				|

		52013PC0316

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par tipa apstiprinājuma prasībām eCall transportlīdzekļa sistēmas izveidošanai un par grozījumiem Direktīvā 2007/46/EK /* COM/2013/0316 final - 2013/0165 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Šā priekšlikuma mērķis ir
ieviest EK mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprinājuma
sistēmā prasību par aprīkošanu ar eCall
transportlīdzekļa sistēmu. Tā ir daļa no ES
tiesību aktu kopuma, kuru mērķis ir nodrošināt uz
tālruņa līnijas 112 pamatoto eCall pakalpojuma ieviešanu
līdz 2015. gada 1. oktobrim. Citi galvenie tiesību akti,
kas saistīti ar šo eCall iniciatīvu ir šādi:
·
Komisijas 2011. gada 8. septembra
Ieteikums 2011/750/ES par atbalstu visu ES aptverošiem eCall pakalpojumiem
elektronisko sakaru tīklos neatliekamās palīdzības zvanu
pārraidīšanai no transportlīdzekļa, pamatojoties uz
112 zvanu ("eCall")[1]
·
Komisijas 2012. gada 26. novembra
Deleģētā regula (ES) Nr. 305/2013, ar ko Eiropas
Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/40/ES papildina
attiecībā uz sadarbspējīga ES mēroga eCall
pakalpojuma saskaņotu nodrošināšanu[2]
·
Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes
xx.xx.20xx Lēmumam (ES) Nr..../.. par saskaņota
sadarbspējīga eCall ieviešanu visā ES[3]
Šie dažādie dokumenti viens otru
papildina un kopā ļaus 112 eCall pakalpojumam sākt
pilnībā darboties no 2015. gada 1. oktobra.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMS
2.1.        Apspriešanās ar
ieinteresētajām personām
Šā priekšlikuma sagatavošanas
procesā ir veikta izvērsta apspriešanās ar galvenajām
ieinteresētajām personām:
Procesa, kura rezultātā
pieņēma "CARS 2020 — rīcības
plāns konkurētspējīgai un ilgtspējīgai Eiropas
autobūves nozarei", laikā notika apspriešanās ar
ieinteresētajām personām, īpaši ar CARS21 augsta
līmeņa grupu. Precīzāk būtu teikt, ka šis priekšlikums
izpilda prasību: "turpināt veicināt intelektisko transporta
sistēmu (ITS) izmantošanu, tostarp kooperatīvo sistēmu, jo
īpaši transportlīdzeklī iestrādātā Eiropas
mēroga ārkārtas izsaukuma pakalpojuma eCall
izmantošanu".
Šajā priekšlikumā ņemtas
vērā arī visas konsultācijas par eCall ietekmes
novērtējumu. Saistībā ar šīm konsultācijām
īpaši jāmin, piemēram, būtisks to ieinteresēto personu
ieguldījums, kuras līdzdarbojās vairākos forumos,
piemēram, Eiropas eCall īstenošanas platformā
(EeĪP), eCall ārkārtas izsaukumu centrāļu
(ĀIC) ekspertu grupā un eCall ieviešanas grupā
e-drošības un i-mobilitātes foruma ietvaros, kā arī
sabiedriskajā apspriešanā par eCall ieviešanu no 2010. gada
19. jūlija līdz 19. septembrim.
Visbeidzot, šis priekšlikums ņem
vērā atzinumu, ko sniegusi Eiropas ITS padomdevēju grupa,
kas sastāv no 25 ITS pakalpojumu sniedzēju augsta
līmeņa pārstāvjiem, lietotāju apvienībām,
transporta un iekārtu operatoriem, ražošanas nozares, sociālajiem
partneriem, profesionālām apvienībām, pašvaldībām
un citiem attiecīgiem forumiem.
2.2.        Ietekmes
novērtējums un izmaksu un ieguvumu analīze
Veicot eCall ietekmes
novērtējumu attiecībā uz trim ierosinātajiem
risinājumiem, tostarp vēlamāko risinājumu —
regulatīvo pasākumu, tika veikta izvērsta izmaksu un ieguvumu
analīze.
Attiecībā uz izraudzītā
risinājuma (3. risinājuma) izmaksu un ieguvumu analīzi
trīs plānotie eCall regulatīvie pasākumi
(transportlīdzeklī uzstādāmas iekārtas, telesakaru
nodrošinājums, ĀIC) nav cits no cita nošķirami.
2.2.1.     Galveno ieguvumu analīze
Ieguvumi, kas tika konstatēti ietekmes
novērtējumā un vairākos pētījumos, tostarp valstu
pētījumos, ir, piemēram, šādi:
–            bojāgājušo skaita
samazinājums (ja visi transportlīdzekļi būtu aprīkoti
ar eCall — no 1 % līdz 10 % atkarībā no
valsts iedzīvotāju blīvuma, ceļu un neatliekamās
palīdzības sniegšanas infrastruktūras);
–            traumu smaguma samazinājums
(par 2–15 %);
–            ceļu satiksmes negadījumu
izraisīto satiksmes sastrēgumu radīto izmaksu samazinājums.
Tā iemesls ir efektīvāka negadījumu
pārvaldība — par negadījumu nekavējoties tiek
paziņots ĀIC, tāpēc par to var paziņot tālāk
attiecīgajam ceļu satiksmes vadības kontroles centram, kas var
nekavējoties par to informēt citus ceļu satiksmes
dalībniekus, tādējādi palīdzot samazināt
sekundāro negadījumu skaitu;
–            glābšanas dienestu darba
atvieglošana un lielāka drošība glābšanas komandai
(piemēram, ugunsdzēsēju brigādei) atbrīvojot
iesprostotos cilvēkus, jo minimālais datu kopums ("MDK") eCall
ziņojumā cita starpā sniedz arī informāciju par
degvielas tipu;
–            mazāka avārijas izsaukumu
infrastruktūra autoceļu malās, jo katrs ceļu satiksmes
dalībnieks varēs aktivēt neatliekamās palīdzības
izsaukumu no sava transportlīdzekļa.
2.2.2.     Izmaksu un ieguvumu
attiecība
Ieguvumu apmērs ir
aprēķināts arī monetāri, un ir veikta gan dažādo
risinājumu, gan dažādo ietekmes kategoriju izmaksu un ieguvumu
analīze. Aprēķini ir veikti par laikposmu līdz 2033. gadam,
jo ir paredzams, ka vēlamākā politikas risinājuma
īstenošanas gadījumā minētais gads būs eCall
pakalpojuma pilnīgas izplatības gads.
   || 1. politikas risinājums ES neveic pasākumus || 2. politikas risinājums Brīvprātīgas rīcības pieeja || 3. politikas risinājums Reglamentējošie pasākumi
 Ieguvumu un izmaksu attiecība || 0,29 || 0,68 || 1,74
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
3.1.        Juridiskais pamats
Juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas
Savienības darbību 114. pants.
3.2.        Subsidiaritāte un
proporcionalitāte
Saskaņā ar subsidiaritātes
principu (Līguma par Eiropas Savienību 5. panta 3. punkts)
Savienība rīkojas tikai tad, ja dalībvalstis vienas pašas nevar
pietiekami labi īstenot izvirzītos mērķus un
ierosinātās darbības mēroga vai ietekmes dēļ tos
pilnīgāk īstenot var Savienība.
Ceļu satiksmes drošība ir ārkārtīgi
nozīmīgs jautājums visā Eiropas Savienībā un
visiem tās pilsoņiem. Sadarbspējīga ES mēroga eCall
pakalpojuma iniciatīvas mērķis ir galu galā visos ES transportlīdzekļos
ieviest minimālās funkcijas, kas ļautu nodrošināt to, ka
neatliekamās palīdzības dienesti pienācīgi
apstrādātu neatliekamās palīdzības izsaukumus.
Šobrīd autobraucienu ikgadējais skaits visās
dalībvalstīs pārsniedz 100 miljonus, un šis skaits pieaug,
jo Eiropas Savienības konsolidācija kļūst aizvien
izteiktāka (brīvas preču aprites, cilvēku brīvas
pārvietošanās un pakalpojumu brīvas aprites ietekmē).
Pakalpojuma sadarbspēju un nepārtrauktību visā Eiropā
nevar pienācīgi panākt atsevišķas dalībvalstis vienas
pašas, tāpēc ir jāīsteno pasākumi ES līmenī.
Turklāt rīcība ES līmenī, izmantojot kopīgus
Eiropas eCall standartus, ko apstiprinājušas Eiropas
standartizācijas organizācijas (CEN un ETSI), nodrošinās
efektīvu ārkārtas reaģēšanas pakalpojumu sniegšanu
visā Eiropā, piemēram, transportlīdzekļiem, kas dodas
uz ārzemēm, kā arī palīdz novērst tirgus
sadrumstalotību.
ES mēroga eCall veidota tā,
lai līdz minimumam samazinātu ietekmi uz ieinteresētajām
personām vērtību ķēdē (autobūves nozare,
mobilo sakaru tīklu operatori, dalībvalstis — ĀIC) un šo
ietekmi sadalītu taisnīgi.
3.3.        Sīkāks priekšlikuma
skaidrojums
2., 4. un 5. pants:
Priekšlikumā paredzēts, ka jauna
veida vieglie automobiļi un vieglie kravas automobiļi tiks tā
konstruēti, lai nodrošinātu to, ka pēc smaga negadījuma
avārijas izsaukums (eCall) uz numuru 112 notiek automātiski.
Jābūt arī iespējai veikt manuālus zvanus
neatliekamās palīdzības dienestiem (eCalls) uz numuru
112.
6. pants:
Informācijas satura dēļ, ko
sniedz šis pakalpojums, ir paredzēti noteikumi par privātumu un datu
aizsardzību.
5., 6. un 8. pants:
Komisija ir pilnvarota pieņemt
deleģētos aktus attiecībā uz:
·
eCall
transportlīdzekļa sistēmu sīki izstrādātām
tehniskām prasībām un tipa apstiprinājuma testiem, kuru
pamatā būs 5. pantā minētie standarti;
·
privātās dzīves un personas datu
aizsardzību;
·
atbrīvojumiem attiecībā uz
speciāliem transportlīdzekļiem un citos pamatotos
gadījumos. Atbrīvojumu skaits būs ierobežots.
12. pants:
Šo regulu piemēros no 2015. gada
1. oktobra.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Priekšlikums neietekmē ES budžetu.
5.           IZVĒLES ELEMENTI
Ierosinātais tiesību akts ir
nozīmīgs EEZ un tāpēc jāattiecina uz Eiropas
Ekonomikas zonu.
2013/0165 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
par tipa apstiprinājuma
prasībām eCall transportlīdzekļa sistēmas
izveidošanai un par grozījumiem Direktīvā 2007/46/EK
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[4],
ņemot vērā Eiropas Datu
aizsardzības uzraudzītāja atzinumu,
saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
(1)       Ar Eiropas Parlamenta un
Padomes 2007. gada 5. septembra Direktīvu 2007/46/EK, ar ko izveido
sistēmu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā
arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu,
sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanai
(pamatdirektīva)[5],
ir izveidota visaptveroša Savienības mehānisko transportlīdzekļu
tipa apstiprināšanas sistēma.
(2)       Tehniskās prasības
mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprinājumam
attiecībā uz vairākiem drošības un vides elementiem ir
saskaņotas Savienības līmenī, lai nodrošinātu augstu
ceļu satiksmes drošības līmeni visā Savienībā.
(3)       Lai vēl vairāk
uzlabotu ceļu satiksmes drošību, paziņojumā "eCall:
Laiks ieviest"[6]
ierosināti jauni pasākumi, kas paātrinātu
ārkārtas izsaukumu no transportlīdzekļa izveidošanu
Savienībā. Viens no ierosinātajiem pasākumiem ir
padarīt obligātu visu jauno transportlīdzekļu
aprīkošanu ar eCall transportlīdzekļa sistēmām,
sākot ar M1 un N1 kategoriju transportlīdzekļiem, kā
noteikts Direktīvas 2007/46/EK II pielikumā.
(4)       Eiropas Parlaments
2012. gada 3. jūlijā apstiprināja ziņojumu
"Par eCall: jaunu tālruņa līnijas 112 pakalpojumu
iedzīvotājiem"[7],
kurā aicināja Komisiju iesniegt priekšlikumu
Direktīvas 2007/46/EK kontekstā, lai līdz 2015. gadam
nodrošinātu publiskās tālruņa līnijas 112 eCall
sistēmas obligāto izveidošanu.
(5)       Paredzams, ka Savienības
eCall sistēma samazinās bojāgājušo skaitu
Savienībā, kā arī ceļu satiksmes negadījumu
traumu smagumu. eCall sistēmas obligāta ieviešana varētu
nodrošināt pakalpojumus, kas pieejami visiem iedzīvotājiem, un
tādējādi mazināt cilvēku ciešanas un veselības
aprūpes un citas izmaksas.
(6)       Precīzas un uzticamas
pozicionēšanas informācijas sniegšana ir eCall
transportlīdzekļa sistēmas efektīvas darbības
būtisks elements. Tādēļ ir lietderīgi pieprasīt
tā savietojamību ar pakalpojumiem, ko sniedz satelītu navigācijas
programmas, tostarp sistēmas, kas izveidotas saskaņā ar Galileo
un EGNOS programmām, kas minētas Eiropas Parlamenta
2008. gada 9. jūlija Regulā (EK) Nr. 683/2008 par
Eiropas satelītu radionavigācijas programmu (EGNOS un Galileo)
turpmāku īstenošanu[8].
(7)       Transportlīdzekļu
obligātai aprīkošanai ar eCall transportlīdzekļa
sistēmu sākotnēji būtu jāattiecas tikai uz jauniem
pasažieru automobiļiem un vieglajiem kravas automobiļiem (M1 un
N1 kategoriju), kuriem jau ir piemērots aktivēšanas mehānisms.

(8)       Transportlīdzekļu
obligātai aprīkošanai ar eCall transportlīdzekļa
sistēmu nevajadzētu skart visu ieinteresēto personu,
piemēram, automašīnu ražotāju un neatkarīgo
uzņēmumu, tiesības piedāvāt papildu ārkārtas
situāciju un/vai pievienotas vērtības pakalpojumus paralēli
vai pamatojoties uz tālruņa līnijas 112 eCall
transportlīdzekļa sistēmu. Tomēr šiem papildu pakalpojumiem
jābūt tā izveidotiem, lai vēl vairāk nenovērstu
transportlīdzekļa vadītāja uzmanību.
(9)       Lai nodrošinātu
patērētājiem atvērtu izvēli un godīgu konkurenci,
kā arī veicinātu inovāciju un paaugstinātu
Savienības informācijas tehnoloģiju nozares
konkurētspēju pasaules tirgū, eCall
transportlīdzekļa sistēmai jābūt pieejamai bez maksas
un bez diskriminācijas visiem neatkarīgajiem tirgus dalībniekiem
un jāpamatojas uz savstarpēji izmantojamu un publiski
piekļūstamu platformu — iespējamajām nākotnes
transportlīdzekļa lietotnēm vai pakalpojumiem.
(10)     Lai nodrošinātu tipa
apstiprināšanas sistēmas integritāti, tikai tās eCall
transportlīdzekļa sistēmas, kuras var pilnībā
testēt, varētu atzīt šīs regulas nozīmē.
(11)     Mazu sēriju
transportlīdzekļi saskaņā ar Direktīvu 2007/46/EK ir
izslēgti no prasībām par personu aizsardzību
frontālās sadursmes un sānu trieciena gadījumā. Mazu
sēriju transportlīdzekļi tādēļ būtu
jāizslēdz no pienākuma ievērot eCall prasības.
(12)     Speciālajiem
transportlīdzekļiem būtu jāatbilst šajā regulā
noteiktajām eCall prasībām, izņemot ja tipa
apstiprinājuma iestādes, pamatojoties uz katru atsevišķu
gadījumu, uzskata, ka šo prasību nevar izpildīt
transportlīdzekļa īpašo funkciju dēļ.
(13)     Saskaņā ar
ieteikumiem, ko sniegusi 29. panta datu aizsardzības darba grupa un
kas ietverti 2006. gada 26. septembrī pieņemtajā darba
dokumentā "Par eCall iniciatīvas datu aizsardzības
un privātuma aspektiem"[9],
par personas datu apstrādi, izmantojot eCall
transportlīdzekļa sistēmu, būtu jāievēro personas
datu aizsardzības noteikumi, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un
Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvā 95/46/EK par
personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un
šādu datu brīvu apriti[10]
un Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 12. jūlija
Direktīvā 2002/58/EK par personas datu apstrādi un
privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju
nozarē (direktīva par privāto dzīvi un elektronisko
komunikāciju)[11],
jo īpaši, lai garantētu, ka transportlīdzekļi, kas
aprīkoti ar eCall transportlīdzekļa sistēmu, savas
parastās darbības laikā saistībā ar
112 līnijas eCall nav izsekojami, tiem neveic nekādu
pastāvīgu uzraudzību un ka minimālais datu kopums, ko
nosūta eCall transportlīdzekļa sistēma, ietver
informācijas minimumu, kas vajadzīgs neatliekamās
palīdzības izsaukumu pienācīgai apstrādei.
(14)     Eiropas standartizācijas
organizācijas ETSI un CEN ir izstrādājušas
vienotus Eiropas mēroga eCall pakalpojumu ieviešanas standartus,
kuri būtu jāpiemēro arī šīs regulas nolūkos, jo
tas veicinās eCall transportlīdzekļa sistēmas
tehnoloģisko attīstību, nodrošinās eCall pakalpojuma
sadarbspēju un nepārtrauktību visā Savienībā un
samazinās īstenošanas izmaksas visā Savienībā.
(15)     Lai nodrošinātu
kopīgo tehnisko prasību piemērošanu attiecībā uz eCall
transportlīdzekļa sistēmu, pilnvaras pieņemt tiesību
aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību
290. pantu būtu jādeleģē Komisijai attiecībā
uz sīki izstrādātiem noteikumiem par to, kā piemērot
attiecīgos standartus, par testēšanu, par personas datu un
privātuma aizsardzību un izņēmumiem attiecībā uz
dažiem M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļiem vai to
klasēm. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas
darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu
līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot
deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga
un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas
Parlamentam un Padomei.
(16)     Būtu jādod
pietiekami daudz laika transportlīdzekļu ražotājiem, lai tie
varētu pielāgoties šīs regulas tehniskajām
prasībām.
(17)     Šī regula ir jauna
atsevišķa regula EK tipa apstiprināšanas procedūras
kontekstā, kas paredzēta Direktīvā 2007/46/EK, un
tāpēc būtu attiecīgi jāgroza minētās
direktīvas I, III, IV, VI, IX un XI pielikums.
(18)     Tā kā šīs
regulas mērķus, proti, iekšējā tirgus īstenošanu,
ieviešot kopīgas tehniskas prasības jauniem tipa
apstiprinājumiem transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar eCall
transportlīdzekļa sistēmu, nevar pietiekami labi sasniegt
atsevišķās dalībvalstīs un nepieciešamās
rīcības mēroga dēļ šos mērķus var labāk
sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt
pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kas noteikts
Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā. Saskaņā ar
minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu
šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir
vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Temats
Šajā regulā noteiktas tehniskās
prasības transportlīdzekļu EK tipa apstiprināšanai
attiecībā uz eCall transportlīdzekļa sistēmu.

2. pants
Darbības joma
Šo regulu piemēro M1 un
N1 kategorijas transportlīdzekļiem, kā definēts
Direktīvas 2007/46/EK II pielikumā 1.1.1. un
1.2.1. punktā.
3. pants
Definīcijas
Papildus definīcijām, kas noteiktas
Direktīvas 2007/46/EK 3. pantā un Komisijas
Deleģētās regulas (ES) Nr. 305/2013[12]
2. pantā, šīs regulas nolūkos piemēro šādas
definīcijas:
(1)          "eCall
transportlīdzekļa sistēma" ir automātiski ar
transportlīdzeklī iebūvētiem sensoriem vai manuāli
iedarbināma sistēma, kura, izmantojot mobilo bezvadu sakaru
tīklu, nosūta standarta minimālo datu kopumu un izveido
tālruņa līnijas 112 audiokanālu starp
transportlīdzeklī esošajiem pasažieriem un ārkārtas
izsaukumu centrāli;
(2)          "transportlīdzekļa
sistēma" ir transportlīdzekļa iekārtas kopā ar
līdzekļiem eCall aktivizēšanai, pārvaldīšanai
un veikšanai, izmantojot publisko mobilo bezvadu sakaru tīklu, kas rada
saikni starp transportlīdzekli un eCall pakalpojuma
īstenošanas līdzekļiem, izmantojot publisko mobilo bezvadu
sakaru tīklu.
4. pants
Ražotāju vispārīgie pienākumi
Ražotāji pierāda, ka visi jauno
transportlīdzekļu tipi, kas minēti 2. pantā, ir
aprīkoti ar eCall transportlīdzekļa sistēmu
saskaņā ar šo regulu un deleģētajiem aktiem, kas
pieņemti saskaņā ar šo regulu.
5. pants
 Ražotāju īpašie pienākumi
1.           Ražotāji nodrošina, ka visi to
jaunie transportlīdzekļu tipi tiek ražoti un apstiprināti
saskaņā ar šajā regulā un deleģētajos aktos, kas
pieņemti saskaņā ar šo regulu, izklāstītajām
prasībām.
2.           Ražotāji pierāda, ka visi
to jaunie transportlīdzekļu tipi tiek konstruēti tā, lai
nodrošinātu, ka pēc smaga negadījuma, kas notiek Savienības
teritorijā, automātiski tiek aktivēts eCall zvans uz
vienoto Eiropas neatliekamās palīdzības dienesta numuru 112.
              Ražotāji pierāda, ka
jauni transportlīdzekļi tiek konstruēti tā, lai
nodrošinātu, ka eCall uz vienoto Eiropas neatliekamās
palīdzības numuru 112 var aktivēt arī manuāli.
3.           Ražotāji nodrošina, lai
uztvērēji transportlīdzekļa sistēmās ir
savietojami ar pozicionēšanas pakalpojumiem, ko sniedz satelītu
navigācijas sistēmas, tostarp Galileo un EGNOS
sistēmas.
4.           Tikai tās eCall
transportlīdzekļa sistēmas, kuras ir iespējams testēt,
tiks pieņemtas tipa apstiprinājuma nolūkos.
5.           eCall
transportlīdzekļa sistēmas atbilst
Direktīvas 1999/5/EK[13]
prasībām un ANO EEK Noteikumiem Nr. 10[14].
6.           eCall
transportlīdzekļa sistēma ir pieejama visiem neatkarīgajiem
tirgus dalībniekiem bez maksas un bez diskriminācijas, vismaz
attiecībā uz remontu un apkopi.
7.           Komisija ir pilnvarota pieņemt
deleģētos tiesību aktus saskaņā ar 9. pantu, ar
kuriem nosaka sīki izstrādātas tehniskas prasības un testus
eCall transportlīdzekļa sistēmu tipa apstiprinājumam
un attiecīgi groza Direktīvu 2007/46/EK.
Tehniskās prasības un testi, kas
minēti pirmajā daļā, pamatojas uz prasībām, kas
noteiktas 3., 4. un 6. punktā, un attiecīgā
gadījumā uz šādiem standartiem:
a)      EN 16072 "Intelektuālās
transporta sistēmas. E-drošība. Funkcionālās prasības
Eiropas mēroga eCall izsaukumam";
b)      EN 16062
"Intelektuālās transporta sistēmas. E-drošība. Augsta
līmeņa lietojuma prasības (HLAP) eCall
izsaukumam";
c)      EN 16454 "Intelektuālās
transporta sistēmas. E-drošība. eCall pilna cikla
atbilstības testēšana”, daļa, kas attiecas uz eCall
transportlīdzekļa sistēmu atbilstību Eiropas mēroga eCall;
d)      visi papildu Eiropas standarti vai
ANO EEK noteikumi, kas attiecas uz eCall sistēmām.
6. pants
Noteikumi par privātumu un datu aizsardzību
1.           Saskaņā ar
Direktīvu 95/46/EK un Direktīvu 2002/58/EK ražotāji
nodrošina, ka transportlīdzekļi, kas aprīkoti ar eCall
transportlīdzekļa sistēmu, savas parastās darbības
laikā nav izsekojami saistībā ar eCall un tiem neveic
nekādu pastāvīgu uzraudzību.
Privātumu uzlabojošas tehnoloģijas tiek
iestrādātas eCall transportlīdzekļa
sistēmā, lai nodrošinātu eCall lietotājiem
vēlamo privātuma aizsardzības līmeni, kā arī
nepieciešamos aizsardzības pasākumus, lai novērstu pārraudzību
un ļaunprātīgu izmantošanu.
2.           Minimālais datu kopums, ko
nosūta eCall transportlīdzekļa sistēma, iekļauj
tikai minimālo informāciju, kas vajadzīga neatliekamās
palīdzības izsaukumu pienācīgai apstrādei.
3.           Ražotāji nodrošina, ka eCall
lietotājiem tiek sniegta skaidra un visaptveroša informācija par datu
apstrādi, kuru veic, izmantojot eCall transportlīdzekļa
sistēmu, jo īpaši:
a)      atsauce uz juridisko pamatu
apstrādei;
b)      fakts, ka eCall
transportlīdzekļa sistēma tiek aktivēta pēc
noklusējuma;
c)      datu apstrādes, ko veic eCall
transportlīdzekļa sistēma, mehānismi;
d)      eCall apstrādes nolūks;
e)      savākto un apstrādāto datu
veidi un šo datu saņēmēji;
f)       datu saglabāšanas ilgums
transportlīdzekļa sistēmā;
g)      fakts, ka netiek veikta
transportlīdzekļa pastāvīga uzraudzība;
h)      datu subjekta tiesību
īstenošanas mehānismi;
i)       jebkura papildu informācija par
personas datu apstrādi saistībā ar noteikumiem par privāto eCall
pakalpojumu un/vai citu pievienotās vērtības pakalpojumu
sniegšanu.
4.           Komisija ir pilnvarota
saskaņā ar 9. pantu pieņemt deleģētos
tiesību aktus, kas precīzāk nosaka prasību par izsekošanas
un uzraudzības neesību un privātumu uzlabojošām
tehnoloģijām, kas minētas 1. punktā, kā arī
privāto datu apstrādes kārtību un lietotāja
informāciju, kas norādīta 3. punktā.
7. pants
Dalībvalstu pienākumi
No 2015. gada 1. oktobra valsts
iestādes piešķir EK tipa apstiprinājumu attiecībā uz eCall
transportlīdzekļa sistēmu tikai jauniem
transportlīdzekļu tipiem, kas atbilst šīs regulas un
deleģēto aktu, ko pieņem saskaņā ar šo regulu,
prasībām.
8.
pants
Atbrīvojumi
1.           Komisija var atbrīvot
atsevišķus M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļus vai
šīs kategorijas transportlīdzekļu klases no pienākuma
uzstādīt eCall transportlīdzekļa sistēmu,
kā noteikts 4. pantā, ja, pamatojoties uz izmaksu un ieguvumu
analīzi, ko veikusi Komisija, un, ņemot vērā visus
attiecīgos drošības aspektus, šo sistēmu piemērošana
attiecīgajam transportlīdzeklim vai transportlīdzekļu
klasei nav lietderīga.
2.           Komisija ir pilnvarota
saskaņā ar 9. pantu pieņemt deleģētos
tiesību aktus, ar ko nosaka 1. punktā minēto
atbrīvojumu. Šie atbrīvojumi attiecas uz tādiem
transportlīdzekļiem kā, piemēram, speciālajiem
transportlīdzekļiem un transportlīdzekļiem bez
drošības spilveniem un tādiem, kuru skaits ir ierobežots.
9. pants
Deleģēšanas
īstenošana
1.           Pilnvaras pieņemt
deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā
pantā izklāstītos nosacījumus.
2.           Pilnvaras pieņemt
deleģētos aktus, kas minēti 5. panta 7. punktā,
6. panta 4. punktā un 8. panta 2. punktā, ir
piešķirtas Komisijai uz nenoteiktu laiku no [...] [publikāciju
birojs, lūdzu, ierakstīt precīzu spēkā
stāšanās datumu].
3.           Eiropas Parlaments vai Padome
jebkurā laikā var atsaukt 5. panta 7. punktā,
6. panta 4. punktā un 8. panta 2. punktā minēto
pilnvaru deleģējumu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz
minētajā lēmumā norādīto pilnvaru
deleģējumu. Lēmums stājas spēkā
nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai
vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar
jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4.           Tiklīdz Komisija
pieņem deleģētu aktu, tā par to paziņo vienlaikus
Eiropas Parlamentam un Padomei.
5.           Deleģēts akts, kas
pieņemts saskaņā ar 5. panta 7. punktu, 6. panta
4. punktu un 8. panta 2. punktu, stājas spēkā
tikai tad, ja ne Eiropas Parlaments, ne Padome 2 mēnešu laikā
pēc minētā akta paziņošanas Eiropas Parlamentam un Padomei
nav cēluši iebildumus vai ja pirms minētā termiņa
beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju, ka
necels iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes
iniciatīvas šo periodu pagarina par diviem mēnešiem.
10. pants
Sankcijas par regulas neievērošanu
1.           Dalībvalstis pieņem
noteikumus par sankcijām, ko piemēro ražotājiem šīs regulas
noteikumu neievērošanas gadījumā, un veic visus pasākumus,
kas vajadzīgi, lai nodrošinātu to piemērošanu.
Paredzētās sankcijas ir efektīvas, samērīgas un
preventīvas. Dalībvalstis par šiem noteikumiem paziņo Komisijai
un tūlīt ziņo par jebkuriem vēlākiem to
grozījumiem.
2.           Neievērošanas gadījumi,
kam piemēro sankcijas, ietver:
a)      nepatiesas deklarācijas tipa
apstiprināšanas procedūru laikā vai procedūras, kuru
rezultātā notiek atsaukums;
b)      tipa apstiprināšanas testu
rezultātu viltošanu;
c)      tādu datu vai tehnisko
specifikāciju nepubliskošanu, kuru rezultātā tiktu atsaukts vai
anulēts tipa apstiprinājums.
11. pants
Grozījumi Direktīvā 2007/46/EK
Direktīvas 2007/46/EK I, III, IV,
VI, IX un XI pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas
pielikumu.
12. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā
divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2015. gada
1. oktobra.
Šī
regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama
visās dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā —                       Padomes
vārdā —
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
PIELIKUMS
Grozījumi Direktīvā 2007/46/EK
Direktīvu 2007/46/EK groza
šādi:
(1)          I pielikumam pievieno šādu
12.8. un 12.8.1. punktu:
"12.8 eCall sistēma
12.8.1. Apraksts vai rasējumi";
(2)          direktīvas III pielikuma
I daļas A iedaļai pievieno šādu 12.8. un
12.8.1. punktu:
"12.8 eCall sistēma
12.8.1. Uzstādīta: jā/nē
(1)";
(3)          direktīvas IV pielikuma
1. daļu groza šādi:
a)       tabulai pievieno šādu
71. punktu:
 Nr. || Priekšmets || Normatīvais akts || Piemērojamība
 M1 || M2 || M3 || N1 || N2 || N3 || O1 || O2 || O3 || O4
 71. || eCall sistēma || Regula (ES) Nr. ../.. || X ||   ||   || X ||   ||   ||   ||   ||   ||
b)      pielikuma 1. papildinājumu
groza šādi:
i)        1. tabulai pievieno šādu
71. punktu:
 Nr. || Priekšmets   || Normatīvais akts || Konkrēti jautājumi || Piemērojamība un konkrētas prasības
 71. || eCall sistēma || Regula (ES) Nr. ../.. ||   || N/A
ii)       2. tabulai pievieno šādu
71. punktu:
 Nr. || Priekšmets   || Normatīvais akts || Konkrēti jautājumi || Piemērojamība un konkrētas prasības
 71. || eCall sistēma || Regula (ES) Nr. ../.. ||   || N/A
(4)          VI pielikuma A parauga
papildinājuma tabulai pievieno šādu 71. punktu:
 Nr. || Priekšmets   || Atsauce uz normatīvo aktu (1) || Grozījumi izdarīti ar || Attiecas uz variantiem
 71. || eCall sistēma || Regula (ES) Nr. ../.. ||   ||
(5)          direktīvas IX pielikumu
groza šādi:
a)       I daļas B paraugu groza
šādi:
i)        2. puse "M1 kategorijas
transportlīdzekļiem" groza šādi:
- 52. punktu aizstāj ar šādu:
"52. eCall uzstādīta
jā/nē",
- pievieno šādu 53. punktu:
"53. Piezīmes (11): …………….”;
ii)       2. puse "N1 kategorijas
transportlīdzekļiem" groza šādi:
- 52. punktu aizstāj ar šādu:
"52. eCall uzstādīta
jā/nē",
- pievieno šādu 53. punktu:
"53. Piezīmes (11):
…………….";
b)      II daļas C2 paraugu
groza šādi:
i)        2. puse "M1 kategorijas
transportlīdzekļiem" groza šādi:
- 52. punktu aizstāj ar šādu:
"52. eCall uzstādīta
jā/nē",
- pievieno šādu 53. punktu:
"53. Piezīmes (11): …………….";
ii)       2. puse "N1 kategorijas
transportlīdzekļiem" groza šādi:
- 52. punktu aizstāj ar šādu:
"52. eCall uzstādīta
jā/nē",
- pievieno šādu 53. punktu:
"53. Piezīmes (11):
…………….";
(6)          direktīvas XI pielikuma
1. papildinājuma tabulu papildina ar šādu 71. punktu:
 Nr. || Priekšmets   || Reglamentējošais akts || M1 ≤ 2500 (1) kg || M1 > 2500 (1) kg || M2 || M3
 71. || eCall sistēma || Regula (ES) Nr. ../.. || A || A || N/A || N/A
[1]               OV L 303,
22.11.2011., 46. lpp.
[2]               OV L91, 3.4.2013., 1. lpp.
[3]               OV L […], […], […] lpp.
[4]               OV C [...], [...], [...]. lpp.
[5]               OV L 263, 9.10.2007., 1. lpp.
[6]               COM (2009) 434 galīgā redakcija.
[7]               2012/2056 (INI).
[8]               OV L 196, 24.7.2008., 1. lpp.
[9]               1609/06/EN, 125. darba grupa.
[10]             OV L 281,
23.11.1995., 31. lpp.
[11]             OV L 201, 31.7.2002., 37. lpp.
[12]             OV L 91, 03.04.2013., 1. lpp.
[13]             OV L 91, 7.4.1999., 10. lpp.
[14]             OV L 254, 20.9.2012., 1. lpp.


title: Priekšlikums Padomes regula par izcelsmes valsts norādi konkrētiem ražojumiem, kas ievesti no trešām valstīm {SEC(2005) 1657}

text:
                 EIROPAS KOPIENU KOMISIJA
                                                 Briselē, 16.12.2005
                                                 COM(2005) 661 galīgā redakcija
                                                 2005/0254 (ACC)
                                      Priekšlikums
                                 PADOMES REGULA
   par izcelsmes valsts norādi konkrētiem ražojumiem, kas ievesti no trešām valstīm
                                   {SEC(2005) 1657}
                                  (iesniegusi Komisija)
LV                                                                                LV
 ---pagebreak---                                     PASKAIDROJUMA RAKSTS
   Komisija 2003. gada decembrī Padomes komiteja, kas izveidota ar 133. pantu, iesniedza
   darba dokumentu par iespējamu ES izcelsmes marķējuma shēmu, ņemot vērā interesi, kas šim
   jautājumam atkal tiek veltīta dažās dalībvalstīs un nozarēs. Dalībvalstīs un attiecīgajās
   nozarēs arvien biežāk tiek izteiktas bažas par pieaugošo maldinoša un/vai krāpnieciskas
   izcelsmes marķējuma gadījumu skaitu attiecībā uz ievestajiem produktiem. Tika pieprasīti
   noteikumi, lai noteiktu izcelsmes marķējumu ievedumiem un/vai ES ražojumiem.
   Komisija 2004. gada pirmajā pusē uzsāka apspriešanos par šo jautājumu, iesaistot galvenās
   ieinteresētās personas – rūpniecības, arodbiedrību, patērētāju un citu iestāžu pārstāvjus –,
   kuras rezultātus 2004. gada jūlijā apsprieda komiteja, kas izveidota ar 133. pantu. Komiteja,
   kas izveidota ar 133. pantu, aicināja Komisiju turpināt apspriesties par izcelsmes marķējuma
   shēmas iespējām, kas piemērojama atsevišķām ievedumu kategorijām, kā arī par citiem
   risinājumiem, un aicināja savus secinājumus un ieteikumus iesniegt Padomei. Attiecīgi no
   2004. gada septembra līdz 2005. gada aprīlim norisinājās turpmākās apspriešanās.
   Ņemot vērā minētās apspriešanās procesa rezultātus, pievienotajā regulas projektā ir ierosināts
   ieviest obligātas izcelsmes marķējuma shēmu attiecībā uz vairākām nozarēm, kurās paredzami
   ieguvumi no šādas iniciatīvas (skatīt pielikumu) un kas piemērojama tikai ievestām precēm.
   Šī izvēles iespēja, no vienas puses, ļauj ņemt vērā lielas daļas ieinteresēto personu
   (rūpniecības, arodbiedrību un daļēji patērētāju kustības pārstāvju) intereses, ierobežo jebkuras
   izmaksas un negatīvu ietekmi attiecībā uz citām ieinteresētajām personām (ES rūpniecības
   nozares, kurās jau ir notikusi ražošanas pārvietošana, tirgotāji), un, no otras puses, nodrošina
   pozitīvu ietekmi attiecībā uz šīs iniciatīvas politikas mērķiem.
   Šobrīd Eiropas Kopienā nav tiesību aktu par izcelsmes marķējumu izmantošanu (“made-
   in”/„ražots”) rūpniecības ražojumiem. Nesen pieņemtā direktīva, kuras mērķis bija saskaņot
   iekšējā tirgus kontroli attiecībā uz negodīgu komercdarbību, attiecas arī uz izcelsmes norāžu
   maldinošiem izmantošanas gadījumiem. Tomēr šajā direktīvā nav definēts termins “made-
   in”/„ražots” un tajā nav noteikts, ka muitas iestādes būtu pilnvarotas veikt kontroles
   pasākumus. Dažās dalībvalstīs atšķiras arī spēkā esošie noteikumi par brīvprātīgu izcelsmes
   marķējuma izmantošanu.
   Pašreizējā situācija Eiropas Kopienai ir neizdevīga, jo tirdzniecības partneri ievedumiem
   pieprasa izcelsmes marķējumu. Tas EK izcelsmes jutīgu produktu ražotājiem liedz izmantot
   priekšrocības, kas saistītas ar ražošanu Eiropas Kopienā, un tiek zaudēta iespēja vēl efektīvāk
   novērst viltotu/vai maldinošu marķējumu gadījumus. EK pastāvīgi neizmanto iespēju veicināt
   patērētāju informētību par dažu ražojumu izcelsmi, kas var būt noderīgi minētās direktīvas
   izpildē. Šā regulas projekta mērķis ir risināt minētos trūkumus.
   Tādi EK galvenie tirdzniecības partneri kā Kanāda, Ķīna, Japāna un ASV jau pieprasa
   izcelsmes marķējumu ievestām precēm. Eksportētājiem no EK ir jāizpilda šīs prasības un tiem
   ir jāmarķē savi ražojumi. Tādējādi šis priekšlikums nodrošinās EK pozīcijas pielāgošanu tās
   tirdzniecības partneru līmenim, pieņemot līdzvērtīgus tiesību aktus.
   Kopēja izcelsmes marķējuma definējuma marķēšanas nolūkos trūkums, kā arī marķējuma
   noteikumu un kopējo kontroles noteikumu trūkums ietekmē ne tikai patērētāju, kurš var tikt
   maldināts attiecībā uz iepirkumu izcelsmi vai kuram var tikt liegta informācija par ievesto
   preču izcelsmi, bet arī EK rūpniecības konkurētspēju.
LV                                                  2                                               LV
 ---pagebreak---    Izcelsmes marķējums palīdzēs arī novērst kaitējumu Kopienas rūpniecības reputācijai par
   neprecīzu vai skaidri maldinošu izcelsmes marķējumu.
   Izcelsmes marķējums atvieglos arī patērētāju izvēli, dos ieguldījumu nepatiesa izcelsmes
   marķējuma gadījumu samazināšanā. Uzlabota pārskatāmība un patērētāju informētība par
   preču izcelsmi arī dos ieguldījumu Lisabonas programmas mērķa sasniegšanā − stiprināt
   Eiropas ražojumu konkurētspēju, kas pašreiz cieš no nevienlīdzīgas konkurences tirgū.
   Regulā ir izvēlēts izcelsmes valsts definējums, pamatojoties uz EK nepreferenciālas izcelsmes
   noteikumiem, kurus piemēro citiem muitas mērķiem. EK nepreferenciālas izcelsmes
   noteikumu piemērošana izcelsmes marķējuma jautājumiem ir atbilstīga EK saistībām, kas
   izriet no PTO Vienošanās par izcelsmes noteikumiem.
   Lai pēc iespējas vairāk mazinātu jaunās shēmas radīto apgrūtinājumu, regula ierobežo
   marķēšanas prasības un nosacījumus līdz minimumam, lai patērētājam marķējuma zīme būtu
   viegli pamanāma un saprotama, tajā pat laikā grūti noņemama un viltojama. Attiecībā uz
   valodu regula paredz iespēju izmantot vārdus “made-in”/„ražots” vai citu līdzīgu izteikumu
   jebkurā Eiropas Kopienas oficiālajā valsts valodā, kuru saprot galapatērētājs.
   Ņemot vērā to, ka izcelsmes marķējuma piestiprināšanas īpašie līdzekļi ir atkarīgi no
   ražojuma veida, regula Komisijai paredz tiesības turpmāk reglamentēt šo aspektu. Paredzot to,
   ka arī citas nozares varētu būt ieinteresētas pievienoties marķējuma shēmai vai ka izcelsmes
   marķējums citām nozarēm var būt mazāk nozīmīgs, ar regulu Komisija ir pilnvarota shēmā
   iekļaut arī citas nozares vai tās izslēgt.
LV                                                 3                                             LV
 ---pagebreak---                                                         2005/0254 (ACC)
                                            Priekšlikums
                                        PADOMES REGULA
       par izcelsmes valsts norādi konkrētiem ražojumiem, kas ievesti no trešām valstīm
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 133. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu1,
   tā kā:
   (1)    Šī regula jāpiemēro ievestajiem rūpniecības ražojumiem, izņemot zvejniecības un
          akvakultūras produktus, kas minēti 1. pantā Padomes 1999. gada 17. decembra Regulā
          (EK) Nr. 104/2000 par zivsaimniecības un akvakultūras produktu tirgu kopējo
          organizāciju2, kā arī izņemot pārtikas produktus, kas minēti 2. pantā Eiropas
          Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regulā (EK) Nr. 178/2002, ar ko
          paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas
          Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu3.
   (2)    Kopienas noteikumu trūkums un atšķirības starp dalībvalstīs spēkā esošajām sistēmām
          attiecībā uz konkrētu ražojumu izcelsmes valsts norādi ir radījušas situāciju, ka virknē
          nozaru vairākumā gadījumu uz ražojumiem, kas ievesti no trešām valstīm un izplatīti
          Kopienas tirgū, vispār nav norādīta informācija par šo ražojumu izcelsmes valsti vai
          arī šī informācija ir maldinoša.
   (3)    Izcelsmes marķējuma ekonomiskā nozīmība tirdzniecībā un, patērētājiem pieņemot
          lēmumus, ir to citu galveno tirdzniecības partneru atzītā prakse, kuri ir ieviesuši
          obligātās prasības par izcelsmes marķējumu. Kopienas eksportētājiem ir jāpilda šīs
          prasības un uz ražojumiem, kuri paredzēti izvešanai uz šiem tirgiem, jāmarķē to
          izcelsmes valsts.
   (4)    Uz Eiropas Kopienām un tirdzniecības partneriem jāattiecina vienlīdzīgi nosacījumi,
          ieviešot līdzvērtīgus tiesību aktus, ar kuriem arī ierobežos kļūdainus vai maldinošus
          izcelsmes apliecinājumus konkrētām ievestām precēm.
   1
          OV C […], […], […]. lpp.
   2
          OV L 17, 21.1.2000., 22. lpp.
   3
          OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp.
LV                                                4                                                LV
 ---pagebreak---    (5)  Atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 11. maija Direktīvai
        2005/29/EK4, kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū, patērētāji
        var piešķirt tirgus vērtību informācijai par preces ģeogrāfisko izcelsmi. Atbilstīgi
        minētajai direktīvai, ja, vadoties pēc kļūdainas vai maldinošas informācijas par preces
        ģeogrāfisko izcelsmi, patērētājs nopērk ražojumu, kuru tas pretējā gadījumā nebūtu
        pircis, var rasties negodīga komercprakse. Šajā direktīvā nav teikts, ka jānorāda
        informācija par preču ģeogrāfisko izcelsmi, un tajā nav definēts izcelsmes jēdziens.
   (6)  Tādējādi kopīgas izcelsmes definīcijas izstrāde marķēšanas nolūkiem, marķēšanas
        noteikumu izstrāde un kopīgu kontroles noteikumu izstrāde radītu līdzvērtīgus
        konkurences apstākļus, atvieglotu patērētāju izvēli attiecīgajās nozarēs un samazinātu
        maldinošu izcelsmes apliecinājumu apjomu.
   (7)  Izcelsmes marķējuma ieviešana var sekmēt to, lai Kopienas augstie standarti kalpotu
        Kopienas rūpniecībai, jo īpaši mazajiem un vidējiem uzņēmumiem. Tas arī palīdzēs
        aizsargāt Kopienas rūpniecības reputāciju, ko grauj neprecīzi izcelsmes apliecinājumi.
        Tādējādi uzlabotā pārredzamība un patērētājiem sniegtā informācija par preču izcelsmi
        palīdzēs sasniegt Lisabonas programmas mērķus.
   (8)  Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT 1994) IX pantā noteikts, ka
        PTO locekļi var pieņemt un piemērot normatīvos aktus, kas attiecas uz ievesto preču
        marķējumiem, īpaši lai aizsargātu patērētājus no krāpnieciskām vai maldinošām
        norādēm.
   (9)  Saskaņā ar nolīgumiem starp Eiropas Kopienu, Bulgāriju, Rumāniju, Turciju un EEZ
        līguma līgumslēdzējām pusēm no šīs regulas darbības jomas ir nepieciešams izslēgt
        ražojumus, kuru izcelsmes valstis ir minētās valstis.
   (10) Eiropas Kopienas nepreferenciālas izcelsmes noteikumi ir paredzēti Padomes
        1992. gada 12. oktobra Regulā (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa
        izveidi5, un to īstenošanas noteikumi ir paredzēti Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulā
        (EK) Nr. 2454/93, ar ko paredz īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK)
        Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi6. Ir ieteicams paļauties uz šiem
        izcelsmes noteikumiem, lai šīs regulas vajadzībām noteiktu ievesto preču izcelsmi.
        Tādas koncepcijas izmantošana, kura tirdzniecības dalībniekiem un pārvaldēm ir labi
        zināma, vienkāršotu tās ieviešanu un īstenošanu. Nepreferenciālas izcelsmes
        noteikumi jāpiemēro visiem nepreferenciālas tirdzniecības politikas mērķiem.
        Jāizvairās no deklarāciju un dokumentu dublēšanas.
   (11) Lai ierobežotu rūpniecības, tirdzniecības un pārvaldes slogu, izcelsmes marķēšanai
        jābūt obligātai tajās nozarēs, kurās Komisija pēc iepriekšējas apspriešanās konstatējusi
        pievienoto vērtību. Jāparedz noteikumi šīs regulas nozaru darbības jomas vienkāršai
        pielāgošanai. Jāparedz arī atbrīvojums attiecībā uz konkrētiem ražojumiem tehnisku
        vai ekonomisku iemeslu dēļ vai gadījumos, kad izcelsmes marķējums šīs regulas
   4
        OV L 149, 11.6.2005., 22. lpp
   5
        OV L 302, 19.10.1992., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.
   6
        OV L 253, 11.10.1993., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK)
        Nr. 837/2005 (OV L 139, 2.6.2005., 1. lpp.).
LV                                                   5                                                      LV
 ---pagebreak---          vajadzībām nav nepieciešams citu iemeslu dēļ. Šāds atbrīvojums jo īpaši attiecas uz
         tām precēm, kuras izcelsmes marķējums varētu bojāt, vai arī uz konkrētām izejvielām.
   (12)  Jāparedz, ka to datu apmaiņu par preču izcelsmi, kurus kompetentās iestādes
         sagatavojušas un/vai pārbaudījušas pārbaužu laikā, var veikt, tostarp, ar iestādēm,
         citām personām un organizācijām, kurām dalībvalstis uzticējušas izpildi atbilstīgi
         Direktīvai 2005/29/EK. Jāņem vērā personas datu aizsardzība, komercnoslēpumi un
         rūpnieciskie noslēpumi, un profesionālā un administratīvā konfidencialitāte.
   (13)  Šīs direktīvas īstenošanai vajadzīgie pasākumi jāpieņem saskaņā ar Padomes
         1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto
         ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību7.
   (14)  Precēm, kas ir ceļotāju personīgajā bagāžā personiskai lietošanai tādā daudzumā, uz
         kādu attiecas atbrīvojums no muitas nodokļa, un ja nav norādes par to, ka preces ir
         komerciālas satiksmes daļa, spēkā esošo regulu nepiemēro. Jāparedz, ka arī pārējos
         gadījumus, uz kuriem attiecas Padomes 1983. gada 28. marta Regula (EEK)
         Nr. 918/83, ar kuru izveido Kopienas sistēmu atbrīvojumiem no muitas nodokļiem, var
         izslēgt no šīs regulas darbības jomas, izmantojot īstenošanas noteikumus,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
                                               1. pants
   1.      Šo regulu piemēro rūpniecības ražojumiem, izņemot zvejniecības un akvakultūras
           produktus, kas minēti Regulas (EK) Nr. 104/2000 1. pantā , kā arī izņemot pārtikas
           produktus, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 178/2002
           2. pantā.
   2.      Preces, kuras nepieciešams marķēt, ir norādītas šīs regulas pielikumā un ievestas no
           trešām valstīm, izņemot tās preces, kuru izcelsme ir Eiropas Kopienu, Bulgārijas,
           Rumānijas un Turcijas teritorijā un EEZ līguma līgumslēdzēju pušu teritorijā.
           Preces var atbrīvot no izcelsmes marķējuma, ja tehnisku vai komerciālu iemeslu dēļ
           tās marķēt nav iespējams.
   3.      Termini „izcelsme” un „izcelsmes valsts” attiecas uz nepreferenciālu izcelsmi
           saskaņā ar Kopienas Muitas kodeksa 22. − 26. pantu.
   4.      „Laišana tirgū” ir darbība, kad atsevišķu ražojumu, kas paredzēts galapatēriņam, dara
           pieejamu Kopienas tirgū, lai izplatītu un/vai izlietotu par maksu vai bez maksas.
   5.      „Kompetentās iestādes” ir visas iestādes, kas iesaistītas preču kontrolē ievešanas
           laikā vai arī laikā, kad šādas preces tiek laistas tirgū.
   6.      Šo regulu nepiemēro nekomerciāla rakstura precēm, kas ir ceļotāju personīgajā
           bagāžā tādā daudzumā, uz kādu attiecas atbrīvojumi no muitas nodokļiem, un ja nav
           skaidras norādes par to, ka preces ir komerciālas satiksmes daļa.
   7
         OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.
LV                                                  6                                            LV
 ---pagebreak---              Ja ievestajām precēm var piešķirt atbrīvojumu no ievedmuitas saskaņā ar Regulu
             (EEK) Nr. 918/838 un ja nav skaidras norādes par to, ka preces ir komerciālas
             satiksmes daļa, šādas preces var arī izslēgt no šīs regulas darbības jomas.
             Komisija var pieņemt īstenošanas pasākumus saskaņā ar 6. panta 2. punktā minēto
             procedūru, lai noteiktu konkrētas preču kategorijas, uz kurām attiecas 6. punkts.
                                                     2. pants
   Preču ievešanai vai laišanai tirgū ir nepieciešams izcelsmes marķējums saskaņā ar šajā regulā
   paredzētajiem nosacījumiem.
                                                     3. pants
   1.        Šādas preces jāmarķē, norādot preču izcelsmes valsti. Ja preces ir iesaiņotas, marķē
             iepakojumu.
             Komisija var pieņemt īstenošanas pasākumus saskaņā ar 6. panta 2. punktā minēto
             procedūru, lai noteiktu gadījumus, kuros marķējumu uz iepakojuma atzīst par
             līdzvērtīgu marķējumam uz precēm. Tas jo īpaši attiecas uz precēm, kuras pie
             galapatērētājiem vai lietotājiem nonāk parastā iepakojumā.
   2.        Vārds „ražots” kopā ar izcelsmes valsts nosaukumu norāda preču izcelsmi. Marķēt
             var jebkurā Eiropas Kopienas dalībvalsts valsts valodā, kura ir viegli saprotama
             galapatērētājiem tajā dalībvalstī, kurā preces ir tirgojamas.
   3.        Izcelsmes marķējums ir skaidri salasāms un rakstu zīmes nav izdzēšamas, tam jābūt
             redzamam, veicot parastās darbības ar preci, izteikti nošķirtam no pārējās
             informācijas un norādītam tā, lai nerastos pārpratumi vai kļūdains priekšstats par
             ražojuma izcelsmi.
   4.        Preces ievedot, uz tām jābūt nepieciešamajam marķējumam. Neierobežojot
             pasākumus, kas veikti, ievērojot 5. panta 3. punktu, marķējumu nedrīkst ne noņemt,
             ne labot, iekams preces nav pārdotas galapatērētājam vai lietotājam.
                                                     4. pants
   Komisija var pieņemt īstenošanas pasākumus saskaņā ar 6. panta 2. punktā minēto procedūru,
   jo īpaši lai:
   noteiktu sīki izstrādātu izcelsmes marķējuma modeli un kārtību;
   –         izveidotu tādu terminu sarakstu visās Kopienas valodās, kuri skaidri liecina par to, ka
             preces izcelsmes valsts ir valsts, kas norādīta marķējumā;
   –         noteiktu gadījumus, kuros kopīgi izmantotie saīsinājumi nekļūdīgi norāda izcelsmes
             valsti un ir izmantojami šīs regulas vajadzībām;
   8
           OV L 105, 23.4.1983., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.
LV                                                       7                                                    LV
 ---pagebreak---    –  noteiktu gadījumus, kuros preces nevar vai tās nevajag marķēt tehnisku vai
      ekonomisku iemeslu dēļ;
   –  noteiktu citus noteikumus, kuri var būt vajadzīgi, ja tiek konstatēts, ka preces
      neatbilst šīs regulas prasībām;
   –  atjauninātu šīs regulas pielikumu gadījumos, kad ir mainījies vērtējums par to, vai
      konkrētajā nozarē ir nepieciešams izcelsmes marķējums.
                                           5. pants
   1. Preces neatbilst šīs regulas prasībām, ja:
      –     uz tām nav izcelsmes marķējuma;
      –     izcelsmes marķējums neatbilst preču izcelsmei;
      –     izcelsmes marķējums ir nomainīts vai noņemts, vai kā citādi aizskarts, izņemot
            gadījumus, kad bijusi nepieciešamība to labot saskaņā ar šā panta 3. punktu;
   2. Komisija var pieņemt papildu īstenošanas pasākumus saskaņā ar 6. panta 2. punktā
      minēto procedūru par deklarācijām un apliecinošiem dokumentiem, kurus var
      izmantot, lai pierādītu atbilstību esošajai regulai.
   3. Dalībvalstis paredz noteikumus attiecībā uz sankcijām, ko piemēro par šīs regulas
      noteikumu pārkāpumiem, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu
      sankciju īstenošanu. Noteiktajām sankcijām jābūt efektīvām, samērīgām un
      preventīvām. Dalībvalstis ne vēlāk kā 9 mēnešus pēc šīs regulas spēkā stāšanās
      dienas paziņo par šiem noteikumiem Komisijai un nekavējoties paziņo tai par visiem
      turpmākiem noteikumu grozījumiem.
   4. Ja preces neatbilst šīs regulas prasībām, dalībvalstis arī turpmāk pieņem pasākumus,
      kuri nepieciešami, lai no preču īpašnieka vai jebkuras citas par precēm atbildīgās
      personas pieprasītu marķēt šīs preces saskaņā ar šo regulu un par saviem līdzekļiem.
   5. Ja tas nepieciešams šīs regulas efektīvai piemērošanai, kompetentās iestādes,
      pārbaudot atbilstību šai regulai, var savstarpēji apmainīties ar saņemtajiem datiem,
      tostarp ar tām iestādēm un citām personām vai organizācijām, kuras dalībvalstis ir
      pilnvarojušas saskaņā ar Direktīvas 2005/29/EK 11. pantu.
                                           6. pants
   1. Komisijai palīdz Izcelsmes marķējuma komiteja (turpmāk tekstā – „komiteja”).
   2. Ja atsaucas uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu.
      Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir viens mēnesis.
   3. Komiteja pieņem savu reglamentu.
LV                                             8                                           LV
 ---pagebreak---                                                 7. pants
   Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā
   Vēstnesī. Šīs regulas 2., 3. un 5. pantu piemēro 12 mēnešus pēc tās stāšanās spēkā. Saskaņā ar
   6. panta 2. punktā minēto procedūru, Komisija var pagarināt minēto periodu par tik ilgu laika
   posmu, kāds uzņēmējiem nepieciešams, lai praksē īstenotu tās prasības attiecībā uz izcelsmes
   marķējumu, kas paredzētas īstenošanas noteikumos, bet ne mazāk kā par sešiem mēnešiem.
   Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
   Briselē
                                                 Padomes vārdā —
                                                 priekšsēdētājs
LV                                                  9                                             LV
 ---pagebreak---                                                 PIELIKUMS
   Tie ražojumi, uz kuriem šī regula attiecināma, ir apzīmēti ar KN kodiem.
   KN kods                                           Apraksts
   4104 41 / 4104 49 / 4105 30 / 4106 22 / 4106 32 / Miecēta un žāvēta, un apstrādāta āda
   4106 40 / 4106 92 / 4107 līdz 4114 / 4302 13 /
   ex4302 19 (35, 80)
   4008 21 / 4008 11 / 4005 99 / 4204 / 4302 30 (25, Papēži, zoles, lentes, detaļas, sintētika, citi
   31)
   8308 10(00) / 8308 90(00) /
   9401 90 / 9403 90
   4201 / 4202 / 4203 / 4204/ 4205 / 4206            zirglietas un iejūgs, ceļojuma piederumi, somas un
                                                     tamlīdzīgas preces, izstrādājumi no dzīvnieku zarnām
                                                     (izņemot zīdvērpēja pavedienu)
   4303 / 4304                                       Apģērba gabali, apģērba piederumi un citi izstrādājumi no
                                                     kažokādām, mākslīgām kažokādām un to izstrādājumiem
   Ch 50 – 63                                        Tekstilmateriāli un tekstilizstrādājumi
   6401 / 6402 / 6403 / 6404 / 6405 / 6406           Apavi, getras un tamlīdzīgi izstrādājumi
   6907 / 6908 / 6911 / 6912 / 6913 / 691490100      Keramikas izstrādājumi
   7013 21 11 / 7013 21 19 / 7013 21 91 /            Stikla galda un virtuves trauki, tualetes un kancelejas
                                                     piederumi, izstrādājumi mājas iekārtojumam un tamlīdzīgi
   7013 21 99 /
                                                     izstrādājumi (izņemot izstrādājumus, kas iekļauti pozīcijā
   7013 31 10 / 7013 31 90 /                         7010 vai 7018) no svina kristāla
   7013 91 10 / 7013 91 90
                                                     Juvelierizstrādājumi un to daļas no dārgmetāla vai metāla,
   7113/7114/7115/7116
                                                     kas plaķēts ar dārgmetālu; zeltkaļu un sudrabkaļu
                                                     darinājumi un to daļas no dārgmetāliem vai metāliem, kas
                                                     plaķēti ar dārgmetāliem; citādi izstrādājumi no
                                                     dārgmetāla, kas plaķēts ar dārgmetālu; dabiskas vai
                                                     kultivētas pērles, dārgakmeņi un pusdārgakmeņi (dabiskie,
                                                     sintētiskie vai reģenerētie)
   Ch. 94                                            Mēbeles, gultas piederumi, matrači, polsterējumi, lampas
                                                     un apgaismes piederumi, izgaismotas izkārtnes un
                                                     tamlīdzīgi izstrādājumi, saliekamās būvkonstrukcijas.
   9603                                              Slotas, sukas (ieskaitot sukas, kas ir mehānismu, ierīču vai
                                                     transportlīdzekļu daļas), ar roku darbināmi mehāniskie
                                                     bezmotora grīdas tīrītāji, beržamās sukas, spalvu slotas un
                                                     putekļu slotiņas; zari un saišķi, kas sagatavoti slotu vai
                                                     suku izgatavošanai; krāsotāju spilventiņi un veltnīši;
                                                     gumijas skrāpji (izņemot rullīšu veida skrāpjus)
LV                                                    10                                                          LV


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52008PC0342

Priekšlikums Padomes regula, ar kuru atceļ Regulu (EK) Nr. 243/2008, ar ko nosaka konkrētus ierobežojošus pasākumus pret Komoru Salu Savienības Anžuānas salas nelikumīgajām iestādēm  /* COM/2008/0342 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 4.6.2008COM(2008) 342 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES REGULA,ar kuru atceļ Regulu (EK) Nr. 243/2008, ar ko nosaka konkrētus ierobežojošus pasākumus pret Komoru Salu Savienības Anžuānas salas nelikumīgajām iestādēm(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1.  Ņemot vērā situāciju Komoru salu Anžuānas salā, Āfrikas Savienības Miera un drošības padomes veiktos pasākumus un Eiropas Savienībai adresēto atbalsta lūgumu, Padome pieņēma Regulu (EK) Nr. 243/2008, ar ko nosaka ierobežojošus pasākumus pret Anžuānas nelikumīgajām iestādēm un konkrētām ar tām saistītajām personām, kas kavēja samierināšanas procesu un apdraudēja mieru un drošību Komoru salās, saskaņā ar Kopējo nostāju 2008/187/KĀDP.2.  Pēc militārās iejaukšanās 2008. gada 25. martā un Komoru Salu Savienības valdības varas atjaunošanas Anžuānas salā bija jāatceļ iepriekšminētie ierobežojošie pasākumi. Šajos apstākļos Kopējā nostāja 2008/XXX/KĀDP paredzēja Kopējās nostājas 2008/187/KĀDP atcelšanu.3.  Rezultātā Komisija ierosina atcelt Regulu (EK) Nr. 243/2008.PriekšlikumsPADOMES REGULA,ar kuru atceļ Regulu (EK) Nr. 243/2008, ar ko nosaka konkrētus ierobežojošus pasākumus pret Komoru Salu Savienības Anžuānas salas nelikumīgajām iestādēmEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 60. un 301. pantu,ņemot vērā Padomes [..] Kopējo nostāju [2008/XXX/KĀDP], ar kuru atceļ Kopējo nostāju 2008/187/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret nelegālo Anžuānas valdību Komoru Savienībā[1],ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[2],tā kā:4.  Pēc Āfrikas Savienības komisijas priekšsēdētāja lūguma Padome pieņēma Kopējo nostāju 2008/187/KĀDP[3], ar ko nosaka ierobežojošus pasākumus pret Anžuānas nelikumīgajām iestādēm un konkrētām ar tām saistītajām personām. Kopējā nostājā 2008/187/KĀDP noteiktie ierobežojošie pasākumi īpaši paredz attiecīgajām personām piederošo līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšanu. Šos pasākumus Kopienā īstenoja ar Padomes Regulu (EK) Nr. 243/2008[4].5.  Pēc militārās iejaukšanās 2008. gada 25. martā un Komoru Salu Savienības valdības varas atjaunošanas Anžuānas salā Kopējā nostāja 2008/XXX/KĀDP paredzēja to ierobežojošo pasākumu atcelšanu, kas noteikti Kopējā nostājā 2008/187/KĀDP.6.  Tāpēc jāatceļ Regula (EK) Nr. 243/2008,IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.1. pantsAr šo atceļ Regulu (EK) Nr. 243/2008.2. pantsŠī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .To piemēro no 2008. gada [..]. maija.Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē, […]Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] OV L [..], [..].[..].2008., [..]. lpp.[2] OV C [..], [..].[..].2008., [..]. lpp.[3] OV L 59, 4.3.2008., 32. lpp.[4] OV L 75, 18.3.2008., 53. lpp.