               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 17.3.2017
            COM(2017) 132 final
            2017/0058(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Stokholmas Konvencijas par noturīgiem organiskiem piesārņotājiem astotajā Pušu konferencē attiecībā uz priekšlikumiem par grozījumiem A un C pielikumā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

                  Stokholmas Konvencija par noturīgiem organiskajiem piesārņotajiem (NOP)
                     1
                   tika pieņemta 2001. gada maijā ANO Vides programmas (UNEP) ietvaros. Eiropas Savienība un tās dalībvalstis
                     2
                   ir šīs Konvencijas puses
                     3
                  , un Konvencijas noteikumi ir ieviesti ES tiesību aktos ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 850/2004  par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem, ar ko groza Direktīvu 79/117/EEK
                     4
                   (turpmāk “NOP regula”).

                  Stokholmas Konvencijas galvenais mērķis ir cilvēka veselības un vides aizsardzība pret NOP. Tajā ir īpaša norāde uz 1992. gada Riodežaneiro Deklarācijas par vidi un attīstību 15. principā izklāstīto piesardzības pieeju. Šis princips ir iestrādāts Konvencijas 8. pantā, kurā paredzēti noteikumi par papildu ķīmisko vielu iekļaušanu Konvencijas pielikumos.

                  Pušu astotajā konferencē (COP8) 2017. gada aprīlī un maijā ir jāpieņem trīs lēmumi, lai pievienotu dekabromodifenilēteri (komerciālais maisījums, c-decaBDE) un īsās ķēdes hlorparafīnus A pielikumam (likvidēšana) un heksahlorobutadiēnu – C pielikumam (netīša ražošana). Heksahlorobutadiēns jau ir iekļauts A pielikumā, un būtu arī jāapsver tā iekļaušana C pielikumā, pamatojoties uz Noturīgu organisko piesārņotāju izvērtēšanas komitejas (NOP IK) ieteikumu, jo ir iespējamas dažādas netīšas emisijas.

                  Šo trīs vielu ražošana, laišana tirgū, izmantošana un netīša emisija Savienībā jau ir pārtraukta vai stingri ierobežota, bet nevar izslēgt, ka tās joprojām ražo, laiž tirgū, lieto un/vai ievērojamā daudzumā netīši nopludina citās valstīs. Sakarā ar šo ķīmisko vielu iespējamo pārnesi vidē lielos attālumos tie pasākumi, ko veic valstu vai Savienības mērogā, nav pietiekami, lai nodrošinātu augstu vides un cilvēka veselības aizsardzības līmeni, un ir vajadzīga plašāka starptautiska mēroga rīcība.

               NOP Izvērtēšanas komitejas ieteikumi

               Dekabromodifenilēteris (komerciālais maisījums, c-decaBDE)

               Savā 11. sanāksmē NOP IK pieņēma dekabromodifenilētera (komerciālais maisījums, c-decaBDE) riska pārvaldības novērtējumu. Riska pārvaldības novērtējumā cita starpā ir secināts, ka:

               –C-decaBDE ir apzināti ražota ķīmiska viela, kuras sastāvā ir pilnībā bromēta, decaBDE radniecīga viela jeb BDE-209 (≥90-97 %) ar nelielu daudzumu nona- un okta-bromodifenilētera. C-decaBDE iespējamā ietekme uz cilvēku veselību un vidi tiek pētīta jau vairāk nekā desmit gadu, un dažās valstīs un reģionos, kā arī dažos uzņēmumos tas ir bijis pakļauts ierobežojumiem un brīvprātīgiem riska pārvaldības pasākumiem. Tomēr dažās valstīs visā pasaulē c-decaBDE ražošana vēl joprojām tiek turpināta.

               –C-decaBDE emisijas vidē notiek visos tā aprites cikla posmos, bet uzskata, ka tās ir visaugstākās darbmūža un atkritumu posmā. Monitoringa dati rāda, ka c-decaBDE līmeņi parasti ir visaugstākie pirms notekūdeņu izvadīšanas, kā arī elektronisko atkritumu un pārstrādes uzņēmumu tuvumā. Elektrisko un elektronisko ierīču vidējais darbmūžs ir aptuveni 10 gadu. Tādējādi c-decaBDE turpinās izdalīties vidē no lietošanā esošiem priekšmetiem vēl daudz gadu. Visefektīvākais c-decaBDE un tā galvenās sastāvdaļas BDE-209 emisiju samazināšanas kontroles pasākums varētu būt BDE-209 (c-decaBDE) iekļaušana Konvencijas A pielikumā bez specifiskiem izņēmumiem.

               NOP IK savā 12. sanāksmē nolēma saskaņā ar Konvencijas 8. panta 9. punktu ieteikt Pušu konferencei izskatīt jautājumu par c-decaBDE dekabromodifenilētera (BDE-209; decaBDE) iekļaušanu Konvencijas A pielikumā ar specifiskiem izņēmumiem attiecībā uz dažām, turpmāk sīkāk precizējamām, svarīgām rezerves daļām autobūves un aerokosmiskajā rūpniecībā.

               NOP IK ieteica autobūves nozarei c-decaBDE ražošanā un lietošanā aprobežoties ar dažām rezerves daļām, kuras lieto retro transportlīdzekļos. Retro transportlīdzekļi ir tādi transportlīdzekļi, kuru masveida ražošana ir pārtraukta un kuru rezerves daļas atbilst vienai vai vairākām no turpmāk minētajām kategorijām:

               a) spēka agregāta sastāvdaļas un dzinēja nodalījumā izvietotās sastāvdaļas, kā, piemēram, akumulatoru baterijas “masas” pievads, akumulatoru baterijas starpsavienojumu vads, automobiļa gaisa kondicionēšanas (MAC) sistēmas caurule, transmisija, izplūdes kolektora ieliktņi, dzinēja nodalījuma pārsega izolācija, dzinēja nodalījumā esošā elektroinstalācija un vadu saišķi (dzinēja elektroinstalācija utt.), apgriezienu devēji, šļūtenes, ventilatoru moduļi un detonācijas devēji;

               b) degvielas sistēmas sastāvdaļas, kā, piemēram, degvielas šļūtenes, degvielas tvertnes un zem korpusa novietotas degvielas tvertnes;

               c) pirotehniskās ierīces un sastāvdaļas, ko ietekmē pirotehniskās ierīces, kā, piemēram, drošības gaisa spilvenu aizdedzes vadi, sēdekļu pārvalki/apšuvums (tikai tad, ja tie saistīti ar drošības gaisa spilveniem) un drošības gaisa spilveni (priekšējie un sānu).

               Aerokosmiskajā rūpniecībā plaši atbalstīta ir pakāpeniska c-decaBDE izskaušana līdz 2018. gadam jaunos gaisa kuģos, bet pretrunīgas ziņas par pakāpeniskas decaBDE izskaušanas grafiku no pašreizējo gaisa kuģu tipiem un pašreizējo gaisa kuģu tipu rezerves daļām sniedza aerokosmiskās un militārās rūpniecības pārstāvji Eiropā un Ziemeļamerikā. Daži informācijas avoti norāda, ka būtu iespējams pakāpeniski izskaust c-decaBDE līdz 2018. gadam, lai gan ir bijuši arī pieprasījumi, lai izņēmuma kārtā atļauj turpināt izmantot c-decaBDE visu pašreizējo gaisa kuģu tipu rezerves daļām līdz to ekspluatācijas cikla beigām. NOP IK secināja, ka sniegtā informācija par rezerves daļām, kas satur c-decaBDE un ko izmanto pašreizējo gaisa kuģu tipos, neļauj komitejai precīzāk noteikt, kuras rezerves daļas ir svarīgas.

               Īsās ķēdes hlorparafīni (SCCP)

               Savā divpadsmitajā sanāksmē NOP IK pieņēma īsās ķēdes hlorparafīnu (SCCP) riska pārvaldības novērtējumu. Riska pārvaldības novērtējumā cita starpā tika secināts, ka:

               –SCCP var izdalīties vidē visos aprites cikla posmos: SCCP un SCCP  saturošo izstrādājumu ražošanas, uzglabāšanas, transportēšanas, lietošanas un likvidēšanas laikā. Lai gan dati ir ierobežoti, galvenie SCCP emisiju avoti, iespējams, ir SCCP saturošo izstrādājumu (piemēram, polivinila (PVC) plastmasa) izgatavošana un ražošana, kā arī izmantošana metālapstrādes šķidrumos.

               –Uzskata, ka SCCP iekļaušana Konvencijas A un B pielikumā, lai izbeigtu vai ierobežotu SCCP ražošanu un lietošanu, dos labumu cilvēku veselībai, videi, lauksaimniecībai un biotai. Uzskata, ka labums, ko dod SCCP likvidēšana vai ierobežošana, būs ievērojams, ņemot vērā izmaksas, kas saistītas ar tā būtiski nelabvēlīgo ietekmi uz cilvēku veselību un vidi gadījumā, ja SCCP ražošana un lietošana turpināsies.

               NOP IK savā 12. sanāksmē saskaņā ar Konvencijas 8. panta 9. punktu nolēma ieteikt Pušu konferencei izskatīt jautājumu par īsās ķēdes hlorparafīnu iekļaušanu Konvencijas A pielikumā, kā arī jautājumu par kontroli, lai ierobežotu SCCP klātbūtni citos hlorparafīna maisījumos, gan ar specifiskiem izņēmumiem, gan bez tiem. NOP IK uzskatīja, ka ES ir veikusi pasākumus, lai ierobežotu SCCP saturu citos hlorparafīna maisījumos, kas liecina par to, ka kontrolēt netīšu rašanos ir tehniski iespējams. ES ir atļauta tikai tādu vielu vai preparātu lietošana, kuros SCCP koncentrācija nepārsniedz 1 % no to masas, vai tādu izstrādājumu lietošana, kuros SCCP koncentrācija nepārsniedz 0,15 % no to masas. Tomēr NOP IK savā lēmumā, kas tika pieņemts tās 12. sanāksmē, nenoteica īpašas robežvērtības.

               Heksahlorobutadiēns (HCBD)

               NOP IK savā devītajā sanāksmē pieņēma heksahlorobutadiēna (HCBD) riska pārvaldības novērtējumu. Riska pārvaldības novērtējumā cita starpā tika secināts, ka:

               –HCBD veidojas kā netīšs blakusprodukts rūpnieciskās ražošanas procesos (īpaši citu hlorogļūdeņražu un magnija ražošanas procesā). Valstīs, kas ir Stokholmas Konvencijas puses, ir zināmi un jau tiek piemēroti pasākumi, kas ražošanas laikā samazina emisijas.

               –HCBD netīši veidojas sadedzināšanas un citu termisko procesu, un rūpnieciskās ražošanas procesu laikā. Pasākumi, kas samazina NOP netīšas emisijas šādos procesos, samazinās arī HCBD emisijas. HCBD monitorings var radīt papildu izmaksas.

               HCBD emisijas nezināmā apjomā notiek bijušajos atkritumu poligonos. Ir pieejami kontroles pasākumi, kas samazina šādas emisijas. Savā 9. sanāksmē 2013. gada oktobrī NOP IK ieteica iekļaut HCBD bez izņēmumiem Konvencijas A un C pielikumā.

               Saskaņā ar Konvencijas 8. panta 9. punktu NOP IK iesniedza minētos ieteikumus izskatīšanai Pušu septītajā konferencē, kas notika 2015. gada maijā. Pušu 7. konference nolēma iekļaut HCBD Konvencijas A pielikumā un pieprasīja savākt vairāk informācijas par HCBD netīšas emisijas avotiem, lai sniegtu pilnīgāku informāciju lēmumu pieņēmējiem par iespējamu HCBD iekļaušanu Konvencijas C pielikumā Pušu astotajā konferencē. NOP IK lūdza novērtēt šo informāciju, un tā savā 12. sanāksmē secināja, ka, lai gan netīša HCBD ražošana un emisijas pēdējās desmitgadēs ir samazinājušās, pašreizējie un atlikušie tā avoti vēl aizvien ir pietiekami lieli, lai netīši radītu HCBD un notiktu tā emisijas. Labāko pieejamo tehnisko paņēmienu (BAT) un optimāla darba punkta (BEP) piemērošanai ir ievērojami labvēlīga ietekme uz turpmāko emisiju kontroli un to samazināšanu. HCBD samazināšanas pasākumu īstenošanas, izpildes un uzraudzības izmaksas tiek uzskatītas par zemām, jo citi netīši NOP novēršanas pasākumi jau tiek piemēroti.

               Citi iespējamie Pušu konferences pasākumi

               Perfluoroktānsulfonskābe (PFOS)

               Perfluoroktānsulfonskābe (PFOS), tās sāļi un perfluoroktānsulfonilfluorīds (PFOS-F) ir iekļauti Konvencijas B pielikumā, taču to ražošana un lietošana ir atļauta pieļaujamajiem izmantošanas mērķiem. Savā divpadsmitajā sanāksmē NOP IK apstiprināja konsolidētus norādījumus par alternatīvām perfluoroktānsulfonskābei (PFOS) un ar to saistītām ķīmiskām vielām. Norādījumi satur ieteikumus izmantot alternatīvas to PFOS lietošanai, kas saskaņā ar Konvenciju ir vēl joprojām atļautas, ja tām ir pieļaujamie izmantošanas mērķi.

               Norādījumos ir secināts, ka fluorētas vai nefluorētas alternatīvas pastāv gandrīz visiem pašreizējiem PFOS lietojumiem. Lai gan alternatīvas varētu sākotnēji šķist nedaudz dārgākas un mazāk efektīvas, tās varētu būt mazāk bīstamas, bet tas vēl attiecīgi jāizvērtē. Tā kā novērtējums ir samērā sarežģīts, NOP IK uzskatīja, ka vajadzētu biežāk piemērot Konvencijas 9. panta 1. punkta b) apakšpunktu, kurā ir teikts, ka katra Puse veicina vai veic informācijas apmaiņu par noturīgu organisko piesārņotāju alternatīvām, tostarp informāciju par to radītajiem riskiem, kā arī par to saimnieciskajām un sociālajām izmaksām.

               Novērtējot alternatīvas, ir jāņem vērā, ka ķīmiskas vielas, kuru struktūra ir līdzīga uzskaitīto PFOS vielu struktūrai, var radīt risku, kas līdzīgs PFOS vielu riskam. Tāpēc NOP IK uzsvēra, ka būs jāpieliek aizvien lielākas pūles, lai izpētītu alternatīvu toksikoloģiskās un vides īpašības, publiskotu iegūto informāciju un panāktu, ka tai uzticas. Ciešāka starptautiskā sadarbība un privātā sektora pārredzamība var ietaupīt resursus un paātrināt procesus.

               NOP IK secināja, ka alternatīvas PFOS lietošanai pieļaujamiem izmantošanas mērķiem ir pieejamas fotoapstrādei, ugunsdzēsības putām, dažām medicīniskām ierīcēm (piemēram, etilēna tetrafluoretilēna kopolimēra (ETFE) slāņi un rentgenpozitīva ETFE ieguve, in vitro diagnostikas medicīniskajās ierīcēs un CCD matricas filtros) un metalizācijai (cietajai metalizācijai) tikai noslēgtās sistēmās.

               Attiecībā uz turpmāk minētajiem PFOS pieņemamajiem izmantošanas mērķiem NOP IK neizdarīja nekādus secinājumus par to, vai ir tehniski iespējams lietot alternatīvus risinājumus, jo trūka sīkākas informācijas par alternatīvu vielu ķīmiskajām īpašībām: aviācijā izmantojamiem hidrauliskajiem šķidrumiem, pusvadītāju gaismizturīgiem un gaismu neatstarojošiem pārklājumiem, pusvadītāju savienojumu kodināšanas preparātiem un keramiskiem filtriem.

               Attiecībā uz PFOS izmantošanu insektu atraktantos Atta spp. un Acromyrmex spp. lapgraužu skudru apkarošanai NOP IK secināja, ka, šķiet, dažās valstīs ir iespējams izmantot alternatīvas vielas, bet vēl ne visās valstīs.

               Ar lēmumu SC-7/5 Konvencijas sekretariātam tiek pieprasīts sagatavot dokumentu, kurā būtu minēti Pušu konferences pasākumi, ja tā secinātu, ka tās astotajā sanāksmē nav nekādas vajadzības turpmāk aplūkot dažādus pieļaujamus izmantošanas mērķus perfluoroktānsulfonskābei, tās sāļiem un perfluoroktānsulfonilfluorīdam, kas uzskaitīti Konvencijas B pielikumā.

               •Saskanība ar Savienības politikas jomām

               DecaBDE un Savienības tiesību akti

               Ar Direktīvu 2011/65/ES (RoHS direktīva) tiek ierobežota dekabromodifenilētera izmantošana elektriskās un elektroniskās iekārtās
                  5
               . Dekabromodifenilētera (decaBDE) vai nu kā atsevišķas vielas, vai kā citu vielu sastāvdaļas, maisījuma vai izstrādājuma ražošana, laišana tirgū vai lietošana saskaņā ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 2017/227, ar kuru izveido jaunu 67. ierakstu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1907/2006 (REACH) XVII pielikumā, tiek ierobežota
                  6
               . Saskaņā ar 67. ierakstu dekabromodifenilētera ražošana, laišana tirgū vai lietošana ir atļauta tikai gaisa kuģu ražošanā
                  7
                līdz 2027. gada 2. martam, gaisa kuģu rezerves daļu, kas ražotas pirms minētā laikposma beigām, un mehānisko transportlīdzekļu, un lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļu rezerves daļu ražošanā vai to mašīnu ražošanā,
                  8
                kas ražotas pirms 2019. gada 2. marta. Turklāt izņēmums ir arī elektriskās un elektroniskās iekārtas, uz kurām attiecas RoHS direktīva, kā arī izstrādājumi, kas tiks laisti tirgū pirms 2019. gada 2. marta. Lēmumu par ierobežojumiem publicēja Oficiālajā Vēstnesī 2017. gada 10. februārī
                  9
               .

               DecaBDE iekļaušanai Konvencijas A pielikumā ar darbības jomu, ko ierosinājusi NOP IK, būs vajadzīgs NOP regulas A pielikuma grozījums, un tas ietekmēs Savienības tiesību aktus, jo saskaņā ar REACH būs jāsvītro dažas atkāpes. Lai gan visām rūpniecības nozarēm Konvencijā bija iespēja piedalīties izvērtēšanas procesā, nevar piekrist, ka lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļu nozares un mašīnbūves nozares atturēšanās no komentāru sniegšanas ir norāde, ka atkāpes, kas nesen piešķirtas saskaņā ar REACH regulu, šīm nozarēm vairs nav vajadzīgas. Tāpēc Komisija pirms Pušu astotās konferences apspriedīsies ar attiecīgajām ieinteresētajām personām, kas iesaistītas šajā procesā saskaņā ar REACH regulu, lai tās varētu sniegt papildu paskaidrojumus. Ja vajadzību pēc izņēmumiem, kurus piešķir saskaņā ar REACH regulu, var pierādīt, Savienībai vajadzētu Pušu astotajai konferencei pieprasīt šos izņēmumus.

               SCCP un Savienības tiesību akti

               Turklāt SCCP ir iekļauti Konvencijas par gaisa pārrobežu piesārņojumu lielos attālumos Protokolā par NOP, un tāpēc Pusēm ir jāpārtrauc tā ražošana un izmantošana. Saskaņā ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 2015/2030
                  10
               , ar ko groza Regulu (EK) Nr. 850/2004, SCCP ražošana, laišana tirgū un lietošana Savienībā ir aizliegta.

               Tomēr, piemērojot atkāpi, ir atļauts ražot, laist tirgū un lietot tādas vielas vai preparātus, kuros SCCP koncentrācija nepārsniedz 1 % no to masas, vai tādus izstrādājumus, kuros SCCP koncentrācija nepārsniedz 0,15 % no to masas. Turklāt lietošana ir atļauta attiecībā uz: a) SCCP saturošām konveijera lentēm kalnrūpniecībā un aizsprostu blīvējumiem, kuri jau tika lietoti 2015. gada 4. decembrī vai pirms tā; un b) citiem SCCP saturošiem izstrādājumiem, kuri nav minēti a) apakšpunktā un kuri jau tika lietoti 2012. gada 10. jūlijā vai pirms tā.

               SCCP iekļaušanai A pielikumā ar darbības jomu, ko ierosinājusi NOP IK, domājams, nebūs vajadzīgi Savienības tiesību aktu grozījumi, jo SCCP ražošana, laišana tirgū un lietošana jau ir aizliegta un robežvērtības SCCP klātbūtnei citos hlorparafīnu maisījumos, kas rodas ražošanas procesā, jau ir noteiktas.

               HCBD un Savienības tiesību akti

               Saskaņā ar Ūdens pamatdirektīvu (2000/60/EK)
                  11
                HCBD ir viela ar augstu bīstamības pakāpi. Turklāt HCBD ir iekļauts ANO/EEK Konvencijas par gaisa pārrobežu piesārņojumu lielos attālumos (CLRTAP) Protokolā par NOP, un tāpēc Pusēm ir jāpārtrauc tā ražošana un izmantošana. Ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 519/2012
                  12
                aizliegums tiek ieviests Savienības tiesību aktos. Tomēr atkritumu un piesārņotas zemes jautājumi, kā arī pasākumu apsvēršana atkārtotas HCBD ieviešanas novēršanai joprojām ir aktuāla.

               Lai gan HCBD ražošana Eiropā ir aizliegta, rūpnieciskajā praksē to dažkārt var ražot netīši. Ja notiek šāda prakse, tad, cenšoties sasniegt Rūpniecisko emisiju direktīvā (Direktīva 2010/75/ES
                  13
               ) minētās robežvērtības, tai jāpiemēro labākie pieejamie tehniskie paņēmieni (BAT), lai novērstu un samazinātu emisijas un to ietekmi uz vidi kopumā. Lai rūpniecisku iekārtu varētu ekspluatēt, tai nepieciešama dalībvalsts kompetentās iestādes atļauja. Šajās atļaujās jāiekļauj piesārņotājvielu emisiju robežvērtības, kas uzskaitītas Direktīvas 2010/75/ES II pielikumā, kā arī citu šādu vielu emisiju robežvērtības, kuras varētu izdalīties ievērojamā daudzumā, ņemot vērā to īpašības un piesārņojuma pārrobežu pārneses iespējas.

               HCBD uzskaitīšanai C pielikumā ar darbības jomu, ko ierosinājusi NOP IK, domājams, nebūs vajadzīgi Savienības tiesību aktu grozījumi, jo uz netīšu HCBD emisiju novēršanu un samazināšanu jau attiecas Direktīva 2010/75/ES.

               PFOS un Savienības tiesību akti

               PFOS ražošana, laišana tirgū un lietošana saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 850/2004 ir aizliegta, bet dažas atkāpes tiek piešķirtas saskaņā ar pieļaujamiem izmantošanas mērķiem, kas norādīti Konvencijas B pielikumā un reģistrēti saskaņā ar Konvenciju. Atkarībā no pārskatīšanas rezultātiem attiecībā uz pastāvīgo vajadzību pēc pieļaujamiem izmantošanas mērķiem, ko realizēs Pušu astotā konference, kas arī apsvērs pastāvīgo vajadzību pēc pieļaujamiem izmantošanas mērķiem Savienībā, var rasties vajadzība pārskatīt Savienības tiesību aktus, svītrojot tās atkāpes, kas vairs nav izmantojamas, jo Pusēm, tostarp arī Savienībai, tās nav vajadzīgas.

               Pastāvīgo vajadzību pēc atkāpēm Savienībā Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm pēc Konvencijas pieprasījuma pēdējos gados ir vairākkārt analizējusi. lai noteiktu tās atkāpes, kas vairs nav vajadzīgas. Jaunākajā pētījumā (nav vēl publicēts) ir secināts, ka Savienībā joprojām ir vajadzīgi trīs pieņemami mērķi, jo rūpniecībā netika pakāpeniski izbeigta šo vielu lietošana: pusvadītāju gaismizturīgos un gaismu neatstarojošos pārklājumos, saliktu pusvadītāju kodināšanas preparātos un keramiskajos filtros, metalizācijā (cietā metalizācijā) tikai noslēgtās sistēmās. Šo lietojumu izņēmumiem jābūt pieejamiem arī nākamajos gados.

               PFOS lietošanas pieļaujamie izmantošanas mērķi fotoattēlu veidošanā un aviācijā izmantojamiem hidrauliskajiem šķidrumiem, kas pašlaik saskaņā ar Konvenciju ir reģistrēti ES, vairs nav vajadzīgi, jo rūpniecībā izmanto alternatīvas.

               PFOS izmantošanas pieļaujamie izmantošanas mērķi insektu atraktantiem Atta spp. un Acromyrmex spp. lapgraužu skudru apkarošanai, ugunsdzēsības putām, dažām medicīniskajām ierīcēm (piemēram, etilēna tetrafluoretilēna kopolimēra (ETFE) slāņiem un rentgenpozitīva ETFE ieguvei, in vitro diagnostikas medicīniskajām ierīcēm un CCD matricas filtriem), kas nav reģistrēti ES saskaņā ar Konvenciju, ir jāsvītro, jo pastāv praktiskas alternatīvas.

               Procedūra jaunu NOP vielu iekļaušanai un Konvencijas pielikumu grozīšanai

               Saskaņā ar Konvencijas 8. pantu Puse var iesniegt sekretariātam priekšlikumu par ķīmiskas vielas iekļaušanu A, B un/vai C pielikumā. Priekšlikumus izskata Noturīgu organisko piesārņotāju izvērtēšanas komiteja (NOP IK).

               Ja izvērtēšanā tiek secināts, ka attiecīgajai ķīmiskajai vielai tās pārneses dēļ vidē lielā attālumā var būt ievērojama kaitīga iedarbība uz cilvēka veselību un/vai vidi un tāpēc vajadzīga globāla mēroga rīcība, priekšlikumu pieņem un sagatavo risku pārvaldības novērtējumu, kurā ietilpst iespējamo kontroles pasākumu analīze, kā arī pieejamo alternatīvu analīze. Pamatojoties uz to, NOP IK pieņem ieteikumus Pušu konferencei (COP) par attiecīgās ķīmiskās vielas iekļaušanu A, B un/vai C pielikumā. Galīgo lēmumu par iekļaušanu pieņem COP.

               Eiropas Savienībā A, B un/vai C pielikuma grozījumi stājas spēkā vienu gadu pēc tam, kad par to pieņemšanu Pušu konferencē paziņo depozitārijs.

               NOP IK ieteikumi un ES tiesību akti

               NOP IK ieteikumi, ja tiem 2017. gada aprīlī un maijā sekos Pušu konference, beigsies ar starptautiskiem aizliegumiem ražot, laist tirgū, importēt un eksportēt, un lietot c-decaBDE un SCCP, izņemot c-decaBDE izmantošanu mehānisko transportlīdzekļu un, iespējams, gaisa kuģu rezervju daļu ražošanā. Pušu konferencei, iespējams, būs jāapsver citu īpašu izņēmumu vajadzība, jo Puses konferencē var izvirzīt šādu prasību.

               C-decaBDE iekļaušanai Konvencijas A pielikumā ar darbības jomu, ko ierosinājusi NOP IK, būs vajadzīgs NOP regulas I pielikuma grozījums, un tas var ietekmēt pašreizējos Savienības tiesību aktus.

               SCCP iekļaušana Konvencijas A pielikumā un HCBD iekļaušana Konvencijas C pielikumā ar darbības jomu, ko ierosinājusi NOP IK, neizraisīs vajadzību mainīt pašreizējos ierakstus NOP regulas pielikumos, bet būs vajadzīga šo ķīmisko vielu pārvietošana atbilstošajā NOP regulas pielikumā.

               Saskaņā ar minētās regulas 14. panta 1. punktu gadījumos, kad vielas iekļauj Konvencijā, izmaiņas regulas pielikumos var izdarīt saskaņā ar komiteju procedūrām, kas noteiktas Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā
                  14
               , ņemot vērā Regulas (ES) Nr. 182/2011 10. un 11. pantu
                  15
               .

               Eiropas Savienības nostāja

               Ņemot vērā iepriekš teikto, Stokholmas Konvencijas Pušu astotajā konferencē Savienībai saskaņā ar saviem tiesību aktiem jāatbalsta:

               decaBDE iekļaušana A pielikumā ar īpašiem izņēmumiem rezerves daļām autobūves un kosmiskās aviācijas nozarēs, kā arī ar īpašiem izņēmumiem gaisa kuģiem un lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļu, un dažādu mašīnu rezerves daļām; saskaņā ar NOP IK ieteikumiem gaisa kuģu un lauksaimniecības, un mežsaimniecības transportlīdzekļu, un dažādu mašīnu rezerves daļu iekļaušanu A pielikumā bez “īpašiem izņēmumiem” varētu atbalstīt, ja attiecīgās ieinteresētās personas, kas iesaistītas šajā procesā saskaņā ar REACH regulu, nevar pirms Pušu astotās sanāksmes pierādīt, ka šie izņēmumi ir vēl joprojām vajadzīgi;

               SCCP iekļaušana A pielikumā ar noteikumiem un izņēmumiem saskaņā ar Savienības tiesību aktiem;

               HCBD iekļaušana C pielikumā, kuru saskaņā ar Savienības tiesību aktiem jau atbalstīja Pušu septītā konference.

               Turklāt Savienībai ir jāatbalsta PFOS un tās atvasinājumu pieļaujamo izmantošanas mērķu svītrošana, kas Pusēm vairs nav vajadzīgi, izņemot tos mērķus, kas attiecas uz pusvadītāju gaismizturīgiem un gaismu neatstarojošiem pārklājumiem, saliktu pusvadītāju kodināšanas preparātiem un keramiskajiem filtriem, un metalizāciju (cieto metalizāciju) tikai noslēgtās sistēmās.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               Ierosinātā Padomes lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts, kas ir pienācīgs pamats tiesību aktam, kurš definē Eiropas Savienības nostāju attiecībā uz “organizāciju, kas izveidota ar starptautisku nolīgumu” (kā, piemēram, Stokholmas Konvencijas Pušu konference), ja šo organizāciju aicina pieņemt tiesību aktus, kuriem ir juridiskas sekas.

               Materiālais juridiskais pamats ir LESD 192. panta 1. punkts, ņemot vērā, ka pasākumi, par kuriem saskaņā ar Stokholmas Konvenciju ir panākta vienošanās, galvenokārt īsteno vides mērķi (t. i., noturīgo organisko piesārņotāju likvidēšanu).

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Tā kā SCCP jau ir iekļauti NOP regulā jeb Regulā (EK) Nr. 850/2004, turpmāka to apspriešana netiek uzskatīta par pamatotu. Tā kā HCBD jau ir iekļauts Stokholmas Konvencijas A pielikumā un NOP regulā jeb Regulā (EK) Nr. 850/2004, turpmāka apspriešana ar Savienību netiek uzskatīta par pamatotu.

               Tā kā c-decaBDE laišana tirgū un lietošana Savienībā ir ierobežota saskaņā ar 67. ierakstu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1907/2006 (REACH) XVII pielikumā un pastāv neatbilstība NOP IK ieteikumiem, valda uzskats, ka ir jāturpina apspriesties, lai iegūtu informāciju un noskaidrotu, vai atkāpes, kuras saskaņā ar REACH regulu nesen piešķīra gaisa kuģiem un lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļu, un dažādu mašīnu rezerves daļām, vairs nav vajadzīgas.

               Komisija pēdējos gados sadarbībā ar dalībvalstīm un apspriežoties ar ieinteresētajām personām ir vairākkārt analizējusi ilgstošu vajadzību pēc PFOS pieļaujamiem izmantošanas mērķiem Savienībā, cita starpā pētījumos, kuros analizēta Savienības ilgstošā vajadzība pēc pieļaujamiem izmantošanas mērķiem, un diskusijās kompetento iestāžu sanāksmēs, kurās piedalās ieinteresētās personas. Dalībvalstis un ieinteresētās personas ir piekritušas analīzei, ieskaitot secinājumus, kas atspoguļojas Savienības nostājā iepriekšējās Pušu sanāksmēs.

               Par visām vielām NOP IK izvērtēšanas laikā ir notikušas atklātas apspriedes ar ieinteresētajām personām visā pasaulē, un ieinteresētās personas tika iesaistītas arī NOP IK apspriedēs.

               •Ietekmes novērtējums

                  Pirms NOP IK sniedz savus ieteikumus attiecībā uz kādu ķīmisku vielu saskaņā ar Stokholmas Konvencijas 8. panta 9. punktu, NOP IK sagatavo gan risku profilu, gan katras ķīmiskās vielas risku pārvaldības novērtējumu.

                  Noturīgi organiskie piesārņotāji (NOP) apdraud cilvēku veselību un vidi, un, ņemot vērā to potenciālu izplatīties lielos attālumos, ir vajadzīga globāla rīcība, lai samazinātu vai novērstu jebkādas NOP emisijas. Ņemot vērā šo mērķi un Stokholmas Konvencijas 8. panta 7. punkta a) apakšpunkta prasības, NOP IK uzņemas risku pārvaldības novērtējumu attiecībā uz iespējamiem kontroles pasākumiem izvērtējamo ķīmisko vielu iekļaušanai Konvencijā, aptverot visus iespējamos šīs vielas variantus, tostarp tās apsaimniekošanu un likvidāciju. Šā novērtējuma sagatavošanas nolūkā Konvencijas abas Puses un novērotāji tiek aicināti sniegt NOP IK būtisku informāciju par sociālekonomiskajiem apsvērumiem, kas saistīti ar iespējamiem kontroles pasākumiem attiecībā uz šo ķīmisko vielu.

                  Saskaņā ar Stokholmas Konvencijas F pielikumu jāņem vērā, ka sniegtā informācija atspoguļo Pušu atšķirīgās iespējas un nosacījumus un ka tai jāietver apsvērumi par šādiem indikatīviem rādītājiem:

                  a) iespējamo kontroles pasākumu iedarbīgumu un efektivitāti riska samazināšanas mērķu sasniegšanai;

                  b) alternatīviem risinājumiem (produkti un procesi);

                  c) iespējamo kontroles pasākumu īstenošanas pozitīvo un/vai negatīvo ietekmi uz sabiedrību;

                  d) atkritumu un to apglabāšanas radītajiem draudiem (īpaši par novecojušos pesticīdu krājumu un piesārņoto vietu attīrīšanu);

                  e) pieeju informācijai un sabiedrības izglītošanai;

                  f) kontroles un monitoringa kapacitātes stāvokli; kā arī

                  g) jebkādiem kontroles pasākumiem valsts un reģionālā līmenī, tai skaitā informāciju par alternatīvām un citu būtisku informāciju par risku pārvaldību.

                  Pamatojoties uz risku profilu un risku pārvaldības novērtējumiem, kas sagatavoti trim ķīmiskajām vielām, kuras ir ierosināts iekļaut Stokholmas Konvencijas pielikumos Pušu astotajā konferencē, NOP IK savā 12. sanāksmē ieteica pasākumus (paskaidrots iepriekš), kas jāveic attiecībā uz katru ķīmisko vielu, lai sasniegtu Konvencijas mērķus, ņemot vērā arī šo pasākumu sociālekonomiskās sekas.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Kā vienai no Pusēm Savienībai ir jāsniedz ikgadēja iemaksa Stokholmas Konvencijas trasta fondā. Turpmāko iemaksu apmērs būs atkarīgs no tā, ar kādiem secinājumiem noslēgsies Pušu konferences astotās sanāksmes diskusijas par 2018.-2019. gada budžetu. ES iemaksa 2016. gadā bija EUR 113 000, ko sedza no esošā finansējuma.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Stokholmas Konvencija paredz, ka Pusēm jāizstrādā īstenošanas plāns un regulāri šis plāns jāpārskata, aplūkojot jauniekļautās ķīmiskās vielas. Konvencija ietver arī prasības attiecībā uz monitoringu, efektivitātes novērtējumu un ziņošanu. Visi šie aspekti ir atspoguļoti Regulā (EK) Nr. 850/2004, ar ko īsteno Konvenciju..

               2017/0058 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Stokholmas Konvencijas par noturīgiem organiskiem piesārņotājiem astotajā Pušu konferencē attiecībā uz priekšlikumiem par grozījumiem A un C pielikumā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)2004. gada 14. oktobrī ar Padomes Lēmumu 2006/507/EK
                  16
                Eiropas Kopienas vārdā tika apstiprināta Stokholmas Konvencija par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem ("konvencija").

               (2)Savienība ir iestrādājusi konvencijā paredzētos pienākumus Eiropas Savienības tiesību aktos, izmantojot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 850/2004
                  17
               .

               (3)Savienība stingri uzsver nepieciešamību pakāpeniski papildināt konvencijas A, B un/vai C pielikumu, tajos iekļaujot jaunas vielas, kas atbilstoši kritērijiem ir noturīgi organiskie piesārņotāji (NOP), ņemot vērā piesardzības principu, lai sasniegtu konvencijas mērķi un izpildītu Pasaules samitā par ilgtspējīgu attīstību, kas notika 2002. gadā Johannesburgā, valstu valdību panākto apņemšanos līdz 2020. gadam iespējami pilnīgi samazināt ķimikāliju kaitīgo ietekmi.

               (4)Saskaņā ar konvencijas 22. pantu Pušu konferencē var pieņemt lēmumus par konvencijas A, B un/vai C pielikuma grozīšanu. Minētie lēmumi stājas spēkā vienu gadu pēc tam, kad par grozīšanu ir paziņojis depozitārijs, izņemot attiecībā uz tām konvencijas pusēm ("puses"), kuras izvēlējušās nepiedalīties.

               (5)Pēc pieteikuma saņemšanas no Norvēģijas 2013. gadā par komerciālā dekabromdifenilētera (c-decaBDE) iekļaušanu saskaņā ar konvenciju izveidotā Noturīgo organisko piesārņotāju izvērtēšanas komiteja (NOP IK) ir pabeigusi c-decaBDE izvērtēšanu. NOP IK ir konstatējusi, ka c-decaBDE atbilst konvencijas kritērijiem tā iekļaušanai A pielikumā. Astotajā Pušu konferencē ir plānots pieņemt lēmumu par c-decaBDE iekļaušanu konvencijas A pielikumā.

               (6)Saskaņā ar Komisijas Regulu (ES) 2017/227
                  18
               , ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1907/2006 (REACH)
                  19
                XVII pielikumā pievieno 67. ierakstu, ir noteikts šāds ierobežojums: dekabromdifenilēteri neražo, nelaiž tirgū un nelieto kā vielu, par citu vielu sastāvdaļu, maisījumos un ražojumos. Saskaņā ar 67. ierakstu dekabromdifenilētera ražošana, laišana tirgū vai izmantošana ir atļauta tikai uz ierobežotu laiku un attiecībā uz jauniem gaisa kuģiem un gaisa kuģu, mehānisko transportlīdzekļu, lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļu un konkrētu mašīnu rezerves daļām.

               (7)Pēc pieteikuma saņemšanas no Savienības 2006. gadā par īsās ķēdes hlorparafīnu (SCCP) iekļaušanu NOP IK ir konstatējusi, ka īsās ķēdes hlorparafīni (SCCP) atbilst konvencijas kritērijiem to iekļaušanai A pielikumā. Astotajā Pušu konferencē ir plānots pieņemt lēmumu par SCCP iekļaušanu konvencijas A pielikumā.

               (8)Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 850/2004, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 2015/2030
                  20
               , SCCP ražošana, laišana tirgū un izmantošana Savienībā ir aizliegta, lai gan pastāv daži izņēmumi attiecībā uz ražojumiem, kas Savienībā jau tiek izmantoti. Minētajā regulā ir noteiktas arī robežvērtības SCCP klātbūtnei citos hlorparafīnu maisījumos, kas rodas ražošanas procesā. Tā kā SCCP pārnese vidē var notikt lielos attālumos, Savienības iedzīvotājiem būtu lielāks ieguvums no šīs vielas lietošanas pakāpeniskas izbeigšanas visā pasaulē nekā no tās aizliegšanas Savienībā ar Regulu (EK) Nr. 850/2004.

               (9)Pēc pieteikuma saņemšanas no Savienības 2011. gadā par heksahlorbutadiēna (HCBD) iekļaušanu NOP IK ir konstatējusi, ka HCBD atbilst konvencijas kritērijiem tā iekļaušanai A un C pielikumā. Septītajā Pušu konferencē tika nolemts HCBD iekļaut konvencijas A pielikumā. Tomēr Pušu konference pieņēma lēmumu SC-7/11, kurā NOP IK prasīts HCBD iekļaušanu C pielikumā izvērtēt sīkāk, pamatojoties uz pieejamo jauno informāciju, un sagatavot ieteikumu Pušu konferencei par HCBD iekļaušanu C pielikumā, ko izskatīs astotajā konferencē.

               (10)HCBD ražošana, laišana tirgū un izmantošana Savienībā ir aizliegta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 850/2004, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 519/2012
                  21
               , tomēr dažās rūpnieciskajās darbībās HCBD joprojām var rasties netīši. Uz šīm darbībām attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/75/ES
                  22
               , un tām jāpiemēro noteikti emisiju pārvaldības pasākumi. Tā kā HCBD pārnese vidē var notikt lielos attālumos, ES iedzīvotājiem būtu lielāks ieguvums no globāliem pasākumiem, ar ko apkaro šīs vielas netīšu emisiju, nekā no tās aizliegšanas Savienībā ar Regulu (EK) Nr. 850/2004.

               (11)Perfluoroktānsulfoskābe (PFOS) un tās atvasinājumi ir iekļauti konvencijas B pielikumā, gan norādot vairākus pieļaujamos izmantošanas mērķus. Pušu konferencei lūgs izvērtēt, vai šie pieļaujamie izmantošanas mērķi vēl aizvien būtu jāsaglabā. Ar Regulu (EK) Nr. 850/2004 PFOS ražošana, laišana tirgū un izmantošana ir aizliegta, tomēr uz dažiem Savienībā vēl aizvien nepieciešamiem lietojumiem ir attiecināts izņēmums. Savienībai vajadzētu atbalstīt PFOS un tās atvasinājumu to “pieļaujamo izmantošanas mērķu” svītrošanu, kuri pusēm vairs nav nepieciešami, izņemot šādus lietojumus: gaismizturīgi un gaismu neatstarojoši pusvadītāju pārklājumi; kodinātājs, ko izmanto pusvadītāju savienojumiem un keramiskajiem filtriem un metalizācijai (cietajai metalizācijai) tikai noslēgtās sistēmās,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1. Nostāja, kas Savienībai jāieņem Stokholmas konvencijas astotajā Pušu konferencē saskaņā ar Noturīgo organisko piesārņotāju izvērtēšanas komitejas ieteikumiem
                  23
               , ir atbalstīt:

               –komerciālā dekabromdifenilēterī klātesoša dekabromdifenilētera (BDE-209) iekļaušanu konvencijas A pielikumā. Savienība atbalsta decaBDE iekļaušanu pielikumā, paredzot “specifiskus izņēmumus” attiecībā uz tā ražošanu un izmantošanu rezerves daļām automobiļu un aerokosmiskajā rūpniecībā, gaisa kuģos un lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļu un konkrētu mašīnu rezerves daļām. Saskaņā ar NOP IK ieteikumiem Savienība var atbalstīt iekļaušanu pielikumā bez “specifiskiem izņēmumiem” attiecībā uz gaisa kuģiem un lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļu un konkrētu mašīnu rezerves daļām, ja neviena no pārējām pusēm vai tieši skartajām ieinteresētajām personām nevar pierādīt, ka tām tas ir vajadzīgs;

               –īsās ķēdes hlorparafīnu (SCCP) iekļaušanu konvencijas A pielikumā;

               –heksahlorbutadiēna (HCBD) iekļaušanu konvencijas C pielikumā;

               –šādu pieļaujamo izmantošanas mērķu svītrošanu konvencijas B pielikuma ierakstā par perfluoroktānsulfoskābi (PFOS) un tās atvasinājumiem: fotoapstrāde, aviācijā izmantojami hidrauliskie šķidrumi, dažas medicīniskas ierīces (piemēram, etilēna tetrafluoretilēna (ETFE) kopolimēra slāņi un rentgenpozitīva ETFE ieguve, in vitro diagnostikas medicīniskās ierīces un CCD matricas filtri), ugunsdzēsības putas, atraktanti Atta spp. un Acromyrmex spp. lapgraužu skudru apkarošanai.

               2. Savienības pārstāvji Stokholmas Konvencijas astotajā Pušu konferencē drīkst vienoties par nelielām izmaiņām šajā nostājā bez Padomes papildu lēmuma.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                     http://www.pops.int/documents/convtext/convtext_en.pdf

                  .

                     (2)
                  Viena no ES dalībvalstīm to vēl nav ratificējusi (Itālija).

                     (3)
                  Padomes 2004. gada 14. oktobra Lēmums Nr. 2006/507/EK  par to, kā Eiropas Kopienas vārdā noslēdz Stokholmas Konvenciju par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem (OV L 209, 31.7.2006., 1. lpp.).

                     (4)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 850/2004  par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem, ar ko groza Direktīvu 79/117/EEK (OV L 158, 30.4.2004., 7. lpp.).

                     (5)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 8. jūnija Direktīva 2011/65/ES par dažu bīstamu vielu izmantošanas ierobežošanu elektriskās un elektroniskās iekārtās (OV L 174, 1.7.2011., 88. lpp.).

                     (6)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1907/2006 (2006. gada 18. decembris), kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvas 91/155/EEK, 93/67/EEK, 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 30.12.2006., 1. lpp.).

                     (7)
                  Jēdziens “gaisa kuģis” ir definēts ieraksta nolūkā.

                     (8)
                  Mehāniskie transportlīdzekļi, uz kuriem attiecas Direktīva 2007/46/EK, lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļi, uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 167/2013, vai mašīnas, uz kurām attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/42/EK.

                     (9)
                  Komisijas Regula (ES) 2017/227 (2017. gada 9. februāris), ar ko attiecībā uz bis(pentabromofenil)ēteri groza XVII pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) (OV L 35, 10.2.2017., 6. lpp).

                     (10)
                  Komisijas Regula (ES) Nr. 2015/2030 (2015. gada 13. novembris), ar ko groza I pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 850/2004 par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem (OV L 298, 14.11.2015., 1. lpp.).

                     (11)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīva 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā, (OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp.)

                     (12)
                  Komisijas 2012. gada 19. jūnija Regula (ES) Nr. 519/2012, ar ko groza I pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 850/2004 par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem (OV L 159, 20.6.2012., 1. lpp.).

                     (13)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/75/ES (2010. gada 24. novembris) par rūpnieciskajām emisijām (piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole) (OV L 334, 17.12.2010., 17. lpp.).

                     (14)
                  Padomes Lēmums 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.).

                     (15)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regula (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).

                     (16)
                  Padomes 2004. gada 14. oktobra Lēmums Nr. 2006/507/EK par to, kā Eiropas Kopienas vārdā noslēdz Stokholmas Konvenciju par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem (OV L 209, 31.7.2006., 1. lpp.).

                     (17)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 850/2004 par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem, ar ko groza Direktīvu 79/117/EEK (OV L 158, 30.4.2004., 7. lpp.).

                     (18)
                  Komisijas 2017. gada 9. februāra Regula (ES) 2017/227, ar ko attiecībā uz bis(pentabromfenil)ēteri groza XVII pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) (OV L 35, 10.2.2017., 6. lpp.).

                     (19)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 30.12.2006., 1. lpp.).

                     (20)
                  Komisijas 2015. gada 13. novembra Regula (ES) Nr. 2015/2030, ar ko groza I pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 850/2004 par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem (OV L 298, 14.11.2015., 1. lpp.).

                     (21)
                  Komisijas 2012. gada 19. jūnija Regula (ES) Nr. 519/2012, ar ko groza I pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 850/2004 par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem (OV L 159, 20.6.2012., 1. lpp.).

                     (22)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Direktīva 2010/75/ES par rūpnieciskajām emisijām (piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole) (OV L 334, 17.12.2010., 17. lpp.).

                     (23)
                  Lēmumi POPRC-12/3, POPRC-12/4, POPRC-12/5.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0772

Priekšlikums Padomes lēmums ar ko Portugālei atļauj piemērot pazeminātu akcīzes nodokļa likmi vietējā ražojuma alum Madeiras autonomajā apgabalā  /* COM/2007/0772 galīgā redakcija - CNS 2007/0273 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 6.12.2007COM(2007) 772 galīgā redakcija2007/0273 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSar ko Portugālei atļauj piemērot pazeminātu akcīzes nodokļa likmi vietējā ražojuma alum Madeiras autonomajā apgabalā(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1) PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS-  Priekšlikuma pamatojums un mērķiAtsaucoties uz Līguma 299. panta 2. punktu, Portugāle 2007. gada 30. maijā lūdza piešķirt atkāpi no Līguma 90. panta, lai Madeirā ražotajam alum, ja alus darītavas ikgadējais produkcijas apjoms nepārsniedz 300 000 hektolitrus, piemērotu akcīzes nodokļa likmi, kas ir mazāka par valsts likmi, kura noteikta saskaņā ar Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvu 92/84/EEK par spirta un alkoholisko dzērienu akcīzes nodokļa likmju saskaņošanu[1]. Lūgumā ir norādīts, ka pazeminātu likmi par produkcijas apjomu, kas pārsniedz 200 000 hektolitrus, varēs izmantot tikai tādā gadījumā, ja produkciju patērē uz vietas.Portugāle ir paskaidrojusi, ka pazeminātas nodokļa likmes turpmāku piemērošanu Madeirā vietēji ražotajam alum, ja alus darītavas ikgadējais produkcijas apjoms nepārsniedz 300 000 hektolitrus, uzskata par būtiski svarīgu vietējās alus ražošanas nozares izdzīvošanai. Ir jāatzīmē, ka Padomes Direktīvas 92/83/EEK 4. pantā jau ir paredzēti noteikumi, kuri ļauj dalībvalstīm paredzēt pazeminātu akcīzes nodokļa likmi, kas nav zemāka par 50 procentiem no standarta valsts likmes, alum, ko ražo neatkarīgas mazas alus darītavas, t.i., alus darītavas, kuru ikgadējais alus ražošanas apjoms nepārsniedz 200 000 hektolitrus. Madeirā esošās alus darītavas jau izmanto pilnīgu 50 procentu pazeminātu likmi saskaņā ar attiecīgajām valsts tiesību aktu normām. Tomēr ikgadējais ražošanas apjoms vienā no divām Madeiras alus darītavām jau ir gandrīz sasniedzis 200 000 hektolitru slieksni galvenokārt tūrisma pieauguma dēļ, tādējādi saskaņā ar spēkā esošajiem noteikumiem izbeigsies šīs darītavas tiesības uz pazeminātām likmēm.Galvenās grūtības, ar kurām sastopas minētās alus darītavas, ir to attālā atrašanās vieta, teritorijas sadrumstalotība un mazi vietējie tirgi. Tomēr stiprā citu dalībvalstu alus konkurence, ar ko sastopas alus darītavas, to attāluma dēļ šīs problēmas sarežģī, proti, rada nepieciešamību uzglabāt lielus krājumus un transportēt izejvielas, palīgmateriālus un iepakojumu no kontinentālās Portugāles. Tādējādi, pat ja šīs alus darītavas pēc 200 000 hektolitru ikgadējā produkcijas apjoma sasniegšanas vairs nebūs uzskatāmas par „mazām” atbilstoši iepriekš minētajam 4. pantam, tās tomēr joprojām būs mazas salīdzinājumā ar lielajām valsts un starptautiskajām alus darītavām, ar kurām tās konkurē.Piemēram, neņemot vērā konkurences spiedienu, Madeiras alus mazumtirdzniecības cena (EUR 128 par hektolitru) pašreiz ir aptuveni par 7,5 procentiem augstāka nekā kontinentālajā Portugālē ražota un Madeiras tirgū pārdota alus mazumtirdzniecības cena (EUR 119 par hektolitru). Tādējādi, ja minētās alus darītavas zaudētu nodokļu samazinājuma priekšrocības, mazumtirdzniecības cenu starpība palielinātos vismaz līdz 15 procentiem (EUR 137 par hektolitru).Lai nodrošinātu minēto alus darītavu turpmāku izdzīvošanu, ir būtiski tām ļaut izmantot pazemināto likmi, ja attiecīgās alus darītavas ikgadējais ražošanas apjoms pārsniedz 200 000 hektolitrus, bet nepārsniedz 300 000 hektolitrus. Tomēr, lai neapdraudētu vienoto tirgu, tiesības uz pazeminātu likmi par produkcijas apjomu, kas pārsniedz 200 000 hektolitrus, attieksies tikai uz Madeirā vietēji patērējamo alu.Pazeminātā likme būtu 50 procenti no standarta valsts likmes. Pazemināto likmi nebūtu tiesības saņemt par alu, ko ieved Madeirā no kontinentālajā Portugālē un citās dalībvalstīs esošajām alus darītavām, kuru produkcijas apjoms pārsniedz 200 000 hektolitrus. Portugāles lūguma pamatā ir EK Līguma 299. panta 2. punkts.Apzinoties gan to, cik svarīga ir tiesiskā noteiktība, kas vietējiem uzņēmējiem ir nepieciešama komercdarbības attīstīšanai, gan vajadzību noteikt nodokļu atkāpes termiņu, Komisija ierosina atļaut šo lēmumu piemērot sešus gadus, ar nosacījumu, ka Portugāle Komisijai iesniegs termiņa vidusposma ziņojumu, kas Komisijai dos iespēju novērtēt, vai vēl pastāv iemesli, ar ko ir pamatota pazeminātās likmes piešķiršana.-  Vispārīgais kontekstsKopienas regulējums attiecībā uz akcīzes nodokli spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem ir noteikts divās direktīvās. Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvā 92/83/EEK par to, kā saskaņojams akcīzes nodoklis spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem, noteiktas ar nodokli apliekamo produktu kopējās definīcijas, precizēta nodokļa aprēķina metode un kritēriji, ar kuriem saskaņā var piešķirt atbrīvojumus vai pazeminātas likmes dažiem produktiem. Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvā 92/84/EEK par spirta un alkoholisko dzērienu akcīzes nodokļa likmju saskaņošanu noteiktas minimālās nodokļa likmes katrai produktu kategorijai.Jo īpaši Padomes Direktīvas 92/83/EEK 4. pantā ir iekļauti noteikumi, ar kuriem saskaņā atļauj piemērot akcīzes nodokļa pazeminātās likmes, kas nav zemākas par 50 procentiem no standarta valsts likmes, alum, kas ražots neatkarīgās mazās alus darītavās, t.i., alus darītavās, kuru ikgadējais alus ražošanas apjoms nepārsniedz 200 000 hektolitrus. Madeiras alus darītavas jau izmanto pilnu 50 procentu pazemināto likmi saskaņā ar attiecīgajām valsts tiesību aktu normām. Tomēr ikgadējais ražošanas apjoms vienā no divām Madeirā esošajām alus darītavām jau ir gandrīz sasniedzis 200 000 hektolitru slieksni galvenokārt tūrisma pieauguma dēļ, tādējādi saskaņā ar spēkā esošajiem noteikumiem izbeigsies šīs darītavas tiesības uz pazeminātām likmēm.-  Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomāSaskaņā ar EK līguma 299. panta 2. punktu Līgumu piemēro Francijas aizjūras departamentiem, Azoru salām, Madeirai un Kanāriju salām (attālākie reģioni). Tomēr, ņemot vērā attālāko reģionu strukturālo sociālo un ekonomisko stāvokli, ko vēl vairāk apgrūtina attālums, tas, ka tās ir salas, maza teritorija, sarežģīts reljefs un klimats, tautsaimniecības atkarība no dažiem ražojumiem, kas, nemainoties un cits citu papildinot, kavē to attīstību, Padome ar kvalificētu balsu vairākumu pēc Komisijas priekšlikuma, apspriedusies ar Eiropas Parlamentu, paredz īpašus pasākumus, lai šiem reģioniem izstrādātu EK līguma piemērošanas nosacījumus, tostarp kopējo politiku.-  Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiemEK līguma 299. panta 2. punktā minētajos pasākumos jāņem vērā attālāko reģionu īpatnības un grūtības, neietekmējot Kopienas tiesiskā regulējuma, arī iekšējā tirgus un kopējās politikas, integritāti un saskaņu. Šī prasība ir izpildīta, īpaši rūpīgi izskatot Portugāles valdības lūgumu. Proti, lai neradītu nelabvēlīgu ietekmi uz vienoto tirgu, tiesības uz pazeminātu likmi attiecībā uz produkcijas apjomu, kas pārsniedz 200 000 hektolitrus, piemēros tikai Madeirā vietēji ražotam un patērētam alum.2) APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMS-  Apspriešanās ar ieinteresētajām personāmPortugāles valdības lūgums bija atbilde uz attiecīgo uzņēmumu lūgumiem.-  Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošanaNeatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs.-  Ietekmes novērtējumsPriekšlikuma ekonomiskā un sociālā ietekme attiecas tikai uz Madeiru un vienu no divām tur pašlaik strādājošām alus darītavām, un tādējādi to var uzskatīt par minimālu.Neņemot vērā konkurences spiedienu, Madeiras alus mazumtirdzniecības cena (EUR 128 par hektolitru) pašlaik ir aptuveni par 7,5 procentiem augstāka nekā kontinentālajā Portugālē ražota un Madeiras tirgū pārdota alus mazumtirdzniecības cena (EUR 119 par hektolitru). Tādējādi, ja minētās alus darītavas zaudētu nodokļu samazinājuma priekšrocību, mazumtirdzniecības cenu starpība palielinātos vismaz līdz 15 procentiem (EUR 137 par hektolitru).Tādēļ, lai nodrošinātu minēto alus darītavu turpmāku izdzīvošanu, ir būtiski, lai tām būtu atļauts izmantot pazemināto likmi gadījumā, ja attiecīgās alus darītavas ikgadējais produkcijas apjoms pārsniegtu 200 000 hektolitrus, bet nepārsniegtu 300 000 hektolitrus. Tomēr, lai neradītu nelabvēlīgu ietekmi uz vienoto tirgu, tiesības uz pazemināto likmi produkcijas apjomam, kas pārsniedz 200 000 hektolitrus, piemēros tikai attiecībā uz alu, ko patērē uz vietas Madeirā.Pazeminātā likme būtu 50 procenti no standarta valsts likmes. Tiesības uz pazemināto likmi neattiecas uz alu, ko Madeirā ieved no alus darītavām, kuras atrodas kontinentālajā Portugālē un citās dalībvalstīs un kuru produkcijas apjoms pārsniedz 200 000 hektolitrus.3) PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI-  Ierosināto pasākumu kopsavilkumsIerosinātais lēmums atļauj Portugālei līdz 2013. gada 31. decembrim piemērot pazeminātu akcīzes nodokļa likmi, kas var būt mazāka par minimālo likmi, bet nav zemāka par 50 procentiem no standarta valsts akcīzes nodokļa likmes Portugālei, attiecībā uz alu, ko Madeiras autonomajā apgabalā ražo neatkarīgas alus darītavas, kuru kopējais ikgadējais produkcijas apjoms nepārsniedz 300 000 hektolitrus; produkcijas apjomam, kas pārsniedz 200 000 hektolitrus, būs pazeminātās likmes priekšrocība tikai tādā gadījumā, ja to patērē uz vietas.-  Juridiskais pamatsLīguma 299. panta 2. punkts.-  Subsidiaritātes principsAtkāpes no Līguma noteikumiem saskaņā ar Līguma 299. panta 2. punktu ir ekskluzīvā Kopienas kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro.-  Proporcionalitātes principsPriekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu. Tas nepārsniedz rīcību, kas ir nepieciešama, lai kompensētu lielās izmaksas, kuras ir saistītas ar alus ražošanu Madeiras autonomajā apgabalā.-  Juridisko instrumentu izvēleLīguma 299. panta 2. punktā ir paredzēts ar Padomes lēmumu noteikt īpašus pasākumus attālākajiem reģioniem.4) IETEKME UZ BUDŽETUPriekšlikums neietekmē Kopienas budžetu.5) PAPILDU INFORMĀCIJA-  Spēkā esošo tiesību aktu atcelšanaNepiemēro.-  Atbilstības tabulaNepiemēro.2007/0273 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSar ko Portugālei atļauj piemērot pazeminātu akcīzes nodokļa likmi vietējā ražojuma alum Madeiras autonomajā apgabalāEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 299. panta 2. punkta otro daļu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[2],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[3],tā kā:(1) Portugāle ar 2007. gada 30. maija lūgumu un atsaucoties uz Līguma 299. panta 2. punktu lūdz piešķirt atkāpi no Līguma 90. panta, lai Madeirā ražotajam alum, ja alus darītavas ikgadējais produkcijas apjoms nepārsniedz 300 000 hektolitrus, piemērotu akcīzes nodokļa likmi, kas ir mazāka par valsts likmi, kura noteikta saskaņā ar Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvu 92/84/EEK par spirta un alkoholisko dzērienu akcīzes nodokļa likmju saskaņošanu[4]. Par produkcijas apjomu, kas pārsniedz 200 000 hektolitrus, nodokļa likmju samazinājumu varēs izmantot tikai tādā gadījumā, ja produkciju patērē uz vietas.(2) Pamatojot savu lūgumu, Portugāle ir paskaidrojusi, ka iespējas, ko piedāvā 4. pants Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvā 92/83/EEK par to, kā saskaņojams akcīzes nodoklis spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem[5], nav pietiekamas, lai kompensētu grūtības, kas rodas Madeiras alus darītavām to attāluma, teritorijas sadrumstalotības un mazu vietējo tirgu dēļ. Atbilstoši minētajam noteikumam alus darītavas, kuru ikgadējais alus produkcijas apjoms nepārsniedz 200 000 hektolitrus, var izmantot pazeminātās akcīzes nodokļa likmes ar nosacījumu, ka attiecīgās likmes nav noteiktas zemākas par 50 procentiem no standarta valsts likmes. Portugāle ir izmantojusi šo noteikumu, piemērojot 50 % samazinājumu alus darītavām, kuru gada produkcijas apjoms nepārsniedz 200 000 hektolitrus. Tomēr, ja alus darītavas, kas atrodas Madeirā, sasniegtu produkcijas apjomu, kas minēto slieksni pārsniedz, tas nenozīmētu, ka tās ir pietiekami stipras, lai stātos pretī konkurencei, ko rada alus no kontinentālās Portugāles (vai kontinentālās Eiropas). Šo alus darītavu tirgus daļu vietējā tirgū turpinātu samazināt ievestā alus izraisītā stiprā konkurence, ar kuru tām joprojām būtu jāsaskaras, jo attāluma dēļ tām rodas papildu izmaksas, kas saistītas ar vajadzību uzglabāt lielus krājumus un transportēt izejvielas, palīgmateriālus un iepakojumu no kontinentālās Portugāles. Tādējādi, pat ja tādas alus darītavas pēc 200 000 hektolitru ikgadējā produkcijas apjoma sasniegšanas netiktu uzskatītas par „mazām” atbilstoši minētajam 4. pantam, tās tomēr joprojām būtu mazas salīdzinājumā ar lielajām valsts un starptautiskajām alus darītavām, ar kurām tās konkurētu. Tādēļ vietējo ražošanas uzņēmumu turpmākai izdzīvošanai ir būtiski, lai alus darītava izmantotu pazemināto likmi gadījumā, ja tās ikgadējais produkcijas apjoms pārsniegtu 200 000 hektolitrus, tomēr nepārsniegtu 300 000 hektolitrus.(3) Portugāle tādēļ lūdz, lai tiesības uz pazemināto likmi, kas tiktu noteikta 50 procentu apmērā no standarta valsts likmes, attiecībā uz vietēji ražotu alu būtu pieejamas neatkarīgajām alus darītavām, kas atrodas Madeirā un kuru ikgadējais produkcijas apjoms nepārsniedz 300 000 hektolitrus. Tomēr, ja ikgadējais produkcijas apjoms pārsniedz 200 000 hektolitrus, tiesības uz pazemināto likmi attiecībā uz daudzumiem, kas pārsniedz minēto apjomu, ir piemērojamas tikai alum, ko patērē uz vietas Madeirā.(4) Rūpīga situācijas izpēte norāda, ka, ja alus ražošana ir jāsaglabā Madeiras attālajā reģionā, ir būtiski apmierināt Portugāles lūgumu. Ir skaidrs, ka šajā gadījumā un ar attiecīgiem nosacījumiem nodokļa samazināšanas termiņa pagarināšana dos Madeiras alus ražošanas uzņēmumiem vienlīdzīgas iespējas ar konkurentiem kontinentālajā Portugālē un citās dalībvalstīs. Iegūtās nodokļu priekšrocības tikai kompensēs papildu izmaksas, kas obligāti rodas uzņēmuma attālās atrašanās vietas dēļ.(5) Lai nekaitētu vienotajam tirgum, tiesības uz pazemināto nodokļa likmi par produkciju, kuras apjoms pārsniedz 200 000 hektolitrus, piemēros tikai alum, ko ražo un patērē uz vietas Madeirā.(6) Kaut arī lūgtā atkāpe no Līguma 90. panta ir nepieciešama, lai nodrošinātu, ka Madeiras attālā reģiona attīstība nav apdraudēta, ir jānosaka arī nodokļa samazinājuma termiņš. No otras puses, tomēr ir svarīgi nodrošināt, lai vietējiem uzņēmējiem būtu nepieciešamā drošība komercdarbības attīstīšanai. Tādēļ ir lietderīgi atkāpi piešķirt uz sešu gadu laika posmu.(7) Turklāt ir jāprasa sagatavot termiņa vidusposma ziņojumu, lai Komisija varētu novērtēt, vai tiek izpildīti nosacījumi, ar kuriem ir pamatota šādas atkāpes piešķiršana.(8) Šajā lēmuma paredzētie pasākumi nedrīkst ierobežot Līguma 87. un 88. panta piemērošanu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1 . pantsAtkāpjoties no Līguma 90. panta, Portugālei ir atļauts par alu, ko Madeiras autonomajā apgabalā ražo neatkarīgas alus darītavas, kuras atrodas norādītajā reģionā un kuru kopējās ikgadējais ražošanas apjoms nepārsniedz 300 000 hektolitrus, piemērot akcīzes nodokļa likmi, kas ir zemāka par valsts likmi, kura noteikta saskaņā ar Direktīvu 92/84/EEK. Par produkcijas apjomu, kas pārsniedz 200 000 hektolitrus gadā, pazemināto likmi var izmantot tikai tādā gadījumā, ja produkciju patērē uz vietas Madeirā.Termins „neatkarīga alus darītava” nozīmē alus darītavu, kura juridiski un ekonomiski ir neatkarīga no kādas citas alus darītavas un kura izmanto telpas, kas fiziski atrodas atsevišķi no citas alus darītavas telpām, un kura nedarbojas saskaņā ar licenci. Tomēr, ja sadarbojas divas vai vairākas alus darītavas un to apvienotais ikgadējais produkcijas apjoms nepārsniedz 300 000 hektolitrus, minētās alus darītavas var uzskatīt par vienu neatkarīgu alus darītavu.Pazeminātā akcīzes nodokļa likme, kas var būt mazāka par minimālo likmi, nav zemāka par 50 procentiem no standarta valsts akcīzes nodokļa likmes Portugālei.2. pantsVēlākais līdz 2010. gada 31. decembrim Portugāle nosūta Komisijai ziņojumu par situāciju, lai Komisija varētu novērtēt, vai vēl pastāv iemesli, ar kuriem pamatota 1. pantā paredzētā atkāpe.3. pantsŠo lēmumu piemēro līdz 2013. gada 31. decembrim.4 . pantsŠis lēmums ir adresēts Portugāles Republikai.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] OV L 316, 31.10.1992., 29. lpp.[2] OV C […], […], p. […].[3] OV C , , p. .[4] OV L 316, 31.10.1992., 29. lpp.[5] OVL 316, 31.10.1992., 21. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.


|

52011PC0620

Priekšlikums PADOMES LĒMUMS ar ko atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1829/2003 atļauj laist tirgū produktus, kas satur ģenētiski modificētu kokvilnu 281-24-236x3006-210-23 (DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5), sastāv vai ir ražoti no tās  /* COM/2011/0620 galīgā redakcija - 2011/0264 (NLE) */

	PASKAIDROJUMA RAKSTSPievienotais Padomes lēmuma priekšlikums attiecas uz pārtiku un barību, kas satur ģenētiski modificētu kokvilnu 281-24-236x3006-210-23 (DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5), sastāv vai ir ražota no tās un par kuru saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1829/2003 par ģenētiski modificētu pārtiku un barību uzņēmums Dow AgroSciences Europe 2005. gada 22. jūnijā Nīderlandes kompetentajai iestādei iesniedza pieprasījumu par laišanu tirgū.Pievienotais priekšlikums attiecas arī uz tādu produktu laišanu tirgū, kas satur kokvilnu 281-24-236x3006-210-23 vai sastāv no tās, bet kas nav pārtika un barība, un kas paredzēti tādiem pašiem izmantošanas veidiem kā jebkura cita kokvilna, izņemot audzēšanu.Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde 2010. gada 15. jūnijā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1829/2003 6. un 18. pantu sniedza labvēlīgu atzinumu. Tā uzskatīja, ka attiecībā uz potenciālo ietekmi uz cilvēku un dzīvnieku veselību vai vidi kokvilna 281-24-236x3006-210-23 ir tikpat droša kā ģenētiski nemodificēta kokvilna. Tāpēc tā secināja, ka maz ticams, ka, laižot tirgū produktus, kas satur kokvilnu 281-24-236x3006-210-23, sastāv vai ir ražoti no tās, kā minēts pieteikumā, saistībā ar tās paredzēto izmantošanu tiks negatīvi ietekmēta cilvēku vai dzīvnieku veselība vai vide.Pamatojoties uz šiem apsvērumiem, 2011. gada 9. februārī Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajai komitejai tika iesniegts Komisijas lēmuma projekts, ar ko atļauj laist Savienības tirgū produktus, kas satur ģenētiski modificētu kokvilnu 281-24-236x3006-210-23, sastāv vai ir ražoti no tās, lai komiteja par to balsotu. Komiteja nesniedza atzinumu ― 14 dalībvalstis (192 balsis) balsoja par, 10 dalībvalstis (87 balsis) balsoja pret un 3 dalībvalstis (66 balsis) atturējās.Tādējādi atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1829/2003 35. panta 2. punktam un saskaņā ar 5. pantu Padomes Lēmumā 1999/468/EK, kas grozīts ar Padomes Lēmumu 2006/512/EK, Komisijai jāiesniedz Padomei priekšlikums par veicamajiem pasākumiem, savukārt Padomei trīs mēnešu laikā ar kvalificētu balstu vairākumu jāpieņem lēmums un par to jāinformē Parlaments.2011/0264 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSar ko atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1829/2003 atļauj laist tirgū produktus, kas satur ģenētiski modificētu kokvilnu 281-24-236x3006-210-23 (DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5), sastāv vai ir ražoti no tās(Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra Regulu (EK) Nr. 1829/2003 par ģenētiski modificētu pārtiku un barību[1] un jo īpaši tās 7. panta 3. punktu un 19. panta 3. punktu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,tā kā:1.  Uzņēmums Dow AgroSciences Europe saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1829/2003 5. un 17. pantu 2005. gada 22. jūnijā iesniedza pieteikumu Nīderlandes kompetentajai iestādei, lai laistu tirgū pārtiku, pārtikas sastāvdaļas un barību, kas satur kokvilnu 281-24-236x3006-210-23, sastāv vai ir ražota no tās (“pieteikums”).2.  Pieteikums attiecas arī uz tādu produktu laišanu tirgū, kas satur kokvilnu 281-24-236x3006-210-23 vai sastāv no tās, bet kas nav pārtika un barība, un kas paredzēti tādiem pašiem izmantošanas veidiem kā jebkura cita kokvilna, izņemot audzēšanu. Tāpēc saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1829/2003 5. panta 5. punktu un 17. panta 5. punktu tajā ir iekļauti dati un informācija, kas vajadzīga atbilstoši III un IV pielikumam Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvā 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu[2], un informācija un secinājumi par riska novērtējumu, kas veikts saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK II pielikumā noteiktajiem principiem. Turklāt tajā, ievērojot Direktīvas 2001/18/EK VII pielikumu, ir iekļauts monitoringa plāns par ietekmi uz vidi.3.  Saskaņā Regulas (EK) Nr. 1829/2003 6. un 18. pantu Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (“ EFSA ”) 2010. gada 15. jūnijā sniedza labvēlīgu atzinumu. Tā uzskatīja, ka attiecībā uz potenciālo ietekmi uz cilvēku un dzīvnieku veselību vai vidi kokvilna 281-24-236x3006-210-23 ir tikpat droša kā ģenētiski nemodificēta kokvilna. Tāpēc tā secināja, ka maz ticams, ka, laižot tirgū produktus, kas satur kokvilnu 281-24-236x3006-210-23, sastāv vai ir ražoti no tās, kā minēts pieteikumā (“produkti”), saistībā ar tās paredzēto izmantošanu tiks negatīvi ietekmēta cilvēku vai dzīvnieku veselība vai vide[3].4.  Apspriedusies ar valstu kompetentajām iestādēm, kā noteikts minētās regulas 6. panta 4. punktā un 18. panta 4. punktā, EFSA savā atzinumā ņēma vērā visus dalībvalstu uzdotos konkrētos jautājumus un paustās bažas.5.  Turklāt šajā atzinumā EFSA secināja, ka pieteikuma iesniedzēja iesniegtais vides monitoringa plāns, kurā ietverts vispārējs uzraudzības plāns, atbilst paredzētajam produktu izmantošanas veidam. Tomēr kokvilnas sēklu fizikālo īpašību un transportēšanas metožu dēļ vispārējas uzraudzības nolūkā EFSA ieteica ieviest konkrētus pasākumus, lai aktīvi uzraudzītu savvaļas kokvilnas augu izplatību reģionos, kur iespējama sēklu izkaisīšana un augu iesakņošanās.6.  Lai labāk aprakstītu monitoringa prasības un panāktu atbilstību EFSA ieteikumam, tika grozīts pieteikuma iesniedzēja iesniegtais monitoringa plāns. Tika ieviesti īpaši pasākumi, lai ierobežotu sēklu izkaisīšanos un augu izplatīšanos un apkarotu netīšu kokvilnas populāciju izveidošanos.7.  Ņemot vērā šos apsvērumus, produktiem jāpiešķir atļauja.8.  Saskaņā ar Komisijas 2004. gada 14. janvāra Regulu (EK) Nr. 65/2004, ar ko nosaka sistēmu ģenētiski modificēto organismu unikālo identifikatoru izveidei un piešķiršanai[4], katram ĢMO piešķirams unikāls identifikators.9.  Pamatojoties uz EFSA atzinumu, pārtikai, pārtikas sastāvdaļām un barībai, kas satur kokvilnu 281-24-236x3006-210-23, sastāv vai ir ražota no tās, nav vajadzīgas īpašas marķēšanas prasības, izņemot tās, kas noteiktas Regulas (EK) Nr. 1829/2003 13. panta 1. punktā un 25. panta 2. punktā. Tomēr, lai nodrošinātu, ka produkti tiek izmantoti tikai atļaujā noteiktajos veidos saskaņā ar šo lēmumu, marķējot barību, kas satur ĢMO vai sastāv no tiem, un produktus, kas nav pārtika un barība un kas satur ĢMO vai sastāv no tiem, un kam ir pieprasīta atļauja, ir skaidri jānorāda, ka attiecīgos produktus nedrīkst izmantot audzēšanai.10.  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra Regulas (EK) Nr. 1830/2003, kas attiecas uz ģenētiski modificētu organismu izsekojamību un marķēšanu, kā arī no ģenētiski modificētiem organismiem ražotu pārtikas un lopbarības produktu izsekojamību, un ar ko groza Direktīvu 2001/18/EK[5], 4. panta 6. punktā noteiktas marķēšanas prasības produktiem, kas satur ĢMO vai sastāv no tiem. To produktu izsekojamības prasības, kuri satur ĢMO vai sastāv no tiem, ir izklāstītas minētās regulas 4. panta 1. līdz 5. punktā, un tās pārtikas un barības izsekojamības prasības, kura ražota no ĢMO, izklāstītas minētās regulas 5. pantā.11.  Atļaujas turētājam jāiesniedz ikgadēji ziņojumi par to pasākumu īstenošanu un rezultātiem, kuri izklāstīti ietekmes uz vidi monitoringa plānā. Minētie rezultāti jāiesniedz saskaņā ar Komisijas 2009. gada 13. oktobra Lēmumu 2009/770/EK, ar ko atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2001/18/EK nosaka standarta ziņojuma paraugus monitoringa rezultātu paziņošanai par to ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē, kas ir produkti vai iekļauti produktos ar mērķi tos laist tirgū[6]. EFSA atzinumā nav pamatojuma tam, lai izvirzītu īpašus nosacījumus vai ierobežojumus saistībā ar laišanu tirgū un/vai attiecībā uz pārtikas un barības izmantošanu un darbībām ar to, ieskaitot pārtikas un barības izmantošanas uzraudzību pēc laišanas tirgū, kā arī īpašus nosacījumus konkrētu ekosistēmu/vides un/vai ģeogrāfisko teritoriju aizsardzībai, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1829/2003 6. panta 5. punkta e) apakšpunktā un 18. panta 5. punktā.12.  Visa attiecīgā informācija par atļauju piešķiršanu produktiem jāiekļauj ģenētiski modificētās pārtikas un barības Kopienas reģistrā, kā paredzēts Regulā (EK) Nr. 1829/2003.13.  Šis lēmums ar Bioloģiskās drošības starpniecības centra palīdzību ir jāizziņo valstīm, kuras parakstījušas Kartahenas protokolu par bioloģisko drošību, kas pievienots Konvencijai par bioloģisko daudzveidību, kā noteikts 9. panta 1. punktā un 15. panta 2. punkta c) apakšpunktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 15. jūlija Regulā (EK) Nr. 1946/2003 par ģenētiski modificētu organismu pārvietošanu pāri robežām[7].14.  Par šajā lēmumā paredzētajiem pasākumiem apspriedās ar pieteikuma iesniedzēju.15.  Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja nav sniegusi atzinumu tās priekšsēdētāja noteiktajā termiņā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pants Ģenētiski modificēts organisms un unikāls identifikatorsĢenētiski modificētai kokvilnai ( Gossypium hirsutum ) 281-24-236x3006-210-23, kas norādīta šā lēmuma pielikuma b) punktā, saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 65/2004 ir piešķirts unikālais identifikators DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5.2. pantsAtļaujaSaskaņā ar šajā lēmumā paredzētajiem nosacījumiem Regulas (EK) Nr. 1829/2003 4. panta 2. punkta un 16. panta 2. punkta vajadzībām atļaujas piešķir šādiem produktiem:a) pārtikai un pārtikas sastāvdaļām, kas satur kokvilnu DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5, sastāv vai ir ražota no tās;b) barībai, kas satur kokvilnu DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5, sastāv no tās vai ir ražota no tās;c) produktiem, kas nav pārtika un barība un kas satur kokvilnu DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 vai sastāv no tās, un kas paredzēti tādai pašai izmantošanai kā jebkura cita kokvilna, izņemot audzēšanu.3. pants Marķēšana1. Ievērojot Regulas (EK) Nr. 1829/2003 13. panta 1. punktā un 25. panta 2. punktā un Regulas (EK) Nr. 1830/2003 4. panta 6. punktā noteiktās marķēšanas prasības, “organisma nosaukums” ir “kokvilna”.2. Uz 2. panta b) un c) apakšpunktā minēto produktu, kas satur kokvilnu DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 vai sastāv no tās, marķējuma un to pavaddokumentos ir frāze “nav paredzēts audzēšanai”.4. pants Ietekmes uz vidi monitorings1. Atļaujas turētājs nodrošina, lai tiktu izveidots un īstenots ietekmes uz vidi monitoringa plāns, kā norādīts pielikuma h) punktā.2. Atļaujas turētājs iesniedz Komisijai ikgadējus ziņojumus par monitoringa plānā izklāstīto pasākumu īstenošanu un rezultātiem saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2009/770/EK.5. pantsKopienas reģistrsŠā lēmuma pielikumā izklāstīto informāciju saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1829/2003 28. pantu iekļauj ģenētiski modificētās pārtikas un barības Kopienas reģistrā.6. pantsAtļaujas turētājsAtļaujas turētājs ir uzņēmums Dow AgroSciences Europe , Apvienotā Karaliste, kas pārstāv uzņēmumu Mycogen Seeds , Amerikas Savienotās Valstis.7. pantsPiemērošanas termiņšŠo lēmumu piemēro 10 gadus no tā izziņošanas dienas.8. pantsAdresātsŠis lēmums ir adresēts uzņēmumam Dow AgroSciences Europe , European Development Centre , 3 Milton Park , Abingdon , Oxon OX14 4RN, Apvienotā Karaliste.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPIELIKUMSa) Pieteikuma iesniedzējs un atļaujas turētājsNosaukums: Dow AgroSciences EuropeAdrese: European Development Centre , 3 Milton Park , Abingdon , Oxon OX14 4RN, United Kingdomb) Produktu apzīmējums un specifikācija(1) Pārtika un pārtikas sastāvdaļas, kas satur kokvilnu DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5, sastāv vai ir ražota no tās;(2) barība, kas satur kokvilnu DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5, sastāv no tās vai ir ražota no tās;(3) produkti, kas nav pārtika un barība un kas satur kokvilnu DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 vai sastāv no tās, un kas paredzēti tādai pašai izmantošanai kā jebkura cita kokvilna, izņemot audzēšanu.Ģenētiski modificēta kokvilna DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 ( Gossypium hirsutum ), kā aprakstīts pieteikumā, rada Cry1Ac un Cry1F proteīnus, kas nodrošina aizsardzību pret dažiem tauriņu kārtas kaitēkļiem, un PAT proteīnu, ko izmanto kā ģenētisko marķieri un kas piešķir noturību pret glufozinātamonija herbicīdu.c) Marķējums(1) Ievērojot Regulas (EK) Nr. 1829/2003 13. panta 1. punktā un 25. panta 2. punktā un Regulas (EK) Nr. 1830/2003 4. panta 6. punktā noteiktās marķēšanas prasības, “organisma nosaukums” ir “kokvilna”.(2) Uz šā lēmuma 2. panta b) un c) apakšpunktā minēto produktu, kas satur kokvilnu DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 vai sastāv no tās, marķējuma un to pavaddokumentos ir frāze “nav paredzēts audzēšanai”.d) Noteikšanas metode-  Konkrētam gadījumam atbilstoša un reālā laikā izmantota kvantitatīva uz polimerāzes ķēdes reakciju balstīta metode attiecībā uz kokvilnu DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5;-  validēta sēklām Kopienas references laboratorijā, kas izveidota saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1829/2003, publicēta vietnē http://gmo-crl.jrc.ec.europa.eu/statusofdoss.htm;-  atsauces materiāls: ERM®-BF422 pieejams Eiropas Komisijas Kopīgā pētniecības centra (KPC) Mērījumu un standartmateriālu institūta ( IRMM ) vietnē: https://irmm.jrc.ec.europa.eu/rmcatalogue.e) Unikālais identifikatorsDAS-24236-5xDAS-21Ø23-5f) Informācija, kas jānodrošina saskaņā ar II pielikumu Kartahenas protokolam par bioloģisko drošību, kurš papildina Konvenciju par bioloģisko daudzveidībuBioloģiskās drošības starpniecības centrs, ieraksta identifikācija: skatīt [ to be completed when notified ].g) Nosacījumi vai ierobežojumi produktu laišanai tirgū, izmantošanai vai darbībām ar tiemNepiemēro.h) Monitoringa plānsIetekmes uz vidi monitoringa plāns atbilstoši Direktīvas 2001/18/EK VII pielikumam.[Saite: internetā publicēts plāns]i) Prasības par uzraudzību pēc produktu laišanas tirgū attiecībā uz pārtikas produkta izmantošanu uzturāNepiemēro.Piezīme. Laika gaitā var būt nepieciešams mainīt saites uz attiecīgajiem dokumentiem. Šādas pārmaiņas tiks publiskotas, atjauninot datus ģenētiski modificētās pārtikas un barības Kopienas reģistrā. [1] OV L 268, 18.10.2003., 1. lpp.[2] OV L 106, 17.4.2001., 1. lpp.[3] http://registerofquestions.efsa.europa.eu/roqFrontend/questionLoader?question=EFSA-Q-2010-00863.[4] OV L 10, 16.1.2004., 5. lpp.[5] OV L 268, 18.10.2003., 24. lpp.[6] OV L 275, 21.10.2009., 9. lpp.[7] OV L 287, 5.11.2003., 1. lpp.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0239

Priekšlikums Padomes lēmums par Kopienas nostāju attiecībā uz priekšlikumu grozīt Muitas konvenciju par starptautiskajiem preču pārvadājumiem, izmantojot TIR karneti (1975. gada TIR konvencija)  /* COM/2009/0239 galīgā redakcija - ACC 2009/0069 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 26.5.2009COM(2009) 239 galīgā redakcija2009/0069 (ACC)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar Kopienas nostāju attiecībā uz priekšlikumu grozīt Muitas konvenciju par starptautiskajiem preču pārvadājumiem, izmantojot TIR karneti (1975. gada TIR konvencija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. PRIEKšLIKUMA KONTEKSTS1.1. Priekšlikuma pamatojums un mērķiEiropas Ekonomikas kopienas vārdā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 2112/78 tika apstiprināta 1975. gada 14. novembra Muitas konvencija par starptautiskajiem preču pārvadājumiem, izmantojot TIR karneti (TIR konvencija). Konvencija Kopienā stājās spēkā 1983. gada 20. jūnijā.Ierosinātā lēmuma mērķis ir Kopienā pieņemt TIR konvencijas jaunākos grozījumus, par kuriem vienojusies UNECE darba grupa par muitas jautājumiem, kas skar transportu.1.2. Vispārīgais kontekstsTIR konvenciju administrē Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas Komisija ( UNECE ) Ženēvā, un ar konvenciju ir izveidota muitas tranzīta procedūra starptautiskajiem preču pārvadājumiem ar autotransportu. Saskaņā ar konvenciju preces, kurām piemēro muitas un nodokļu atlikšanas nosacījumus, atļauts transportēt pāri valstu robežām ar muitas dienestu minimālu iejaukšanos pārvadāšanas procesā. TIR sistēma sekmē starptautiskās tirdzniecības attīstību, jo tiek mazināti ierastie kavējošie faktori starptautiskajos pārvadājumos. Ar šādas sistēmas palīdzību iespējams būtiski ietaupīt transporta izmaksas, jo tiek mazināta kavēšanās tranzīta procesā. Sistēmas vissvarīgākā priekšrocība ir tā, ka TIR konvencija, pateicoties starptautiskai galvojumu ķēdei, nodrošina nepieciešamo galvojumu salīdzinoši vienkāršu pieejamību.UNECE darba grupa par muitas jautājumiem, kas skar transportu, ir vienojusies, ka TIR konvencijā ir nepieciešami daži grozījumi. Šie grozījumi galvenokārt attiecas uz pantiem, kuros atrunāta finansiālā atbildība un muitas parāda atgūšana. Reorganizējot un precizējot attiecīgos pantus, procedūra kļūs vienkāršāk izprotama un piemērojama. Ar citiem ierosinātajiem grozījumiem Konvencijā ievieš starptautiskas organizācijas definīciju un precīzi nosaka procesu, ar ko šo organizāciju pilnvaro organizēt starptautisko galvojumu ķēdi.1.3. Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomāTIR konvencijas 1., 6., 8., 10. un 11. pants.1.4. Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiemLēmuma priekšlikums atbilst kopīgajai tirdzniecības un transporta politikai. TIR sistēma, ar kuru sekmē preču pārvadājumus ar autotransportu, nodrošina preču pārvadājumus 66 konvencijas līgumslēdzēju valstu teritorijā ar minimālu muitas iestāžu iesaistīšanos, un tā arī ļauj salīdzinoši vienkārši saņemt nepieciešamos galvojumus, pateicoties starptautiskai galvojumu ķēdei. Ar TIR konvenciju panāktie vienkāršojumi atbilst pārskatītajai Lisabonas stratēģijai.2. APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS2.1. Apspriešanās ar ieinteresētajām personāmApspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojumsPriekšlikums tika apspriests ar Starptautisko autopārvadātāju savienību ( IRU ). Apspriedes notika Muitas kodeksa komitejas sanāksmēs un UNECE darba grupā par muitas jautājumiem, kas skar transportu.Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērāLabvēlīgs atzinums.2.2. Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošanaNeatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs.2.3. Ietekmes novērtējumsAr ierosinātajiem grozījumiem nemaina to pantu būtību, kuros definēta atgūšanas procedūra TIR sistēmā, bet reorganizē šos pantus tā, ka procedūra kļūst vienkāršāk izprotama un piemērojama. Turklāt TIR sistēmā ir iesaistīta starptautiska organizācija, tāpēc Konvencijā būtu precīzi jādefinē šī organizācija un jāizskaidro, kā piemērojama šīs organizācijas pilnvarošanas procedūra.Ieviešot šos grozījumus, Konvencijā tiek precīzi izklāstīta pienācīgā kārtība, kādā īstenojama atgūšanas procedūra, un nodrošināts detalizēts skaidrojums par visu TIR sistēmā iesaistīto personu atbildību. Tiek novērstas iespējamās problēmas saistībā ar pašreizējā 8. un 11. panta piemērošanu.3. PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI3.1. Ierosināto pasākumu kopsavilkumsAr ierosināto lēmumu Kopienas vārdā pieņem TIR konvencijas grozījumus.3.2. Juridiskais pamatsEiropas Kopienas dibināšanas līguma 133. pants un 300. panta 2. punkta otrā daļa.3.3. Subsidiaritātes principsPriekšlikums ir saskaņā ar subsidiaritātes principu. Ar to ievieš grozījumus starptautiskā nolīgumā, kurā jau ir ievērots subsidiaritātes princips.Ierosinātos grozījumus vispirms pieņēma UNECE darba grupa par muitas jautājumiem, kas skar transportu.3.4. Proporcionalitātes principsPriekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu. Ar to ievieš grozījumus starptautiskā nolīgumā, kurā jau ir ievērots proporcionalitātes princips.3.4. Juridisko instrumentu izvēleIerosinātais juridiskais instruments: lēmums.Parasti starptautiskus nolīgumus un šādu nolīgumu grozījumus Kopienas tiesiskajā kartībā iestrādā, pieņemot lēmumu.4. IETEKME UZ BUDžETUPriekšlikums neietekmē Kopienas budžetu.2009/0069 (ACC)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar Kopienas nostāju attiecībā uz priekšlikumu grozīt Muitas konvenciju par starptautiskajiem preču pārvadājumiem, izmantojot TIR karneti (1975. gada TIR konvencija)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 133. pantu saistībā ar 300. panta 2. punkta otro daļu,tā kā:1.  Kopienas vārdā ar Padomes 1978. gada 25. jūlija Regulu (EEK) Nr. 2112/78[1] tika apstiprināta 1975. gada 14. novembra Muitas konvencija par starptautiskajiem preču pārvadājumiem, izmantojot TIR karneti (TIR konvencija), un Kopienā tā stājās spēkā 1983. gada 20. jūnijā[2].2.  UNECE darba grupa par muitas jautājumiem, kas skar transportu, 2009. gada februārī nolēma, ka TIR konvencijā ir nepieciešami daži grozījumi. Šie grozījumi galvenokārt attiecas uz pantiem, kuros atrunāta finansiālā atbildība un muitas parāda atgūšana. Reorganizējot un precizējot attiecīgos pantus, procedūra kļūst vienkāršāk izprotama un piemērojama. Ar citiem ierosinātajiem grozījumiem Konvencijā ievieš starptautiskas organizācijas definīciju un precīzi nosaka procesu, ar ko šo organizāciju pilnvaro organizēt starptautisko galvojumu ķēdi.3.  Ierosinātā pantu reorganizācija un precīzs skaidrojums par visiem posmiem, kas īstenojami atgūšanas procedūras gaitā, padara šo procedūru vienkāršāk izprotamu un piemērojamu. Turpmāks skaidrojums par visu TIR sistēmā iesaistīto personu atbildību uzlabo TIR sistēmas pārredzamību.4.  Visas dalībvalstis ir izteikušas labvēlīgu atzinumu par grozījumu priekšlikumu. Projekts, kuru sagatavojusi Darba grupa par muitas jautājumiem, kas skar transportu, jau ir apspriests Muitas kodeksa komitejā un ir guvis sākotnēju apstiprinājumu.5.  TIR konvencijas Administratīvās komitejas nākamā sanāksme paredzēta 2009. gada septembrī un gaidāms, ka visas Konvencijas līgumslēdzējas puses būs gatavas oficiāli pieņemt ierosinātos TIR konvencijas grozījumus.6.  Tāpēc ir jāpieņem Kopienas nostāja attiecībā uz ierosinātajiem grozījumiem,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsKopienas nostāja Administratīvajā komitejā pamatojas uz pielikumā pievienoto grozījumu projektu.2. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē, [..]Padomes vārdā —priekšsēdētājsPIELIKUMS1. Konvencijas 1. panta q) apakšpunktu groza šādi.Vārdu "atļāvuši" aizstāj ar "devuši pilnvarojumu".2. Konvencijas 1. panta q) apakšpunktu groza šādi.Vārdu "galvot" aizstāj ar "rīkoties kā galvotājai".3. Konvencijas 1. pantā iekļauj jaunu r) apakšpunktu šādā redakcijā."r) "starptautiska organizācija" ir organizācija, kuru Administratīvā komiteja pilnvarojusi uzņemties atbildību par starptautiskas galvojumu sistēmas efektīvu organizēšanu un darbību.".4. Konvencijas 6. panta 2.bis punktu izsaka šādā redakcijā."2.a. Administratīvā komiteja pilnvaro starptautisku organizāciju uzņemties atbildību par starptautiskas galvojumu sistēmas efektīvu organizēšanu un darbību. Pilnvarojumu piešķir, ja organizācija atbilst 9. pielikuma III daļā izklāstītajiem nosacījumiem un prasībām. Administratīvā komiteja var atsaukt pilnvarojumu, ja atbilstība šiem nosacījumiem un prasībām vairs netiek nodrošināta.".5. Konvencijas 8. panta 1. punktu izsaka šādā redakcijā."1. Galvotāja apvienība uzņemas līdz pat maksimālajai summai, uz kuru attiecas galvojums, samaksāt ievedmuitas un izvedmuitas nodokļus un citus nodokļus, kā arī jebkuru kavējuma procentu likmi, kas jāmaksā saskaņā ar tās Līgumslēdzējas puses muitas normatīvajiem aktiem, kurā ir konstatēts pārkāpums saistībā ar TIR operāciju, kā rezultātā galvotājai apvienībai ir iesniegta prasība. Tā ir solidāri un atsevišķi atbildīga par to, lai personas, kurām iepriekšminētās summas ir jāmaksā, to izdarītu.".6. Konvencijas 8. panta 7. punktu svītro.7. Konvencijas 10. panta 2. punktu groza šādi.Vārdu "valsts" aizstāj ar "Līgumslēdzējas puses".8. Konvencijas 11. panta 1. punktu izsaka šādā redakcijā."1. Ja TIR operācija nav pabeigta, kompetentās iestādes:a) TIR karnetes turētājam uz TIR karnetē norādīto adresi paziņo par to, ka operācija nav pabeigta;b) galvotāju apvienību informē par to, ka operācija nav pabeigta.Kompetentās iestādes informē galvotāju apvienību ne vēlāk kā viena gada laikā pēc dienas, kad šīs iestādes pieņēmušas TIR karneti, vai divu gadu laikā, ja TIR operācijas pabeigšanas apliecinājums ir viltots vai iegūts nelikumīgi vai ar krāpšanu.".9. Konvencijas 11. pantā iekļauj jaunu 2. punktu šādā redakcijā."2. Ja ir jāmaksā 8. panta 1. un 2. punktā minētās summas, kompetentās iestādes pirms prasības iesniegšanas galvotājai apvienībai pēc iespējas pieprasa maksājumu no personas vai personām, kas ir atbildīgas par šādu maksājumu.".10. Konvencijas 11. panta 2. punktu pārnumurē par 3. punktu.11. Konvencijas 11. panta 3. punktu izsaka šādā redakcijā."3. Prasību samaksāt 8. panta 1. un 2. punktā minētās summas galvotājai apvienībai iesniedz ne ātrāk kā trīs mēnešus pēc dienas, kad apvienība informēta, ka TIR operācija nav pabeigta vai ka TIR operācijas pabeigšanas apliecinājums ticis viltots vai iegūts nelikumīgi vai ar krāpšanu, un ne vēlāk kā divus gadus pēc šīs dienas. Tomēr tādu TIR operāciju gadījumā, par kurām iepriekš minētajā divu gadu laikposmā uzsāktas administratīvās procedūras vai tiesvedība attiecībā uz šā panta 2. punktā minētās personas/minēto personu maksāšanas pienākumu, jebkuru maksājuma prasību iesniedz viena gada laikā pēc dienas, kad kompetento iestāžu vai tiesas lēmums kļuvis izpildāms.".12. Konvencijas 11. panta 3. punktu pārnumurē par 4. punktu.13. Konvencijas 11. panta 4. punktu izsaka šādā redakcijā."4. Galvotāja apvienība samaksā prasītās summas trīs mēnešu laikā no dienas, kad tai ir iesniegta maksājuma prasība.".14. Konvencijas 11. pantā iekļauj jaunu 5. punktu šādā redakcijā."5. Samaksātās summas galvotājai apvienībai atmaksā, ja divu gadu laikā no dienas, kad tai ir iesniegta maksājuma prasība, kompetentās iestādes konstatē, ka saistībā ar attiecīgo TIR operāciju pārkāpuma nav bijis. Šo divu gadu termiņu var pagarināt saskaņā ar valsts tiesību aktiem.".15. Konvencijas 6. pielikuma 0.8.3. paskaidrojošo piezīmi groza šādi.Vārdus "muitas dienestiem" aizstāj ar "Līgumslēdzējām pusēm".16. Konvencijas 6. pielikuma 0.8.5. paskaidrojošo piezīmi groza šādi.Vārdus "jautājums par galvojumu rodas" aizstāj ar "maksājuma prasība galvotājai apvienībai iesniegta".17. Konvencijas 6. pielikuma 0.8.7. paskaidrojošo piezīmi svītro.18. Konvencijas 6. pielikuma 0.10. paskaidrojošo piezīmi pārnumurē par 0.10.-1. paskaidrojošo piezīmi.19. Konvencijas 6. pielikumā iekļauj jaunu 0.10.-2. paskaidrojošo piezīmi šādā redakcijā."0.10.-2. Frāze "vai kad pabeigšana nav notikusi" ietver situācijas, kad operācijas pabeigšanas apliecinājums ticis viltots.".20. Konvencijas 6. pielikuma 0.11.-1. paskaidrojošo piezīmi izsaka šādā redakcijā."0.11.-1. Paziņošanas metodi nosaka valsts tiesību aktos.".21. Konvencijas 6. pielikumā iekļauj jaunu 0.11.-2. paskaidrojošo piezīmi šādā redakcijā."0.11.-2. Kompetento iestāžu centieni pieprasīt maksājumu no atbildīgās personas/atbildīgajām personām ietver vismaz maksājuma prasības nosūtīšanu TIR karnetes turētājam uz TIR karnetē norādīto adresi vai maksājuma prasības nosūtīšanu saskaņā ar valsts tiesību aktiem noteiktajai atbildīgajai personai/atbildīgajām personām, ja tā/tās nav TIR karnetes turētājs. Maksājuma prasību TIR karnetes turētājam var apvienot ar šā panta 1. punkta a) apakšpunktā minēto paziņojumu.".22. Konvencijas 6. pielikuma 0.11.-2. paskaidrojošo piezīmi pārnumurē par 0.11.-3.-1. paskaidrojošo piezīmi.23. Konvencijas 6. pielikuma 0.11.-3.-1. paskaidrojošo piezīmi groza šādi.Vārdus "muitas dienestus" aizstāj ar "kompetentās iestādes".24. Konvencijas 6. pielikumā iekļauj jaunu 0.11.-3.-2. paskaidrojošo piezīmi šādā redakcijā."0.11.-3.-2. Kompetentās iestādes var informēt galvotāju apvienību, ka ir uzsāktas administratīvās procedūras vai tiesvedība attiecībā uz maksāšanas pienākumu. Jebkurā gadījumā kompetentās iestādes galvotāju apvienību par šādām administratīvajām procedūrām vai tiesvedību, kas var tikt izbeigtas pēc divu gadu termiņa, informē pirms šā termiņa beigām.".25. Konvencijas 6. pielikuma 0.11.-3. paskaidrojošo piezīmi pārnumurē par 0.11.-4. paskaidrojošo piezīmi.26. Konvencijas 6. pielikuma 0.11.-4. paskaidrojošo piezīmi groza šādi.Vārdus "11. pantā" aizstāj ar "šajā pantā".27. Konvencijas 6. pielikuma 0.11.-4. paskaidrojošajā piezīmē rindkopas beigās iekļauj šādu frāzi."Termiņu piemēro arī gadījumā, ja galvotāja apvienība pēc prasības saņemšanas konsultējas ar 6. panta 2. punktā minēto starptautisko organizāciju par tās nostāju attiecībā uz prasību.".28. Konvencijas 6. pielikuma 0.28. paskaidrojošo piezīmi pārnumurē par 0.28.-1. paskaidrojošo piezīmi.29. Konvencijas 6. pielikumā iekļauj jaunu 0.28.-2. paskaidrojošo piezīmi šādā redakcijā."0.28.2. Šajā pantā noteikts, ka TIR operācijas pabeigšanas nosacījums var būt tas, ka precēm tiek piemērots cits muitas režīms vai cita muitas uzraudzības sistēma. Tas ietver preču muitošanu izmantošanai iekšzemē (vai nu pilnībā, vai ar nosacījumiem), preču pārvietošanu pāri robežai uz trešo valsti (eksports) vai uz brīvo zonu vai preču uzglabāšanu muitas dienestu apstiprinātā vietā, kamēr tiek veikta deklarēšana citai procedūrai.".[1] OV L 252, 14.9.1978.[2] OV L 31, 2.2.1983., 13. lpp.