēros tikai no 2025. gada 15. augusta. Šajā jaunajā sistēmā ir noteikti svarīgi pasākumi, lai vēl vairāk samazinātu administratīvo slogu un palielinātu jūras transporta efektivitāti un pievilcību. Tajā paredzēts izveidot Eiropas Jūras vienloga sistēmas vidi (EMSWe) ar vienotu datu kopu, saskaņotām ziņošanas saskarnēm un ziņošanas vienreizējas iesniegšanas principa piemērošanu. Regulas 2. panta 8. punktā “EMSWe datu kopa” ir definēta kā “datu elementu pilns saraksts, kas izriet no ziņošanas pienākumiem”. Ziņošanas pienākumi ir iekļauti regulas pielikumā un ietver visas FAL veidlapas tās B daļā. Turklāt regulas 3. panta 3. punkta trešajā daļā ir noteikts, ka, “Izvērtējot, vai datu elementi ir iekļaujami EMSWe datu kopā, Komisija ņem vērā drošības apsvērumus, kā arī FAL konvencijas principus, proti, principu, ka tiek prasīts ziņot tikai būtisku informāciju un ka ziņu vienību daudzums tiek samazināts līdz minimumam”.

               Tāpēc FAL konvencijas pielikuma grozījumi, ko paredzēts pieņemt ar FAL 46, ietekmēs iepriekš minēto Direktīvas 2010/65/ES un — no tās piemērošanas dienas — Regulas (ES) 2019/1239 noteikumu piemērošanu.

               3.3.3.ES kompetence

               MSC rezolūcija par glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu VHF radiotelefona iekārtu veiktspējas standartiem, ar ko pārskata Rezolūciju MSC.149(77), ietekmētu Savienības tiesību aktus, jo īpaši Direktīvas 2014/90/ES piemērošanu.

               FAL konvencijas pielikuma grozījumi ietekmēs Savienības tiesību aktus, jo īpaši iepriekš Direktīvas 2010/65/ES un — no tās piemērošanas dienas — Regulas (ES) 2019/1239 piemērošanu.

               Tādējādi saskaņā ar LESD 3. panta 2. punkta beigu daļu Savienībai ir ekskluzīva kompetence, un tāpēc ir nepieciešams noteikt Savienības nostāju attiecībā uz aktiem, ar kuriem pieņem iepriekš minētos grozījumus.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               LESD 218. panta 9. punktu piemēro neatkarīgi no tā, vai Savienība ir attiecīgās struktūras dalībniece vai nolīguma puse
                  4
               .

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kam nav saistoša spēka saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  5
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               SJO Kuģošanas drošības komiteja un Atvieglošanas komiteja ir ar nolīgumu, proti, ar Konvenciju par Starptautisko Jūrniecības organizāciju, izveidotas struktūras.

               Akti, ko šīs abas SJO komitejas tiek aicinātas pieņemt, ir akti ar juridiskām sekām. Paredzētie akti var būtiski ietekmēt šādu ES tiesību aktu saturu:

               –Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/90/ES (2014. gada 23. jūlijs) par kuģu aprīkojumu un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 96/98/EK. Tas ir tādēļ, ka uz glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu VHF radiotelefona iekārtu attiecas Direktīva 2014/90/ES par kuģu aprīkojumu, jo tas ir minēts kā 5.17. punkts Komisijas Īstenošanas regulā (ES) 2021/1158 par kuģu aprīkojumam piemērojamām projektēšanas, būvniecības un veiktspējas prasībām un testēšanas standartiem un ar ko atceļ Īstenošanas regulu (ES) 2020/1170.

               –Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/65/ES (2010. gada 20. oktobris) par ziņošanas formalitātēm kuģiem, kuri ienāk dalībvalstu ostās un/vai iziet no tām, un ar ko atceļ Direktīvu 2002/6/EK, un no dienas, kad tā kļūst piemērojama, Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/1239 (2019. gada 20. jūnijs), ar ko izveido Eiropas Jūras vienloga sistēmas vidi un ar ko atceļ Direktīvu 2010/65/ES (EMSWe regula). Tas ir tādēļ, ka direktīvas 7. pants prasa Savienības dalībvalstīm pieņemt FAL veidlapas ziņošanas formalitāšu izpildei, bet Regulas (ES) 2019/1239 3. pantā ir noteikts, ka, “Izvērtējot, vai datu elementi ir iekļaujami EMSWe datu kopā, Komisija ņem vērā drošības apsvērumus, kā arī FAL konvencijas principus, proti, principu, ka tiek prasīts ziņot tikai būtisku informāciju un ka ziņu vienību daudzums tiek samazināts līdz minimumam”.

               Tādēļ

               –MSC rezolūcijas par glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu ļoti augstas frekvences (VHF) radiotelefona iekārtu veiktspējas standartiem, ar ko pārskata Rezolūciju MSC.149(77)

               un grozījumu

               –Konvencijas par starptautiskās jūras satiksmes atvieglošanu (FAL) pielikumā pieņemšana

               ietekmēs Savienības tiesību aktus, jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/90/ES (2014. gada 23. jūlijs) par kuģu aprīkojumu un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 96/98/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/65/ES (2010. gada 20. oktobris) par ziņošanas formalitātēm kuģiem, kuri ienāk dalībvalstu ostās un/vai iziet no tām, un ar ko atceļ Direktīvu 2002/6/EK, un no tās piemērošanas dienas — Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2019/1239 (2019. gada 20. jūnijs), ar ko izveido Eiropas Jūras vienloga sistēmas vidi un ar ko atceļ Direktīvu 2010/65/ES (“EMSWe regula”).

               Paredzētie akti nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens no tiem ir atzīstams par galveno, bet otram ir pakārtota nozīme, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz jūras transportu. Tādēļ ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 100. panta 2. punkts.

               4.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 100. panta 2. punktam saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               2022/0062 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Kuģošanas drošības komitejas 105. sesijā un Atvieglošanas komitejas 46. sesijā attiecībā uz rezolūcijas pieņemšanu par glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu VHF radiotelefona iekārtu veiktspējas standartiem, Rezolūcijas MSC.149(77) pārskatīšanu un grozījumiem Konvencijā par starptautiskās jūras satiksmes atvieglošanu (FAL)

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Konvencija par Starptautisko Jūrniecības organizāciju (SJO) stājās spēkā 1958. gada 17. martā.

               (2)SJO ir specializēta Apvienoto Nāciju Organizācijas aģentūra, kas ir atbildīga par kuģošanas drošību un drošumu un kuģu izraisīta jūras un gaisa piesārņojuma novēršanu. Visas Savienības dalībvalstis ir SJO locekles. Savienība nav SJO locekle.

               (3)Saskaņā ar Konvencijas par SJO 28. panta b) punktu Kuģošanas drošības komiteja nodrošina mehānismu, kas ļauj izpildīt visus pienākumus, kurus saskaņā ar minēto konvenciju tai uzticējusi SJO Asambleja vai SJO Padome, vai jebkādus minētā panta darbības jomā esošus pienākumus, kurus Kuģošanas drošības komitejai var uzticēt saskaņā ar citu starptautisku tiesību instrumentu un kurus atzīst SJO.

               (4)Ievērojot SJO konvencijas 48. panta a) punktu, Atvieglošanas komiteja var pieņemt grozījumus Konvencijā par starptautiskās jūras satiksmes atvieglošanu (“FAL konvencija”)
                  6
               . Visas dalībvalstis ir FAL konvencijas puses. Savienība nav minētās konvencijas puse.

               (5)Kuģošanas drošības komitejai tās 105. sesijā no 2022. gada 20. līdz 29. aprīlim ir jāapstiprina rezolūcija par glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu ļoti augstas frekvences (VHF) radiotelefona iekārtu veiktspējas standartiem, ar ko pārskata Rezolūciju MSC.149(77).

               (6)Atvieglošanas komiteja 46. sesijā, kas notiks 2022. gada 9.–13. maijā, pieņems grozījumus FAL konvencijas pielikumā.

               (7)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Kuģošanas drošības komitejas 105. sesijā, jo paredzētā MSC rezolūcija par glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu VHF radiotelefona iekārtu veiktspējas standartiem, ar ko pārskata Rezolūciju MSC.149(77), būtiski ietekmēs Savienības tiesību aktu saturu, proti, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/90/ES (2014. gada 23. jūlijs) par kuģu aprīkojumu un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 96/98/EK
                  7
               .

               (8)MSC rezolūcijas par glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu VHF radiotelefona iekārtu veiktspējas standartiem, ar ko pārskata Rezolūciju MSC.149(77), pieņemšana uzlabotu iepriekš pieņemtos glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu VHF radiotelefona iekārtu veiktspējas standartus. Tāpēc Savienībai būtu jāatbalsta šī rezolūcija, jo ar to ir paredzēts nodrošināt Globālās jūras avāriju un drošības sistēmas (GMDSS) modernizāciju un noteikt vienotu interpretāciju attiecībā uz glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu VHF radiotelefona iekārtu akumulatoru derīguma datumiem.

               (9)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Atvieglošanas komitejas 46. sesijā, jo paredzētie grozījumi FAL konvencijas pielikumā būtiski ietekmēs Savienības tiesību aktu saturu, proti, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/65/ES (2010. gada 20. oktobris) par ziņošanas formalitātēm kuģiem, kuri ienāk dalībvalstu ostās un/vai iziet no tām, un ar ko atceļ Direktīvu 2002/6/EK
                  8
               , un no dienas, kad to sāk piemērot — Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2019/1239 (2019. gada 20. jūnijs), ar ko izveido Eiropas Jūras vienloga sistēmas vidi un atceļ Direktīvu 2010/65/ES (EMSWe regula)
                  9
               .

               (10)FAL konvencijas pielikuma grozījumi tuvinās FAL konvencijas pielikumu Regulas (ES) 2019/1239 prasībām un saskaņotajiem darbības noteikumiem tās īstenošanai, proti, nosakot, ka elektroniska nosūtīšana, izmantojot vienloga sistēmu, ir obligāta, izvairoties no datu elementu atkārtošanas, novēršot papīra veidlapu izmantošanu informācijas nosūtīšanai un atceļot prasību par manuāliem parakstiem.

               (11)Savienības nostāja jāpauž Savienības dalībvalstīm, kuras ir SJO Kuģošanas drošības komitejas un Atvieglošanas komitejas locekles, rīkojoties kopīgi,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas (SJO) Kuģošanas drošības komitejas 105. sesijā, ir piekrist tam, ka tiek pieņemta MSC rezolūcija par glābšanas peldlīdzekļu pārnēsājamu divvirzienu VHF radiotelefona iekārtu veiktspējas standartiem, ar ko pārskata Rezolūciju MSC.149(77).

               2. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem SJO Atvieglošanas komitejas 46. sesijā, ir piekrist tam, ka tiek pieņemti grozījumi Konvencijas par starptautiskās jūras satiksmes atvieglošanu (“FAL konvencija”) pielikumā.

               3. pants

               1.Šā lēmuma 1. pantā minēto nostāju pauž Savienības dalībvalstis, kuras ir SJO Kuģošanas drošības komitejas locekles, rīkojoties kopīgi.

               2.Šā lēmuma 2. pantā minēto nostāju pauž Savienības dalībvalstis, kuras ir SJO Atvieglošanas komitejas locekles, rīkojoties kopīgi.

               4. pants

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 254, 16.7.2021., 1. lpp.

                     (2)

                        OV L 283, 29.10.2010., 1. lpp.

                     (3)

                        OV L 198, 25.7.2019., 64. lpp.

                     (4)

                        Lieta C-399/12, Vācija/Padome (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 64. punkts.

                     (5)

                        Lieta C-399/12, Vācija/Padome (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (6)

                        FAL konvencija stājās spēkā 1967. gada 5. martā.

                     (7)

                        OV L 257, 28.8.2014., 146. lpp.

                     (8)

                        OV L 283, 29.10.2010., 1. lpp.

                     (9)

                        OV L 198, 25.7.2019., 64. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 8.6.2022
            COM(2022) 263 final
            2022/0177(NLE)

            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko Polijas Republikai atļauj Eiropas Savienības interesēs ratificēt grozījumu Konvencijā par mintaja resursu aizsardzību un pārvaldību Beringa jūras centrālajā daļā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Polija, Ķīna, Japāna, Korejas Republika, Krievija un Amerikas Savienotās Valstis 1994. gadā parakstīja Konvenciju par mintaja resursu aizsardzību un pārvaldību Beringa jūras centrālajā daļā (“CCBSP” vai “konvencija”). Konvencijai ir šādi mērķi: i) izveidot starptautisku režīmu, kas nodrošina mintaja resursu saglabāšanu, pārvaldību un optimālu izmantošanu konvencijas apgabalā; ii) Beringa jūrā atjaunot un uzturēt mintaja resursus tādā līmenī, kas ļaus nodrošināt maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu; iii) sadarboties, vācot un pārbaudot faktuālu informāciju par mintaju un citiem dzīvajiem jūras resursiem Beringa jūrā; iv) ja Puses par to vienojas, sarūpēt forumu, kurā apsver iespēju konvencijas apgabalā attiecībā uz citiem dzīvajiem jūras resursiem, nevis mintaja resursiem, ieviest saglabāšanas un pārvaldības pasākumus, kādi varētu būt vajadzīgi nākotnē.

               Attiecībā uz komerciālo zveju, kas konvencijas apgabalā 1989. gadā sasniedza maksimumu, proti, nozvejas līdz 1 447 600 tonnām gadā, kopš 1993. gada ir noteikts moratorijs. Moratorija turpināšanu pamato zinātniski pierādījumi, kas ir pastāvīgi norādījuši uz mintaja krājumu ārkārtīgi lēno atjaunošanos. Tomēr Amerikas Savienoto Valstu un Krievijas ekskluzīvajā ekonomikas zonā komerciālā zvejniecība turpinās.

               Eiropas Savienības dalība konvencijā

               Kopš 1994. gada Polija ir šīs organizācijas līgumslēdzēja puse. Pēc Polijas pievienošanās ES 2004. gadā ar Pievienošanās akta 6. panta 9. punkta 1) apakšpunktu tika noteikts, ka mintaja resursu saglabāšanu un pārvaldību Beringa jūras centrālajā daļā pārvaldīs ES. Tomēr patlaban konvencijas tekstā ir paredzēta tikai valstu dalība. Tāpēc tas būtu jāgroza, lai ES kā reģionāla ekonomiskās integrācijas organizācija varētu kļūt par līgumslēdzēju pusi. Ar Padomes lēmumu Polijas Republika tika pilnvarota Eiropas Savienības interesēs risināt sarunas par konvencijas grozījumu, kas dotu Eiropas Savienībai iespēju kā pilntiesīgai pusei piedalīties minētajā konvencijā. Šajā nolūkā Polijas Republika ierosināja konvenciju grozīt, lai tajā varētu piedalīties reģionālas ekonomiskās integrācijas organizācijas un Eiropas Savienība varētu kļūt par konvencijas pusi. Polijas Republika 2016. gada oktobrī konvencijas grozījuma ierosinājumu iesniedza konvencijas depozitāram. Depozitārs 2017. gadā grozījumu nosūtīja līgumslēdzējām pusēm.

               ES dalības ietekme

               ES pievienošanās konvencijai radītu ierobežotu ietekmi, ņemot vērā to, ka dalība neprasa budžeta iemaksas (organizācijai nav sekretariāta), un sagaidāms, ka moratorijs tuvākajā nākotnē turpināsies. Tomēr, ja zveja šajā apgabalā atkal tiktu atļauta, ES uzdevums būtu popularizēt kopējās zivsaimniecības politikas principus un standartus šajā starptautiskajā organizācijā, jo īpaši uz labākajām zinātnes atziņām balstītu pārvaldības pasākumu pieņemšanu.

                  ES ieinteresētība konvencijā izriet galvenokārt no tās pienākuma nodrošināt dzīvo jūras resursu saglabāšanu un pārvaldību gan Eiropas Savienībā, gan ārpus tās.

               •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

                  Reģionālās zvejniecības pārvaldības organizācijas (RZPO) ir starptautiskas organizācijas, kurās darbojas valstis, kuru vidū ir piekrastes valstis, reģionālas ekonomiskās integrācijas organizācijas, tādas kā ES, un zvejniecības subjekti, kas ieinteresēti zvejot konkrētā apgabalā. Dažas RZPO pārvalda visus zivju krājumus konkrētā apgabalā, savukārt citas īpaši koncentrējas uz tālu migrējošām sugām, galvenokārt tunzivīm, plašos ģeogrāfiskos apgabalos. Kaut gan dažām no tām ir tikai padomdevējas loma, lielākajai daļai ir pārvaldības pilnvaras noteikt nozvejas limitus un zvejas piepūles limitus, tehniskos pasākumus un kontroles pienākumus.

                  Saskaņā ar Komisijas paziņojumu “Dalība reģionālās zvejniecības organizācijās (RZO)”
                     1
                  , Regulas (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku
                     2
                   28. un 29. pantu un Padomes 2012. gada 19. marta secinājumiem par Komisijas paziņojumu “Kopējās zivsaimniecības politikas ārējā dimensija”
                     3
                   ES, ko pārstāv Komisija, aktīvi darbojas sešās tunzivju organizācijās un 11 organizācijās, kas nav saistītas ar tunzivīm.

                  ES Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un Komisijas kopīgais paziņojums “Starptautiskā okeānu pārvaldība – okeānu nākotnes veidošanas darbakārtība”
                     4
                   un Padomes 2017. gada 3. aprīļa secinājumi par to sekmē pasākumus, kas atbalsta un uzlabo RZPO efektivitāti un attiecīgā gadījumā uzlabo to pārvaldību. Tāds ir ES darbības vadmotīvs šajos forumos.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

                  ES dalība konvencijā pilnībā atbilst Padomes 2020. gada 23. oktobra secinājumiem par Komisijas paziņojumu “ES Biodaudzveidības stratēģija 2030. gadam”
                     5
                  .

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  Šis priekšlikums Padomes lēmumam pamatojas uz Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Neattiecas.

               •Proporcionalitāte

                  Neattiecas.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

               Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. panta 6. punkta a) apakšpunkts no Komisijas prasa sagatavot priekšlikumu lēmumam, ko pieņem Padome ar Eiropas Parlamenta piekrišanu.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANOS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes

                  Neattiecas.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Neattiecas.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Neattiecas.

               •Ietekmes novērtējums

                  Neattiecas.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Neattiecas.

               •Pamattiesības

                  Neattiecas.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Priekšlikums neietekmē budžetu.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Neattiecas.

               •Konkrēto priekšlikuma noteikumu detalizēts skaidrojums

                  Neattiecas.

               2022/0177 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko Polijas Republikai atļauj Eiropas Savienības interesēs ratificēt grozījumu Konvencijā par mintaja resursu aizsardzību un pārvaldību Beringa jūras centrālajā daļā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu
                  6
               ,

               tā kā:

               (1)Eiropas Savienība (“Savienība”) ir līgumslēdzēja puse Apvienoto Nāciju Organizācijas 1982. gada 10. decembra Jūras tiesību konvencijā
                  7
               , kas paredz visu starptautiskās sabiedrības locekļu sadarbību jūras bioloģisko resursu saglabāšanā un pārvaldībā.

               (2)Savienība ir līgumslēdzēja puse arī Nolīgumā par Apvienoto Nāciju Organizācijas 1982. gada 10. decembra Jūras tiesību konvencijas īstenošanu attiecībā uz transzonālo zivju krājumu un tālu migrējošo zivju krājumu saglabāšanu un pārvaldību
                  8
               .

               (3)Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 3. panta 1. punkta d) apakšpunktu un 3. panta 2. punktu jūras bioloģisko resursu saglabāšana kopējās zivsaimniecības politikas satvarā ir Savienības ekskluzīvā kompetencē. Pilnvaras, kas Savienībai tādējādi piešķirtas iekšējā līmenī, ietver arī Savienības pilnvaras sadarboties starptautiskās organizācijās, arī reģionālās zvejniecības pārvaldības organizācijās.

               (4)Polijas Republika ir līgumslēdzēja puse Konvencijā par mintaja resursu aizsardzību un pārvaldību Beringa jūras centrālajā daļā (“konvencija”). Savienība nav konvencijas puse. Saskaņā ar 6. panta 9. punktu Aktā par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā
                  9
               , zivsaimniecības nolīgumus, ko jaunās dalībvalstis noslēgušas ar trešām valstīm, no pievienošanās dienas pārvalda Savienība. Visi lēmumi, kas pieņemti saskaņā ar minēto konvenciju, būtu jāievieš Savienības tiesību sistēmā.

               (5)Savienība ir ieinteresēta faktiski darboties konvencijas īstenošanā. Šāda rīcība veicinās arī Savienības īstenotās saglabāšanas pieejas konsekvenci okeānos un nostiprinās tās apņemšanos atbalstīt zvejas resursu ilgtermiņa saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu visā pasaulē.

               (6)Ar Padomes lēmumu
                  10
                Polijas Republika tika pilnvarota Eiropas Savienības interesēs risināt sarunas par konvencijas grozījumu, kas dotu Eiropas Savienībai iespēju kā pilntiesīgai pusei piedalīties minētajā konvencijā. Šajā nolūkā Polijas Republikai bija jāierosina konvenciju grozīt, lai tajā varētu piedalīties reģionālas ekonomiskās integrācijas organizācijas un Eiropas Savienība varētu kļūt par konvencijas pusi.

               (7)Polijas Republika minēto konvencijas grozījuma ierosinājumu 2016. gada oktobrī ir iesniegusi konvencijas depozitāram.

               (8)Tāpēc būtu jāatļauj Polijas Republikai ratificēt konvencijas grozījumu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Polijas Republikai atļauj Eiropas Savienības interesēs ratificēt grozījumu, kas izdarāms Konvencijas par mintaja resursu aizsardzību un pārvaldību Beringa jūras centrālajā daļā XVI panta 4. punktā un dod reģionālām ekonomiskās integrācijas organizācijām iespēju kļūt par minētās konvencijas pusi.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Polijas Republikai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        COM(1999) 613 final, 8.12.1999.

                     (2)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1380/2013 (2013. gada 11. decembris) par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK (OV L 354, 28.12.2013., 22. lpp.).

                     (3)

                        COM(2011) 424 galīgā redakcija, 13.7.2011.

                     (4)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (5)

                        COM(2020) 380 final, 20.5.2020.

                     (6)

                        OV C [...], [...], [...]. lpp.

                     (7)

                        Padomes Lēmums 98/392/EK (1998. gada 23. marts) par Eiropas Kopienas parakstīto ANO 1982. gada 10. decembra Jūras tiesību konvenciju un 1994. gada 28. jūlija Nolīgumu par minētās konvencijas XI daļas īstenošanu (OV L 179, 23.6.1998., 1. lpp.).

                     (8)

                        Padomes Lēmums 1998/414/EK (1998. gada 8. jūnijs) par Nolīguma par ANO 1982. gada 10. decembra Jūras tiesību konvencijas noteikumu īstenošanu attiecībā uz mainīgas dislokācijas un tālu migrējošo zivju sugu krājumu saglabāšanu un apsaimniekošanu Eiropas Kopienas ratifikāciju (OV L 189, 3.7.1998., 14. lpp.).

                     (9)

                        Līgums starp Beļģijas Karalisti, Dānijas Karalisti, Vācijas Federatīvo Republiku, Grieķijas Republiku, Spānijas Karalisti, Francijas Republiku, Īriju, Itālijas Republiku, Luksemburgas Lielhercogisti, Nīderlandes Karalisti, Austrijas Republiku, Portugāles Republiku, Somijas Republiku, Zviedrijas Karalisti, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (Eiropas Savienības dalībvalstis) un Čehijas Republiku, Igaunijas Republiku, Kipras Republiku, Latvijas Republiku, Lietuvas Republiku, Ungārijas Republiku, Maltas Republiku, Polijas Republiku, Slovēnijas Republiku un Slovākijas Republiku saistībā ar Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai (OV L 236, 23.9.2003., 17.–930. lpp.).

                     (10)

                        Lauksaimniecības un zivsaimniecības padomes 2016. gada 11. aprīļa Lēmums Nr. 7277/16 (nav publicēts).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 8.6.2022
            COM(2022) 255 final
            2022/0173(NLE)

            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomitejā, kura izveidota ar Visaptverošu un pastiprinātu partnerības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomitejas reglamenta pieņemšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar kuru nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem ar ES un Armēnijas visaptverošu un pastiprinātu partnerības nolīgumu izveidotajā Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomitejā saistībā ar to, ka Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomiteja plāno pieņemt reglamentu

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.ES un Armēnijas visaptverošs un pastiprināts partnerības nolīgums

               ES un Armēnijas visaptveroša un pastiprināta partnerības nolīguma (“nolīgums”) mērķis ir stiprināt visaptverošu politisko un ekonomisko partnerību un sadarbību starp ES un Armēniju, pamatojoties uz kopīgām vērtībām un ciešām saiknēm, tostarp palielinot Armēnijas Republikas līdzdalību Eiropas Savienības rīcībpolitikā, programmās un aģentūrās. Ar to tiek izveidota spēcīga, veicinoša sistēma, lai uzlabotu politisko dialogu visās savstarpējo interešu jomās, veicinot ciešu politisko attiecību attīstību.

               Nolīgumā ir izklāstīti ES un Armēnijas attiecību vispārīgie principi un mērķi un izveidota institucionāla struktūra nolīguma īstenošanai.

               Nolīgumu provizoriski piemēro no 2018. gada 1. jūnija, un tas stājās spēkā 2021. gada 1. martā.

               2.2.Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomiteja

               Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomiteja ir izveidota ar nolīguma 240. pantu. Tā uzrauga, kā tiek īstenota to ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzība, kuru izcelsme ir ES un Armēnijas Republikā, un padara intensīvāku sadarbību un dialogu par ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm.

               Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomitejas sastāvā ir Eiropas Savienības un Armēnijas Republikas pārstāvji. Tā sanāk pēc jebkuras Puses pieprasījuma pārmaiņus Eiropas Savienībā un Armēnijas Republikā. Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomiteja vienprātīgi pieņem lēmumus un nosaka savu reglamentu.

               Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomiteja ir atbildīga par nolīguma IX pielikuma (A un B daļa) un X pielikuma grozīšanu attiecībā uz atsaucēm uz katrā pusē piemērojamiem tiesību aktiem, reģistrācijas un kontroles elementiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu sarakstu. Tā ir atbildīga arī par tādas informācijas apmaiņu, kura attiecas uz savstarpēji interesējošiem jautājumiem ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu jomā.

               2.3.Paredzētais Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomitejas akts

               Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomitejai ir jāpieņem lēmums par savu reglamentu.

               Paredzētā akta mērķis ir saskaņā ar nolīguma 240. panta 2. punktu pieņemt reglamentu, ar ko reglamentē Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomitejas darbību.

               3.Nostāja, kas jāieņem Savienības vārdā

               Nostājai, kas jāieņem Savienības vārdā, būtu jārada iespēja pieņemt Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomitejas reglamentu.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā ir paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kam nav saistoša spēka saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  1
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomiteja ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu.

               Šā lēmuma pielikumā izklāstītais akts ir akts ar juridiskām sekām. Paredzētajam aktam juridiskas sekas ir tādēļ, ka nolīguma 240. panta 2. punkts pilnvaro Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomiteju pieņemt pusēm saistošus lēmumus.

               Paredzētais akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tādēļ ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens no tiem ir atzīstams par galveno, bet otram ir pakārtota nozīme, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, kuru prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz kopējo tirdzniecības politiku.

               Tādēļ ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 207. pants.

               4.3.Secinājumi

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 207. pantam saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               2022/0173 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomitejā, kura izveidota ar Visaptverošu un pastiprinātu partnerības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomitejas reglamenta pieņemšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar tā 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Savienība ar Padomes Lēmumu (ES) 2018/104
                  2
                ir noslēgusi Visaptverošu un pastiprinātu partnerības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses (“nolīgums”), ko provizoriski piemēroja no 2018. gada 1. jūnija un kas stājās spēkā 2021. gada 1. martā.

               (2)Nolīguma 240. panta 2. punktā paredzēts, ka Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomiteja izstrādā savu reglamentu.

               (3)Ņemot vērā to, ka šis reglaments Savienībai būs saistošs, ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomitejā attiecībā uz šo reglamentu.

               (4)Lai nodrošinātu nolīguma efektīvu īstenošanu, Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomitejas reglaments būtu jāpieņem.

               (5)Savienības nostājai Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomitejā būtu jāpamatojas uz šim lēmumam pievienoto reglamenta projektu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomitejā attiecībā uz tās reglamenta pieņemšanu, pamatojas uz šim lēmumam pievienoto Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomitejas akta projektu.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (2)

                        OV L 23, 26.1.2018., 1. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 8.6.2022
            COM(2022) 255 final

            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes Lēmumam
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomitejā, kura izveidota ar Visaptverošu un pastiprinātu partnerības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomitejas reglamenta pieņemšanu

               PIELIKUMS

               ES UN ARMĒNIJAS
                  ĢEOGRĀFISKĀS IZCELSMES NORĀŽU APAKŠKOMITEJAS LĒMUMS Nr. ...,

               ar ko pieņem tās reglamentu

               ES UN ARMĒNIJAS ĢEOGRĀFISKĀS IZCELSMES NORĀŽU APAKŠKOMITEJA,

               ņemot vērā Visaptverošo un pastiprināto partnerības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses
                  1
               , (turpmāk “nolīgums”), un jo īpaši tā 240. pantu,

               tā kā:

               (1)No nolīguma 240. panta izriet, ka Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomitejai ir jāuzrauga nolīguma īstenošana ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu jomā un ir jābūt par forumu, kas pastiprina sadarbību un dialogu par ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm.

               (2)Saskaņā ar nolīguma 240. panta 2. punktu Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomiteja var pieņemt lēmumus.

               (3)Nolīguma 240. panta 2. punktā paredzēts, ka Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomiteja izstrādā savu reglamentu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo pieņem pielikumā iekļauto Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomitejas reglamentu.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomitejas vārdā –

                     priekšsēdētājs

               PIELIKUMS

               ES un Armēnijas Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomitejas reglaments

               1. pants
                  Vispārīgi noteikumi

               1.Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomiteja (“apakškomiteja”), kas izveidota saskaņā ar 240. pantu Visaptverošajā un pastiprinātajā partnerības nolīgumā starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses, (“nolīgums”), palīdz nolīguma 363. panta 7. punktā minētajai Partnerības komitejai tirdzniecības jautājumos veikt tās funkcijas.

               2.Apakškomiteja veic nolīguma 240. pantā izklāstītās funkcijas.

               3.Apakškomitejas sastāvā ietilpst Eiropas Komisijas un Armēnijas Republikas pārstāvji, kuri ir atbildīgi par jautājumiem, kas saistīti ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm.

               4.Katra Puse ieceļ savas delegācijas vadītāju, kas ir kontaktpersona visos ar apakškomiteju saistītos jautājumos.

               5.Delegāciju vadītāji darbojas apakškomitejas priekšsēdētāja statusā saskaņā ar 2. pantu.

               6.Katrs delegācijas vadītājs visas vai atsevišķas delegācijas vadītāja funkcijas var deleģēt ieceltam vietniekam; tādā gadījumā visas tālākās atsauces uz delegācijas vadītāju attiecas arī uz iecelto vietnieku. Par vietnieka iecelšanu delegācijas vadītājs informē apakškomitejas sekretariātu.

               7.Šajā reglamentā Puses ir definētas, kā paredzēts nolīguma 382. pantā.

               2. pants
                  Priekšsēdētājs

               Puses pārmaiņus un ikreiz 12 mēnešus vada apakškomiteju. Pirmais termiņš sākas Partnerības padomes pirmās sanāksmes dienā un beidzas tā paša gada 31. decembrī.

               3. pants
                  Sanāksmes

               1.Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu apakškomiteja sanāk reizi gadā, ja vien priekšsēdētājs nenolemj citādi, vai pēc kādas Puses pieprasījuma pārmaiņus Eiropas Savienībā un Armēnijas Republikā tādā laikā, vietā un veidā (kas var ietvert videokonferenci), par ko Puses vienojas, bet ne vēlāk kā pēc 90 dienām kopš pieprasījuma.

               2.Katru apakškomitejas sanāksmi sasauc priekšsēdētājs. Ja vien Puses nevienojas citādi, apakškomitejas sekretariāts paziņojumu par sanāksmes sasaukšanu nosūta vismaz 28 kalendārās dienas pirms sanāksmes sākuma.

               3.Kad vien tas ir iespējams, apakškomitejas kārtējo sanāksmi sasauc laikus pirms Partnerības komitejas tirdzniecības jautājumos kārtējās sanāksmes.

               4. pants
               Delegācijas

               Pirms ikvienas sanāksmes katra Puse ar apakškomitejas sekretariāta starpniecību informē otru Pusi par savas delegācijas plānoto sastāvu, kas piedalīsies sanāksmē.

               5. pants
                  Sekretariāts

               1.Eiropas Komisijas amatpersona un Armēnijas Republikas amatpersona kopīgi darbojas kā apakškomitejas sekretāri, kurus iecēluši delegāciju vadītāji, un savstarpējas uzticēšanās un sadarbības gaisotnē kopīgi veic sekretariāta uzdevumus.

               2.Partnerības komitejas tirdzniecības jautājumos sekretariātu informē par ikvienu apakškomitejas lēmumu, ziņojumu un citu saskaņotu darbību.

               6. pants
                  Sarakste

               1.Apakškomitejai adresēto saraksti nosūta kādas Puses sekretāram, kas savukārt informē otru sekretāru.

               2.Apakškomitejas sekretariāts nodrošina, ka apakškomitejai adresētā sarakste tiek pārsūtīta apakškomitejas priekšsēdētājam un vajadzības gadījumā tiek izplatīta tāpat kā 7. pantā minētie dokumenti.

               3.Priekšsēdētāja vēstules Pusēm priekšsēdētāja vārdā nosūta sekretariāts. Šāda sarakste attiecīgā gadījumā tiek izplatīta 7. pantā paredzētajā kārtībā.

               7. pants
                  Dokumenti

               1.Dokumentus izplata ar apakškomitejas sekretāru starpniecību.

               2.Katra Puse savus dokumentus nosūta to pārstāvošajam sekretāram. Sekretārs minētos dokumentus nosūta otras Puses sekretāram.

               3.Savienības puses sekretārs dokumentus nosūta Savienības atbildīgajiem pārstāvjiem un sistemātiski šādas sarakstes kopiju nosūta Armēnijas Republikas puses sekretāram un Partnerības komitejas tirdzniecības jautājumos sekretāriem.

               4.Armēnijas Republikas puses sekretārs dokumentus nosūta Armēnijas Republikas atbildīgajiem pārstāvjiem un sistemātiski šādas sarakstes kopiju nosūta Savienības puses sekretāram un Partnerības komitejas tirdzniecības jautājumos sekretāriem.

               8. pants
                  Konfidencialitāte

               Ja vien Puses nenolemj citādi, apakškomitejas sanāksmes nav atklātas. Kad viena Puse iesniedz apakškomitejai informāciju ar norādi “konfidenciāli”, arī otra Puse šādu informāciju atzīst par konfidenciālu.

               9. pants
                  Darba kārtība

               1.Apakškomitejas sekretariāts, balstoties uz Pušu iesniegtiem priekšlikumiem, ikvienai sanāksmei sagatavo pagaidu darba kārtību, kā arī 10. pantā paredzēto rīcībsecinājumu projektu. Pagaidu darba kārtība ietver jautājumus, par kuriem sekretariāts ne vēlāk kā 21 kalendāro dienu pirms sanāksmes dienas ir saņēmis kādas Puses lūgumu par iekļaušanu darba kārtībā, kas pamatots ar atbilstīgiem dokumentiem.

               2.Pagaidu darba kārtību kopā ar atbilstīgajiem dokumentiem izplata, kā paredzēts 7. pantā, ne vēlāk kā 15 kalendārās dienas pirms sanāksmes sākuma.

               3.Ievērojot šā reglamenta 8. pantu, sanāksmju pagaidu darba kārtību publisko, ja iespējams, 10 kalendārās dienas pirms sanāksmes.

               4.Katras sanāksmes sākumā priekšsēdētājs un otras delegācijas vadītājs pieņem darba kārtību. Ja Puses par to vienojas, darba kārtībā var iekļaut arī pagaidu darba kārtībā neiekļautus jautājumus.

               5.Ja otra Puse piekrīt, apakškomitejas priekšsēdētājs pēc ad hoc principa var aicināt Pušu citu struktūru pārstāvjus vai neatkarīgus nozares ekspertus piedalīties apakškomitejas sanāksmēs nolūkā sniegt informāciju par konkrētiem tematiem. Puses nodrošina, ka minētie novērotāji un eksperti ievēro visas konfidencialitātes prasības.

               6.Apakškomitejas priekšsēdētājs pēc apspriešanās ar Pusēm var saīsināt 1. un 2. punktā minētos termiņus, lai ņemtu vērā konkrētā gadījuma īpašos apstākļus.

               10. pants
                  Protokols un rīcībsecinājumi

               1.Apakškomitejas sekretāri kopīgi sagatavo katras sanāksmes protokola projektu.

               2.Protokolā par katru darba kārtības jautājumu parasti norāda šādas ziņas:

               (a)sanāksmes dalībnieku saraksts, viņus pavadošo amatpersonu saraksts un visu to novērotāju un ekspertu saraksts, kas ir apmeklējuši sanāksmi;

               (b)apakškomitejai iesniegtie dokumenti;

               (c)paziņojumi, kurus apakškomiteja ir lūgusi iekļaut protokolā; kā arī

               (d)vajadzības gadījumā – sanāksmes rīcībsecinājumi saskaņā ar 4. punktu.

               3.Protokola projektu iesniedz apstiprināšanai apakškomitejā. To apstiprina 28 kalendāro dienu laikā pēc attiecīgās apakškomitejas sanāksmes. Tā kopiju nosūta ikvienam 7. pantā minētajam adresātam. Neskarot šā reglamenta 8. pantu, Puses iespējami drīz pēc apstiprināšanas publicē apstiprināto protokolu, kurā parasti iekļauj galīgo darba kārtību un katra darba kārtības punkta apspriešanas kopsavilkumu.

               4.Ikvienas sanāksmes rīcībsecinājumu projektu sagatavo tās Puses apakškomitejas sekretārs, kuras pārstāvis veic apakškomitejas priekšsēdētāja funkcijas, un vismaz 15 kalendārās dienas pirms sanāksmes sākuma kopā ar darba kārtību to izsūta pusēm. Sanāksmes gaitā minēto projektu atjaunina, lai sanāksmes beigās, ja vien Puses nevienojas citādi, apakškomiteja varētu pieņemt rīcībsecinājumus, kuros atspoguļoti pēcpasākumi, par kuriem Puses vienojušās. Pēc rīcībsecinājumu saskaņošanas tos pievieno protokolam un to īstenošanu pārskata kādā no turpmākajām apakškomitejas sanāksmēm. Šajā nolūkā apakškomiteja pieņem veidni, kas ļauj izsekot ikvienas veicamās darbības termiņam.

               11. pants
                  Lēmumi

               1.Apakškomiteja ir pilnvarota pieņemt lēmumus nolīguma 240. panta 3. punktā paredzētajos gadījumos. Apakškomiteja lēmumus pieņem vienprātīgi, kā noteikts nolīguma 240. panta 2. punktā. Lēmumi Pusēm ir saistoši, un tās veic atbilstošus lēmumu īstenošanas pasākumus.

               2.Katra lēmuma autentiskumu apstiprina apakškomitejas priekšsēdētājs.

               3.Ja Puses attiecīgi vienojas, apakškomiteja var pieņemt lēmumus vai ziņojumus, izmantojot rakstisko procedūru, pēc attiecīgu iekšējo procedūru pabeigšanas. Rakstiskā procedūra sastāv no paziņojumu apmaiņas starp sekretāriem, kuri savas darbības saskaņo ar Pusēm. Minētajā nolūkā priekšlikuma tekstu izplata, ievērojot 7. pantu, ar termiņu, kas nav mazāks par 21 kalendāro dienu, kurā dara zināmas visas atrunas vai grozījumus. Priekšsēdētājs, apspriedies ar Pusēm, minēto termiņu var saīsināt, lai ņemtu vērā īpašus apstākļus. Lēmumu projektus uzskata par pieņemtiem, tiklīdz otra Puse tam ir paudusi savu piekrišanu, un tos iekļauj apakškomitejas sanāksmes protokolā.

               4.Apakškomitejas aktus dēvē par “lēmumiem” vai “ziņojumiem”. Ja vien attiecīgajā lēmumā nav noteikts citādi, lēmums stājas spēkā pieņemšanas dienā.

               5.Lēmumus nosūta Pusēm.

               6.Katra Puse var lemt par apakškomitejas lēmumu publicēšanu savā attiecīgajā oficiālajā izdevumā.

               12. pants
                  Ziņojumi

               Apakškomiteja katrā Partnerības komitejas tirdzniecības jautājumos kārtējā sanāksmē ziņo par savu darbību.

               13. pants
                  Valodas

               1.Apakškomitejas darba valodas ir angļu valoda un armēņu valoda. Tomēr Puses var nolemt sanāksmes rīkot tikai angļu valodā.

               2.Ja vien nav nolemts citādi, apakškomiteja apspriežas, balstoties uz šajās valodās sagatavotiem dokumentiem.

               3.Lēmumus par nolīguma grozīšanu vai interpretāciju apakškomiteja pieņem nolīguma autentiskā teksta valodās. Visus pārējos apakškomitejas lēmumus pieņem 1. punktā minētajās darba valodās.

               14. pants
                  Izdevumi

               1.Katra Puse sedz izmaksas, kas tai radušās saistībā ar dalību apakškomitejas sanāksmēs, – gan personāla, gan ceļa un uzturēšanās izmaksas, kā arī izdevumus par pasta un telesakaru pakalpojumiem.

               2.Izdevumus saistībā ar sanāksmju organizēšanu un dokumentu pavairošanu sedz Puse, kas rīko sanāksmi.

               3.Izdevumus, kas saistīti ar mutvārdu tulkošanu sanāksmēs un dokumentu tulkošanu no angļu vai armēņu valodas un šajās valodās, kā minēts 13. panta 1. punktā, sedz Puse, kas rīko attiecīgo sanāksmi.

               15. pants
                  Reglamenta grozījumi

               Šo reglamentu var grozīt ar apakškomitejas lēmumu saskaņā ar nolīguma 240. panta 2. punktu.

                     (1)

                        OV L 23, 26.1.2018., 4. lpp.