               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 5.9.2018
            COM(2018) 610 final
            2018/0319(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai Savienības vārdā parakstītu statusa nolīgumu starp Eiropas Savienību un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku par darbībām, ko bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Saskaņā ar  54. panta 3. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 14. septembra Regulā (ES) 2016/1624 par Eiropas Robežu un krasta apsardzi
                  1
               , Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra var koordinēt operatīvo sadarbību starp dalībvalstīm un trešām valstīm ārējo robežu pārvaldības jomā. Šajā sakarā tā var veikt darbības pie ārējām robežām, iesaistot vienu vai vairākas dalībvalstis un kādu trešo valsti, kas ir kaimiņvalsts vismaz vienai no minētajām dalībvalstīm, pēc vienošanās ar minēto kaimiņvalsti, tostarp minētās trešās valsts teritorijā.

               Saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1624 54. panta 4. punktu gadījumos, kad ir paredzēts, ka Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienības tiks izvietotas trešā valstī darbībās, kurās vienību dalībniekiem būs īstenošanas pilnvaras, vai kad citas darbības trešās valstīs to pieprasa, Savienība ar attiecīgo trešo valsti noslēdz statusa nolīgumu. Statusa nolīgums ietver visus aspektus, kas vajadzīgi, lai veiktu minētās darbības. Tajā jo īpaši nosaka operācijas apmēru un vienību dalībnieku civiltiesisko atbildību un kriminālatbildību, uzdevumus un pilnvaras. Ar statusa nolīgumu nodrošina, ka šo operāciju laikā tiek pilnībā ievērotas pamattiesības.

               Pamatojoties uz Padomes pieņemtajām sarunu norādēm, Eiropas Komisija ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku ir risinājusi sarunas par statusa nolīgumu, lai izveidotu tiesisko regulējumu, kas, izstrādājot operatīvos plānus, ļautu nekavējoties rīkoties, ja būs vajadzīga ātra reakcija. Lai gan migrācijas plūsmas šajā reģionā ir daudz mazākas nekā 2015./16. gadā, organizētās noziedzības tīkli ātri pielāgo jauniem apstākļiem gan savus migrantu kontrabandas maršrutus, gan arī metodes. Noslēdzot šādu statusa nolīgumu, bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas atbildīgās iestādes un ES dalībvalstis, ko koordinē Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra, daudz labāk spēs ātri reaģēt uz šādām iespējamām norisēm.

               Pievienotais priekšlikums Padomes lēmumam ir juridisks instruments, kas vajadzīgs, lai parakstītu statusa nolīgumu starp Eiropas Savienību un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku.

               Komisija 2017. gada 21. februārī saņēma Padomes pilnvarojumu sākt sarunas ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku par statusa nolīgumu par darbībām, ko bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra.

               Sarunas par statusa nolīgumu tika sāktas 2017. gada 15. septembrī, to otrā kārta notika 2017. gada 24. novembrī un noslēdzošā kārta — 2018. gada 30. aprīlī. Sarunas tika veiksmīgi pabeigtas ar statusa nolīguma projekta parafēšanu, ko Briselē 2018. gada 18. jūlijā veica migrācijas, iekšlietu un pilsonības komisārs D. Avramopoulos un bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas iekšlietu ministrs O. Spasovski.

               Komisija uzskata, ka Padomes sarunu norādēs izvirzītie mērķi ir sasniegti un statusa nolīguma projekts ir Savienībai pieņemams.

               Dalībvalstis informēja un ar tām apspriedās attiecīgajās Padomes darba grupās.

               •Saskaņotība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

               Pašlaik trīspadsmit dalībvalstīm ir spēkā divpusēji nolīgumi ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku. Tie ietver virkni tādu kopīgu pasākumu kā robežpārbaudes, novērošanu, patrulēšanu atgriešanu utt. Starp bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Iekšlietu ministriju un Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūru jau ir izveidots darba režīms (tiek atjaunināts), kurā konkrēti ir ietvertas Eiropas robežu robežjautājumu un migrācijas nozares un Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras koordinētas kopīgas operācijas novērotāju statusā dalībvalstu teritorijā pēc vienošanās ar uzņēmēju dalībvalsti.

               •Saskaņotība ar citām Savienības politikas jomām

               Eiropas programma migrācijas jomā balstās uz četriem pīlāriem. Viens no tiem ir robežu pārvaldība. Tas nozīmē, ka tiks labāk pārvaldītas ES ārējās robežas, īpaši solidarizējoties ar tām dalībvalstīm, kuras atrodas pie ārējām robežām, un uzlabotu robežšķērsošanas efektivitāti. Pastiprināta bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas robežkontrole pozitīvi ietekmēs arī ES ārējās robežas, īpaši Bulgārijas un Grieķijas ārējās robežas, kā arī bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas robežas. Turpmāka drošības nostiprināšana pie ārējām robežām ir arī saskaņā ar Eiropas Drošības programmu.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Šā priekšlikuma Padomes lēmumam juridiskais pamats ir LESD 77. panta 2. punkta b) un d) apakšpunkts un 79. panta 2. punkta c) apakšpunkts saistībā ar LESD 218. panta 5. punktu.

               ES kompetence noslēgt statusa nolīgumu ir skaidri paredzēta Regulas (ES) 2016/1624 54. panta 4. punktā, kurā noteikts, ka gadījumos, kad ir paredzēts, ka Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienības tiks izvietotas trešā valstī darbībās, kurās vienību dalībniekiem būs īstenošanas pilnvaras, vai kad citas darbības trešās valstīs to prasa, Savienība ar attiecīgo trešo valsti noslēdz statusa nolīgumu.

               Saskaņā ar LESD 3. panta 2. punktu Savienības ekskluzīvā kompetencē ir noslēgt starptautisku nolīgumu, ja tā slēgšana ir paredzēta Savienības leģislatīvajā aktā. Regulas (ES) 2016/1624 54. panta 4. punkts paredz šāda statusa nolīguma slēgšanu starp Eiropas Savienību un attiecīgo trešo valsti. Tāpēc pievienotais nolīgums ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku ietilpst Eiropas Savienības ekskluzīvā kompetencē.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Neattiecas.

               •Proporcionalitāte

               Statusa nolīgums ļaus Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūrai izvietot bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienības divpusējas izvietošanas vietā, ko veic dalībvalstis, ja rodas pēkšņs migrantu pieplūdums.

               Tāpēc, lai labāk pārvaldītu bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas robežas, ir vajadzīga kopīga pieeja.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

                  Šis priekšlikums ir saskaņā ar LESD 218. panta 5. punktu, kurā paredzēts, ka Padome pieņem lēmumus par starptautiskiem nolīgumiem. Nav cita juridiska instrumenta, ko varētu izmantot šā priekšlikuma mērķa sasniegšanai.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANAS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes

                  Neattiecas.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Neattiecas.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Neattiecas.

               •Ietekmes novērtējums

                  Sarunām par statusa nolīgumu ietekmes novērtējums nav bijis nepieciešams.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

               Tā kā šis būs jauns nolīgums, nav iespējams veikt esošo instrumentu izvērtējumu vai atbilstības pārbaudes.

               •Pamattiesības

                  Statusa nolīguma projektā ir iekļauti noteikumi, kas nodrošina, ka tiek aizsargātas Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras koordinētajā darbībā iesaistīto vienības dalībnieku darbību ietekmēto personu pamattiesības.

                  Noteikumi par pamattiesībām ir sīkāk paskaidroti 5. punktā “Citi elementi”.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Statusa nolīgumam kā tādam nav finansiālas ietekmes. Patiesībā izmaksas radīs reālā Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienību izvietošana, kas notiks, pamatojoties uz operatīvo plānu un attiecīgo dotāciju nolīgumu; tās sedz no Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras budžeta. Statusa nolīgumā paredzētās turpmākās operācijas finansēs, izmantojot Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras pašu resursus.

               Finanšu pārskatā, kas pievienots regulas priekšlikumam par Eiropas robežsardzes un krasta apsardzi, tika novērtēts, ka Eiropas robežsardzes un krasta apsardzes izdevumi ciešākai sadarbībai ar trešām valstīm (tostarp iespējamas kopīgas operācijas ar kaimiņvalstīm) laikposmam no 2017. gada līdz 2020. gadam vidēji ir 6,090 miljoni EUR gadā.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

               Komisija nodrošinās statusa nolīguma īstenošanas pienācīgu uzraudzību.

               Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika un Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra kopā izvērtē katru kopīgo operāciju vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākumu.

               Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra, bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika un dalībvalstis, kas piedalās konkrētā darbībā, katras darbības beigās sagatavo ziņojumu par to, kā piemēroti nolīguma noteikumi, tostarp noteikumi par personas datu apstrādi.

               •Paskaidrojošie dokumenti (direktīvām)

                  Neattiecas.

               •Konkrētu priekšlikuma noteikumu detalizēts skaidrojums

               Nolīguma piemērošanas joma

               Saskaņā ar šo nolīgumu Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra var izvietot Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienības, kurām ir īstenošanas pilnvaras, bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā, veikt kopīgas operācijas un ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākumus. Lai gan šis nolīgums nepaplašina darbības jomu nolīgumam starp Eiropas Kopienu un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas nelikumīgi (“EK un bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas atpakaļuzņemšanas nolīgums”)
                  2
               , Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras vienībām, veicot īpašas atgriešanas darbības, ir atļauts palīdzēt bijušai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai identificēt personas, kuras jāuzņem atpakaļ bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā saskaņā ar EK un bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas atpakaļuzņemšanas nolīgumu.

               Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienības bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas teritorijā var izvietot tikai reģionos, kas robežojas ar ES ārējām robežām, un vienības dalībniekiem ir īstenošanas pilnvaras tajās bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas teritorijās, kuras norādītas operatīvajā plānā.

               Darbības uzsākšana

               Aģentūra var ierosināt iniciatīvu darbības uzsākšanai. Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas kompetentās iestādes var pieprasīt aģentūrai apsvērt darbības uzsākšanu. Lai veiktu darbību, ir vajadzīga bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas kompetento iestāžu un aģentūras piekrišana.

               Operatīvais plāns

               Pirms katras kopīgās operācijas vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākuma aģentūrai un bijušai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai ir jāsaskaņo operatīvais plāns. Operatīvais plāns ir jāsaskaņo arī ar dalībvalsti vai dalībvalstīm, kas robežojas ar operācijas norises vietu.

               Plānā detalizēti izklāsta kopīgās operācijas vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākuma organizatoriskos un procesuālos aspektus, tostarp situācijas, operatīvā nolūka un mērķu aprakstu un novērtējumu, operatīvo koncepciju, izvietojamā tehniskā aprīkojuma veidu, īstenošanas plānu, sadarbību ar citām trešām valstīm, citām Savienības aģentūrām un struktūrām vai starptautiskām organizācijām, noteikumus attiecībā uz pamattiesībām, tostarp personas datu aizsardzību, koordinācijas, pavēlniecības, kontroles, saziņas un ziņošanas struktūru, organizatorisko kārtību un loģistiku, kopīgās operācijas vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākuma novērtējuma un finansiālos aspektus.

               Vienības dalībnieku uzdevumi un pilnvaras

               Parasti vienības dalībniekiem ir tiesības veikt uzdevumus un izmantot īstenošanas pilnvaras, kas nepieciešamas robežkontrolei un atgriešanas operācijām. Tie ievēro bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas normatīvos aktus.

               Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas teritorijā vienības darbojas tikai saskaņā ar bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas robežsargu vai citu attiecīgo darbinieku norādījumiem un to klātbūtnē.

               Vajadzības gadījumā vienības dalībnieki valkā savas uniformas, redzamu personas identifikāciju un zilu rokas apsēju ar Eiropas Savienības un aģentūras atšķirības zīmēm. Lai bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas valsts iestādes varētu tos nepārprotami identificēt, tie līdzi nēsā akreditācijas dokumentu.

               Vienības dalībnieki var nēsāt dienesta ieročus, munīciju un aprīkojumu, kā tas ir atļauts saskaņā ar to piederības dalībvalsts tiesību aktiem un bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas tiesību aktiem. Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas iestādes iepriekš paziņo aģentūrai par atļautajiem dienesta ieročiem, munīciju un aprīkojumu, kā arī par attiecīgo tiesisko regulējumu un to izmantošanas nosacījumiem.

               Vienības dalībnieki ar savas valsts un bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas iestāžu piekrišanu, bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas robežsargu vai citu attiecīgu darbinieku klātbūtnē un saskaņā ar bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas tiesību aktiem var pielietot spēku, tostarp dienesta ieročus, munīciju un aprīkojumu. Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas iestādes var atļaut vienības dalībniekiem pielietot spēku arī tad, ja tās robežsargu nav klāt. Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas iestādes iepriekš paziņo aģentūrai par pieļaujamā fiziskā spēka un piespiedu līdzekļu izmantošanu, kā arī par to izmantošanas nosacījumiem.

               Pirms vienības dalībnieku izvietošanas bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas iestādes informē aģentūru par valsts datubāzēm, kurām var piekļūt saskaņā ar bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas tiesību aktiem. Valsts datu bāzēm var piekļūt tikai pilnvarotas personas no bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas, un vajadzības gadījumā datus var kopīgot tikai ar vienības dalībniekiem.

               Darbības apturēšana un izbeigšana

               Gan aģentūra, gan bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas iestādes var apturēt vai izbeigt darbību, ja tās uzskata, ka otra puse neievēro nolīguma noteikumus vai operatīvo plānu.

               Vienības dalībnieku privilēģijas un imunitāte

               Attiecībā uz visām darbībām, kas veiktas, pildot oficiālās funkcijas (“pildot dienesta pienākumus”), vienības dalībniekiem ir imunitāte pret bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas krimināltiesisko jurisdikciju, bet šāda imunitāte uz tiem neattiecas par pārkāpumiem, kas izdarīti “nepildot dienesta pienākumus”.

               Operatīvajā plānā ir precīzi norādītas darbības, uz kurām attiecas imunitāte pret bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas krimināltiesisko jurisdikciju.

               Gadījumā, ja tiek pausts pieņēmums par iespējamu noziedzīgu nodarījumu, ko izdarījuši vienības dalībnieki, aģentūras izpilddirektors pirms tiesvedības uzsākšanas apliecina bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas kompetentajām tiesu iestādēm, vai attiecīgā darbība ir veikta, pildot oficiālās funkcijas. Aģentūras izpilddirektors pieņem lēmumu pēc tam, kad ir rūpīgi pārbaudīts attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes, kura ir norīkojusi robežsargu vai citu attiecīgos dalībniekus, un bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas kompetento iestāžu faktu izklāsts. Aģentūras izpilddirektora apliecinājums ir saistošs bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas jurisdikcijā.

               Vienības dalībniekiem piešķirtās privilēģijas un imunitāte pret bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas krimināltiesisko jurisdikciju neatbrīvo tos no piederības dalībvalsts jurisdikcijas.

               Tāds pats regulējums attiecas uz vienības dalībnieku civiltiesisko un administratīvo atbildību.

               Dalībvalsts, kas ir norīkojusi attiecīgo robežsargu vai citu attiecīgo darbinieku, var atcelt vienību dalībnieku imunitāti pret bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas krimināltiesisko, civiltiesisko un administratīvo jurisdikciju. Šādai atcelšanai vienmēr jābūt tūlītējai atcelšanai.

               Nolīgumā ir paredzēts mehānisms kaitējumu atlīdzināšanai. Šāda kompensācijas mehānisma pamatā ir 42. pants Regulā (ES) 2016/1624 par Eiropas Robežu un krasta apsardzi. Ja kaitējumu ir nodarījis vienības dalībnieks, pildot dienesta pienākumus, atbildīga ir bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika. Ja kaitējumu ir nodarījis iesaistītās dalībvalsts vienības dalībnieks, pildot dienesta pienākumus, rupjas nolaidības vai tīša pārkāpuma dēļ vai nepildot dienesta pienākumus, bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika var pieprasīt aģentūras izpilddirektoram, lai attiecīgā iesaistītā dalībvalsts maksā kompensāciju. Ja kaitējumu ir nodarījuši aģentūras dalībnieki, bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika var pieprasīt aģentūrai samaksāt kompensāciju.

               Vienības dalībniekiem nevar piemērot izpildes pasākumus, izņemot gadījumus, ja pret viņiem sāk civiltiesvedību, kas nav saistīta ar oficiālajām funkcijām.

               Vienības dalībnieku īpašumu, kas vajadzīgs to oficiālo funkciju pildīšanai, nevar arestēt. Uz vienības dalībniekiem civiltiesvedībā neattiecas personas brīvības ierobežojumi vai citi ierobežojoši pasākumi.

               Par aģentūrai sniegtajiem pakalpojumiem vienības dalībnieki ir atbrīvoti no sociālā nodrošinājuma noteikumiem, kas var būt spēkā bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā. Tie bijušā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā ir atbrīvoti no jebkāda veida nodokļiem, ko ietur no algas un ienākumiem, kurus tiem maksā aģentūra vai to dalībvalstis, kā arī no ienākumiem, ko viņi saņem ārpus bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas.

               Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas iestādes ļauj ievest un izvest priekšmetus vienības dalībnieku personiskām vajadzībām un atbrīvo šādus priekšmetus no visiem muitas nodokļiem, citiem nodokļiem un saistītiem maksājumiem, kas nav maksa par glabāšanu, transportu un tamlīdzīgiem pakalpojumiem.

               Vienības dalībnieku personiskā bagāža netiek pārbaudīta, ja vien nav nopietnu iemeslu uzskatīt vai tiek uzskatīts, ka tajā ir priekšmeti, kas nav paredzēti vienības dalībnieka personiskai lietošanai, vai priekšmeti, kuru imports vai eksports bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā ir aizliegts ar likumu vai uz kuriem attiecas tās karantīnas noteikumi. Šādas personīgās bagāžas pārbaudi veic vienīgi attiecīgās vienības dalībnieka(-u) vai aģentūras pilnvarota pārstāvja klātbūtnē.

               Vienības dalībnieku dokumenti, sarakste un īpašums ir neaizskarams, izņemot gadījumus, ja piemēro izpildes pasākumus. Vienības dalībniekiem nav pienākuma sniegt liecības tiesā.

               Akreditācijas dokuments

               Aģentūra, sadarbojoties ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, identificēšanas nolūkos attiecībā pret bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas iestādēm, izsniedz vienības dalībniekiem akreditācijas dokumentu, kas apliecina šā dokumenta turētāja tiesības veikt uzdevumus un īstenot pilnvaras, kuras tam piešķirtas ar šo nolīgumu un operatīvo plānu. Akreditācijas dokuments kopā ar derīgu ceļošanas dokumentu vienības dalībniekam ļauj ieceļot bijušā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā bez vīzas vai iepriekšējas atļaujas.

               Pamattiesības

               Veicot uzdevumus un īstenojot pilnvaras, vienības dalībnieki pilnībā ievēro pamattiesības un pamatbrīvības, tostarp attiecībā uz piekļuvi patvēruma procedūrām, cilvēka cieņu, spīdzināšanas un necilvēcīgas vai pazemojošas attieksmes aizliegumu, tiesības uz brīvību, neizraidīšanas principu un kolektīvās izraidīšanas aizliegumu, bērna tiesības un tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību. Viņi patvaļīgi nediskriminē personas dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma, dzimumorientācijas vai dzimtes identitātes dēļ. Visi pasākumi, kas skar šīs pamattiesības un pamatbrīvības, ir samērīgi ar šo pasākumu mērķiem un ievēro šo pamattiesību un pamatbrīvību būtību.

               Katrai pusei ir jābūt sūdzību mehānismam, ar kura palīdzību izskatīt iespējamos pamattiesību pārkāpumus, ko izdarījis tās personāls. Aģentūra ir izveidojusi Regulas (ES) 2016/1624 par Eiropas Robežu un krasta apsardzi 72. pantā minēto sūdzību mehānismu, un tādējādi tā izpilda šo pienākumu. Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Ombuds varētu izskatīt šādus iespējamos pārkāpumus, izņemot gadījumus, ja bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas iestādes nolemj izveidot mehānismu, kurš ir īpaši paredzēts tam, lai izskatītu sūdzības, kas iesniegtas saskaņā ar šo nolīgumu.

               Personas datu apstrāde

               Vajadzības gadījumā vienības dalībnieki apstrādā personas datus saskaņā ar aģentūras un ES dalībvalstu noteikumiem. Personas datu apstrāde, ko veic bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas iestādes, notiek saskaņā ar tās tiesību aktiem.

               Aģentūra, iesaistītās dalībvalstis un bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas iestādes katras darbības beigās sagatavo kopīgu ziņojumu par vienības dalībnieku veikto personas datu apstrādi. Šo ziņojumu nosūta aģentūras pamattiesību amatpersonai un datu aizsardzības inspektoram, kā arī bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas personas datu aizsardzības kompetentajai iestādei. Aģentūras pamattiesību amatpersona un datu aizsardzības inspektors ziņo aģentūras izpilddirektoram.

               Domstarpības un interpretācija

               Visus jautājumus, kas rodas saistībā ar šā nolīguma piemērošanu, kopīgi izskata bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas kompetentās iestādes un aģentūras pārstāvji, konsultējoties ar attiecīgo dalībvalsti vai dalībvalstīm, kas robežojas ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku.

               Ja iepriekš nav panākts izlīgums, domstarpības par šā nolīguma interpretāciju vai piemērošanu izšķir tikai sarunu ceļā starp bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku un Eiropas Komisiju, kas apspriežas ar ikvienu dalībvalsti, kura robežojas ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku.

               Kompetentās iestādes šā nolīguma īstenošanai

               Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas kompetentā iestāde šā nolīguma īstenošanai ir Iekšlietu ministrija. Eiropas Savienībai tā ir Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra.

               Kopīga deklarācija

               Abas puses vienojas, ka atturēšanās no jebkāda pasākuma, kas varētu apdraudēt iespējamo turpmāko vienības dalībnieka kriminālvajāšanu, ko veic uzņēmējvalsts kompetentās iestādes, ietver atturēšanos no aktīvas attiecīgās vienības dalībnieka atgriešanas atvieglošanas no Eiropas Robežu un krasta apsardzes dienesta darbības vietas bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā uz viņa/viņas piederības dalībvalsti, kamēr nav saņemts aģentūras izpilddirektora apliecinājums.

               2018/0319 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai Savienības vārdā parakstītu statusa nolīgumu starp Eiropas Savienību un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku par darbībām, ko bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta b) un d) apakšpunktu un 79. panta 2. punkta c) apakšpunktu saistībā ar 218. panta 5. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1624 54. panta 4. punktu gadījumos, kad ir paredzēts, ka Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienības tiks izvietotas trešā valstī darbībās, kurās vienību dalībniekiem būs īstenošanas pilnvaras, vai kad citas darbības trešās valstīs to pieprasa, Savienība ar attiecīgo trešo valsti noslēdz statusa nolīgumu. Statusa nolīgums ietver visus aspektus, kas vajadzīgi, lai veiktu minētās darbības.

               (2)Padome 2017. gada 21. februārī pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku par statusa nolīgumu par darbībām, ko bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra.

               (3)Sarunas par statusa nolīgumu sāka 2017. gada 15. septembrī, un tās sekmīgi pabeidza 2018. gada 18. jūlijā, parafējot šo nolīgumu.

               (4)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK
                  3
               ; tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (5)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK
                  4
               ; tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (6)Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (7)Statusa nolīgums būtu jāparaksta un nolīgumam pievienotā deklarācija būtu jāapstiprina Savienības vārdā, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo tiek dots pilnvarojums Savienības vārdā parakstīt statusa nolīgumu starp Eiropas Savienību un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku par darbībām, ko bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra, ņemot vērā minētā nolīguma noslēgšanu.

               Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Savienības vārdā tiek apstiprinātas šim lēmumam pievienotās deklarācijas.

               3. pants

               Padomes Ģenerālsekretariāts izveido instrumentu, ar ko nolīguma sarunu vadītāja norādītajai(-ajām) personai(-ām) piešķir visas pilnvaras parakstīt minēto nolīgumu, ņemot vērā tā noslēgšanu.

               4. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 251, 16.9.2016., 1. lpp.

                     (2)

                        OV L 334, 19.12.2007., 7. lpp.

                     (3)

                        Padomes Lēmums 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.).

                     (4)

                        Padomes Lēmums 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 5.9.2018
            COM(2018) 610 final
            PIELIKUMS
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS

               par to, lai Savienības vārdā parakstītu statusa nolīgumu starp Eiropas Savienību un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku par darbībām, ko bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra

               PIELIKUMS

               STATUSA NOLĪGUMS

               starp Eiropas Savienību un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku par darbībām, ko bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra

               EIROPAS SAVIENĪBA

               un BIJUSĪ DIENVIDSLĀVIJAS MAĶEDONIJAS REPUBLIKA

               turpmāk “Puses”,

               TĀ KĀ var rasties situācijas, kurās Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra (turpmāk “aģentūra”) kā Eiropas Savienības struktūra koordinē operatīvo sadarbību starp ES dalībvalstīm un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, tostarp bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas teritorijā,

               ŅEMOT VĒRĀ TO, ka bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika kā ES kandidātvalsts kopš 2005. gada cieši sadarbojas ar Savienību migrācijas plūsmu pārvaldīšanā un nelikumīgās imigrācijas un pārrobežu noziedzības apkarošanā,

               TĀ KĀ Puses ievēros noteikumus, kas izklāstīti šim statusa nolīgumam pievienotajās deklarācijās,

               TĀ KĀ būtu jāizveido tiesiskais regulējums statusa nolīguma veidā attiecībā uz situācijām, kad Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras vienību dalībniekiem būs īstenošanas pilnvaras Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas teritorijā,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūrai visās darbībās bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas teritorijā būtu pilnībā jāievēro pamattiesības,

               IR NOLĒMUŠAS NOSLĒGT ŠO NOLĪGUMU.

               1. pants

               Nolīguma darbības joma

               1.Šis nolīgums reglamentē aģentūras vienības dalībnieku tiesības un pienākums, kad tie pārvalda migrācijas plūsmas un apkaro nelikumīgu imigrāciju un pārrobežu noziedzību bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā, kurā tiem ir īstenošanas pilnvaras, kā arī citus nosacījumus, kas ir nepieciešami, lai veiktu darbības, kurās piedalās aģentūras vienības dalībnieki un bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas kompetentās iestādes.

               2.Šis nolīgums nepaplašina darbības jomu nolīgumam starp Eiropas Kopienu un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas nelikumīgi (“EK un bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas atpakaļuzņemšanas nolīgums”). Saistībā ar atgriešanas operācijām, kā tās definētas 2. panta 4. punktā, šis nolīgums attiecas tikai uz operatīvā atbalsta sniegšanu atgriešanas operācijām, kuras tiek veiktas saskaņā ar EK un bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas atpakaļuzņemšanas nolīgumu.

               3.Šo nolīgumu piemēro tikai bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas teritorijā, un vienības dalībniekiem ir īstenošanas pilnvaras tajās bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas teritorijās, kuras norādītas operatīvajā plānā.

               2. pants

               Definīcijas

               Nolīgumā piemēro šādas definīcijas:

               1.“darbība” ir kopīga operācija, ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākums vai atgriešanas operācija;

               2.“kopīga operācija” ir darbība, kuras mērķis ir apkarot nelegālo imigrāciju vai pārrobežu noziedzību vai pastiprināt tehnisko un operatīvo palīdzību pie bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas robežām ar kaimiņos esošu dalībvalsti, kā arī aģentūras vienības dalībnieku izvietošana bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas teritorijā uz noteiktu laiku saskaņā ar operatīvo plānu;

               3.“ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākums” ir darbība, kuras mērķis ir ātri reaģēt situācijā, kad pastāv konkrētas un nesamērīgi lielas problēmas pie bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas robežām ar kaimiņos esošu dalībvalsti, uz ierobežotu laiku saskaņā ar operatīvo plānu;

               4.“atgriešanas operācija” ir operācija, kuru koordinē aģentūra, kurā ir iesaistīts vienas vai vairāku dalībvalstu sniegts tehniskais un operatīvais atbalsts un kuras laikā atgriežamās personas no vienas vai vairākām dalībvalstīm piespiedu kārtā vai brīvprātīgi tiek atgrieztas bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā saskaņā ar nolīgumu starp Eiropas Kopienu un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas nelikumīgi;

               5.“robežkontrole” ir personu kontrole, ko neatkarīgi no visiem pārējiem apsvērumiem veic pie robežas, reaģējot vienīgi uz nodomu šķērsot šo robežu vai jau notikušu šās robežas šķērsošanu, un kas ietver robežpārbaudes pie robežšķērsošanas vietām un robežuzraudzību starp robežšķērsošanas vietām;

               6.“vienības dalībnieks” ir vai nu aģentūras darbinieks, vai robežsargu vienības dalībnieks no iesaistītajām dalībvalstīm, tostarp robežsargi, kurus dalībvalstis norīkojušas uz aģentūru un kuri jāizvieto darbības laikā; tas var būt cits attiecīgs darbinieks, kura funkcijas tiks definētas operatīvajā plānā;

               7.“dalībvalsts” ir Eiropas Savienības dalībvalsts;

               8.“piederības dalībvalsts” ir dalībvalsts, kuras robežsargs vai cits attiecīgs darbinieks ir vienības dalībnieks;

               9.“personas dati” ir jebkura informācija, kas attiecas uz identificētu vai identificējamu fizisku personu; un identificējama persona ir persona, kuru tieši vai netieši var identificēt, jo īpaši izmantojot tādus identifikatorus kā, piemēram, vārdu, uzvārdu, identifikācijas numuru, atrašanās vietas datus, tiešsaistes identifikatoru vai vienu vai vairākus minētajai personai raksturīgus fiziskās, fizioloģiskās, ģenētiskās, garīgās, ekonomiskās, kultūras vai sociālās identitātes faktorus;

               10.“iesaistītā dalībvalsts” ir dalībvalsts, kas piedalās darbībā bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā, nodrošinot tehnisko aprīkojumu, robežsargus un citus attiecīgus darbiniekus, kas izvietoti kā daļa no vienības;

               11.“aģentūra” ir Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra, kas izveidota ar Regulu (ES) 2016/1624 par Eiropas Robežu un krasta apsardzi;

               12.“vienības dalībnieku īstenošanas pilnvaras” ir pilnvaras, kas nepieciešamas, lai veiktu uzdevumus saistībā ar operatīvajā plānā paredzētajām robežkontroles un atgriešanas operācijām, ko kā kopīgu darbību veic bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas teritorijā.

               3. pants

               Darbības uzsākšana

               1.Iniciatīvu darbības uzsākšanai var izteikt bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas kompetentās iestādes. Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas kompetentās iestādes var pieprasīt aģentūrai apsvērt darbības uzsākšanu.

               2.Lai veiktu darbības, ir vajadzīga gan bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas kompetento iestāžu, gan arī aģentūras piekrišana.

               4. pants

               Operatīvais plāns

               Operatīvajā plānā, kam ir piekritusi dalībvalsts vai dalībvalstis, kuras robežojas ar operācijas norises vietu, aģentūra un bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika vienojas par katru kopīgo operāciju vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākumu. Plānā detalizēti izklāsta kopīgās operācijas vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākuma organizatoriskos un procesuālos aspektus, tostarp situācijas aprakstu un novērtējumu ar modus operandi, operatīvo nolūku un mērķus, izvietojamā tehniskā aprīkojuma veidu, īstenošanas plānu, sadarbību ar citām trešām valstīm, citām Savienības aģentūrām un struktūrām vai starptautiskām organizācijām, noteikumus attiecībā uz pamattiesībām, tostarp personas datu aizsardzību, paredzamo darbības ilgumu, ģeogrāfisko apgabalu, kurā darbība notiks, uzdevumu, pienākumu aprakstu, tostarp pamattiesību ievērošanu, īpašus norādījumus vienības dalībniekiem, kā arī pieļaujamo piekļuvi datubāzēm un dienesta ieroču, munīcijas un aprīkojuma atļauto lietojumu bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā, vienību dalībnieku sastāvu, kā arī citu attiecīgo darbinieku izvietošanu, pavēlniecības un kontroles noteikumus, tostarp bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas robežsargu, kas ir atbildīgi par sadarbību ar aģentūras vienību dalībniekiem, vārdu un uzvārdu un dienesta pakāpi un jo īpaši to bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas robežsargu, kuri ir atbildīgi par pavēlniecību vienības dalībnieku izvietošanas laikā bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas teritorijā, vārdu un uzvārdu un dienesta pakāpi, vienību dalībnieku vietu komandķēdē, tehniskā aprīkojuma veidu, kas tiks izmantots; koordinācijas, pavēlniecības, kontroles, saziņas un ziņošanas struktūru, organizatorisko kārtību un loģistiku, kopīgās operācijas vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākuma novērtējuma un finansiālos aspektus. Kopīgās operācijas vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākuma novērtējumu veic kopīgi bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika un aģentūra.

               5. pants

               Vienības dalībnieku uzdevumi un pilnvaras

               1. Vienības dalībniekiem ir tiesības veikt uzdevumus un izmantot īstenošanas pilnvaras, kas nepieciešamas robežkontrolei un atgriešanas operācijām.

               2. Vienības dalībnieki ievēro bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas normatīvos aktus.

               3. Vienības dalībnieki var veikt uzdevumus un īstenot pilnvaras bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas teritorijā tikai saskaņā ar bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas robežsargu vai citu attiecīgu darbinieku norādījumiem un viņu klātbūtnē. Vajadzības gadījumā bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika vienībai dod norādījumus saskaņā ar operatīvo plānu.

               Aģentūra ar sava koordinatora palīdzību var paziņot bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas robežpolicijas atbildīgai personai savu viedokli par vienībai sniegtajiem norādījumiem. Tādā gadījumā bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika ņem vērā šo viedokli un pēc iespējas to ievēro.

               Gadījumos, kad vienībai sniegtie norādījumi neatbilst operatīvajam plānam, koordinators nekavējoties ziņo aģentūras izpilddirektoram. Izpilddirektors var veikt atbilstošus pasākumus, tostarp apturēt vai izbeigt darbību.

               4. Vajadzības gadījumā vienības dalībnieki, veicot uzdevumus un īstenojot pilnvaras, valkā savas uniformas. Vajadzības gadījumā vienības dalībnieki pie uniformas nēsā arī redzamu personas identifikāciju un zilu rokas apsēju ar Eiropas Savienības un aģentūras atšķirības zīmēm. Identificēšanas nolūkos attiecībā pret bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas valsts iestādēm vienības dalībnieki vienmēr nēsā līdzi 8. pantā minēto akreditācijas dokumentu.

               5. Veicot uzdevumus un īstenojot pilnvaras, vienības dalībnieki var nēsāt dienesta ieročus, munīciju un aprīkojumu, kā tas ir atļauts saskaņā ar piederības dalībvalsts tiesību aktiem un bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas tiesību aktiem. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika pirms vienības dalībnieku izvietošanas paziņo aģentūrai par atļautajiem dienesta ieročiem, munīciju un aprīkojumu, kā arī par attiecīgo tiesisko regulējumu un to izmantošanas nosacījumiem.

               6. Veicot uzdevumus un īstenojot pilnvaras, vienības dalībniekiem ar piederības dalībvalsts un bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas piekrišanu bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas robežsargu vai citu attiecīgo darbinieku klātbūtnē un saskaņā ar bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas tiesību aktiem ir atļauts pielietot spēku, tostarp dienesta ieročus, munīciju un aprīkojumu. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika var atļaut vienības dalībniekiem pielietot spēku, ja bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas robežsargu vai citu attiecīgo darbinieku nav klāt. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika pirms vienības dalībnieku izvietošanas paziņo aģentūrai par pieļaujamā fiziskā spēka un piespiedu līdzekļu izmantošanu, kā arī par to izmantošanas nosacījumiem.

               7.Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika pirms vienības dalībnieku izvietošanas informē aģentūru par valsts datubāzēm, kurām var piekļūt. Šādu piekļuvi veic saskaņā ar bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas valsts tiesību aktiem.

               Valsts datubāzēm var piekļūt tikai pilnvarotas personas no bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas, kurām ir atļauja piekļūt attiecīgajām valsts datubāzēm.

               Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika var atļaut kopīgot datus no savas valsts datubāzēm ar vienības dalībniekiem, ja tas ir nepieciešams, lai sasniegtu operatīvos mērķus, kas noteikti operatīvajā plānā, un atgriešanas operāciju nolūkos.

               6. pants

               Darbības apturēšana un izbeigšana

               1. Ja bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika neievēro šā nolīguma vai operatīvā plāna noteikumus, aģentūras izpilddirektors darbību var apturēt vai izbeigt pēc tam, kad par to rakstiski ir informējis bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku. Izpilddirektors informē bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku par attiecīgajiem iemesliem.

               2. Ja aģentūra vai jebkura iesaistītā dalībvalsts neievēro šā nolīguma vai operatīvā plāna noteikumus, bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika darbību var apturēt vai izbeigt pēc tam, kad par to ir rakstiski informējusi aģentūru. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika informē aģentūru par attiecīgajiem iemesliem.

               3. Aģentūras izpilddirektors vai bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika var apturēt vai izbeigt darbību jo īpaši gadījumos, kad tiek pārkāptas pamattiesības, netiek ievērots neizraidīšanas princips vai datu aizsardzības noteikumi.

               4. Darbības izbeigšana neietekmē tiesības vai pienākumus, kas rodas, piemērojot šo nolīgumu vai operatīvo plānu pirms šādas izbeigšanas.

               7. pants

               Vienības dalībnieku privilēģijas un imunitāte

               1. Aģentūras vienības dalībniekiem piešķirto privilēģiju un imunitātes nolūks ir nodrošināt oficiālo funkciju sekmīgu pildīšanu saskaņā ar operatīvo plānu veiktu darbību gaitā bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas teritorijā.

               2. Vienības dalībnieku dokumenti, sarakste un īpašums ir neaizskarams, izņemot gadījumus, ja piemēro izpildes pasākumus, kurus atļauts veikt saskaņā ar 8. punktu.

               3. Vienības dalībniekiem ir imunitāte pret bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas krimināltiesisko jurisdikciju par ikvienu rīcību, ko tie veikuši, pildot oficiālās funkcijas saskaņā ar operatīvo plānu veiktu darbību gaitā.

               Gadījumā, ja pastāv pieņēmums, ka vienības dalībnieks ir izdarījis noziedzīgu nodarījumu, nekavējoties informē aģentūras izpilddirektoru un piederības dalībvalsts kompetento iestādi. Pirms tiesvedības sākuma aģentūras izpilddirektors pēc rūpīgas visu piederības dalībvalsts kompetentās iestādes un bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas kompetentās iestādes sniegtā faktu izklāsta izskatīšanas, apliecina bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas kompetentajām tiesu iestādēm, vai vienības dalībnieki ir veikuši attiecīgo rīcību, pildot oficiālās funkcijas saskaņā ar operatīvo plānu veiktu darbību gaitā. Kamēr tiek gaidīts šis apliecinājums, aģentūra un piederības dalībvalsts atturas no jebkuriem pasākumiem, kas varētu apdraudēt iespējamo turpmāko vienības dalībnieka kriminālvajāšanu, ko veic bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas kompetentās iestādes.

               Ja rīcība veikta, pildot oficiālās funkcijas saskaņā ar operatīvo plānu veiktu darbību gaitā, tiesvedību nesāk. Ja rīcība nav veikta, pildot oficiālās funkcijas saskaņā ar operatīvo plānu veiktu darbību gaitā, tiesvedība var turpināties. Aģentūras izpilddirektora apliecinājums ir saistošs bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas iestādēm.

               Vienības dalībniekiem piešķirtās privilēģijas un imunitāte pret bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas krimināltiesisko jurisdikciju neatbrīvo tos no piederības dalībvalsts jurisdikcijas.

               4. Vienības dalībniekiem ir imunitāte pret bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas civiltiesisko un administratīvo jurisdikciju par ikvienu rīcību, ko tie veikuši, pildot oficiālās funkcijas saskaņā ar operatīvo plānu veiktu darbību gaitā.

               Ja kāda bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas tiesa ierosina civiltiesvedību pret vienības dalībniekiem, par to nekavējoties paziņo aģentūras izpilddirektoram un piederības dalībvalsts kompetentajai iestādei. Pirms tiesvedības sākuma aģentūras izpilddirektors pēc rūpīgas visu piederības dalībvalsts kompetentās iestādes un bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas kompetentās iestādes sniegtā faktu izklāsta izskatīšanas, apliecina bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas kompetentajām tiesu iestādēm, vai vienības dalībnieki ir veikuši attiecīgo rīcību, pildot savas oficiālās funkcijas saskaņā ar operatīvo plānu veiktu darbību gaitā.

               Ja rīcība veikta, pildot oficiālās funkcijas saskaņā ar operatīvo plānu veiktu darbību gaitā, tiesvedību nesāk. Ja rīcība nav veikta, pildot oficiālās funkcijas saskaņā ar operatīvo plānu veiktu darbību gaitā, tiesvedība var turpināties. Aģentūras izpilddirektora apliecinājums ir saistošs bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas iestādēm.

               Ja par vienības dalībniekiem sāk tiesvedību, tie zaudē imunitāti pret jurisdikciju attiecībā uz visām pretprasībām, kas ir tieši saistītas ar galveno prasību.

               5. Saskaņā ar šā panta 3. un 4. punktu piederības dalībvalsts vajadzības gadījumā var atcelt vienības dalībnieku imunitāti pret bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas krimināltiesisko, civiltiesisko un administratīvo jurisdikciju. Šādai atcelšanai vienmēr jābūt tūlītējai atcelšanai.

               6. Vienības dalībniekiem nav pienākuma sniegt liecības tiesā.

               7. Ja kaitējumu ir nodarījis vienības dalībnieks, pildot oficiālās funkcijas saskaņā ar operatīvo plānu veiktu darbību gaitā, bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika ir atbildīga par jebkuru kaitējumu.

               Ja kaitējums nodarīts rupjas nolaidības vai tīša pārkāpuma dēļ vai ja iesaistītās dalībvalsts vienības dalībnieks rīcību nav veicis, pildot oficiālās funkcijas, bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika ar aģentūras izpilddirektora starpniecību var pieprasīt, lai attiecīgā iesaistītā dalībvalsts maksā kompensāciju.

               Ja kaitējums nodarīts rupjas nolaidības vai tīša pārkāpuma dēļ vai ja vienības dalībnieks, kurš ir aģentūras darbinieks, rīcību nav veicis, pildot oficiālās funkcijas, bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika var pieprasīt, lai aģentūra maksā kompensāciju.

               8. Vienības dalībniekiem nevar piemērot izpildes pasākumus, izņemot gadījumus, ja pret viņiem sāk civiltiesvedību, kas nav saistīta ar oficiālām funkcijām saskaņā ar operatīvo plānu veiktu darbību gaitā.

               Vienības dalībnieku īpašumu, par ko aģentūras izpilddirektors apliecina, ka tas ir vajadzīgs minētā personāla oficiālo funkciju pildīšanai, nevar arestēt, izpildot tiesas nolēmumu, lēmumu vai rīkojumu. Uz vienības dalībniekiem civiltiesvedībā neattiecas personas brīvības ierobežojumi vai kādi citi ierobežojoši pasākumi.

               9. Vienības dalībnieku imunitāte pret bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas jurisdikciju neatbrīvo tos no attiecīgo piederības dalībvalstu jurisdikcijas.

               10. Attiecībā uz vienības dalībnieku sniegtiem pakalpojumiem aģentūrai vienības dalībnieki ir atbrīvoti no sociālā nodrošinājuma noteikumiem, kas ir spēkā bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā.

               11. Vienības dalībnieki bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā ir atbrīvoti no jebkāda veida nodokļiem, ko ietur no algas un ienākumiem, kurus tiem maksā aģentūra vai piederības dalībvalstis, kā arī no ienākumiem, ko viņi saņem ārpus bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas.

               12. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika saskaņā ar spēkā esošajiem normatīvajiem aktiem ļauj ievest priekšmetus vienības dalībnieku personiskām vajadzībām un atbrīvo šādus priekšmetus no visiem muitas nodokļiem, citiem nodokļiem un saistītiem maksājumiem, kas nav maksa par glabāšanu, transportu un tamlīdzīgiem pakalpojumiem. Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika atļauj arī šādu priekšmetu eksportu.

               13. Vienības dalībnieku personiskā bagāža ir atbrīvota no pārbaudēm, ja vien nav nopietnu iemeslu uzskatīt vai tiek uzskatīts, ka tajā ir priekšmeti, kas nav paredzēti vienības dalībnieka personiskai lietošanai, vai priekšmeti, kuru imports vai eksports bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā ir aizliegts ar likumu vai uz kuriem attiecas tās karantīnas noteikumi. Šādas personīgās bagāžas pārbaudi veic vienīgi attiecīgās vienības dalībnieka(-u) vai vienības dalībnieka(-u) pilnvarota pārstāvja klātbūtnē.

               8. pants

               Akreditācijas dokuments

               1. Aģentūra sadarbībā ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku katram vienības dalībniekam izsniedz dokumentu Pušu oficiālajās valodās identificēšanas nolūkos attiecībā pret bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas valsts iestādēm un nolūkā apliecināt šāda dokumenta turētāja tiesības veikt uzdevumus un īstenot pilnvaras, kas minētas šā nolīguma 5. pantā un operatīvajā plānā. Dokumentā ir iekļauti šādi dati par dalībnieku: vārds, uzvārds un valstspiederība; dienesta pakāpe vai amata nosaukums; nesen uzņemta fotogrāfija digitālā formātā un uzdevumi, kurus viņš ir pilnvarots veikt izvietošanas laikā.

               2. Akreditācijas dokuments kopā ar derīgu ceļošanas dokumentu vienības dalībniekam ļauj ieceļot bijušā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā bez vīzas vai iepriekšējas atļaujas.

               3. Akreditācijas dokumentu darbības beigās nodod aģentūrai.

               9. pants

               Pamattiesības

               1. Veicot uzdevumus un īstenojot pilnvaras, vienības dalībnieki pilnībā ievēro pamattiesības un pamatbrīvības, tostarp attiecībā uz piekļuvi patvēruma procedūrām, cilvēka cieņu, spīdzināšanas un necilvēcīgas vai pazemojošas attieksmes aizliegumu, tiesības uz brīvību, neizraidīšanas principu un kolektīvās izraidīšanas aizliegumu, bērna tiesības un tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību. Veicot uzdevumus un īstenojot pilnvaras, viņi patvaļīgi nediskriminē personas dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma, dzimumorientācijas vai dzimtes identitātes dēļ. Visi pasākumi, ko darbinieki veic, veicot uzdevumus un īstenojot pilnvaras, un kas skar pamattiesības un pamatbrīvības, ir samērīgi ar šo pasākumu mērķiem un ievēro šo pamattiesību un pamatbrīvību būtību.

               2. Ikvienai Pusei ir sūdzību mehānisms, kas vajadzīgs, lai izskatītu iespējamos pamattiesību pārkāpumus, ko tās personāls varētu būt veicis, pildot savas oficiālās funkcijas tādas kopīgas operācijas, ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākuma vai atgriešanas operācijas laikā, uz kuru attiecas šis nolīgums.

               10. pants

               Personas datu apstrāde

               1. Personas datu apstrādi veic tikai tad, ja tas ir nepieciešams šā nolīguma īstenošanai bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā, aģentūrā vai iesaistītajās dalībvalstīs.

               2. Personas datu apstrāde bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā notiek saskaņā ar tās tiesību aktiem.

               3. Uz personas datu apstrādi administratīvos nolūkos, ko veic aģentūra un iesaistītā(-ās) dalībvalsts(-is), tostarp nosūtot personas datus uz bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti, Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti, Padomes 2008. gada 27. novembra Pamatlēmums 2008/977/TI par tādu personas datu aizsardzību, ko apstrādā, policijas un tiesu iestādēm sadarbojoties krimināllietās, un Regulas (ES) 2016/1624 45. panta 2. punktā minētie aģentūras pieņemtie pasākumi Regulas (EK) Nr. 45/2001 piemērošanai.

               4. Gadījumā, ja apstrāde ietver personas datu nosūtīšanu, dalībvalstis un aģentūra personas datu nosūtīšanas brīdī uz bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku norāda ikvienu vispārīgu vai konkrētu ierobežojumu piekļuvei šiem datiem vai to izmantošanai, tostarp attiecībā uz pārsūtīšanu, dzēšanu vai iznīcināšanu. Ja vajadzība pēc šādiem ierobežojumiem kļūst acīmredzama pēc personas datu nosūtīšanas, tad tās attiecīgi informē bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku.

               5. Personas datus, kas darbības laikā savākti administratīvos nolūkos, aģentūra, iesaistītās dalībvalstis un bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika var apstrādāt atbilstīgi datu aizsardzības jomā piemērojamiem tiesību aktiem.

               6. Aģentūra, iesaistītās dalībvalstis un bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika katras darbības beigās izstrādā kopīgu ziņojumu par šā panta 1.–5. punkta piemērošanu. Šo ziņojumu nosūta aģentūras pamattiesību amatpersonai un datu aizsardzības inspektoram, kā arī bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas personas datu aizsardzības kompetentajai iestādei. Aģentūras pamattiesību amatpersona un datu aizsardzības inspektors ziņo aģentūras izpilddirektoram.

               11. pants

               Domstarpības un interpretācija

               1. Visus jautājumus, kas rodas saistībā ar šā nolīguma piemērošanu, kopīgi izskata bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas kompetentās iestādes un aģentūras pārstāvji, konsultējoties ar attiecīgo dalībvalsti vai dalībvalstīm, kas robežojas ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku.

               2. Ja iepriekš nav panākts izlīgums, domstarpības par šā nolīguma interpretāciju vai piemērošanu izšķir tikai sarunu ceļā starp bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku un Eiropas Komisiju, kas apspriežas ar ikvienu dalībvalsti, kura robežojas ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku.

               12. pants

               Nolīguma stāšanās spēkā, darbības laiks un izbeigšana

               1. Puses apstiprina šo nolīgumu saskaņā ar savām iekšējām juridiskajām procedūrām.

               2. Šis nolīgums stājas spēkā pirmajā dienā, kad sākas otrais mēnesis pēc dienas, kad Puses ir paziņojušas viena otrai, ka ir pabeigtas 1. punktā minētās iekšējās juridiskās procedūras.

               3. Šis nolīgums ir noslēgts uz nenoteiktu laiku. Nolīgumu var izbeigt, Pusēm rakstiski vienojoties vai vienpusēji pēc vienas Puses iniciatīvas. Šādā gadījumā Puse, kas vēlas to izbeigt, par to rakstiski paziņo otrai Pusei ar diplomātisko kanālu starpniecību.

               Nolīguma darbība tiek izbeigta otrā mēneša pirmajā dienā, kurš seko paziņojuma sniegšanas mēnesim.

               4. Šo nolīgumu var grozīt jebkurā laikā, Pusēm savstarpēji rakstiski vienojoties. Grozījumi stājas spēkā saskaņā ar šā panta 1. punktu.

               5. Paziņojumus, kas veikti saskaņā ar šo pantu, nosūta Eiropas Savienības gadījumā Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariātam un bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas gadījumā bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Ārlietu ministrijai.

               13. pants

               Saistība ar citiem nolīgumiem

               Šis nolīgums neietekmē Pušu tiesības un pienākumus, kas izriet no citiem starptautiskiem nolīgumiem, kuri Pusēm ir saistoši.

               14. pants

               Kompetentās iestādes šā nolīguma īstenošanai

               1. Kompetentā iestāde šā nolīguma īstenošanai bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā ir Iekšlietu ministrija.

               2. Kompetentā iestāde šā nolīguma īstenošanai Eiropas Savienībā ir aģentūra.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA ATTIECĪBĀ UZ ISLANDI, NORVĒĢIJU, ŠVEICI UN LIHTENŠTEINU

               Līgumslēdzējas Puses ņem vērā ciešās attiecības starp Eiropas Savienību un Norvēģiju, Islandi, Šveici un Lihtenšteinu, jo īpaši ņemot vērā 1999. gada 18. maija un 2004. gada 26. oktobra nolīgumus par minēto valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā.

               Šādos apstākļos ir vēlams, ka Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas iestādes, no vienas puses, un bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, no otras puses, nekavējoties noslēdz divpusējus nolīgumus par darbībām, ko bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra, ar tādiem pašiem nosacījumiem kā šajā nolīgumā.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA

               Abas Puses vienojas, ka atturēšanās no jebkāda pasākuma, kas varētu apdraudēt iespējamo turpmāko vienības dalībnieka kriminālvajāšanu, ko veic uzņēmējvalsts kompetentās iestādes, ietver atturēšanos no aktīvas attiecīgās vienības dalībnieka atgriešanas atvieglošanas no Eiropas Robežu un krasta apsardzes dienesta darbības vietas bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā uz viņa/viņas piederības dalībvalsti, kamēr nav saņemts aģentūras izpilddirektora apliecinājums.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 12.10.2018
            COM(2018) 684 final
            2018/0352(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem rakstiskajā procedūrā, kuru paredzējusi sākt Starptautisko dzelzceļa pārvadājumu starpvaldību organizācijas (FMT:ItalicOTIF) Tehnisko ekspertu komiteja nolūkā pieņemt grozījumus vienotajos tehniskajos priekšrakstos FMT:ItalicUTP GEN-B un FMT:ItalicUTP TAF

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Starptautisko dzelzceļa pārvadājumu starpvaldību organizācijas (OTIF) Tehnisko ekspertu komitejas (CTE) 11. sesijā, kas notika 2018. gada 12. un 13. jūnijā Bernē, tika nolemts ar rakstisko procedūru pieņemt dažus grozījumus vienotajos tehniskajos priekšrakstos (UTP) – UTP GEN-B attiecībā uz apakšsistēmu definīciju un UTP TAF attiecībā uz kravas pārvadājumu telemātikas lietojumprogrammām.

               OTIF UTP ir tehnisko specifikāciju kopums, kurš izriet no COTIF principiem, mērķiem un procedūrām dzelzceļa materiālu būvei un ekspluatācijai un kura galvenais mērķis ir panākt maksimālu savstarpēju izmantojamību. Tādējādi OTIF UTP ir līdzvērtīgi ES savstarpējās izmantojamības tehniskajām specifikācijām (SITS).

               UTP GEN B definē dzelzceļa sistēmas apakšsistēmas, kas ietilpst APTU un ATMF darbības jomā (konvencijas F un G papildinājums). Tie ir pielīdzināmi atbilstošajiem ES noteikumiem, kas iekļauti 2016. gada 11. maija Direktīvas (ES) 2016/797 par dzelzceļa sistēmas savstarpēju izmantojamību Eiropas Savienībā
                  1
                II pielikumā.

               UTP TAF nosaka pamatprasības un papildu prasības attiecībā uz saziņas procesu starp dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem un infrastruktūras pārvaldītājiem, vilcienu un vagonu kustības izsekošanai paredzētām datubāzēm, kā arī kravu pārvadājumu klientiem sniedzamo informāciju, bez kuras TAF apakšsistēma nevar darboties. Šie priekšraksti ir pielīdzināmi TAF SITS
                  2
               .

               Šim priekšlikumam par iepriekš minēto UTP grozīšanu, ko paredzēts uzsākt, izmantojot rakstisko procedūru, ir nepieciešams Padomes lēmums, ar ko nosaka nostāju, kura jāieņem Savienības vārdā. Ierosinātie grozījumi ir šādi:

               –grozījumi UTP GEN-B 2.1., 2.2. un 2.3. punktā, kā izklāstīts šā lēmuma pielikumā, un CTE darba dokumentā TECH-18010-CTE11-5
                  3
               ;

               –TAF UTP atjaunināšana, lai tajos iekļautu pārskatīto TAF SITS tehnisko dokumentu sarakstu (I papildinājums)

               ar vispārējo mērķi nodrošināt SITS un UTP līdzvērtīgumu.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Konvencija par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (COTIF)

               COTIF ir OTIF dibināšanas juridiskais dokuments. Saskaņā ar COTIF 2. panta 1. punktu tās mērķis ir visos aspektos veicināt, uzlabot un atvieglot starptautisko dzelzceļa satiksmi, jo īpaši, izveidojot vienotu likumu sistēmu dažādās tiesību jomās, kas attiecas uz starptautisko dzelzceļa satiksmi. COTIF arī reglamentē organizācijas vadību, tās mērķus, pilnvaras, attiecības ar līgumslēdzējām valstīm, kā arī darbību kopumā.

               Tāpēc COTIF aptver dzelzceļa nozares tiesību aktus vairākos atšķirīgos juridiskajos un tehniskajos dzelzceļa jautājumos, kas sadalīti divās daļās, proti, pati konvencija, kas reglamentē OTIF darbību, un tās astoņi papildinājumi (tostarp jauns H papildinājums, ko plānots pieņemt gaidāmajā OTIF Ģenerālās asamblejas 13. sesijā), ar ko nosaka vienotas dzelzceļa tiesības.

               –A papildinājums — Pasažieru starptautisko dzelzceļa pārvadājumu līgums (CIV),

               –B papildinājums — Kravu starptautisko dzelzceļa pārvadājumu līgums (CIM),

               –C papildinājums — Bīstamo kravu starptautiskie dzelzceļa pārvadājumi (RID),

               –D papildinājums — Līgums par ritekļu izmantošanu starptautiskajā dzelzceļa satiksmē (CUV),

               –E papildinājums — Līgums par infrastruktūras izmantošanu starptautiskajā dzelzceļa satiksmē (CUI),

               –F papildinājums — Vienveida noteikumi tādu tehnisko standartu apstiprināšanai un vienotu tehnisko priekšrakstu pieņemšanai, kas piemērojami izmantošanai starptautiskajā satiksmē paredzētajiem dzelzceļa materiāliem (APTU UR),

               –G papildinājums — Vienveida noteikumi attiecībā uz starptautiskajā satiksmē izmantojamo dzelzceļa materiālu tehnisko atzīšanu (ATMF UR),

               –H papildinājums — Vienveida noteikumi par vilcienu drošu ekspluatāciju starptautiskajā satiksmē (EST UR).

               Uz COTIF F un G papildinājumu ir balstīti 12 UTP, kas attiecas uz tehnisko savstarpējo izmantojamību.

               COTIF piemēro 46 valstīs, tostarp 26 ES dalībvalstīs (visās, izņemot Maltu un Kipru).

               2.2.Nolīgums starp Eiropas Savienību un Starptautisko dzelzceļa pārvadājumu starpvaldību organizāciju (OTIF)

               Padome 2011. gada 16. jūnijā pieņēma Padomes Lēmumu 2013/103/ES
                  4
                par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un OTIF par Eiropas Savienības pievienošanos 1980. gada 9. maija Konvencijai par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (COTIF), kas grozīta ar 1999. gada 3. jūnija Viļņas protokolu. Nolīgums stājās spēkā 2011. gada 1. jūlijā.

               Savienība, tāpat kā visas dalībvalstis, izņemot Kipru un Maltu, ir šā nolīguma puse. Padomes Lēmumā 2013/103/ES ir noteikts, ka Savienību OTIF sanāksmēs pārstāv Komisija. Tajā ir ietverts arī Savienības paziņojums par kompetences īstenošanu (I pielikums) un paredzēti Padomes, dalībvalstu un Komisijas iekšējie noteikumi procedūrās saistībā ar OTIF (III pielikums).

               2.3.OTIF Tehnisko ekspertu komiteja

               CTE ir OTIF struktūra, kas izveidota ar COTIF 8. pantu. To veido OTIF dalībvalstis, kas piemēro COTIF F un G papildinājumu (APTU, ATMF).

               CTE ir kompetence savstarpējas izmantojamības un tehniskās harmonizācijas lietās dzelzceļa jomā un tehniskās apstiprināšanas procedūrās. Tā izstrādā APTU un ATMF papildinājumus un to vienotos noteikumus, ko piemēro dzelzceļa materiāliem, kuri paredzēti izmantošanai starptautiskajā satiksmē, un kas jo īpaši attiecas uz:

               ·tehnisko priekšrakstu ritekļiem un infrastruktūrai pieņemšanu, kā arī standartu apstiprināšanu;

               ·procedūrām ritekļu atbilstības novērtēšanai;

               ·noteikumiem par ritekļu tehnisko apkopi;

               ·atbildību par vilcienu sastāvu veidošanu un ritekļu drošu izmantošanu;

               ·noteikumiem riska noteikšanai un novērtēšanai;

               ·reģistru specifikācijām.

               CTE pašlaik darbojas pastāvīgā darba grupa (WG TECH), kas ir atbildīga par komitejas lēmumu sagatavošanu.

               2.4.Tiesību aktu pieņemšana CTE, izmantojot rakstisko procedūru

               Parastais UTP pieņemšanas process ir noteikts APTU 6. un 8. pantā, un tas var ilgt aptuveni pusotru gadu. CTE, izmantojot rakstisko procedūru, var pieņemt arī UTP grozījumus saskaņā ar CTE reglamenta
                  5
                21. panta 3. punktu; šis process ir ātrāks un var ilgt sešus mēnešus. CTE 11. sesijā locekļi saskaņā ar CTE reglamenta 21. panta 3. punktu pēc priekšsēdētāja priekšlikuma vienojās grozījumus pieņemt, izmantojot rakstisko procedūru.

               Komiteja saskaņā ar tās reglamenta 21. panta 3. punktu pieņems lēmumu, izmantojot rakstisko procedūru un ievērojot šādus noteikumus:

               ·visus tehniskās komitejas locekļus rakstiski informē par šādas balsošanas priekšmetu un iemeslu;

               ·par neatkarīgiem jautājumiem balso atsevišķi;

               ·dalībnieki tiek aicināti savus rakstiskos balsojumus noteiktā termiņā (datums un laiks) nosūtīt OTIF ģenerālsekretāram; šis termiņš nedrīkst būt īsāks par divdesmit vienu kalendāro dienu;

               ·OTIF ģenerālsekretārs rakstiski apstiprina katra balsojuma saņemšanu;

               ·visas noteiktajā termiņā saņemtās atbildes reģistrē;

               ·kvorums ir tāds pats kā CTE sanāksmei. Ja līdz noteiktajam termiņam saņemto atbilžu skaits nesasniedz vajadzīgo kvorumu, priekšlikumu uzskata par noraidītu.  Tomēr nākamajā tehniskās komitejas sanāksmē to var iesniegt atkārtoti;

               ·ja vismaz trīs komitejas locekļi pieprasa ierosināto pasākumu izskatīšanu komitejas sanāksmē, rakstisko procedūru izbeidz bez rezultāta; pēc iespējas ātrāk sasauc jaunu komitejas sanāksmi un

               ·par balsošanas procedūras rezultātu paziņo visiem locekļiem.

               2.5.Paredzētie  CTE akti, ko plānots pieņemt ar rakstisko procedūru

               CTE savā 11. sesijā ierosināja pieņemt šādus grozījumus, izmantojot rakstisko procedūru:

               –grozīt apakšsistēmu UTP (UTP GEN-B) 2.1., 2.2. un 2.3. punktu;

               –atjaunināt UTP TAF, lai tos saskaņotu ar TAF SITS pārskatīto redakciju.

               Ierosinātie UTP GEN-B grozījumi izriet no CTE 10 izteiktā pieprasījuma grozīt UTP GEN-B 2.1. punktu, lai papildus jau ietvertajiem sliežu ceļiem un pārmijām iekļautu arī tiltus. Pamatojums bija tāds, ka, ja saskarnes starp tiltiem un ritekļiem netiek pareizi pārvaldītas, var tikt izraisītas kaitīgas vibrācijas.

               Pamatojoties uz CTE 10 pieprasījumu, WG TECH apsprieda šo jautājumu un piekrita, ka UTP GEN-B 2.1. punktu varētu grozīt un padarīt vispārīgāku, norādot, ka COTIF ietver infrastruktūru tiktāl, ciktāl tas saistīts ar saskarnēm ar ritekļiem, neaplūkojot sīkāk. Šo vispārīgo principu piemērotu arī citām apakšsistēmām, kas attiecas uz stacionārām iekārtām, t. i., energoapgādi un vilcienu vadības un signalizācijas stacionārajām lauka iekārtām.

               Pēc šādiem grozījumiem Tehnisko ekspertu komiteja saistībā ar katru (turpmāko) infrastruktūras, energoapgādes vai vilcienu vadības un signalizācijas stacionāro lauka iekārtu UTP būtu kompetenta lemt, uz kuru konkrēto saskarni attiecīgais jautājums attiecas.

               Tas atbilst OTIF stratēģijas dokumentam par tādu noteikumu izstrādi, kas attiecas uz infrastruktūru; šis dokuments tika apspriests CTE 11 (dokuments TECH-18012-CTE11-6.2), un, balstoties uz šo dokumentu, CTE pilnvaroja WG TECH izstrādāt priekšlikumus piemērotiem un izpildāmiem noteikumiem par infrastruktūru.

               Ierosinātais UTP TAF atjauninājums seko nesenajai TAF SITS pārskatīšanai, ar kuru atjaunināja TAF SITS ziņojumu struktūru, datu un ziņojuma paraugu un Vagonu un multimodālo vienību darbības datubāzi (WIMO), kā arī pieņēma kopīgās saskarnes sakaru slāņa IT standartu. Šīs izmaiņas ieviestas, lai atbrīvotos no līdz šim valdījušās “īpašnieka loģikas” un ļautu šo rīku ātrāk un lētāk ieviest TAF SITS lietotāju aprindās. Attiecīgi pārskatīja atsauces datnes, kā rezultātā tika atjaunināts TAF SITS tehnisko dokumentu saraksts (I papildinājums). Tādēļ ir nepieciešams atjaunināt attiecīgo UTP TAF sarakstu.

               Paredzētie akti būs juridiski saistoši OTIF dalībvalstīm un reģionālajām ekonomiskās integrācijas organizācijām, kas ir pievienojušās COTIF, jo īpaši Savienībai. Paredzēto aktu mērķis ir turpināt saskaņot COTIF vienotos tehniskos priekšrakstus (UTP) ar ES savstarpējas izmantojamības tehniskajām specifikācijām (SITS).

               2.6.Savienības kompetence un balsstiesības

               ES un OTIF nolīguma 6. pantā ir teikts:

               “1. Pieņemot lēmumus jautājumos, kuros Savienībai ir ekskluzīva kompetence, Savienība īsteno tās dalībvalstu balsošanas tiesības saskaņā ar konvenciju.

               2. Pieņemot lēmumus jautājumos, kuros Savienībai un tās dalībvalstīm ir dalīta kompetence, balso vai nu Savienība, vai tās dalībvalstis.

               3.  Savienības balsu skaits ir līdzvērtīgs to Savienības dalībvalstu balsu skaitam, kuras vienlaikus ir konvencijas dalībnieces, ievērojot konvencijas 26. panta 7. punktu. Ja balso Savienība, tās dalībvalstis nebalso.”

               Kā noteikts Padomes Lēmuma 2013/103/ES I pielikumā, saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 91. pantu dzelzceļa nozarē Eiropas Savienībai un dalībvalstīm ir dalīta kompetence.

               Saskaņā ar Savienības tiesībām Savienībai ir piešķirta ekskluzīva kompetence ar dzelzceļa transportu saistītos jautājumos, ja COTIF vai saskaņā ar šo konvenciju pieņemti tiesību akti var ietekmēt šos spēkā esošos Savienības noteikumus vai mainīt to darbības jomu. Šādu grozījumu pieņemšana skaidri ietekmēs Savienības noteikumus, jo pasākuma mērķis ir saskaņot COTIF UTP ar Direktīvas (ES) 2016/797 II pielikumā ietvertajiem ES noteikumiem un TAF SITS.

               Tādēļ Savienība, ko pārstāv Komisija, šajā gadījumā izmanto balsstiesības.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Visu iepriekšminēto iemeslu dēļ Savienībai rakstiskajā procedūrā būtu jābalso pozitīvi.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā ir paredzēti lēmumi, kas nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               LESD 218. panta 9. punktu piemēro neatkarīgi no tā, vai Savienība ir attiecīgās struktūras dalībniece vai nolīguma puse
                  6
               .

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautisko tiesību normām, bet “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  7
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Akti, kurus CTE ir aicināta pieņemt, ir akti ar juridiskām sekām. Paredzētajiem aktiem ir juridiskas sekas, jo tie groza OTIF tiesisko regulējumu, COTIF UTP saskaņojot ar ES SITS attiecībā uz apakšsistēmām.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 91. pantam saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               5.Paredzētā akta publicēšana

               Tā kā ar CTE aktu tiks grozīti UTP GEN-B, kas balstīti uz COTIF F papildinājumu, pēc akta pieņemšanas ir lietderīgi to publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               2018/0352 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem rakstiskajā procedūrā, kuru paredzējusi sākt Starptautisko dzelzceļa pārvadājumu starpvaldību organizācijas (OTIF) Tehnisko ekspertu komiteja nolūkā pieņemt grozījumus vienotajos tehniskajos priekšrakstos UTP GEN-B un UTP TAF

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Savienība pievienojās 1980. gada 9. maija Konvencijai par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem, kas grozīta ar 1999. gada 3. jūnija Viļņas protokolu (COTIF), saskaņā ar Padomes Lēmumu 2013/103/ES
                  8
               .

               (2)COTIF piemēro visas dalībvalstis, izņemot Kipru un Maltu.

               (3)Saskaņā ar COTIF 8. pantu tika izveidota Starptautisko dzelzceļa pārvadājumu starpvaldību organizācijas (OTIF) Tehnisko ekspertu komiteja (CTE). Saskaņā ar COTIF 20. panta 1. punkta b) apakšpunktu un F papildinājuma (APTU) 6. un 8.a pantu CTE ir kompetenta lemt par vienoto tehnisko priekšrakstu (UTP), kas balstīti uz COTIF F papildinājumu (APTU) un G papildinājumu (ATMF), vai noteikumu, ar ko tos groza, pieņemšanu.

               (4)CTE pēc 11. sesijas, kas notika 2018. gada 12. un 13. jūnijā, nolēma ar rakstisko procedūru pieņemt grozījumus apakšsistēmu UTP (UTP GEN-B) 2.1., 2.2. un 2.3. punktā, lai infrastruktūras apakšsistēmas definīcijā iekļautu dzelzceļa pārbrauktuves un citas inženierbūves, piemēram, tiltus, kā izklāstīts šā lēmuma pielikumā.

               (5)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem CTE, jo uz COTIF F papildinājumu (APTU) balstīto UTP GEN-B 2.1., 2.2. un 2.3. punkta grozījumi būs saistoši Savienībai.

               (6)Šo grozījumu mērķis ir saskaņot apakšsistēmu definīciju, kas sniegta COTIF UTP GEN B, ar Direktīvas (ES) 2016/797
                  9
                II pielikumā sniegto Savienības definīciju, infrastruktūras apakšsistēmas definīcijā iekļaujot dzelzceļa pārbrauktuves un citas inženierbūves, piemēram, tiltus.

               (7)Ierosinātie grozījumi ir saskaņā ar Savienības tiesību aktiem un stratēģiskajiem mērķiem, veicinot OTIF tiesību aktu saskaņošanu ar līdzvērtīgiem Savienības noteikumiem, un tāpēc Savienībai tie būtu jāatbalsta,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Tās nostājas pamatā, kas Savienības vārdā jāieņem rakstiskajā procedūrā, kuru par vienoto tehnisko priekšrakstu UTP GEN B 2.1., 2.2. un 2.3. punkta grozījumiem paredzējusi sākt 1980. gada 9. maija Konvencijas par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem Tehnisko ekspertu komiteja, ir OTIF Tehnisko ekspertu komitejas akta projekts, kas pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 11. maija Direktīva (ES) 2016/797 par dzelzceļa sistēmas savstarpēju izmantojamību Eiropas Savienībā (OV L 138, 26.5.2016., 44. lpp.).

                     (2)

                        Komisijas 2014. gada 11. decembra Regula (ES) Nr. 1305/2014 par savstarpējas izmantojamības tehnisko specifikāciju Eiropas Savienības dzelzceļu sistēmas kravas pārvadājumu telemātikas lietojumprogrammu apakšsistēmai (OV L 356, 12.12.2014., 438. lpp.).

                     (3)

                        https://otif.org/fileadmin/new/2-Activities/2E-Technical-Interoperability/2Ea-CTE/2Ea2-Working-Documents/2018/TECH-18010-CTE11-5-e-UTP-GEN-B-amendments.pdf.

                     (4)

                        Padomes 2011. gada 16. jūnija Lēmums 2013/103/ES par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Starptautisko dzelzceļa pārvadājumu starpvaldību organizāciju par Eiropas Savienības pievienošanos 1980. gada 9. maija Konvencijai par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (COTIF), kas grozīta ar 1999. gada 3. jūnija Viļņas protokolu (OV L 51, 23.2.2013., 1. lpp.).

                     (5)

                        http://otif.org/fileadmin/user_upload/otif_verlinkte_files/02_organe/06_fachaus_tech/RI-CTE_11_02_2009_e.pdf.

                     (6)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64. punkts.

                     (7)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (8)

                        Padomes 2011. gada 16. jūnija Lēmums 2013/103/ES par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Starptautisko dzelzceļa pārvadājumu starpvaldību organizāciju par Eiropas Savienības pievienošanos 1980. gada 9. maija Konvencijai par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (COTIF), kas grozīta ar 1999. gada 3. jūnija Viļņas protokolu (OV L 51, 23.2.2013., 1. lpp.).

                     (9)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 11. maija Direktīva (ES) 2016/797 par dzelzceļa sistēmas savstarpēju izmantojamību Eiropas Savienībā (OV L 138, 26.5.2016., 44. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 12.10.2018
            COM(2018) 684 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            priekšlikumsPADOMES LĒMUMAM
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem rakstiskajā procedūrā, kuru paredzējusi sākt Starptautisko dzelzceļa pārvadājumu starpvaldību organizācijas (OTIF) Tehnisko ekspertu komiteja nolūkā pieņemt grozījumus vienotajos tehniskajos priekšrakstos UTP GEN-B un UTP TAF

               PIELIKUMS

               OTIF Tehnisko ekspertu komitejas ierosinātie grozījumi, kas jāpieņem ar rakstisko procedūru

               1.Balsot pozitīvi par CTE ierosinātajiem vienoto tehnisko priekšrakstu UTP GEN B 2.1., 2.2. un 2.3. punkta grozījumiem, kas norādīti CTE darba dokumentā TECH-18010-CTE11-5 un izklāstīti turpmāk.

               “2.1. Infrastruktūra

               COTIF ietver infrastruktūru tikai tiktāl, ciktāl tas saistīts ar saskarnēm ar ritekļiem. Tādēļ infrastruktūras apakšsistēma ietver vienīgi sliežu ceļus un pārmijas.

               2.2. Energoapgāde

               COTIF ietver energoapgādes sistēmu tikai tiktāl, ciktāl tas saistīts ar saskarnēm ar ritekļiem. Tādēļ energoapgādes apakšsistēma ietver vienīgi gaisvadu kontakttīkla līnijas un energoapgādes kvalitāti.

               2.3. Vilcienu vadības un signalizācijas stacionārās lauka iekārtas

               COTIF tās ietver vilcienu vadības un signalizācijas stacionārās lauka iekārtas tikai tiktāl, ciktāl tas saistīts ar saskarnēm ar ritekļiem.”

               2.Balsot pozitīvi par CTE ierosinātajiem UTP TAF grozījumiem, kas ietver UTP TAF tehnisko dokumentu saraksta atjaunināšanu ar attiecīgo jauno pārskatīto sarakstu, kas ietverts TAF SITS I papildinājumā.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 17.10.2018
            COM(2018) 707 final
            2018/0363(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par Iekšzemes kuģošanas standartu izstrādes Eiropas komitejā un Reinas Kuģniecības centrālajā komisijā Eiropas Savienības vārdā ieņemamo nostāju jautājumā par iekšzemes ūdensceļu kuģu tehnisko prasību standartu pieņemšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu par nostāju, kas Iekšzemes kuģošanas standartu izstrādes Eiropas komitejas (CESNI) 2018. gada 8. novembra sanāksmē un Reinas Kuģniecības centrālās komisijas (CCNR) plenārsēdē Savienības vārdā jāieņem jautājumā par paredzēto iekšzemes ūdensceļu kuģu Eiropas standarta (standarta ES-TRIN 2019/1) pieņemšanu.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Pārskatītā Konvencija par kuģošanu Reinā

               Pārskatītā 1868. gada 17. oktobra Konvencija par kuģošanu Reinā nosaka tiesisko regulējumu, kas reglamentē Reinas kā iekšzemes ūdensceļa izmantošanu kuģošanai un nosaka Reinas kuģniecības centrālās komisijas (CCNR) uzdevumus. Pašlaik piemērojamā redakcija balstās uz

                  1963. gada 20. novembra konvenciju

               , kas stājās spēkā 1967. gada 14. aprīlī.

               Pārskatītās Konvencijas par kuģošanu Reinā puses pašlaik ir četras dalībvalstis (Beļģija, Francija, Nīderlande un Vācija) un Šveice.

               2.2.CCNR un CESNI

               CCNR ir starptautiska organizācija, kuras uzdevums ir īstenot iniciatīvas, kuru mērķis ir nodrošināt kuģošanas brīvību Reinā un veicināt kuģošanu pa Reinu. Tās plenārsēdes notiek divas reizes gadā. Tajās piedalās CCNR dalībvalstu pārstāvji. Plenārsēde ir CCNR lēmējorgāns. Tā pieņem Centrālās komisijas rezolūcijas. Katrai valstij ir viena balss, un lēmumus pieņem vienbalsīgi. Rezolūcijas ir juridiski saistošas. ES nav CCNR locekle.

               2015. gadā CCNR pieņēma rezolūciju, ar ko tika izveidota Eiropas komiteja kopīgu standartu izstrādei iekšzemes kuģošanas jomā (Comité Européen pour l’Élaboration de Standards dans le Domaine de Navigation Intérieure – CESNI). Tās uzdevums ir dažādu jomu tehnisko standartu pieņemšana, sevišķi attiecībā uz kuģiem, informācijas tehnoloģiju un komandu, vienota šo standartu un attiecīgo procedūru interpretācija, kā arī kuģošanas drošības, vides aizsardzības vai citu kuģošanas jomas jautājumu apspriešana.

               CESNI sastāvā ir eksperti, kas pārstāv balsstiesīgās CCNR un ES dalībvalstis (katrai valstij ir viena balss). ES nav CESNI locekle. Tomēr ES, tāpat kā starptautiskās organizācijas, kuras risina jautājumus, kas ietilpst CESNI darbības jomās, var piedalīties CESNI darbā bez balsstiesībām.

               2.3.Paredzētais CESNI un CCNR akts

               2018. gada 8. novembrī CESNI sēdē jāpieņem standarts par iekšzemes ūdensceļu kuģu tehniskajām prasībām (standarts ES-TRIN 2019).

               Pirmo ES-TRIN galīgo redakciju (ES-TRIN 2015) pieņēma CESNI sēdē 2015. gada 28. septembrī. To oficiāli pieņēma CESNI plenārsēdē 2015. gada 26. novembrī. Pirmo standarta ES-TRIN 2017 grozījumu pieņēma CESNI plenārsēdē 2017. gada 6. jūlijā.

               ES-TRIN regulāri atjaunina, ņemot vērā CESNI darba grupu darbu.

               ES-TRIN ir regulāri jāatjaunina, lai:

               ·uzturētu augstu iekšzemes kuģošanas drošību,

               ·sekotu tehniskajai attīstībai (piemēram, ugunsdzēsības sistēmu, navigācijas ierīču),

               ·nodrošinātu saderību ar ES tiesisko regulējumu.

               2017. un 2018. gadā CESNI eksperti izstrādāja ES-TRIN 2019/1 redakciju.

               ES-TRIN 2019/1 ietverti vairāki grozījumi, it īpaši šajās jomās:

               - automātiskie ārējie defibrilatori,

               - K2CO3 ugunsdzēsības sistēmas;

               - īpaši noteikumi par elektrovilces sistēmām (11. nodaļa),

               - pārejas noteikumi par:

               • maksimālo troksni,

               • motoriem,

               • elektroiekārtām un elektroinstalāciju,

               • kuģa laivām,

               • evakuācijas ejām pasažieru kuģos,

               • pasažieru kuģu dzinējsistēmu un

               • drošības ierīcēm uz pakaļgala pusi no pakaļējās starpsienas.

               2018. gada 10. aprīļa sēdē CESNI nolēma ieplānot CESNI standarta ES-TRIN pieņemšanu 2018. gada 8. novembra sēdē. Gaidāms, ka pirms minētās 2018. gada 8. novembra sēdes standarta projektā tiks izdarītas tikai nelielas formālas izmaiņas. Standartu ES-TRIN 2019/1 publicēs speciālā tīmekļa vietnē (cesni.eu). Visām ES dalībvalstīm ir (aizsargāta) piekļuve minētajiem standartu projektiem.

               Standartu ES-TRIN 2019/1 iestrādās ES tiesībās saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 14. septembra Direktīvu (ES) 2016/1629, ar ko nosaka tehniskās prasības attiecībā uz iekšzemes ūdensceļu kuģiem, groza Direktīvu 2009/100/EK un atceļ Direktīvu 2006/87/EK
                  1
               .

               CESNI pieņemtie tehniskie standarti ir iekļauti Direktīvas 2016/1692 II pielikumā un ir atjaunināmi ar deleģētajiem aktiem.

               Lai nodrošinātu konsekvenci divos spēkā esošajos juridiskajos režīmos par tehniskajām prasībām attiecībā uz iekšzemes ūdensceļu kuģiem (Reinas un ES), ir jānodrošina vienādi standarti. No 2020. gada 1. janvāra uz ES-TRIN 2019/1 atsauksies gan ES tiesību akti, gan CCNR noteikumi.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Lēmums, kas nosaka Savienības nostāju, ir vajadzīgs, lai lēmumos par iekšzemes ūdensceļu kuģu standartu noteikšanu tiktu pienācīgi ievērotas ES intereses.

               Tehniskā standarta ES-TRIN atjauninājums tika intensīvi gatavots CESNI ekspertu līmenī. Šajā sakarā notika apspriešanās ar plašu publiskā un privātā sektora ekspertu loku. Standarta izstrādes laikā CESNI līmenī notika šādas tehniskās sanāksmes:

               ·darba sanāksmes (21.–22.02.2017.; 28.–29.06.2017.; 27.–28.09.2017.; 28.–30.11.2017.; 20.–22.02.2018.) un

               ·komitejas sanāksme (10.04.2018.).

               Šīs sanāksmes ļāva panākt vienošanos ekspertu līmenī par tehniskajām prasībām iekšzemes ūdensceļu kuģiem.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, kuros nosaka "nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu".

               LESD 218. panta 9. punktu piemēro neatkarīgi no tā, vai Savienība ir attiecīgās struktūras dalībniece vai nolīguma puse.
                  2

               Jēdziens "lēmumi ar juridiskām sekām" aptver arī aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas aptver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas "var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu"
                  3
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Par LESD 218. panta 9. punkta piemērojamību – tajā noteiktā procedūra jāievēro, kolīdz ir izpildīti tajā noteiktie nosacījumi. Nosacījumi ir šādi: a) attiecīgā joma ir Savienības kompetencē, b) Savienības nostāja tiek pausta ar starptautisku nolīgumu izveidotā struktūrā, ja minētā struktūra ir tiesīga pieņemt c) lēmumus ar juridiskām sekām. Judikatūrā ir precizēts, ka Savienības dalība attiecīgajā struktūrā nav priekšnoteikums LESD 218. panta 9. punkta piemērošanai.

               Šajā gadījumā ir skaidrs, ka tehniskās prasības iekšzemes ūdensceļu kuģiem neietilpst Savienības kompetencē, turklāt ES savu kompetenci ir īstenojusi ar Direktīvu (ES) 2016/1692 un iekšzemes ūdensceļu kuģu tehnisko prasību jomu galvenokārt reglamentē kopīgi Savienības noteikumi.

               Gan CESNI, gan CCNR atbilst otrajam kritērijam, būdamas struktūras, kas izveidotas ar starptautisku nolīgumu.

               Lai gan CESNI pieņemtie noteikumi paši par sevi nav saistoši, ir skaidrs, ka tie CCNR dalībniekiem kļūs saistoši brīdī, kad CCNR grozīs savu tiesisko regulējumu (noteikumus par Reinas kuģu pārbaudēm), lai atsauktos uz CESNI pieņemto standartu, un noteiks šo standartu par saistošu, piemērojot pārskatīto Konvenciju par kuģošanu Reinā. Šādu noteikumu saistošais raksturs CCNR locekļiem ir noteikts 1868. gada 17. oktobra Manheimas Konvencijā.
                  4

               Turklāt no EKT judikatūras arī saprotams, ka LESD 218. panta 9. punkta piemērošanas nolūkā nesaistošs starptautiskas organizācijas akts var tikt uzskatīts par "aktu ar juridiskām sekām", ja šis akts spēj būtiski ietekmēt ES tiesību aktu saturu. Kā paskaidrots iepriekš, izdarot grozījumus Direktīvā (ES) 2016/1629, jāņem vērā regulējums, kas piemērojams saskaņā ar pārskatīto Konvenciju par kuģošanu Reinā.

               CESNI pieņemtie tehniskie standarti ir iekļauti Direktīvas 2016/1692 II pielikumā un ir atjaunināmi ar deleģētajiem aktiem.

               Tāpēc Padomei saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu jāpieņem lēmums, kas nosaka, kāda nostāja Savienības vārdā jāieņem Iekšzemes kuģošanas standartu izstrādes Eiropas komitejā, pieņemot standartu par tehniskajām prasībām iekšzemes ūdensceļu kuģiem.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu pieņemama lēmuma materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā iecerētā akta mērķa un satura, par kuru ieņem nostāju Savienības vārdā. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz vienu materiālu juridisku pamatu, proti, to, ko prasa galvenais vai dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzēto aktu galvenais mērķis un saturs attiecas uz kopīgo transporta politiku.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir 91. panta 1. punkts.

               4.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam jābūt LESD 91. panta 1. punktam sasaistē ar 218. panta 9. punktu.

               2018/0363 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par Iekšzemes kuģošanas standartu izstrādes Eiropas komitejā un Reinas Kuģniecības centrālajā komisijā Eiropas Savienības vārdā ieņemamo nostāju jautājumā par iekšzemes ūdensceļu kuģu tehnisko prasību standartu pieņemšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. panta 1. punktu sasaistē ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Ar Savienības darbībām iekšzemes kuģošanas nozarē būtu jānodrošina vienveidība to Savienībā piemērojamu tehnisko prasību izstrādē, kuras attiecas uz Savienībā izmantojamiem iekšzemes ūdensceļu kuģiem.

               (2)Iekšzemes kuģošanas standartu izstrādes Eiropas komiteja ("CESNI") tika izveidota 2015. gada 3. jūnijā CCNR ietvaros ar uzdevumu izstrādāt tehniskos standartus dažādām iekšzemes ūdensceļu jomām, sevišķi attiecībā uz kuģiem, informācijas tehnoloģiju un komandu.

               (3)Lai iekšzemes ūdensceļu transports darboties efektīvi, ir svarīgi, lai dažādos Eiropas tiesiskajos režīmos tehniskās prasības kuģiem būtu saderīgas un iespējami labi saskaņotas. Konkrētajā gadījumā ir svarīgi, lai dalībvalstis, kuras ir arī CCNR locekles, būtu pilnvarotas atbalstīt lēmumus, ar kuriem CCNR noteikumi tiek saskaņoti ar Savienībā piemērojamajiem noteikumiem.

               (4)Gaidāms, ka CESNI 2018. gada 8. novembra sanāksmē pieņems standartu par iekšzemes ūdensceļu kuģu tehniskajām prasībām (“standartu ES-TRIN”) 2019/1.

               (5)Standartā ES-TRIN 2019/1 noteiktas vienotas tehniskās prasības, kas nepieciešamas, lai nodrošinātu iekšzemes ūdensceļu kuģu drošumu. Tajā ietverti noteikumi par iekšzemes ūdensceļu kuģu būvēšanu, tehnisko aprīkojumu un iekārtām, īpaši noteikumi par konkrētām kuģu kategorijām, piemēram, pasažieru kuģiem, liellaivām un konteinerkuģiem, noteikumi par automātiskās identifikācijas sistēmas iekārtām, noteikumi par kuģa identifikāciju, sertifikātu un reģistru paraugi, pārejas noteikumi, kā arī norādījumi par tehniskā standarta piemērošanu.

               (6)Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2016/1629
                  5
                II pielikumā tieši minētas standartā ES-TRIN 2017/1
                  6
                noteiktās tehniskās prasības kuģiem. Komisija ir pilnvarota atjaunināt šo II pielikumā iekļauto atsauci ar jaunāko ES-TRIN redakciju un noteikt tās piemērošanas sākuma dienu.

               (7)Tāpēc standarts ES-TRIN 2019/1 ietekmēs Direktīvu (ES) 2016/1629.

               (8)Savienība nav ne CCNR, ne CESNI locekle. Tāpēc Padomei jāpilnvaro dalībvalstis minētajās struktūrās paust Savienības nostāju jautājumā par standarta ES-TRIN 2019/1 pieņemšanu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1.Iekšzemes kuģošanas standartu izstrādes Eiropas komitejā (CESNI) 2018. gada 8. novembrī Eiropas Savienības vārdā ieņemamā nostāja: piekrist, ka tiek pieņemts Eiropas standarts, kas nosaka tehniskās prasības iekšzemes ūdensceļu kuģiem ("standarts ES-TRIN") 2019/1.

               2.Reinas kuģniecības centrālās komisijas (CCNR) plenārsēdē, kur lemj par iekšzemes ūdensceļu kuģu tehniskajām prasībām, Savienības vārdā ieņemamā nostāja: atbalstīt priekšlikumus, kuri tehniskās prasības pieskaņo standarta ES-TRIN 2019/1 prasībām.

               2. pants

               1.Lēmuma 1. panta 1. punktā noteikto nostāju ar kopīgu rīcību pauž Savienības dalībvalstis, kuras ir CESNI locekles.

               2.Lēmuma 1. panta 2. punktā noteikto nostāju ar kopīgu rīcību pauž Savienības dalībvalstis, kuras ir CCNR locekles.

               3. pants

               Par maznozīmīgām tehniskām izmaiņām 1. pantā noteiktajās nostājās var vienoties bez jauna Padomes lēmuma.

               4. pants

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 14. septembra Direktīva (ES) 2016/1629, ar ko nosaka tehniskās prasības attiecībā uz iekšzemes ūdensceļu kuģiem, groza Direktīvu 2009/100/EK un atceļ Direktīvu 2006/87/EK (OV L 252, 16.9.2016., 118. lpp.).

                     (2)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, EU:C:2014:2258, 64. punkts.

                     (3)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (4)

                        Pārskatītā 1868. gada 17. oktobra Konvencija par kuģošanu Reinā, grozīta 1963. gada 20. novembrī.

                     (5)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 14. septembra Direktīva (ES) 2016/1629, ar ko nosaka tehniskās prasības attiecībā uz iekšzemes ūdensceļu kuģiem, groza Direktīvu 2009/100/EK un atceļ Direktīvu 2006/87/EK (OV L 252, 16.9.2016., 118. lpp.).

                     (6)

                        Grozīta ar Komisijas 2018. gada 18. aprīļa Deleģēto direktīvu (ES) 2018/970, ar kuru groza II, III un V pielikumu Direktīvai (ES) 2016/1629, ar ko nosaka tehniskās prasības attiecībā uz iekšzemes ūdensceļu kuģiem (OV L 174, 10.7.2018., 15. lpp.).