               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 3.10.2016
            COM(2016) 629 final
            2016/0306(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Horvātijas Republikas sarakstā, tai pievienojoties Eiropas Savienībai

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Horvātijas Republikai pievienojoties Eiropas Savienībai, tā paplašināja muitas savienību. Tādējādi Eiropas Savienības pienākums saskaņā ar Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) noteikumiem (GATT 1994 XXIV panta 6. punktu) ir sākt sarunas ar PTO dalībvalstīm, kurām ir tiesības risināt sarunas par Horvātijas tarifa sarakstiem, lai galu galā vienotos par kompensējošu pielāgojumu. Šāds pielāgojums jāizdara, ja, pieņemot ES ārējā tarifa režīmu, pievienošanās dalībvalsts tarifs paaugstinās, pārsniedzot līmeni, ko tā apņēmusies ievērot PTO.

               Padome 2013. gada 15. jūlijā pilnvaroja Komisiju sākt sarunas saskaņā ar GATT 1994 XXIV panta 6. punktu. Komisija ar PTO dalībvalstīm, kurām ir tiesības risināt sarunas par īpašu koncesiju atcelšanu, apsprieda Horvātijas Republikas saraksta atcelšanu, tai pievienojoties Eiropas Savienībai.

               Pabeidzot sarunas ar Brazīlijas Federatīvo Republiku, tika sagatavots projekts nolīgumam vēstuļu apmaiņas veidā, kas 2016. gada 12. jūlijā tika parafēts Ženēvā (“nolīgums”). Tādēļ Eiropas Komisija ierosina Padomei atļaut parakstīt nolīgumu.

               •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

                  Šis priekšlikums saskan ar ES praksi, kas ievērota iepriekšējās ES paplašināšanās kārtās.

               •Saskanība ar citām ES politikas jomām

                  Priekšlikums saskan ar ES praksi, kas atbilst ES ārējās darbības, rūpniecības un lauksaimniecības politikai.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  Starptautisku nolīgumu parakstīšanu reglamentē Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 207. pants saistībā ar LESD 218. panta 5. punktu.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvai kompetencei)

               Priekšlikums ir Savienības ekskluzīvā kompetencē, kā minēts Līguma par Eiropas Savienības darbību 3. panta 1. punkta e) apakšpunktā. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro.

               •Proporcionalitāte

               Brazīlijas Federatīvo Republiku skāra Horvātijas koncesiju atcelšana. Kompensējošie pielāgojumi nepārsniedz Brazīlijas tiesības šajā sakarā. Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu.

               •Instrumenta izvēle

               Saskaņā ar LESD 218. panta 5. punktu ir nepieciešams Padomes lēmums, ar ko atļauj parakstīt nolīgumu.

               3.APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Ar Padomi (Tirdzniecības politikas komiteju) notikušas regulāras apspriedes par sarunu virzību un saturu. Eiropas Parlaments (Starptautiskās tirdzniecības komiteja) ir informēts.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Sk. finanšu pārskatu.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni

               Komisija ierosina Padomei Savienības vārdā parakstīt nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā ar Brazīlijas Federatīvo Republiku. Vienlaikus Padomei tiek iesniegts arī atsevišķs priekšlikums par nolīguma noslēgšanu.

               Nolīguma rezultāti ir šādi.

               Pievieno 4766 t daudzumam, kas valstij (Brazīlijai) piešķirts atbilstoši ES tarifa likmes kvotai “saldēti vistu gabali”, tarifa pozīcijas 0207 14 10, 0207 14 50 un 0207 14 70, saglabājot pašreizējo kvotas likmi 0 %.

               Pievieno 610 t daudzumam, kas valstij (Brazīlijai) piešķirts atbilstoši ES tarifa likmes kvotai “saldēti tītaru gabali”, tarifa pozīcijas 0207 27 10, 0207 27 20 un 0207 27 80, saglabājot pašreizējo kvotas likmi 0 %.

               Pievieno 36 000 t ES tarifa likmes kvotai (erga omnes daļai) “niedru jēlcukurs, rafinēšanai”, tarifa pozīcijas 1701 13 10 un 1701 14 10, saglabājot pašreizējo kvotas likmi EUR 98/t.

               Pievieno 78 000 t daudzumam, kas Brazīlijai piešķirts atbilstoši ES tarifa likmes kvotai “niedru jēlcukurs, rafinēšanai”, tarifa pozīcijas 1701 13 10 un 1701 14 10, saglabājot pašreizējo kvotas likmi EUR 98/t.

               Attiecībā uz 78 000 t daudzumu, kas Brazīlijai piešķirts atbilstoši ES tarifa likmes kvotai “niedru jēlcukurs, rafinēšanai”, tarifa pozīcijas 1701 13 10 un 1701 14 10, neskarot saistīto kvotas likmi EUR 98/t, ES autonomi piemēro:

               –kvotas likmi, kas nepārsniedz EUR 11/t pirmajos sešos gados, kuros šis daudzums ir pieejams, un

               –kvotas likmi, kas nepārsniedz EUR 54/t septītajā gadā, kurā šis daudzums ir pieejams.

               Komisija pieņems īstenošanas regulas, ar ko paplašina un pārvalda attiecīgās kvotas saskaņā ar 187. panta a) punktu Vienotas tirgu kopīgās organizācijas (TKO) regulā (Regula (ES) Nr. 1308/2013).

               Šie īstenošanas pasākumi tiek sagatavoti vienlaikus ar šo priekšlikumu.

               2016/0306 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Horvātijas Republikas sarakstā, tai pievienojoties Eiropas Savienībai

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 5. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Horvātijas Republikai pievienojoties Savienībai, Padome 2013. gada 15. jūlijā pilnvaroja Komisiju saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu sākt sarunas ar dažām citām Pasaules Tirdzniecības organizācijas dalībvalstīm.

               (2)Komisija risināja sarunas, ievērojot Padomes pieņemtās sarunu norādes.

               (3)Minētās sarunas ir pabeigtas, un 2016. gada 12. jūlijā tika parafēts Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku saskaņā ar 1994. gada GATT XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Horvātijas Republikas sarakstā, tai pievienojoties Savienībai.

               (4)Nolīgums būtu jāparaksta,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo atļauj Savienības vārdā parakstīt Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku saskaņā ar 1994. gada GATT XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Horvātijas Republikas sarakstā, tai pievienojoties Eiropas Savienībai, ņemot vērā minētā nolīguma noslēgšanu
                  1
               .

               2. pants

               Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kam ir tiesības Savienības vārdā parakstīt nolīgumu.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                        FINANŠU PĀRSKATS

                        DATUMS:

                        1.

                        BUDŽETA POZĪCIJA

                        12. nodaļa — muitas nodokļi un citi nodokļi

                        2.

                        NOSAUKUMS

                        Priekšlikums Padomes lēmumam par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Horvātijas Republikas sarakstā, tai pievienojoties Eiropas Savienībai

                        3.

                        JURIDISKAIS PAMATS

                        Līgums par Eiropas Savienības darbību, jo īpaši tā 207. un 218. pants.

                        4.

                        MĒRĶI

                        Atļaut parakstīt nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku

                        5.

                        FINANSIĀLĀ IETEKME

                        KĀRTĒJAIS FINANŠU GADS 2016
                           (miljoni EUR)

                        NĀKAMAIS FINANŠU GADS 2017

                        (miljoni EUR)

                         FINANŠU GADS 2018

                        (miljoni EUR)

                        5.0

                        IZDEVUMI

                        -
                              KO SEDZ NO ES BUDŽETA
                           (KOMPENSĀCIJAS/INTERVENCES PASĀKUMI)

                        -
                              VALSTU IESTĀDES

                        -
                              CITI

                           -

                           -

                           -

                        5.1

                        IEŅĒMUMI

                        -
                              ES PAŠU RESURSI
                           (MAKSĀJUMI/MUITAS NODOKĻI)

                        -
                              VALSTS

                           4,4

                           4,4

                           4,4

                        2016

                        2017

                        2018

                        5.0.1

                        PAREDZAMIE IZDEVUMI

                        5.1.1

                        PAREDZAMIE IEŅĒMUMI

                        4,4

                        4,4

                        4,4

                        5.2

                        APRĒĶINA METODE daudzumi, reizināti ar kvotas likmi

                        6.0

                        VAI PROJEKTU VAR FINANSĒT NO APROPRIĀCIJĀM, KAS IERAKSTĪTAS KĀRTĒJĀ BUDŽETA ATTIECĪGAJĀ NODAĻĀ?

                        NĒ

                        6.1

                        VAI PROJEKTU VAR FINANSĒT, VEICOT KĀRTĒJĀ BUDŽETA STARPNODAĻU PĀRVIETOJUMUS?

                        NĒ

                        6.2

                        VAI BŪS VAJADZĪGS PAPILDU BUDŽETS?

                        NĒ

                        6.3

                        VAI APROPRIĀCIJAS BŪS JĀIERAKSTA NĀKAMO GADU BUDŽETOS?

                        NĒ

                        PIEZĪMES

                     (1)
                  Nolīguma teksts tiks publicēts kopā ar lēmumu par tā noslēgšanu.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 3.10.2016
            COM(2016) 629 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Horvātijas Republikas sarakstā, tai pievienojoties Eiropas Savienībai

               NOLĪGUMS VĒSTUĻU APMAIŅAS VEIDĀ

               starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku, kuru slēdz saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Horvātijas Republikas sarakstā, tai pievienojoties Eiropas Savienībai

               A. Eiropas Savienības vēstule

               Godātais kungs!/Cienītā kundze!

               Pēc sarunām saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz Horvātijas Republikas saraksta grozīšanu, tai pievienojoties Eiropas Savienībai, man ir gods ierosināt turpmāko.

               Eiropas Savienība sarakstā, kas attiecas uz ES 28 valstu muitas teritoriju, iekļauj ES 27 valstu sarakstā ietvertās koncesijas ar šādiem grozījumiem.

               Pievieno 4766 t daudzumam, kas valstij (Brazīlijai) piešķirts atbilstoši ES tarifa likmes kvotai “saldēti vistu gabali”, tarifa pozīcijas 0207 14 10, 0207 14 50 un 0207 14 70, saglabājot pašreizējo kvotas likmi 0 %.

               Pievieno 610 t daudzumam, kas valstij (Brazīlijai) piešķirts atbilstoši ES tarifa likmes kvotai “saldēti tītaru gabali”, tarifa pozīcijas 0207 27 10, 0207 27 20 un 0207 27 80, saglabājot pašreizējo kvotas likmi 0 %.

               Pievieno 36 000 t ES tarifa likmes kvotai (erga omnes daļai) “niedru jēlcukurs, rafinēšanai”, tarifa pozīcijas 1701 13 10 un 1701 14 10, saglabājot pašreizējo kvotas likmi EUR 98/t.

               Pievieno 78 000 t daudzumam, kas Brazīlijai piešķirts atbilstoši ES tarifa likmes kvotai “niedru jēlcukurs, rafinēšanai”, tarifa pozīcijas 1701 13 10 un 1701 14 10, saglabājot pašreizējo kvotas likmi EUR 98/t.

               Attiecībā uz 78 000 t daudzumu, kas Brazīlijai piešķirts atbilstoši ES tarifa likmes kvotai “niedru jēlcukurs, rafinēšanai”, tarifa pozīcijas 1701 13 10 un 1701 14 10, neskarot saistīto kvotas likmi EUR 98/t, ES autonomi piemēro:

               –kvotas likmi, kas nepārsniedz EUR 11/t pirmajos sešos gados, kuros šis daudzums ir pieejams, un

               –kvotas likmi, kas nepārsniedz EUR 54/t septītajā gadā, kurā šis daudzums ir pieejams.

               Eiropas Savienība un Brazīlijas Federatīvā Republika paziņo viena otrai par savu iekšējo procedūru pabeigšanu, kas vajadzīgas, lai nolīgums stātos spēkā. Nolīgums stājas spēkā 14 dienas pēc pēdējā paziņojuma saņemšanas.

               Būšu pateicīgs, ja apstiprināsiet, ka Jūsu valdība piekrīt iepriekš teiktajam. Man ir gods ierosināt, lai tad, ja Jūsu valdībai iepriekš minētais ir pieņemams, šī vēstule kopā ar Jūsu sniegto apstiprinājumu veidotu nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku.

               Lūdzu, pieņemiet manus visdziļākās cieņas apliecinājumus!

               Eiropas Savienības vārdā —

               B. Brazīlijas Federatīvās Republikas vēstule

               Godātais kungs!/Cienītā kundze!

               Man ir gods apstiprināt, ka esmu saņēmis Jūsu [..] vēstuli, kurā ir šāds teksts:

               “Pēc sarunām saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz Horvātijas Republikas saraksta grozīšanu, tai pievienojoties Eiropas Savienībai, man ir gods ierosināt turpmāko.

               Eiropas Savienība sarakstā, kas attiecas uz ES 28 valstu muitas teritoriju, iekļauj ES 27 valstu sarakstā ietvertās koncesijas ar šādiem grozījumiem:

               Pievieno 4766 t daudzumam, kas valstij (Brazīlijai) piešķirts atbilstoši ES tarifa likmes kvotai “saldēti vistu gabali”, tarifa pozīcijas 0207 14 10, 0207 14 50 un 0207 14 70, saglabājot pašreizējo kvotas likmi 0 %.

               Pievieno 610 t daudzumam, kas valstij (Brazīlijai) piešķirts atbilstoši ES tarifa likmes kvotai “saldēti tītaru gabali”, tarifa pozīcijas 0207 27 10, 0207 27 20 un 0207 27 80, saglabājot pašreizējo kvotas likmi 0 %.

               Pievieno 36 000 t ES tarifa likmes kvotai (erga omnes daļai) “niedru jēlcukurs, rafinēšanai”, tarifa pozīcijas 1701 13 10 un 1701 14 10, saglabājot pašreizējo kvotas likmi EUR 98/t.

               Pievieno 78 000 t daudzumam, kas Brazīlijai piešķirts atbilstoši ES tarifa likmes kvotai “niedru jēlcukurs, rafinēšanai”, tarifa pozīcijas 1701 13 10 un 1701 14 10, saglabājot pašreizējo kvotas likmi EUR 98/t.

               Attiecībā uz 78 000 t daudzumu, kas Brazīlijai piešķirts atbilstoši ES tarifa likmes kvotai “niedru jēlcukurs, rafinēšanai”, tarifa pozīcijas 1701 13 10 un 1701 14 10, neskarot saistīto kvotas likmi EUR 98/t, ES autonomi piemēro:

               –kvotas likmi, kas nepārsniedz EUR 11/t pirmajos sešos gados, kuros šis daudzums ir pieejams, un

               –kvotas likmi, kas nepārsniedz EUR 54/t septītajā gadā, kurā šis daudzums ir pieejams.

               Eiropas Savienība un Brazīlijas Federatīvā Republika paziņo viena otrai par savu iekšējo procedūru pabeigšanu, kas vajadzīgas, lai nolīgums stātos spēkā. Nolīgums stājas spēkā 14 dienas pēc pēdējā paziņojuma saņemšanas.

               Būšu pateicīgs, ja apstiprināsiet, ka Jūsu valdība piekrīt iepriekš teiktajam. Man ir gods ierosināt, lai tad, ja Jūsu valdībai iepriekš minētais ir pieņemams, šī vēstule kopā ar Jūsu sniegto apstiprinājumu veidotu nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku.”

               Lūdzu, pieņemiet manus visdziļākās cieņas apliecinājumus!

               Brazīlijas Federatīvās Republikas vārdā —


title: Priekšlikums Padomes lemumam par ģenētiski modificēta kukurūzas produkta (Zea mays L. līnija MON 863), kas ir izturīgs pret Diabrotica spp., laišanu tirgū saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/18/EK

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005PC0163

Priekšlikums padomes Lemumam par ģenētiski modificēta kukurūzas produkta (Zea mays L. līnija MON 863), kas ir izturīgs pret Diabrotica spp., laišanu tirgū saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/18/EK  /* COM/2005/0163 galīgā redakcija */

	Briselē, 26.04.2005COM(2005)163 galīgā redakcija.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMpar ģenētiski modificēta kukurūzas produkta ( Zea mays L. līnija MON 863), kas ir izturīgs pret Diabrotica spp. , laišanu tirgū saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/18/EK.(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. Saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 13. pantu, Vācijas iestādes saņēma paziņojumu (atsauce C/DE/02/9) par divu ģenētiski modificētu kukurūzas produktu ( Zea mays L. līnija MON 863 un kukurūzas hibrīda MON 863 x MON 810) laišanu tirgū, kas ir izturīgi pret dažādiem insektiem.2. Paziņojums attiecas uz tādu kukurūzas graudu ievešanu un izmantošanu, ko izmanto tāpat kā pārējo kukurūzu, ieskaitot dzīvnieku barībā, bet ne pārtikā, izņemot no transformācijas pasākuma MON 863 iegūto šķirņu un hibrīdu MON 863 x MON 810 audzēšanu Kopienā.3. Saskaņā ar Direktīvas 14. pantu Vācijas kompetentā iestāde Komisijai nosūtīja novērtējuma ziņojumu, kurā secināja, ka nav konstatēti iemesli, pamatojoties uz kuriem būtu jāliedz piekrišana kukurūzas MON 863, kā arī kukurūzas hibrīda MON 863 x MON 810 laišanai tirgū, ja vien ir ievēroti īpaši nosacījumi.4. Komisija nosūtīja novērtējuma ziņojumu visām pārējām dalībvalstīm, dažas no kurām cēla un uzturēja iebildumus pret minēto ziņojumu par produkta molekulāro raksturojumu, agronomisko ekvivalenci, paraugu ņemšanas metodēm, pretantibiotiku rezistences marķiergēniem, alergēniskumu, toksicitāti un monitoringu.5. Tā kā tika uzturēti iebildumi, Komisija nolēma konsultēties ar Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi (EFSA). EFSA 2004. gada 2. aprīlī sniedza atzinumu, kurā secināts, ka pēc esošajiem pierādījumiem Zea mays L. līnija MON 863 nevarētu negatīvi ietekmēt cilvēku vai dzīvnieku veselību, vai vidi saistībā ar paredzēto izmantojumu. EFSA konstatēja arī to, ka prasītāja iesniegtā uzraudzības plāna apjoms atbilst paredzētajam MON 863 pielietojuma mērķim.6. Attiecībā uz kukurūzas hibrīdu MON 863 x MON 810 EFSA uzskata, ka datu izmantošana no abām kukurūzas līnijām MON 863 un MON 810 ir zinātniski pamatota, lai atbalstītu hibrīda MON 863 x MON 810 drošības novērtējumu, bet attiecībā uz nepieciešamību apstiprināt datus par paša hibrīda drošības novērtējumu tā pieprasa 90 dienu ilgu pētījumu ar žurkām par kukurūzas hibrīdu, lai pilnveidotu drošības novērtējumu. Tādējādi ir pabeigts tikai kukurūzas līnijas MON 863 drošības novērtējums.7. Šādos apstākļos saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 18. pantu Komisijai ir jāpieņem lēmums atbilstoši kārtībai, kas noteikta šīs direktīvas 30. panta 2. punktā, kam piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus.8. Tā kā gan Vācijas iestādes, gan EFSA pozitīvi novērtēja ģenētiski modificētas kukurūzas MON 863 laišanu tirgū, Komisija sagatavoja lēmuma projektu, atļaujot izmantot produktu, izņemot audzēšanai un lietošanai pārtikā, un laist tirgū, ievērojot īpašus nosacījumus. Attiecībā uz kukurūzas hibrīdu MON 863 x MON 810, Komisija nolēma neierosināt lēmumus līdz tiks saņemti zinātniskie dati un novērtējums, ko pieprasīja EFSA.9. Atbilstoši Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 2. punktam lēmuma projektu iesniedza komitejai, kura izveidota atbilstoši Direktīvas 2001/18/EK 30. pantam, lai tā sniegtu atzinumu.10. Komiteja nav sniegusi atzinumu 2004. gada 29. novembrī, tādēļ Komisijai atbilstoši Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 4. punktam tūlīt jāiesniedz Padomei priekšlikums par veicamajiem pasākumiem un jāinformē Eiropas Parlaments.11. Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzēts, ka Padome, ja vajadzīgs, ņemot vērā visas šādas nostājas, var pieņemt lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu trīs mēnešu laikā atbilstoši Direktīvas 2001/18/EK 30. panta 2. punktam. Ja trīs mēnešu laikā Padome ar kvalificētu balsu vairākumu ir norādījusi, ka iebilst pret priekšlikumu, Komisija to izskata atkārtoti. Ja minētā termiņa beigās Padome nav pieņēmusi ierosināto izpildes aktu, nedz arī norādījusi iebildumus, ierosināto izpildes aktu pieņem Komisija.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMpar ģenētiski modificēta kukurūzas produkta ( Zea mays L. līnija MON 863), kas ir izturīgs pret Diabrotica spp. , laišanu tirgū saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/18/EK(Teksts attiecas uz EEZ)(Autentisks ir tikai teksts vācu valodā)EIROPAS SAVIENTBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvu 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu[1], jo īpaši tās 18. panta pirmo daļu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā(1) Saskaņā ar Direktīvu 2001/18/EK dalībvalsts kompetentā iestāde ar rakstveida piekrišanu nosaka to produktu laišanu tirgū, kas sastāv no ģenētiski modificētiem organismiem vai ģenētiski modificētu organismu kombinācijām vai satur tos.(2) Monsanto Europe S.A. Vācijas kompetentai iestādei (atsauce C/DE/02/9) iesniedza paziņojumu par divu ģenētiski modificētu kukurūzas produktu ( Zea mays L. līnija MON 863 un kukurūzas hibrīda MON 863 x MON 810) laišanu tirgū.(3) Paziņojums attiecas uz tādu kukurūzas graudu ievešanu un izmantošanu, ko izmanto tāpat kā pārējo kukurūzu, ieskaitot dzīvnieku barībā, bet ne pārtikā, izņemot no transformācijas pasākuma MON 863 iegūto šķirņu un hibrīdu MON 863 x MON 810 audzēšanu Kopienā.(4) Saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 14. pantu Vācijas kompetentā iestāde sagatavoja novērtējuma ziņojumu, ko iesniedza Komisijai un dalībvalstu kompetentajām iestādēm. Novērtējuma ziņojumā secināts, ka nav konstatēti iemesli, pamatojoties uz kuriem būtu jāliedz piekrišana kukurūzas MON 863, kā arī kukurūzas hibrīda MON 863 x MON 810 laišanai tirgū, ja vien ir ievēroti īpaši nosacījumi.(5) Pārējo dalībvalstu kompetentās iestādes iebilda pret šā produkta laišanu tirgū.(6) Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde 2004. gada 2. aprīlī sniedza atzinumu, kurā secināts, ka pēc esošajiem pierādījumiem Zea mays L. līnija MON 863 nevarētu negatīvi ietekmēt cilvēku vai dzīvnieku veselību, vai vidi saistībā ar tā paredzēto izmantojumu. Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde konstatēja arī to, ka prasītāja iesniegtā uzraudzības plāna apjoms atbilst paredzētajam MON 863 pielietojuma mērķim.(7) Attiecībā uz kukurūzas hibrīdu MON 863 x MON 810 Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde uzskata, ka datu izmantošana no abām kukurūzas līnijām MON 863 un MON 810 ir zinātniski pamatota, lai atbalstītu hibrīda MON 863 x MON 810 drošības novērtējumu, bet attiecībā uz nepieciešamību apstiprināt datus par paša hibrīda drošības novērtējumu tā pieprasa 90 dienu ilgu pētījumu ar žurkām par kukurūzas hibrīdu, lai pilnveidotu drošības novērtējumu. Tādējādi ir pabeigts tikai kukurūzas līnijas MON 863 drošības novērtējums.(8) Izskatot iebildumus saskaņā ar Direktīvu 2001/18/EK, paziņojumā sniegto informāciju un Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes atzinumu, nav atklāti iemesli, kas liktu uzskatīt, ka Zea mays L. līnija MON 863 laišana tirgū negatīvi ietekmēs cilvēku vai dzīvnieku veselību vai vidi.(9) Kukurūzai MON 863 ir jāpiešķir identifikācijas numurs, ievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra Regulu (EK) Nr. 1830/2003, kas attiecas uz ģenētiski modificētu organismu izsekojamību un marķēšanu, kā arī no ģenētiski modificētiem organismiem ražotu pārtikas un lopbarības produktu izsekojamību, un ar ko groza Direktīvu 2001/18/EK[2] un Komisijas 2004. gada 14. janvāra Regulu (EK) Nr. 65/2004, ar ko izveido sistēmu identifikācijas numuru izstrādei un piešķiršanai ģenētiski modificētiem organismiem[3](10) Uz nejaušām vai tehniski neizbēgamām ģenētiski modificēto organismu pēdām produktos neattiecina marķēšanas un izsekojamības prasības saskaņā ar robežlielumiem, kas noteikti Direktīvā 2001/18/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra Regulā (EK) Nr. 1829/2003 par ģenētiski modificētu pārtiku un barību[4].(11) Ņemot vērā Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes atzinumu, nav nepieciešams noteikt īpašus nosacījumus attiecībā uz produkta apstrādi vai iesaiņojumu un konkrētu ekosistēmu, vides vai ģeogrāfisko apgabalu aizsardzību.(12) Pirms produkta laišanas tirgū jāveic nepieciešamie pasākumi, lai nodrošinātu tā marķēšanu un izsekojamību visos tirgū laišanas posmos, tajā skaitā pārbaudes, kurās izmanto atbilstīgas noteikšanas metodes.(13) Komiteja, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 30. pantu, pēc apspriedes ar Komisiju 2004. gada 29. novembrī nav sniegusi atzinumu par Komisijas lēmuma projektā paredzētajiem pasākumiem saskaņā ar minētās direktīvas 30. panta 2. punktu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU:1. pants SaskaņojumsNeierobežojot citus Kopienas tiesību aktus, jo īpaši Regulu (EK) Nr. 258/97 un Regulu (EK) Nr. 1829/2003, Vācijas kompetentā iestāde dod rakstveida piekrišanu saskaņā ar šo lēmumu laist tirgū 2. pantā identificēto produktu, par ko paziņoja Monsanto Europe (Ref. C/DE/02/9).Saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 19. panta 3. punktu saskaņojumā nepārprotami jānorāda piekrišanas nosacījumi, kas norādīti 3. un 4. pantā.2. pantsProdukts1. Ģenētiski modificētie organismi, ko paredzēts laist tirgū kā produktus vai produktu sastāvdaļas, turpmāk tekstā „produkts”, ir kukurūzas ( Zea mays L.) graudi ar palielinātu izturību pret Diabrotica spp. un ir iegūti no Zea mays šūnu līnijas AT824 (no inbreda kukurūzas līnijas AT nenobriedušiem dīgļiem), izmantojot elementārdaļiņu paātrināšanas tehnoloģiju ar MluI restrikcijas fragmentu, kas izolēts no plazmīdas PV-ZMGT32L.Produktam ir turpmāk minētās DNS sekvences divās nesašķeltās kasetēs:(a) Kasete 1:modificēts cry3Bb1 gēns, ko iegūst no Bacillus thuringiensis subsp . kumamotoensis , kas ir izturīgs pret Diabrotica spp. , ko regulē ar 4AS1 promotoru no ziedkāpostu mozaīkas vīrusa, wtCAB translācijas veicinātāja sekvenci no kviešiem ( Triticum aestivum) un transkripcijas veicinātāja intronu ract1 no rīsu aktīna 1 gēna ( Oryza sativa) un terminatora sekvencēm tahsp 17 3’ no kviešiem.(b) Kasete 2: nptII gēns no E. coli , kas ir izturīgs pret aminoglikozīdiem kanamicīnu un neomicīnu, ko regulē ar 35S ziedkāpostu mozaīkas vīrusa promotoru un NOS 3’- terminatora sekvencēm no Agrobacterium tumefaciens , kā arī ar nefunkcionālo nošķelto ble gēnu no E. coli .2. Piekrišana jādod attiecībā uz graudiem, ko laiž tirgū kā produktu vai produktu sastāvā un kas novākti no kukurūzas, kura iegūta, krustojot MON 863 kukurūzas līniju ar citu tradicionāli audzētu kukurūzu.3. pantsTirgū laišanas nosacījumiProduktu var izmantot tāpat kā jebkuru citu kukurūzu, izņemot audzēšanu un lietošanu pārtikā, un to var laist tirgū ar šādiem nosacījumiem:(a) atļaujas spēkā esamības termiņš ir 10 gadi, skaitot no piekrišanas izdošanas dienas;(b) produkta identifikācijas numurs ir MON-ØØ863-5;(c) neierobežojot Direktīvas 2001/18/EK 25. pantu, piekrišanas saņēmējs pēc pieprasījuma produkta pozitīvos un negatīvos kontrolparaugus, tā ģenētisko materiālu vai standartmateriālus dara pieejamus dalībvalstu kompetentajām iestādēm un pārbaudes dienestiem, kā arī Kopienas kontroles laboratorijām;(d) neierobežojot Regulas (EK) Nr. 1829/2003 īpašas marķējuma prasības, teksts „Šā produkta sastāvā ir ģenētiski modificēti organismi” vai „Šā produkta sastāvā ir ģenētiski modificēta MON 863 kukurūza” ir uz etiķetes vai minētā produkta pavaddokumentā, izņemot, ja citos Kopienas tiesību aktos paredzēts robežlielums, kura nesasniegšanas gadījumā minētā informācija nav jānorāda;(e) tā kā produktu nav atļauts laist tirgū kukurūzas audzēšanai, marķējumā vai arī produktam pievienotajā dokumentācijā ir teksts „Nav paredzēts kukurūzas audzēšanai”.4. pantsMonitorings1. Piekrišanas spēkā esamības laikā piekrišanas saņēmējs atbild par to, lai tiktu izstrādāts un īstenots paziņojumā minētais vispārējais monitoringa plāns, ja produkta apstrāde vai izmantošana negatīvi ietekmē cilvēku un dzīvnieku veselību vai vidi.2. Piekrišanas saņēmējs tieši informē uzņēmējus, lietotājus, dzīvnieku ēdināšanas un barības pētniecības valsts aģentūras, kā arī veterināros dienestus par kukurūzas MON 863 ieviešanu Kopienā, par produkta nekaitīgumu un galvenajām īpašībām, kā arī par vispārējiem monitoringa nosacījumiem.3. Piekrišanas saņēmējs iesniedz Komisijai un dalībvalstu kompetentajām iestādēm gada pārskatus par monitoringa pasākumu iznākumiem.4. Neierobežojot Direktīvas 2001/18/EK 20. pantu, piekrišanas saņēmējs un/ vai dalībvalsts kompetentā iestāde, kas saņēmusi pirmo paziņojumu, vajadzības gadījumā un saskaņojot ar Komisiju un tās dalībvalsts kompetento iestādi, kas saņēmusi pirmo paziņojumu, pārskata paziņoto monitoringa plānu, ņemot vērā monitoringa rezultātus.5. Piekrišanas saņēmējs sniedz apliecinājumus Komisijai un dalībvalstu kompetentajām iestādēm, ka(a) monitoringa tīkli, kā tas norādīts paziņojumā ietvertajā monitoringa plānā, vāc informāciju par produkta vispārējo uzraudzību un(b) šo uzraudzības tīklu iestādes ir apņēmušās darīt šo informāciju pieejamu piekrišanas saņēmējam līdz dienai, kad saskaņā ar 3. punktu notiek uzraudzības ziņojumu iesniegšana Komisijai un dalībvalstu kompetentajām iestādēm.5. pantsPiemērojamībaŠo lēmumu piemēro no dienas, kad sāk piemērot Kopienas lēmumu, ar kuru atļauj laist tirgū 1. pantā minēto produktu kā pārtiku vai izmantošanai pārtikā Regulas (EK) Nr. 178/2002 nozīmē un kurā ir norādīta šo produktu noteikšanas metode, ko atzinusi Kopienas etalonlaboratorija.6. pants AdresātiŠis lēmums ir adresēts Vācijas Federatīvajai Republikai.Briselē,Padomes vārdā –priekšsēdētājs

[1] OV L 106, 17.4.2001., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1830/2003 (OV L 268, 18.10.2003., 24. lpp. ).

[2] OV L 268, 18.10.2003., 24. lpp.

[3] OV L 10, 16.01.2004., 5.-10. lpp.

[4] OV L 268, 18.10.2003., 1. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 27.7.2017
            COM(2017) 398 final
            2017/0176(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Sentkitsas un Nevisas Federāciju, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Regulu (ES) Nr. 610/2013
                  1
                (Šengenas Robežu kodeksa grozījumi) tika grozīta Konvencija, ar ko īsteno Šengenas Nolīgumu
                  2
                (CISA), Regula (EK) Nr. 562/2006
                  3
                (Šengenas Robežu kodekss [ŠRK]) un Regula (EK) Nr. 810/2009
                  4
                (Vīzu kodekss) un – cita starpā – tika pārformulēts “īstermiņa uzturēšanās” jēdziens attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem Šengenas zonā. No 2013. gada 18. oktobra trešo valstu valstspiederīgie (neatkarīgi no tā, vai viņiem ir nepieciešama vīza vai nav), kuri plāno ieceļot Šengenas zonā saskaņā ar īstermiņa uzturēšanās režīmu, drīkst uzturēties Šengenas zonā uz laiku, kas nav ilgāks par “90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā”. Pretēji definīcijai, kas bija spēkā līdz 2013. gada 18. oktobrim (trīs mēneši sešu mēnešu laikposmā, skaitot no pirmās ieceļošanas dienas), jaunā pieeja ir precīzāka, nosakot ilgumu dienās, nevis mēnešos. Turklāt no definīcijas ir izņemts termins “skaitot no pirmās ieceļošanas dienas”, kas bija radījis neskaidrības un jautājumus.

               Ar ŠRK grozījumiem ES vīzu un robežu tiesību aktos, t. i. CISA, ŠRK, Vīzu kodeksā un Regulā (EK) Nr. 539/2001
                  5
                tika ieviestas visas nepieciešamās izmaiņas. Tomēr jēdziens “īstermiņa uzturēšanās” ir nostiprināts arī Eiropas Savienības noslēgtajos starptautiskajos nolīgumos. Ar Antigvu un Barbudu
                  6
               , Bahamu Salām
                  7
               , Barbadosu
                  8
               , Brazīliju
                  9
               , Maurīciju
                  10
               , Sentkitsu un Nevisu
                  11
                un Seišelām
                  12
                noslēgtajos nolīgumos par vīzu režīma atcelšanu, definējot bezvīzu īstermiņa uzturēšanās ilgumu, joprojām minēta vecā definīcija (“trīs mēnešus sešu mēnešu laikposmā pēc dienas, kad pirmo reizi ieceļots valsts teritorijā”
                  13
               ).

               Komisija 2014. gada 16. jūlijā pieņēma ieteikumu Padomes Lēmumam, ar ko pilnvaro sākt sarunas par grozījumiem nolīgumos par īstermiņa vīzu atcelšanu, kuri noslēgti starp Eiropas Savienību un iepriekšminētajām valstīm
                  14
               , Padome lēmumu pieņēma 2014. gada 9. oktobrī
                  15
               . Mērķis ir attiecībā uz šīm septiņām valstīm īstenot jauno “īstermiņa uzturēšanās” definīciju, kas noteikta ŠRK grozījumos. Turklāt “īstermiņa uzturēšanās” definīcija dienās, nevis mēnešos vīzu režīma atcelšanas nolīgumos ir vieglāk pārbaudāma un aprēķināma ar elektroniskiem/IT līdzekļiem un tādējādi tā ir piemērotāka centralizētajām robežu pārvaldības sistēmām, piemēram, ierosinātajai Ieceļošanas/izceļošanas sistēmai (IIS)
                  16
               .

               Pēc Padomes pilnvarojuma saņemšanas Komisija sāka sarunas par to, lai grozītu nolīgumus par vīzu režīma atcelšanu ar septiņām valstīm (Antigvu un Barbudu, Bahamu Salām, Barbadosu, Brazīliju, Maurīciju, Sentkitsu un Nevisu un Seišelām).

               Sarunas ar Sentkitsas un Nevisas Federāciju tika sekmīgi noslēgtas, parafējot grozošo nolīgumu 2016. gada 28. jūlijā. Abas puses ir vienojušās pieņemt jauno “īstermiņa uzturēšanās” definīciju visā vīzu režīma atcelšanas nolīgumā starp ES un Sentkitsu un Nevisu. Turklāt nolīgumā iekļautas dažu tehnisku aspektu izmaiņas (skat. turpmāk), bet ceļotājiem visi nolīguma grozījumi ir maznozīmīgi.

                  Apvienotās Karalistes un Īrijas īpašā situācija ir atspoguļota nolīguma preambulā.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN SAMĒRĪGUMS

               •Juridiskais pamats

               Atbilstoši nolīguma prasībām ir nepieciešams abu līgumslēdzēju pušu apstiprinājums, ko pauž saskaņā ar to attiecīgajām procedūrām. Savienības gadījumā ir nepieciešams Padomes lēmums par nolīguma parakstīšanu un noslēgšanu.

               Šis priekšlikums ir iesniegts Padomei, lai pilnvarotu Nolīguma, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu, noslēgšanu.

               Nolīgums nodrošina juridisko saskaņotību, kā arī harmonizāciju starp dalībvalstīm, piemērojot jauno ŠRK grozījumos noteikto “īstermiņa uzturēšanās” definīciju, kas piedāvā skaidru “īstermiņa uzturēšanās” interpretāciju.

               Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 77. panta 2. punkta a) apakšpunkts saistībā ar tā 218. pantu.

               Savienībai nav pilnvaru, lai grozītu nolīgumus par vīzu režīma atcelšanu, kas būtu saistoši četrām valstīm, kuras ir asociētās valstis Šengenas acquis, tostarp kopējās vīzu politikas īstenošanā. Lai attiecībā uz noteikumiem par atļautās uzturēšanās ilgumu Šengenas zonā nodrošinātu saskaņotu pieeju un tos īstenotu, nolīgumam ir pievienota kopīga deklarācija, kurā norādīts, ka būtu vēlams, ka Sentkitsa un Nevisa, no vienas puses, un Islande, Lihtenšteina, Norvēģija un Šveice, no otras puses, attiecīgi groza savus spēkā esošos divpusējos nolīgumus par vīzu režīma atcelšanu.

               Pievienotais priekšlikums ir juridiskais instruments nolīguma noslēgšanai. Padome pieņems lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu pēc tam, kad nolīgumu Savienības vārdā parakstīs Padomes prezidentūras iecelta persona un no Eiropas Parlamenta būs saņemta piekrišana saskaņā ar LESD 218. panta 6. punkta otrās daļas a) apakšpunktu.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Ja viena no starptautiska nolīguma līgumslēdzējām pusēm ir Eiropas Savienība, tad dalībvalstis pašas nevar juridiski īstenot šāda nolīguma grozījumus. Nolīgumu par vīzu režīma atcelšanu ar Sentkitsu un Nevisu ir noslēgusi Eiropas Savienība. Tādēļ ir nepieciešama rīcība Savienības līmenī.

               Turklāt, dalībvalstu noslēgtie nolīgumi par vīzu režīma atcelšanu ietekmētu Savienības acquis vīzu jomā (LESD 3. panta 2. punkts).

               •Proporcionalitāte

               Šis priekšlikums paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai sasniegtu izvirzīto mērķi, proti, grozīt spēkā esošo nolīgumu par vīzu režīma atcelšanu starp Sentkitsas un Nevisas Federāciju un Savienību.

               3.IETEKME UZ BUDŽETU

               Šis priekšlikums nerada papildu izmaksas ES budžetā.

               4. EX POST NOVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Padome 2014. gada 9. oktobrī pieņēma sarunu norādes, ar ko pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar Sentkitsas un Nevisas Federāciju, lai grozītu nolīgumu par vīzu režīma atcelšanu starp abām pusēm. Dalībvalstis Vīzu jautājumu darba grupas sanāksmēs tika informētas par sarunu norisi.

               5.CITI ELEMENTI

               •Sarunu iznākums

                  Komisija uzskata, ka mērķi, ko Padome bija izvirzījusi sarunu norādēs, tika sasniegti un ka nolīguma projekts ir Savienībai pieņemams.

                  Nolīguma projekta galīgo saturu var apkopot šādi.

                  a. Uzturēšanās ilgums

                  Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Sentkitsas un Nevisas Federācijas pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju uz laikposmu, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā (nevis uz trīs mēnešiem sešu mēnešu laikposmā pēc dienas, kad pirmo reizi ieceļots valsts teritorijā). Jauno definīciju piemēro visā nolīgumā starp Eiropas Savienību un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu.

                  b. Nobeiguma noteikumi – nolīguma apturēšana (8. panta 4. punkts)

               Nolīguma 8. panta 4. punkta pēdējo teikumu groza šādi: “Līgumslēdzēja puse, kas apturējusi šā nolīguma piemērošanu, nekavējoties informē otru Līgumslēdzēju pusi, ja minētās apturēšanas iemesli vairs nepastāv, un minēto apturēšanu atceļ”. Pievienojot esošajam tekstam vārdus “minēto apturēšanu atceļ”, grozītajā nolīgumā precizē, ka bezvīzu režīma apturēšanu faktiski atceļ, ja zūd minētās apturēšanas iemesli. Ar šo grozījumu nolīguma par vīzu režīma atcelšanu ar Sentkitsas un Nevisas Federāciju redakcija tiek saskaņota ar visiem pārējiem vīzu režīma atcelšanas nolīgumiem, kurus Savienība parakstīja 2015. un 2016. gadā. Ar Vīzu jautājumu darba grupa 2016. gada 14. jūnijā apspriedās par šo grozījumu, un neviena dalībvalsts nav cēlusi iebildumus.

                  c. Aizvietot “Kopiena” ar “Savienību”

                  Kopš 2009. gada 1. decembra, kad stājies spēkā Lisabonas līgums, Eiropas Savienība pati par sevi ir ieguvusi konsolidētu juridisko statusu. Tomēr jēdziens “Eiropas Kopiena” joprojām ir ietverts starptautiskajos nolīgumos, kas stājās spēkā pirms Lisabonas līguma, kā tas ir attiecībā uz Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu. Tādēļ visā nolīgumā par vīzu režīma atcelšanu vārdu “Kopiena” ar grozošo nolīgumu aizstāj ar “Savienība”.

                  d. Kopīgās deklarācijas

                  Nolīgumam ir pievienotas divas kopīgās deklarācijas:

                  – par to, kā interpretēt 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, un

                  – par Islandi, Norvēģiju, Šveici un Lihtenšteinu.

                  e. Stāšanās spēkā

                  Šis nolīgums stāsies spēkā sestā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad pēdējā līgumslēdzēja puse paziņo otrai, ka ratifikācijas procedūras ir pabeigtas. Lai nodrošinātu juridisko noteiktību un ļautu ceļotājiem saprast un ievērot tiesību aktus, ir vajadzīgs pietiekami ilgs pārejas periods. Kad tiks pabeigta nolīguma ratifikācija, sešu mēnešu laikposms ļaus ceļotājiem pabeigt saskaņā ar veco definīciju aprēķināto īstermiņa uzturēšanos, pirms stājas spēkā jaunā īstermiņa uzturēšanās definīcija un tās 180 dienu retrospektīvais atsauces periods.

                  Visus citus noteikumus esošajā nolīgumā starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu, tostarp to teritoriālo piemērošanas jomu, grozošais nolīgums neskar.

               6.SECINĀJUMS

               Ņemot vērā iepriekš izklāstītos apsvērumus, Komisija ierosina Padomei pēc Eiropas Parlamenta piekrišanas saņemšanas apstiprināt Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Sentkitsas un Nevisas Federāciju, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu (“nolīgums”).

               2017/0176 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Sentkitsas un Nevisas Federāciju, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar 218. panta 6. punkta otrās daļas a) apakšpunkta v) punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu
                  17
               ,

               tā kā:

               (1)Ar 2009. gada 30. novembra lēmumu Padome noslēdza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu. Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Sentkitsas un Nevisas pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju, “ne vairāk kā uz trīs mēnešiem sešu mēnešu laikposmā”.

               (2)Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 610/2013
                  18
                Savienības vīzu un robežu tiesību aktos tika ieviestas horizontālas izmaiņas un īstermiņa uzturēšanās ilgums noteikts ne ilgāks par 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā.

               (3)Nolīgumā starp Savienību un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu ir nepieciešams iekļaut šo jauno definīciju, lai pilnībā harmonizētu Savienības īstermiņa uzturēšanās režīmu.

               (4)Komisija Savienības vārdā ir risinājusi sarunas ar Sentkitsas un Nevisas Federāciju par nolīgumu, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu (“nolīgums”).

               (5)Saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) Nr. 2017/[...] nolīgums ir parakstīts.

               (6)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK
                  19
               . Tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (7)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK
                  20
               . Tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (8)Tāpēc nolīgums būtu jāapstiprina,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Sentkitsas un Nevisas Federāciju, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu (“nolīgums”).

               Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Padomes priekšsēdētājs Savienības vārdā sniedz nolīguma 2. pantā paredzēto paziņojumu
                  21
               .

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 182, 29.6.2013., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 239, 22.9.2000., 19. lpp.

                     (3)
                  OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.

                     (4)
                  OV L 243, 15.9.2009., 1. lpp.

                     (5)
                  OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.

                     (6)
                  OV L 169, 30.6.2009., 3. lpp.

                     (7)
                  OV L 169, 30.6.2009., 24. lpp.

                     (8)
                  OV L 169, 30.6.2009., 10. lpp.

                     (9)
                  Ar Brazīliju Eiropas Savienība noslēdza divus nolīgumus. Vienu attiecībā uz parasto pasu turētājiem (OV L 255, 21.9.2012., 4. lpp.) un vienu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētājiem (OV L 66, 12.3.2011., 2. lpp.).

                     (10)
                  OV L 169, 30.6.2009., 17. lpp.

                     (11)
                  OV L 169, 30.6.2009., 38. lpp.

                     (12)
                  OV L 169, 30.6.2009., 31. lpp.

                     (13)
                  Sal. “Mērķis” un “Uzturēšanās ilgums” nolīgumos.

                     (14)
                  COM(2014)468 final.

                     (15)
                  Padomes Lēmums, ar ko Komisiju pilnvaro sākt sarunas par grozījumiem nolīgumos par īstermiņa vīzu atcelšanu, kuri noslēgti starp Eiropas Savienību/Kopienu un Antigvu un Barbudu, Bahamu Salu Sadraudzību, Barbadosu, Brazīlijas Federatīvo Republiku, Maurīcijas Republiku, Sentkitsas un Nevisas Federāciju un Seišelu Republiku, ko Padome pieņēma 2014. gada 9. oktobrī.

                     (16)
                  COM(2016)194 final.

                     (17)
                  Piekrišana sniegta […].

                     (18)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 610/2013 (2013. gada 26. jūnijs), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), Konvenciju, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, Padomes Regulu (EK) Nr. 1683/95 un Regulu (EK) Nr. 539/2001, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 767/2008 un Regulu (EK) Nr. 810/2009 (OV L 182, 29.6.2013., 1. lpp.).

                     (19)
                  Padomes Lēmums 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.).

                     (20)
                  Padomes Lēmums 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.).

                     (21)
                  Nolīguma spēkā stāšanās dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 27.7.2017
            COM(2017) 398 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Sentkitsas un Nevisas Federāciju, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu

               NOLĪGUMS

               starp Eiropas Savienību un Sentkitsas un Nevisas Federāciju, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu

               EIROPAS SAVIENĪBA,

               no vienas puses, un

               SENTKITSAS UN NEVISAS FEDERĀCIJA (turpmāk “Sentkitsa un Nevisa”),

               no otras puses,

               turpmāk kopā “Līgumslēdzējas puses”,

               ŅEMOT VĒRĀ Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu (turpmāk “nolīgums”), kas stājās spēkā 2015. gada 1. augustā,

               ATKĀRTOTI APSTIPRINOT, cik svarīgi ir atvieglot tiešos personiskos kontaktus,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka šā nolīguma mērķis ir apmierināt līgumslēdzēju pušu pilsoņu vajadzības,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka “īstermiņa uzturēšanās” definīcija, kas sniegta nolīgumā (trīs mēneši sešu mēnešu laikposmā no pirmās ieceļošanas dienas) nav pietiekami precīza, un jo īpaši jēdziens “pirmā ieceļošanas diena” var radīt neskaidrības un jautājumus,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka ES “iekšējos” vīzu un robežu tiesību aktos ar Regulu (ES) Nr. 610/2013 (2013. gada 26. jūnijs) ir ieviestas horizontālas izmaiņas un tajā īstermiņa uzturēšanās ir definēta šādi: “90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā”,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka ieceļošanas/izceļošanas sistēmas mērķiem, kuru paredzēts ieviest Eiropas Savienībā, ir nepieciešama vienota un skaidri definēta “īstermiņa uzturēšanās” definīcija, kas ir piemērojama visiem trešo valstu valstspiederīgajiem,

               VĒLOTIES nodrošināt ceļotāju netraucētu plūsmu Līgumslēdzēju pušu robežšķērsošanas vietās,

               VĒLREIZ APSTIPRINOT to, ka nolīgums attiecas uz visu Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņiem, izņemot Apvienoto Karalisti un Īriju,

               ŅEMOT VĒRĀ Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu un Protokolu par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, kuri pievienoti Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un apstiprinot, ka šā nolīguma noteikumi neattiecas uz Apvienoto Karalisti un Īriju,

               IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.

               1. pants

               Nolīgumu groza saskaņā ar šā panta noteikumiem:

               (1)nosaukumā un 3. panta 5. punktā, 6. panta 1. punktā un 8. panta 7. punktā vārdu “Kopiena” aizstāj ar vārdu “Savienība” attiecīgajā locījumā;

               (2)nolīguma 1. panta vārdus “uz trīs mēnešiem sešu mēnešu laikā” aizstāj ar vārdiem “uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā”;

               (3)nolīguma 4. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

               “Eiropas Savienības pilsoņi var uzturēties Sentkitsā un Nevisā uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.”;

               (4)nolīguma 4. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

               “Sentkitsas un Nevisas pilsoņi var uzturēties dalībvalstu teritorijā, kas pilnībā piemēro Šengenas acquis, uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā. Minēto laikposmu aprēķina neatkarīgi no jebkuras uzturēšanās reizes dalībvalstī, kura Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā.

               Sentkitsas un Nevisas pilsoņi var uzturēties katras dalībvalsts teritorijā, kas Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā, uz laiku, kurš nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, neatkarīgi no uzturēšanās laika, kas aprēķināts attiecībā uz to dalībvalstu teritoriju, kurās pilnībā piemēro Šengenas acquis.”;

               (5)nolīguma 4. panta 3. punktā vārdus “trim mēnešiem” aizstāj ar vārdiem “90 dienām” un vārdu “Kopienas” aizstāj ar vārdu “Savienības”;

               (6)nolīguma 8. panta 4. punkta pēdējo teikumu aizstāj ar šādu:

               “Līgumslēdzēja puse, kas apturējusi šā nolīguma piemērošanu, nekavējoties informē otru Līgumslēdzēju pusi, ja minētās apturēšanas iemesli vairs nepastāv, un minēto apturēšanu atceļ”.

               2. pants

               Līgumslēdzējas puses ratificē vai apstiprina šo nolīgumu saskaņā ar to attiecīgajām procedūrām, un tas stājas spēkā sestā mēneša pirmajā dienā pēc datuma, kad pēdējā Puse paziņo otrai Pusei par iepriekš minēto procedūru pabeigšanu.

               Nolīgums ir sagatavots divtūkstoš septiņpadsmitā gada … … …., divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, horvātu, igauņu, itāliešu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā, un visi teksti ir vienlīdz autentiski.

               Eiropas Savienības vārdā –

               Sentkitsas un Nevisas Federācijas vārdā –

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR ISLANDI, NORVĒĢIJU, ŠVEICI UN LIHTENŠTEINU

               Ir vēlams, ka Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas iestādes, no vienas puses, un Sentkitsa un Nevisa, no otras puses, nekavējoties groza esošos divpusējos nolīgumus par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu ar tādiem pašiem nosacījumiem kā šajā nolīgumā.

               Kopīga deklarācija par to, kā interpretēt 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā

               Līgumslēdzējas puses saprot, ka laiks, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, kā paredzēts šā nolīguma 4. pantā, nozīmē vai nu nepārtrauktu apmeklējumu vai vairākus secīgus apmeklējumus, kuru ilgums nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā kopumā.

               Jēdziens “jebkurš” nozīmē, ka tiek piemērots “kustīgs” 180 dienu atsauces laikposms, skaitot atpakaļ katru uzturēšanās dienu pēdējo 180 dienu laikposmā, lai pārbaudītu, vai joprojām tiek izpildīta prasība par 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā. Tas cita starpā nozīmē, ka pēc nepārtrauktas 90 dienu ilgas prombūtnes var atkal uzturēties uz laiku līdz 90 dienām.

               ________


title: Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Lemumam, ar ko groza Lēmumu Nr. 896/2006/EK, ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei uz ārējām robežām, kas balstīts uz dažu Šveices un Lihtenšteinas izdotu uzturēšanās atļauju vienpusēju atzīšanu dalībvalstīs tranzīta vajadzībām to teritorijā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0508(02)

Priekšlikums Eiropas Parlamenta un padomes Lemumam, ar ko groza Lēmumu Nr. 896/2006/EK, ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei uz ārējām robežām, kas balstīts uz dažu Šveices un Lihtenšteinas izdotu uzturēšanās atļauju vienpusēju atzīšanu dalībvalstīs tranzīta vajadzībām to teritorijā  /* COM/2007/0508 galīgā redakcija - COD 2007/0186 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 11.9.2007COM(2007) 508 galīgā redakcija2007/0185 (COD)2007/0186 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMAM,ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie ārējām robežām, pamatojoties uz to, ka tranzītam caur to attiecīgajām teritorijām Bulgārija, Čehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Rumānija, Slovēnija un Slovākija dažus dokumentus vienpusēji atzīst par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzāmPriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMAM,ar ko groza Lēmumu Nr. 896/2006/EK, ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei uz ārējām robežām, kas balstīts uz dažu Šveices un Lihtenšteinas izdotu uzturēšanās atļauju vienpusēju atzīšanu dalībvalstīs tranzīta vajadzībām to teritorijā(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. IEVADSEiropas Parlaments un Padome 2006. gada 14. jūnijā pieņēma divus lēmumus, ar kuriem ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie Eiropas Savienības ārējām robežām trešo valstu pilsoņiem, uz kuriem saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001[1] attiecas vīzu prasība:-  Lēmumu Nr. 895/2006/EK[2], ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie ārējām robežām, pamatojoties uz to, ka tranzītam caur to attiecīgajām teritorijām Čehijas Republika, Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Ungārija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija dažus dokumentus vienpusēji atzīst par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzām, un-  Lēmumu Nr. 896/2006/EK[3], ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei uz ārējām robežām, kas balstīts uz dažu Šveices un Lihtenšteinas izdotu uzturēšanās atļauju vienpusēju atzīšanu dalībvalstīs tranzīta vajadzībām to teritorijā.Tā bija pirmā reize, kad kopējos pamatnoteikumus par vīzu un uzturēšanās atļauju vienpusēju atzīšanu ieviesa Kopienas acquis attiecībā uz vīzām.Lēmumā Nr. 895/2006/EK ņem vērā īpašās vajadzības vīzu politikā dalībvalstīs, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gadā, jo īpaši to vīzu prasības pārejas posmā līdz to pilnīgai integrācijai Šengenas līguma telpā. Lēmums faktiski novērsīs ievērojamo papildu administratīvo slogu, ar kuru saskaras šo valstu konsulārās iestādes, kurām bija jāizdod valsts tranzīta vīzas personām, kas nerada nekādu risku dalībvalstīm.Neradot jaunus pienākumus papildus tiem, kas uzskaitīti 2003. gada Pievienošanās aktā, ar Lēmumu Nr. 895/2006/EK ievieš uz kopējiem noteikumiem balstītu fakultatīvu režīmu, kas ļauj šīm dalībvalstīm vienkāršot kontroli pie to ārējām robežām attiecībā uz trešo valstu pilsoņiem, kam ir daži dokumenti, ko izdod dalībvalstis, kas pilnībā īsteno Šengenas acquis , kā arī līdzvērtīgi dokumenti, ko izdod citas dalībvalstis, kas vēl pilnībā neīsteno Šengenas acquis . Kopējos noteikumus piemēro līdz pārejas posma beigām, t.i., līdz šo dalībvalstu pilnīgai dalībai telpā bez iekšējām robežām līdz proti, datumam, kad šādu dokumentu savstarpēja atzīšana kļūst obligāta.Vienpusējas atzīšanas režīms attiecas tikai uz tranzītu, kura ilgums nepārsniedz piecas dienas. Šāds ierobežojums tiek uzskatīts par nepieciešamu, lai novērstu jebkādas neskaidrības vai pašreizējo Šengenas noteikumu vīzu jomā kļūdainu īstenošanu; šie noteikumi nosaka, kura dalībvalsts ir atbildīga par vīzas pieteikuma apstrādi (tā ir valsts, kuras teritorijā atrodas galvenais apmeklējuma galamērķis, vai valsts, kurā ieceļo vispirms).Tāda pati pieeja attiecas uz Lēmumu Nr. 896/2006/EK, kurā ņem vērā administratīvās grūtības, ar kurām saskaras dalībvalstis, kam ir jāizsniedz vīzas trešo valstu pilsoņiem, kas likumīgi uzturas Šveicē un Lihtenšteinā. Ņemot vērā noteiktai sezonai raksturīgu mobilitāti (vasaras atvaļinājumu laikā), dažu to dalībvalstu konsulārās iestādes Šveicē un Lihtenšteinā, kuras šī mobilitāte skāra jo īpaši šo valstu ģeogrāfiskā izvietojuma dēļ, saskārās ar smagu administratīvo slogu, kas saistīts ar nepieciešamību savlaicīgi izsniegt pieprasītās vīzas minētajos laika posmos.Ar Lēmumu Nr. 896/2006/EK ievieš vienpusējas atzīšanas kopējos noteikumus attiecībā uz dažām uzturēšanās atļaujām, kuras izdod Šveice un Lihtenšteina un kas ir līdzvērtīgas to tranzīta vīzām. Jaunie noteikumi ir obligāti dalībvalstīm, kas pilnībā piedalās kopējā telpā bez iekšējām robežām, un pēc izvēles dalībvalstīm, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gadā. Šāda atšķirība tiek uzskatīta par nepieciešamu, lai novērstu papildu pienākumu izvirzīšanu jaunajām dalībvalstīm pārejas posmā laikā līdz to pilnīgai integrācijai Šengenas līguma telpā.Kā noteikts Lēmuma Nr. 895/2006/EK 5. pantā un Lēmuma Nr. 896/2006/EK 4. pantā[4], Čehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija paziņoja Komisijai par to lēmumu īstenot kopēju režīmu attiecībā uz abiem lēmumiem. Jo īpaši attiecībā uz Lēmumu Nr. 895/2006/EK šīs valstis arī izvēlējās vienpusēji atzīt visus pielikumā minētos dokumentus, kurus izdod citas dalībvalstis, kas vēl pilnībā neīsteno Šengenas acquis .Paziņoto informāciju Komisija publicēja Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī [5]. Kopējo noteikumu īstenošanas sākuma datums dalībvalstīs ir atšķirīgs. Tā kā lēmuma tekstā nav īpašu noteikumu, dažas dalībvalstis izvēlējās nekavējoties īstenot kopējos noteikumus (Slovēnija un Kipra), citas izlēma administratīvu iemeslu dēļ uzsākt īstenošanu vēlāk. No 2006. gada 1. decembra kopējos noteikumus piemēro Čehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija.Lai nodrošinātu kopējo noteikumu efektīvu īstenošanu, dalībvalstīm (attiecīgās Padomes darba grupas ietvaros) radās jautājumi par īpašām problēmām saistībā ar Lēmumu Nr. 895/2006/EK, un tās lūdza Komisijas dienestus sniegt padomu un interpretāciju attiecībā uz dažu noteikumu darbības jomu.Atbildot uz šiem jautājumiem, Komisijas dienesti atgādināja par kopējo noteikumu ieviešanas nolūku, uzsverot to darbības jomas ierobežojumu tranzīta vajadzībām. Šo kopējo režīmu piemēro pārejas posma laikā līdz attiecīgo dalībvalstu pilnīgai integrācijai Šengenas līguma telpā (pirmais lēmums) un tik ilgi, kamēr Šveice un Lihtenšteina pilnībā īstenos Šengenas acquis (otrais lēmums).Komisijas dienesti uzsvēra, ka kopējo noteikumu ieviešanas nolūks bija vienkāršot tranzītu dažām personu grupām un novērst nepamatotu administratīvu slogu konsulārajās iestādēs saistībā ar vīzu pieteikumu iesniedzējiem, kas nerada risku dalībvalstīm.Šo jauno noteikumu ieviešana neietekmē to visu pārējo Kopienas acquis noteikumu īstenošanu dalībvalstīs, kuri attiecas uz vīzām un ārējām robežām un kurus turpina piemērot. Jo īpaši šie jaunie noteikumi neietekmē acquis noteikumus attiecībā uz vīzām ar ierobežotu teritoriālo derīgumu, lidostas tranzīta vīzām vai personu pārbaudēm pie ārējām robežām.Saistībā ar šo pēdējo punktu Komisija uzsver, ka personu kontrole pie ārējām robežām ir jāveic atbilstoši Regulas Nr. 562/2006[6] 5. līdz 13. pantam un 18. un 19. pantam. Robežsargiem jāveic kontroles pie ārējām robežām, ņemot vērā vienkāršotu režīmu, ko ievieš kopējie noteikumi, un nepieļaujot Lēmuma Nr. 895/2006/EK noteikumu ļaunprātīgu izmantošanu. Šīm pārbaudēm tādēļ ir jābūt līdzsvarotām un samērīgām atbilstoši izvirzītajiem mērķiem. Robežsargiem katrā konkrētā gadījumā jānovērtē, vai vienkāršotos noteikumus var attiecināt uz trešo valstu pilsoņiem un vai tie atbilst ieceļošanas nosacījumiem un ievēro Lēmumā Nr. 895/2006/EK noteikto tranzīta ilguma ierobežojumu. Gadījumā, ja persona neievēro atļauto tranzīta ilgumu, tai, atkarībā no robežsarga veiktā novērtējuma, var liegt ieceļošanu. Var pielietot arī citus administratīvus pasākumus, kas vairāk piemēroti konkrētajam gadījumam (piemēram, naudas sodus).Pamatojoties uz veiksmīgo pieredzi saistībā ar šiem diviem lēmumiem, Eiropas Savienībai būtu jāattiecina vienkāršotais režīms uz Bulgāriju un Rumāniju, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2007. gada 1. janvāri un uz kurām kopējie noteikumi vēl neattiecas. Iemesli, kas ir divu iepriekš minēto lēmumu pamatā, ir tāpat attiecināmi uz Bulgāriju un Rumāniju.Līdzīgi kā iepriekšējās – 2004. gada paplašināšanās gadījumā, arī attiecībā uz šīm divām dalībvalstīm tā sauktā „Šengenas īstenošanas divu posmu procedūra” tiek ievērota jautājumos, kas saistīti ar vīzu acquis (4. pants Aktā par Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem Līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā (turpmāk tekstā – „2005. gada Pievienošanās akts”)). Tas nozīmē, ka Bulgārijai un Rumānijai no pievienošanās datuma (2007. gada 1. janvārī) ir jāpiemēro Regulas (EK) Nr. 539/2001 noteikumi un tādējādi jāpiemēro vīzu prasība Regulas I pielikumā uzskaitīto trešo valstu pilsoņiem, vienlaicīgi turpinot izdot savas attiecīgās valsts vīzas līdz noteiktam datumam, kas jānosaka Padomei, tādējādi atļaujot Bulgārijas un Rumānijas pilnīgu integrāciju Šengenas līguma telpā. Tā kā Šengenas līguma savstarpējās atzīšanas noteikumus par tranzīta un īstermiņa uzturēšanās vajadzībām nepiemēro attiecībā uz Bulgāriju un Rumāniju no to pievienošanās datuma, šo dalībvalstu pienākums ir no 2007. gada 1. janvāra izdot attiecīgās valsts vīzas ieceļošanai un tranzītam caur to teritoriju trešo valstu pilsoņiem, uz kuriem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 539/2001 attiecas vīzu prasība, arī tad, ja attiecīgajām personām ir Šengenas vīza vai uzturēšanās atļauja vai arī attiecīgās valsts ilgtermiņa vīza, ko izdevusi Šengenas līguma valsts. Tas pats attiecas uz līdzvērtīgiem dokumentiem, ko izdod citas dalībvalstis, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gadā un vēl pilnībā neīsteno Šengenas acquis .Turklāt Čehijas Republikai, Kiprai, Ungārijai, Latvijai, Maltai, Polijai, Slovēnijai un Slovākijai, kas īsteno Lēmumā Nr. 895/2006/EK noteikto kopējo režīmu no 2006. gada 1. decembra un vēl nav pilnībā pievienojušās Šengenas līguma telpai, nebija iespējas vienpusīgi atzīt uzturēšanās atļaujas un vīzas, kuras izdod Bulgārija un Rumānija tranzītam caur to attiecīgo teritoriju.Esošie noteikumi neļauj Bulgārijai un Rumānijai atzīt uzturēšanās atļaujas, kuras izdod Šveice un Lihtenšteina.2. DIVI PRIEKŠLIKUMITā kā nav īpašu noteikumu, kas aizliedz pozitīvu atbildi saistībā ar administratīvu slogu, ar kuru saskaras Bulgārijas un Rumānijas konsulārās pārstāvniecības, un lai ievērotu pārējo dalībvalstu īpašās vajadzības pēc Bulgārijas un Rumānijas pievienošanās Eiropas Savienībai, Komisija uzskata par nepieciešamu pārskatīt kopējos noteikumus, kurus ieviesa ar Lēmumu Nr. 895/2006/EK un Lēmumu Nr. 896/2006/EK.Šajā nolūkā Komisija ņēma vērā:-  Bulgārijas un Rumānijas īpašās vajadzības vīzu politikas jomā un dalībvalstu jaunās problēmas pēc pēdējās paplašināšanās un laika posmā līdz to dalībvalstu pilnīgai integrācijai Šengenas līguma telpā, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. un 2007. gadā, un-  stingru kontroli un pārbaudes, ko attiecībā uz konkrētajiem trešo valstu pilsoņiem veic dalībvalstis, kas izdod īstermiņa vīzas vai uzturēšanās atļaujas, kā arī zemo riska pakāpi, ko šī personu kategorija rada pārējām dalībvalstīm.Tādēļ ar šo tiek ierosināti divi instrumenti.2.1. Eiropas Parlamenta un Padomes lēmums, ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie ārējām robežām, pamatojoties uz to, ka tranzītam caur to attiecīgajām teritorijām Bulgārija, Čehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Rumānija, Slovēnija un Slovākija dažus dokumentus vienpusēji atzīst par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzām.Ierosinātā lēmuma pamatā ir Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 62. panta 2. punkts, un lēmums ir adresēts Bulgārijai un Rumānijai, kā arī tām dalībvalstīm, kas izlēma īstenot Lēmumu Nr. 895/2006/EK.Tā kā Lēmuma Nr. 895/2006/EK teksts nesatur noteikumus, kas pēc Eiropas Savienības pēdējās paplašināšanās ļautu paplašināt vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie ārējām robežām dažu kategoriju personām ar noteikta veida dokumentiem, kopējo noteikumu pārskatīšanu uzskata par nepieciešamu, lai ievērotu īpašās vajadzības, ko izraisīja Bulgārijas un Rumānijas pievienošanās 2007. gada 1. janvārī.Vienpusējas atzīšanas režīma paplašināšana ar Kopienas instrumenta palīdzību neparedz dalībvalstīm jaunus pienākumus papildus tiem, kas uzskaitīti 2003. gada Pievienošanās aktā un 2005. gada Pievienošanās aktā. Tādējādi nenotiks atkāpšanās no šiem diviem pievienošanās līgumiem.Ierosināto režīmu īstenos fakultatīvi. Attiecīgām dalībvalstīm ir iespēja īstenot jauno instrumentu vai turpināt izdot savas attiecīgās valsts vīzas atbilstīgi pievienošanās līgumiem.Jaunais priekšlikums ļaus Bulgārijai un Rumānijai, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2007. gadā, vienpusēji atzīt savas attiecīgās valsts vīzas par līdzvērtīgām Šengenas līguma valstu izdotajām vīzām un uzturēšanās atļaujām, kā arī līdzvērtīgiem dokumentiem, ko izdod abas šīs valstis un dalībvalstis, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gadā un vēl nav pilnībā pievienojušās Šengenas līguma telpai.Turklāt dalībvalstis, kas izlēma īstenot Lēmumu Nr. 895/2006/EK un vēl nav pilnībā pievienojušās telpai bez iekšējām robežām, drīkst vienpusēji atzīt Bulgārijas un Rumānijas izdotās vīzas un uzturēšanās atļaujas. Dalībvalstis, kas izlēma neīstenot Lēmumu Nr. 895/2006/EK, nedrīkst īstenot šo lēmumu, jo tās uzskata, ka tikai uzturēšanās atļaujas un vīzas, ko izdod dalībvalstis, kas pilnībā īsteno Šengenas acquis , ir uzskatāmas par līdzvērtīgām savām attiecīgās valsts vīzām tranzīta vajadzībām.Vienkāršotā režīma pamatā ir apsvērums, ka trešo valstu pilsoņi, kas būtu ieguvēji no šīs sistēmas, jau ir bijuši pakļauti stingrai pārbaudes procedūrai, ko veic dalībvalsts, un nav uzskatāmi par draudu sabiedriskajai kārtībai un nerada nelegālas imigrācijas risku.Šo režīmu piemēros līdz pārejas posma beigām un attiecīgo dalībvalstu pilnīgai dalībai telpā bez iekšējām robežām, līdz datumam, kad minēto dokumentu savstarpēja atzīšana kļūst obligāta.Tāpat kā noteikts Lēmumā Nr. 895/2006/EK, atzīšanas režīms tiks attiecināts tikai uz tranzīta vajadzībām caur attiecīgo dalībvalstu teritorijām. Tranzīta ilgums nedrīkst pārsniegt piecas dienas. Šā režīma nolūks nav aizstāt īstermiņa valsts vīzu izdošanu, ko veic attiecīgās dalībvalstis. Turklāt saskaņā ar esošiem noteikumiem šīs dalībvalstis var izdot īstermiņa vairākkārtējas ieceļošanas valsts vīzas ar viena vai vairāku gadu derīguma termiņu, lai sekmētu to trešo valstu pilsoņu mobilitāti, kuriem ir Šengenas dokumenti un kuriem bieži jāceļo uz šīm valstīm.Dokumenti, uz kuriem attiecas atzīšanas režīms, ir:-  vienota vīza, kuru izdevusi Šengenas līguma valsts saskaņā ar kopējiem noteikumiem, kas paredzēti Kopīgajā konsulārajā instrukcijā (tranzīta, īstermiņa vai ceļojuma vīza, grupas vīza);-  attiecīgās valsts ilgtermiņa vīzas, kuras izdevusi Šengenas līguma valsts saskaņā ar saviem valsts tiesību aktiem;-  uzturēšanās atļaujas, kuras izdevusi Šengenas līguma valsts un kuras iekļautas Kopīgās konsulārās instrukcijas IV pielikumā, kas uzskaita dokumentus, kuri to turētājiem dod tiesības ieceļot Šengenas līguma valstī bez vīzas;-  Lēmuma Nr. 895/2006/EK pielikumā minētās valsts īstermiņa un ilgtermiņa vīzas, kā arī uzturēšanās atļaujas, kuras izdevusi dalībvalsts, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gadā;-  valsts īstermiņa un ilgtermiņa vīzas, kā arī uzturēšanās atļaujas, kuras izdevušas Bulgārija un Rumānija.Ja Bulgārija un Rumānija izvēlēsies īstenot kopējo režīmu, tām būs jāatzīst visi dokumenti, kurus izdevušas dalībvalstis, kas pilnībā īsteno Šengenas acquis , lai tādējādi novērstu jebkādas atšķirības attiecībā uz izdevējiestādi.Attiecīgajām dalībvalstīm savs lēmums jāpaziņo Komisijai. Šo informāciju Komisija publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un šādā veidā nodrošinās visas sistēmas pārskatāmību. Dalībvalstis tomēr var atteikt ieceļošanu to trešo valstu pilsoņiem, kuru vārdi ir iekļauti attiecīgās valsts nevēlamo personu sarakstā.Šo instrumentu pieņem ar koplēmuma procedūru.2.2 . Eiropas Parlamenta un Padomes lēmums, ar ko groza Lēmumu Nr. 896/2006/EK, ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei uz ārējām robežām, kas balstīts uz dažu Šveices un Lihtenšteinas izdotu uzturēšanās atļauju vienpusēju atzīšanu dalībvalstīs tranzīta vajadzībām to teritorijā.Šā lēmuma pamatā ir Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 62. panta 2. punkta a) apakšpunkts.Ierosinātais lēmums ņem vērā Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai 2007. gada janvārī, un tā mērķis ir grozīt Lēmumu Nr. 896/2006/EK, lai Bulgārija un Rumānija varētu piemērot vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie to ārējām robežām, kas balstīts uz dažu Šveices un Lihtenšteinas izdotu un Lēmuma Nr. 896/2006/EK pielikumā minētu uzturēšanās atļauju vienpusēju atzīšanu šajās divās dalībvalstīs. Ierosinātā lēmuma pamatā ir apsvērums, ka trešo valstu pilsoņi, kuriem ir Šveices vai Lihtenšteinas izdotas uzturēšanās atļaujas, neapdraudēs dalībvalstu sabiedrisko kārtību un neradīs nelegālas imigrācijas risku.Atzīšana attiecas tikai uz tranzītu. Ja Bulgārija un Rumānija izlemj piemērot Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumu, kas tām ļauj vienpusēji atzīt Šengenas līguma valstu un citu dalībvalstu izdotos dokumentus par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzām tranzīta vajadzībām, tad šī instrumenta īstenošana ir fakultatīva pārejas posma laikā līdz Padomes noteiktam datumam par Bulgārijas un Rumānijas pilnīgu integrāciju Šengenas līguma telpā.Bulgārija un Rumānija var izlemt, vai tās pievienosies atzīšanas režīmam; par savu lēmumu tās paziņo Eiropas Komisijai. Komisija nodrošinās attiecīgās informācijas publicēšanu.Ierosinātā sistēma nekādā veidā neietekmē Šengenas acquis noteikumus attiecībā uz procedūrām un pārbaudēm saistībā ar ārējo robežu šķērsošanu.Tā kā ierosinātā sistēma attiecas tikai uz tranzītu, tā neskar Bulgārijas un Rumānijas iespējas izdot īstermiņa vairākkārtējas ieceļošanas vīzas ar viena vai vairāku gadu derīguma termiņu, lai sekmētu to trešo valstu pilsoņu mobilitāti, kuriem ir Šveices vai Lihtenšteinas izdotas uzturēšanās atļaujas.Šo instrumentu pieņem ar koplēmuma procedūru.3. SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTESaskaņā ar EK līguma 5. pantu, „Kopienas rīcība vienmēr ir samērīga ar šā līguma mērķiem”. Kopienas veiktajai darbībai ir jābūt visvienkāršākajam darbības veidam, kā sasniegt šā priekšlikuma mērķi un to īstenot pēc iespējas efektīvāk. Saskaņā ar iepriekš minēto ierosinātie juridiskie instrumenti, lai pārskatītu ar Lēmumiem Nr. 895/2006/EK un Nr. 896/2006/EK ieviestos kopējos noteikumus par vienpusējās atzīšanas režīmu, ir:-  lēmums, ar kuru ļauj Bulgārijai, Čehijas Republikai, Kiprai, Ungārijai, Latvijai, Maltai, Polijai, Rumānijai, Slovēnijai un Slovākijai tranzītam caur to attiecīgajām teritorijām vienpusēji atzīt dažus dokumentus par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzām pārejas posma laikā līdz šo dalībvalstu pilnīgai integrācijai kopējā telpā bez iekšējām robežām. Dalība šajā režīmā ir fakultatīva;-  grozījumi Lēmumā Nr. 896/2006/EK, ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei uz ārējām robežām, kas balstīts uz dažu Šveices un Lihtenšteinas izdotu uzturēšanās atļauju vienpusēju atzīšanu dalībvalstīs tranzīta vajadzībām to teritorijā. Ierosināto grozījumu mērķis ir attiecināt uz Bulgāriju un Rumāniju vienkāršoto tranzīta režīmu caur to attiecīgajām teritorijām, atsakoties no tranzīta vīzu prasības personām ar uzturēšanās atļaujām, kuras izdevušas abas šīs valstis.Tām dalībvalstīm, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. un 2007. gadā, dalība atzīšanas režīmā ir fakultatīva pārejas posmā līdz to pilnīgas integrācijas kopējā telpā bez iekšējām robežām datumam; ar šo datumu savstarpējas atzīšanas režīms kļūst obligāts starp dalībvalstīm, kas pilnībā piedalās telpā bez iekšējām robežām.Iepriekš minēto priekšlikumu mērķis ir pagaidu kārtā ieviest kopējus noteikumus, ar kuriem Bulgārija, Rumānija un dalībvalstis, kas jau īsteno Lēmumu Nr. 895/2006/EK, vienpusēji atzīst dažus dokumentus, kā arī attiecināt uz Bulgāriju un Rumāniju vienpusējas atzīšanas kopēju režīmu attiecībā uz dažām uzturēšanās atļaujām, kuras izdod Šveice un Lihtenšteina; šo mērķi var sasniegt tikai ar rīcību Kopienas līmenī, jo nevienai dalībvalstij nav iespējas pieņemt vienīgi valsts pasākumus, lai panāktu vēlamo rezultātu.Kopienas darbībā iekļāva pasākumus, kas ļaus priekšlikumam sasniegt savu mērķi un kurus ieviesīs pēc iespējas efektīvāk. Saskaņā ar iepriekš minēto un atbilstīgi abiem 2006. gada 14. jūnija lēmumiem ir izvēlēti divi dažādi juridiskie instrumenti, ņemot vērā paredzētos mērķus. Attiecībā uz pirmo priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmums ir atbilstošs juridiskais instruments, lai attiecīgajās dalībvalstīs fakultatīvi īstenotu kopējus vienpusējas atzīšanas noteikumus, kuri veido pagaidu atkāpi no pašreizējiem savstarpējas atzīšanas noteikumiem. Attiecībā uz otru priekšlikumu Lēmuma Nr. 896/2006/EK grozījumi ar jaunu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumu ir izvēlēti, lai paplašinātu kopējos noteikumus un ļautu Bulgārijai un Rumānijai vienpusēji atzīt dažas Šveices un Lihtenšteinas izdotas uzturēšanās atļaujas.4. NO LĪGUMAM PIEVIENOTAJIEM PROTOKOLIEM IZRIETOŠĀS SEKASPirmais ierosinātais Eiropas Parlamenta un Padomes lēmums ir adresēts tikai Bulgārijai, Čehijas Republikai, Kiprai, Ungārijai, Latvijai, Maltai, Polijai, Rumānijai, Slovēnijai un Slovākijai, ieviešot īpašu pārejas režīmu, kas šīm valstīm ļauj dažus dalībvalstu izdotos dokumentus vienpusīgi atzīt par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts tranzīta vīzām. Ierosinātais lēmums ir fakultatīvs, un attiecīgās dalībvalstis to piemēros līdz datumam, kas jānosaka Padomei atbilstoši 2003. gada Pievienošanās akta 3. panta 2. punktam un 2005. gada Pievienošanās līguma 4. panta 2. punktam.Ar šo priekšlikumu noteiktais režīms pēc savas būtības nevar ietvert mainīgu situāciju, kā minēts protokolos par Apvienotās Karalistes, Īrijas un Dānijas nostāju.Šis lēmums, kas ir adresēts tikai tām dalībvalstīm, kurām Šengenas acquis ir saistošs, bet kuras vēl pilnībā nav integrētas kopējā telpā bez iekšējām robežām, nepapildina Šengenas acquis tā nolīguma nozīmē, ko 1999. gada 18. maijā noslēdza Padome, Norvēģija un Islande par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā[7]. Tomēr, lai Šengenas sistēma būtu saskaņota un pareizi darbotos, šis lēmums attiecas arī uz vīzām un uzturēšanās atļaujām, ko izdod Norvēģija un Islande kā valstis, kas iesaistītas Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā un kas pilnībā īsteno Šengenas acquis .Šis lēmums, kas ir adresēts tikai tām dalībvalstīm, kurām Šengenas acquis ir saistošs, bet kuras vēl pilnībā nav integrētas kopējā telpā bez iekšējām robežām, nepapildina Šengenas acquis tā nolīguma nozīmē, ko Eiropas Savienība, Eiropas Kopiena un Šveices Konfederācija noslēgusi par šīs valsts iesaistīšanos Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā[8], kā to nosaka 4. panta 1. punkts Padomes lēmumā par minētā nolīguma parakstīšanu Eiropas Kopienas vārdā un par tā provizorisku piemērošanu.Ierosinātais Eiropas Parlamenta un Padomes lēmums, ar ko groza Lēmumu Nr. 896/2006/EK, ir adresēts Bulgārijai un Rumānijai, lai ļautu abām šīm dalībvalstīm dažas Šveices un Lihtenšteinas izdotas uzturēšanās atļaujas vienpusīgi atzīt par līdzvērtīgām savām tranzīta vīzām. Ar šo priekšlikumu noteiktais režīms pēc savas būtības nevar ietvert mainīgu situāciju, kā minēts protokolos par Apvienotās Karalistes, Īrijas un Dānijas nostāju.Šis lēmums nepapildina Šengenas acquis tā nolīguma nozīmē, ko 1999. gada 18. maijā noslēdza Padome, Norvēģija un Islande par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, jo jaunais elements, kuru ievieš šis lēmums, attiecas uz Lēmumā Nr. 896/2006/EK noteiktā vienkāršotā režīma attiecināšanu uz Bulgāriju un Rumāniju, negrozot pamatnoteikumus un pamatprincipus.2007/0185 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMAM,ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie ārējām robežām, pamatojoties uz to, ka tranzītam caur to attiecīgajām teritorijām Bulgārija, Čehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Rumānija, Slovēnija un Slovākija dažus dokumentus vienpusēji atzīst par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzāmEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 62. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[9],saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru,tā kā:(1) Saskaņā ar 4. panta 1. punktu aktā par Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā (turpmāk tekstā – „2005. gada Pievienošanās akts”) Bulgārijai un Rumānijai, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2007. gada 1. janvārī, no minētā datuma ir jāpiemēro vīzu prasība to trešo valstu pilsoņiem, kas uzskaitītas I pielikumā Padomes 2001. gada 15. marta Regulai (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas[10].(2) Saskaņā ar 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punktu Šengenas acquis noteikumi par nosacījumiem un kritērijiem vienoto īstermiņa vīzu izdošanai, kā arī noteikumi par vīzu savstarpēju atzīšanu un par uzturēšanās atļauju un vīzu līdzvērtību ir piemērojami Bulgārijā un Rumānijā vienīgi pēc attiecīga Padomes lēmuma pieņemšanas. Tomēr tie ir saistoši minētajām dalībvalstīm no pievienošanās dienas.(3) Tādēļ Bulgārijai un Rumānijai ir jāizdod attiecīgās valsts vīzas ieceļošanai vai tranzītam, šķērsojot to teritoriju, trešo valstu pilsoņiem, kam ir tādas dalībvalsts izdota vienotā vai ilgtermiņa vīza vai uzturēšanās atļauja, kura pilnībā īsteno Šengenas acquis , vai līdzvērtīgs dokuments, kuru izdevušas dalībvalstis, kas vēl pilnībā neīsteno Šengenas acquis.(4) Personas ar dokumentiem, kurus izdevušas dalībvalstis, kas pilnībā īsteno Šengenas acquis , un ar līdzvērtīgiem dokumentiem, kurus izdevušas dalībvalstis, kas vēl pilnībā neīsteno Šengenas acquis , nerada nekādu risku Bulgārijai un Rumānijai, jo citas dalībvalstis ir veikušas visu nepieciešamo kontroli attiecībā uz šīm personām. Lai novērstu nepamatotu administratīva sloga uzlikšanu Bulgārijai un Rumānijai, uz abām šīm valstīm būtu jāattiecina kopējie noteikumi, kurus ievieš ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Lēmumu Nr. 895/2006/EK, ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie ārējām robežām, pamatojoties uz to, ka tranzītam caur to attiecīgajām teritorijām Čehijas Republika, Kipra, Igaunija, Ungārija, Latvija, Lietuva, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija dažus dokumentus vienpusēji atzīst par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzām[11].(5) Jauniem kopējiem noteikumiem būtu jāļauj Bulgārijai un Rumānijai vienpusēji atzīt dažus dokumentus, kurus izdevušas dalībvalstis, kas pilnībā īsteno Šengenas acquis , un līdzvērtīgus dokumentus, kurus izdevušas šīs dalībvalstis, kā arī Lēmuma Nr. 895/2006/EK pielikumā minētos dokumentus, kurus izdevušas dalībvalstis, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gadā, par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzām un ieviest vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie ārējām robežām, pamatojoties uz šo vienpusējo līdzvērtību.(6) Ņemot vērā to, ka Čehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija paziņoja Komisijai par savu lēmumu piemērot vienkāršotu režīmu, kuru ievieš ar Lēmumu Nr. 895/2006/EK, jauniem kopējiem noteikumiem būtu arī jāļauj šīm dalībvalstīm atzīt Bulgārijā un Rumānijā izdotas vīzas un uzturēšanās atļaujas par līdzvērtīgām savām attiecīgās valsts vīzām tranzīta vajadzībām savā teritorijā.(7) Jaunais kopējais režīms būtu jāpiemēro pārejas posmā līdz dienai, ko nosaka ar Padomes lēmumu, kā minēts 2003. gada Pievienošanās akta 3. panta 2. punkta pirmajā daļā un 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punktā.(8) Dokumentu atzīšanai būtu jāattiecas vienīgi uz tranzītu caur Bulgāriju, Čehijas Republiku, Kipru, Ungāriju, Latviju, Maltu, Poliju, Rumāniju, Slovēniju un Slovākiju. Dalībai kopējā sistēmā vajadzētu būt fakultatīvai, neizvirzot dalībvalstīm papildu pienākumus, kā noteikts 2003. gada Pievienošanās aktā un 2005. gada Pievienošanās aktā.(9) Kopējie noteikumi būtu jāpiemēro vienotām īstermiņa vīzām, ilgtermiņa vīzām un uzturēšanās atļaujām, ko izdevušas dalībvalstis, kas pilnībā īsteno Šengenas acquis , līdzvērtīgiem dokumentiem, ko izdevušas dalībvalstis, kas vēl pilnībā neīsteno Šengenas acquis , kā arī īstermiņa vīzām, ilgtermiņa vīzām un uzturēšanās atļaujām, ko izdevušas Bulgārija un Rumānija.(10) Ieceļošanas nosacījumi, kas paredzēti 5. panta 1. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regulā (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss)[12], ir jāizpilda, izņemot minētās regulas 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta nosacījumus, ciktāl šis lēmums, kas paplašina Lēmumā Nr. 895/2006/EK noteiktos kopējos noteikumus, ievieš vienpusējas atzīšanas režīmu, ar kuru Bulgārija un Rumānija tranzīta vajadzībām atzīst dažus dokumentus, ko izdod dalībvalstis, kas pilnībā īsteno Šengenas acquis , līdzvērtīgus dokumentus, ko izdod dalībvalstis, kas vēl pilnībā neīsteno Šengenas acquis , kā arī īstermiņa vīzas, ilgtermiņa vīzas un uzturēšanās atļaujas, ko izdod Bulgārija un Rumānija, un bez tam ļauj Čehijas Republikai, Kiprai, Ungārijai, Latvijai, Maltai, Polijai, Slovēnijai un Slovākijai, kuras piemēro ar Lēmumu Nr. 895/2006/EK ieviesto vienkāršoto režīmu, atzīt līdzvērtīgus dokumentus, ko izdod Bulgārija un Rumānija.(11) Ņemot vērā to, ka šā lēmuma mērķi, proti, ieviest vienpusējas atzīšanas režīmu, kas jāpiemēro dalībvalstīm, kuras pievienojās Eiropas Savienībai 2004. un 2007. gadā, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka paredzētās darbības apjoma vai rezultātu dēļ minēto mērķi var vieglāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā lēmumā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.(12) Šis lēmums nepapildina Šengenas acquis noteikumus tā nolīguma izpratnē, kurš noslēgts starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, jo šis lēmums attiecas tikai uz dalībvalstīm, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. un 2007. gadā un vēl pilnībā neīsteno Šengenas acquis . Tomēr, lai Šengenas sistēma būtu saskaņota un pareizi darbotos, šis lēmums attiecas arī uz vīzām un uzturēšanās atļaujām, ko izdod trešās valstis, kas iesaistītas Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā un kas pilnībā īsteno Šengenas acquis , kā Islande un Norvēģija.(13) Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, minētās dalībvalstis nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā.(14) Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā,IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo lēmumu ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie ārējām robežām, saskaņā ar kuru-  tranzīta vajadzībām Bulgārija un Rumānija var vienpusēji atzīt par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzām 2. un 3. pantā minētos dokumentus, kā arī 4. pantā minētos dokumentus, ko šīs abas valstis izdod trešo valstu pilsoņiem, uz kuriem attiecas vīzu prasība saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 539/2001.-  tranzīta vajadzībām Čehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija, kas paziņoja Komisijai par to lēmumu piemērot vienkāršotu režīmu, kuru ievieš ar Lēmumu Nr. 895/2006/EK, var vienpusēji atzīt par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzām 4. pantā minētos dokumentus, ko Bulgārija un Rumānija izdod trešo valstu pilsoņiem, uz kuriem attiecas vīzu prasība saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 539/2001.2. pants1. Bulgārija un Rumānija tranzīta vajadzībām par līdzvērtīgiem savai attiecīgās valsts vīzai var uzskatīt šādus dokumentus, ko izdod dalībvalstis, kas pilnībā īsteno Šengenas acquis , neatkarīgi no dokumentu turētāju valsts piederības:(i) „vienoto vīzu”, kas minēta 10. pantā Konvencijā, ar ko īsteno Šengenas Līgumu;(ii) „ilgtermiņa vīzu”, kas minēta 18. pantā Konvencijā, ar ko īsteno Šengenas Līgumu;(iii) „uzturēšanās atļauju”, kas iekļauta Kopīgās konsulārās instrukcijas IV pielikumā.2. Ja Bulgārija un Rumānija izlemj piemērot šo lēmumu, tās atzīst visus 1. punktā minētos dokumentus, neatkarīgi no tā, kura valsts izdevusi attiecīgo dokumentu.3. pantsJa Bulgārija un Rumānija izlemj piemērot 2. pantu, tās var papildus tam par līdzvērtīgām savai attiecīgās valsts vīzai tranzīta vajadzībām atzīt īstermiņa vīzas, ilgtermiņa vīzas un uzturēšanās atļaujas, ko izdod viena vai vairākas citas dalībvalstis, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gadā un vēl pilnībā neīsteno Šengenas acquis.To dalībvalstu, kas vēl pilnībā neīsteno Šengenas acquis , izdotie dokumenti, kurus var atzīt, ir uzskaitīti Lēmuma Nr. 895/2006/EK pielikumā.4. pantsTurklāt Bulgārija un Rumānija var par līdzvērtīgām savai attiecīgās valsts vīzai tranzīta vajadzībām atzīt šo valstu izdotās īstermiņa vīzas, ilgtermiņa vīzas un uzturēšanās atļaujas.Bulgārijas un Rumānijas izdotie dokumenti, kurus var atzīt saskaņā ar šo lēmumu, ir uzskaitīti pielikumā.5. pantsČehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija tranzīta vajadzībām var atzīt arī Bulgārijas un Rumānijas izdotus dokumentus, kuri ir uzskaitīti šā lēmuma pielikumā.6. pantsČehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija var dokumentus atzīt par līdzvērtīgiem to attiecīgās valsts vīzām tranzīta vajadzībām vienīgi tad, ja trešās valsts pilsoņa tranzīts caur to teritoriju nepārsniedz piecas dienas.Šā lēmuma 2., 3. un 4. pantā minēto dokumentu derīguma termiņš atbilst tranzīta ilgumam.7. pantsJa Bulgārija, Čehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Rumānija, Slovākija un Slovēnija nolemj piemērot šo lēmumu, tās par to paziņo Komisijai 10 darba dienu laikā pēc šā lēmuma stāšanās spēkā. Šo dalībvalstu paziņoto informāciju Komisija publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .8. pantsŠis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .To piemēro līdz dienai, ko nosaka Padomes lēmumā, kuru pieņem atbilstoši 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punktam.9. pantsŠis lēmums ir adresēts Bulgārijai, Čehijas Republikai, Kiprai, Ungārijai, Latvijai, Maltai, Polijai, Rumānijai, Slovēnijai un Slovākijai.Briselē, […]Eiropas Parlamenta vārdā – Padomes vārdā –priekšsēdētājs priekšsēdētājs[…]  PIELIKUMSBULGĀRIJAS izdoto dokumentu saraksts- Vīzas1. Виза за летищен транзит (виза вид "А") – lidostas tranzīta vīza (A kategorijas vīza)2. Виза за летищен транзит (виза вид "B") – tranzīta vīzas (B kategorijas vīza)-  Еднократна транзитна виза – vienreizējas ieceļošanas tranzīta vīza-  Двукратна транзитна виза – divreizējas ieceļošanas tranzīta vīza-  Многократна транзитна виза – daudzkārtējas ieceļošanas tranzīta vīza3. Визи за краткосрочно пребиваване (виза вид "C") – īstermiņa vīzas (C kategorijas vīza)-  Еднократна входна виза – vienreizējas ieceļošanas vīza-  Многократна входна виза – daudzkārtējas ieceļošanas vīza4. Виза за дългосрочно пребиваване (виза вид "D") – ilgtermiņa vīza (D kategorijas vīza)- Uzturēšanās atļaujas1. Карта на продължително пребиваващ в Република България чужденец – ilgtermiņa uzturēšanās atļauja2. Карта на постоянно пребиваващ в Република България чужденец – pastāvīgās uzturēšanās atļauja3. Карта на бежанец – uzturēšanās atļauja bēgļiem4. Удостоверение за пътуване зад граница на чужденец с хуманитарен статут – uzturēšanās atļauja trešo valstu pilsoņiem, kam Bulgārijas Republika piešķīrusi humanitāras aizsardzības statusuRUMĀNIJAS izdoto dokumentu saraksts- Vīzas-  viză de tranzit, identificată prin simbolul B (tranzīta vīza, ko apzīmē ar simbolu B)-  viză de scurtă şedere, identificată prin simbolul (īstermiņa vīza, ko apzīmē ar simbolu C)-  viză de lungă şedere, identificată prin unul dintre următoarele simboluri, în funcţie de activitatea pe care urmează să o desfăşoare în România străinul căruia i-a fost acordată:(i) desfăşurarea de activităţi economice, identificată prin simbolul D/AE(ii) desfăşurarea de activităţi profesionale, identificată prin simbolul D/AP(iii) desfăşurarea de activităţi comerciale, identificată prin simbolul D/AC(iv) angajare în munca, identificată prin simbolul D/AM(v) studii, identificată prin simbolul D/SD(vi) reîntregirea familiei, identificată prin simbolul D/VF(vii) intrarea în România a străinilor căsătoriţi cu cetăţeni români, identificată prin simbolul D/CR(viii) activităţi religioase sau umanitare, identificată prin simbolul D/RU(ix) viză diplomatică şi viză de serviciu, identificată prin simbolul DS(x) alte scopuri, identificată prin simbolul D/AS(ilgtermiņa vīza, ko apzīmē ar vienu no šādiem simboliem atbilstoši tām darbībām, kuras Rumānijā veic ārvalstnieks, kam tiek izdota vīza:(i) saimnieciskas darbības, ko apzīmē ar simbolu D/AE(ii) profesionālas darbības, ko apzīmē ar simbolu D/AP(iii) komercdarbības, ko apzīmē ar simbolu D/AC(iv) nodarbinātība, ko apzīmē ar simbolu D/AM(v) mācības augstskolā, ko apzīmē ar simbolu D/SD(vi) ģimenes atkalapvienošanās, ko apzīmē ar simbolu D/VF(vii) ieceļojot Rumānijas teritorijā ārvalstniekiem, kas ir precējušies ar Rumānijas pilsoņiem, ko apzīmē ar simbolu D/CR(viii) reliģiskas vai humanitāras darbības, ko apzīmē ar simbolu D/RU(ix) diplomātiskā vīza un dienesta vīza, ko apzīmē ar simbolu DS(x) citas vajadzības, ko apzīmē ar simbolu D/AS)- Uzturēšanās atļaujas- Permis de şedere temporară (pagaidu uzturēšanās atļauja)- Permis de şedere permanentă (pastāvīgās uzturēšanās atļauja)- Carte de rezidenţă – pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români (uzturēšanās atļauja – ārvalstniekiem, kuri ir Rumānijas pilsoņu ģimenes locekļi)- Carte de rezidenţă permanentă – pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români (pastāvīgās uzturēšanās atļauja – ārvalstniekiem, kuri ir Rumānijas pilsoņu ģimenes locekļi)2007/0186 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMAM,ar ko groza Lēmumu Nr. 896/2006/EK, ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei uz ārējām robežām, kas balstīts uz dažu Šveices un Lihtenšteinas izdotu uzturēšanās atļauju vienpusēju atzīšanu dalībvalstīs tranzīta vajadzībām to teritorijāEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 62. panta 2. punkta a) apakšpunktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[13],saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru,tā kā:(1) Ar Lēmumu Nr. 896/2006/EK ievieš kopējus noteikumus par dažu Šveices un Lihtenšteinas izdotu uzturēšanās atļauju vienpusēju atzīšanu dalībvalstīs, tādējādi radot vienkāršotu režīmu to trešo valstu pilsoņu kontrolei pie ārējām robežām, kuriem ir šie dokumenti.(2) Šengenas acquis divu posmu ieviešanas rezultātā dalībvalstīm, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gada 1. maijā, no minētā datuma bija jāizdod attiecīgās valsts vīzas trešo valstu pilsoņiem, Šveices un Lihtenšteinas izdotas uzturēšanās atļaujas turētājiem, uz kuriem saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001 attiecas vīzu prasība. Šī prasība radīja papildu administratīvo slogu šo dalībvalstu konsulārajām pārstāvniecībām Šveicē un Lihtenšteinā.(3) Dalībvalstis neuzskatīja par vajadzīgu pieprasīt, lai šīs kategorijas personām būtu vīzas, jo risks, ko šādas personas rada dalībvalstīm attiecībā uz nelegālu imigrāciju, ir neliels.(4) Ņemot vērā to, ka tādi paši apsvērumi attiecas uz Bulgāriju un Rumāniju, vienkāršots režīms, ko ievieš ar Lēmumu Nr. 896/2006/EK[14], būtu jāattiecina uz Bulgāriju un Rumāniju.(5) Šādi grozījumi Lēmumā Nr. 896/2006/EK ļaus Bulgārijai un Rumānijai, ja tās izlemj piemērot Lēmumu Nr. …/2007/EK, tranzīta vajadzībām vienpusīgi atzīt par līdzvērtīgām savām attiecīgās valsts vīzām Šveices un Lihtenšteinas izdotas uzturēšanās atļaujas, kas ir uzskaitītas Lēmuma Nr. 896/2006/EK pielikumā.(6) Atzīšana būtu jāattiecina vienīgi uz tranzītu caur Bulgārijas un Rumānijas teritoriju, un tā nedrīkstētu skart šo dalībvalstu iespējas izdot attiecīgās valsts vīzas īstermiņa uzturēšanās vajadzībām.(7) Bulgārijas un Rumānijas iespējas nepiemērot šo lēmumu būtu jāierobežo uz pārejas posma laiku līdz datumam, kas jānosaka Padomei saskaņā ar 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punktu.(8) Ieceļošanas nosacījumi, kas paredzēti 5. panta 1. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regulā (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss)[15], ir jāizpilda, izņemot minētās regulas 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta nosacījumus, ciktāl ar šo lēmumu paredz līdzvērtīgu režīmu starp Bulgārijas un Rumānijas izdotām tranzīta vīzām un dažām uzturēšanās atļaujām, ko izdod Šveice un Lihtenšteina.(9) Tā kā veicamās rīcības mērķis tieši skar Kopienas acquis attiecībā uz vīzām, un dalībvalstis vienas pašas nevar pietiekami sekmīgi to sasniegt, un tādēļ paredzētās darbības apjoma vai rezultātu dēļ to var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kā noteikts Līguma 5. pantā. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā lēmumā nav paredzēts nekas tāds, kas nav samērīgs ar to, kas nepieciešams šā mērķa sasniegšanai.(10) Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, minētās dalībvalstis nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā.(11) Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un tādējādi šis lēmums tai nav saistošs un nav jāpiemēro,IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.1. pantsLēmuma Nr. 896/2006/EK 2. pantu papildina ar šādu trešo apakšpunktu:„Ja Bulgārija un Rumānija izlemj piemērot Lēmumu Nr. …/2007/EK, tās var vienpusēji atzīt uzturēšanās atļaujas, kas minētas šā lēmuma pielikumā, par līdzvērtīgām savai attiecīgās valsts tranzīta vīzai līdz datumam, ko nosaka Padome saskaņā ar 4. pantu Aktā par Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā.”2. pantsJa Bulgārija un Rumānija izlemj piemērot šo lēmumu, tās par to paziņo Komisijai 10 darba dienu laikā pēc šā lēmuma stāšanās spēkā. Šo paziņoto informāciju Komisija publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .3. pantsŠis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .4. pantsŠis lēmums ir adresēts Bulgārijai un Rumānijai.Briselē, […]Eiropas Parlamenta vārdā – Padomes vārdā –priekšsēdētājs priekšsēdētājs[…] [1] OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1932/2006 (OV L 405, 30.12.2006., 23. lpp.).[2] OV L 167, 20.6.2006., 1. lpp.[3] OV L 167, 20.6.2006., 8. lpp.[4] Dalībvalstīm, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gadā, bija līdz 2006. gada 1. augustam jāpaziņo Komisijai par to lēmumu piemērot kopējos noteikumus.[5] JO C 251, 17.10.2006., 20. lpp.[6] Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 562/2006 (2006. gada 15. marts), ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.[7] OV L 176, 10.7.1999., 35. lpp.[8] Padomes dokuments 13054/04.[9] OV C […], […], […]. lpp.[10] OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1932/2006 (OV L 405, 30.12.2006., 23. lpp.).[11] OV L 167, 20.6.2006., 1. lpp.[12] OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.[13] OV C […], […], […]. lpp.[14] OV L 167, 20.6.2006.[15] OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.