				|

		52014PC0538

			Priekšlikums PADOMES ĪSTENOŠANAS LĒMUMS, ar kuru saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu Vācijai atļauj piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem /* COM/2014/0538 final - 2014/0247 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un
elektroenerģijai Savienībā reglamentē Padomes
Direktīva 2003/96/EK([1])
(turpmāk — "Enerģijas nodokļu direktīva" vai
"direktīva").
Saskaņā ar minētās
direktīvas 19. panta 1. punktu un papildus 5., 15. un 17. pantā
paredzētajiem noteikumiem Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar
vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij
ieviest turpmākus atbrīvojumus no nodokļa vai nodokļa
samazinājumus īpašu politikas apsvērumu dēļ.
Šā priekšlikuma mērķis ir
atļaut Vācijai piemērot samazinātu nodokļa likmi
elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā
noenkurotiem kuģiem (turpmāk — "krasta elektroenerģija").
Šis atbrīvojums ir paredzēts, lai veicinātu ekonomisko
ieinteresētību krasta elektroenerģijas izmantošanā, kas
samazinātu gaisa piesārņojumu ostas pilsētās.
Lūgums un tā
vispārīgais konteksts
Padome 2011. gada 12. jūlijā
pieņēma Īstenošanas lēmumu 2011/445/ES, ar kuru
saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu Vācijai
atļauj piemērot samazinātu nodokļa likmi
elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā
noenkurotiem kuģiem ("krasta elektroenerģija")([2]). Minētais
lēmums zaudē spēku 2014. gada 16. jūlijā.
Vācijas iestādes 2014. gada 26.
februāra vēstulē lūdza jaunu atļaujas lēmumu, kas
ļautu Vācijai arī turpmāk piemērot nodokļa
samazinājumu. Vācija ir pieprasījusi samazinājuma
piešķiršanu uz sešiem gadiem.
Pieprasot šo pasākumu, Vācija
vēlas radīt stimulu krasta elektroenerģijas izmantošanai, kura
tiek uzskatīta par mazāku piesārņojumu radošu
alternatīvu, salīdzinot ar elektroenerģijas ražošanu uz
ostā noenkurotiem kuģiem. Ja pasākums netiks atļauts,
krasta elektroenerģija būs jāapliek ar elektroenerģijas
nodokli vispārējās valsts likmes apmērā, proti, EUR 20,50
par MWh.
No otras puses, Enerģijas nodokļu
direktīvas 14. panta 1. punkta c) apakšpunktā
dalībvalstīm noteikts pienākums atbrīvot no aplikšanas ar
nodokli energoproduktus, kurus paredzēts lietot par degvielu
kuģošanai ES ūdeņos. Minētais atbrīvojums attiecas
arī uz energoproduktiem, kurus izmanto elektroenerģijas ražošanai uz
ostā noenkurotiem kuģiem. Dalībvalstis nodokli var
nepiemērot arī energoproduktiem, ko izmanto par degvielu
kuģošanai pa iekšējiem ūdensceļiem, saskaņā ar
minētās direktīvas 15. panta 1. punkta f) apakšpunktu,
kurš attiecas arī uz elektroenerģijas ražošanu uz kuģa.
Tādējādi lielākajā daļā gadījumu uz
Enerģijas nodokļu direktīvu balstītā nodokļu
sistēma neietekmē elektroenerģijas ražošanas izmaksas uz
ostā noenkurotiem kuģiem, pat ja šāda ražošana varētu
nelabvēlīgi ietekmēt veselību un vidi, pasliktinot gaisa
kvalitāti un palielinot trokšņa līmeni ostās.
Vācija vēlētos krasta
elektroenerģijai arī turpmāk piemērot samazināto likmi
EUR 0,5 par MWh, tādējādi ievērojot minimālo
elektroenerģijas nodokļa likmi, kas noteikta Direktīvā 2003/96/EK.
Samazināto elektroenerģijas nodokļa likmi attiecina uz
visām krasta elektroenerģijas piegādēm ES ūdeņos,
kā arī iekšzemes ūdensceļos, izņemot privātus
izpriecu kuģus. Atbilstoši Vācijas aprēķiniem
attiecībā uz triju gadu periodu, kurā piemēroja
pasākumu, gada vidējais nodokļu izdevumu apjoms bija aptuveni
EUR 2,2 miljoni. Atbilstoši federālās valdības
veiktajām aplēsēm nākamo sešu gadu laikā paredzams
šā hipotētiskā budžeta izdevumu posteņa pakāpenisks
pieaugums līdz EUR 3‑4 miljoniem gadā.
Samazinot nodokli, Vācija vēlas
arī turpmāk nodrošināt stimulu kuģu operatoriem krasta
elektroenerģijas izmantošanai, lai samazinātu piesārņojumu,
ko emisijas rada atmosfērā, noenkuroto kuģu radīto troksni,
kā arī CO2 emisijas. Samazinātas nodokļa likmes
piemērošana uzlabotu krasta elektroenerģijas konkurētspēju
salīdzinājumā ar flotes degvielas izmantošanu uz kuģa, uz
ko attiecas pilnīgs atbrīvojums no nodokļa.
Vācijas iestādes informēja
Komisiju, ka pašlaik no visām Vācijas ostām vienīgi
Lībekas ostai ir attiecīgi objekti, lai nodrošinātu krasta
elektroenerģiju ar palielinātu elektrisko slodzi. Bez krastā
izvietotiem objektiem ostai ir arī “peldošas elektrostacijas” jeb peldošas
instalācijas siltuma un elektroenerģijas ražošanai, darbināmas
ar sašķidrinātu dabasgāzi. Hamburgas ostā 2014. gada
maijā plānota nekustamu krasta elektroenerģijas objektu
izbūve, tostarp paredzēts ar krasta elektroenerģijas objektiem
aprīkot divus kruīza kuģu termināļus Altonas
terminālī. Peldošās elektrostacijas ir plānots
nodrošināt arī HafenCity terminālī.
Attiecībā uz iekšzemes ostām
krasta elektroenerģijas objekti tajās ir plašāk izplatīti
un ir plānots tos pilnveidot.
Vācija uzskata, ka šis pasākums
atbilst Komisijas Ieteikumam 2006/339/EK([3])
par krasta elektroenerģijas pieslēguma izmantošanas veicināšanu
kuģiem, kas piestājuši Kopienas ostās un Komisijas
paziņojumam "Stratēģiskie mērķi un
rekomendācijas ES jūras transporta politikai 2018. gada
perspektīvā"([4]).
Šajā sakarībā tika norādīts, ka no 2011. gada jūnija
dalībvalstīm ir beznosacījumu pienākums ievērot gaisa
kvalitātes standartus attiecībā uz konkrētiem
piesārņotājiem, piemēram, cietajām
daļiņām([5]).
Šis pienākums dalībvalstīm paredz rast risinājumu
tādām problēmām kā emisijas no kuģiem, kuri
noenkuroti ostās, kurās pastāv šādas problēmas, un ir
domājams, ka ostās, kurās ir šādas problēmas, tiks
veicināta krasta elektroenerģijas izmantošana kā viens posms
vispārējās gaisa kvalitātes stratēģijā.
Vācijas iestāžu argumenti
saistībā ar pasākuma ietekmi uz iekšējo tirgu
Vācijas iestādes apgalvo, ka
pasākums neietekmētu iekšējā tirgus pareizu darbību un
neizraisītu konkurences kropļošanu. Vācija pieļauj
nodokļa priekšrocību piemērot gan kā samazinātu
nodokļa likmi, ko iekasē par piegādēm, gan kā
nodokļu atmaksu. Ja piemēro samazināto likmi par
piegādēm, elektroenerģijas piegādātājs
varētu nodokļa priekšrocību nenodot tālāk vai tikai
daļēji nodot tālāk galapatērētājam, proti,
kuģa operatoram. Tomēr saskaņā ar Vācijas iestāžu
informāciju parasti nodokļa priekšrocības nonāk līdz
galapatērētājam. Tomēr pat tajos gadījumos, kad
nodokļa samazinājums tiek pilnībā nodots kuģu
operatoriem, kuri saņem krasta elektroenerģiju ar mazāko piemērojamo
nodokļa likmi, kas paredzēta Direktīvā 2003/96/EK, tiem
nerodas labvēlīgāka ekonomiskā situācija
salīdzinājumā ar operatoriem, kuri ražo paši savu
elektroenerģiju uz kuģa, jo uz kuģa ražota elektroenerģija
ir pilnībā atbrīvota no nodokļa. Vācijas iestādes
uzskata, ka uz kuģa ražotas elektroenerģijas aizstāšana ar
krasta elektroenerģiju, kurai piemērota minimālā
nodokļa likme, kopumā neradītu priekšrocības izmaksu
ziņā.
Vācijas iestādes informēja
Komisiju, ka tām šobrīd nav informācijas par to, cik daudzi
kuģu operatori izmanto krasta elektroenerģijas objektus, un
pasākuma piemērošanas īsā perioda dēļ tās
nevar sniegt pilnu novērtējumu par krasta elektroenerģijas
izmantošanas tendencēm. Pamatojoties uz pieejamo informāciju,
tās uzskata, ka it īpaši pieaugusi krasta elektroenerģijas
izmantošana kuģos, kuri noenkuroti iekšzemes ūdensceļu
ostās.
Spēkā esošie noteikumi
priekšlikuma jomā
Padomes 2003. gada 27. oktobra
Direktīva 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par
nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, un jo
īpaši tās 14. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 15. panta
1. punkta f) apakšpunkts.
Pasākuma novērtējums
saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu
Īpaši politikas apsvērumi
Direktīvas 19. panta 1. punkta pirmā
daļa skan šādi:
"Papildus iepriekšējos pantos, jo
īpaši 5., 15. un 17. pantā noteiktajiem noteikumiem, Padome
pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var
atļaut jebkurai dalībvalstij ieviest turpmākus atbrīvojumus
vai samazinājumus īpašu politikas apsvērumu
interesēs."
Ar šo nodokļa samazinājumu
Vācijas iestādes mēģina sasniegt mērķi popularizēt
videi draudzīgāku veidu, kā noenkurotie kuģi var iegūt
vajadzīgo elektroenerģiju, lai tādējādi uzlabotu
vietējo gaisa kvalitāti. Vācija minēja, ka Komisija ir
ieteikusi izmantot krasta elektroenerģiju kā alternatīvu uz
kuģa ražotai elektroenerģijai un tādējādi atzinusi
tās priekšrocības vides jomā([6]).
Nepiemērojot pasākumu, noenkurotiem kuģiem
piegādātā elektroenerģija Vācijā būtu
jāapliek ar nodokli EUR 20,50 apmērā par MWh.
Pieprasītais samazinājums rada papildu stimulu šīs
tehnoloģijas izmantošanai EUR 20 apmērā par MWh un
tādējādi atbilst norādītajam politikas
mērķim.
Turklāt Komisija norāda, ka
būtisks šķērslis plašākai krasta elektroenerģijas
izmantošanai ir tas, ka gandrīz nemaz nav pieejama nepieciešamā
krasta infrastruktūra ostās, un tādēļ politikas
mērķa sasniegšanai attiecībā uz konkrēto nodokļu
atbrīvojumu būtu nepieciešamas tādas papildu iniciatīvas,
kuras konkrēti risina šādas infrastruktūras izbūvi.
Saskaņā ar Vācijas iestāžu sniegto informāciju
jūras kuģu apkalpošanai nepieciešami objekti, kas spēj
nodrošināt augstu elektrisko slodzi, un pašlaik šādi objekti ir
pieejami vienīgi Lībekas ostā. Objektu izbūve plānota
Hamburgas ostā. Krasta elektroenerģijas objekti lielākā
skaitā ir pieejami iekšzemes ūdensceļu ostās, kur
kuģiem parasti ir mazākas elektriskās slodzes prasības.
Attiecībā uz politikas
mērķa veidu Komisija norāda, ka krasta elektroenerģijas
izmantošanas veicināšana ir kopējs politikas mērķis, kuru
vajadzētu īstenot visā Savienībā. Tas ir skaidri
norādīts Komisijas paziņojumā “Integrēta Eiropas
Savienības jūrniecības politika”([7])
un tam pievienotajā Komisijas dienestu darba dokumentā([8]). Pasākums ir
saskaņā ar Komisijas priekšlikumu Direktīvai par
alternatīvo degvielu infrastruktūras ieviešanu, kurā
apskatīts jautājums par krasta elektroenerģijas objektu
ierīkošanu ostās, ja tas ir izmaksu ziņā efektīvi un
sniedz ieguvumus vides jomā([9]).
Priekšlikumā par Enerģijas
nodokļu direktīvas pārskatīšanu Komisija ierosināja
atbrīvot no enerģijas nodokļiem krasta elektroenerģiju, ar
kuru nodrošina kuģus, kas noenkuroti ostā([10]). Tomēr Padome
Komisijas priekšlikumu vēl nav pieņēmusi. Tikmēr
uzņēmējiem Vācijā un Vācijas iestādēm
būtu jānodrošina juridiskā noteiktība attiecībā
uz nodokļu pasākumiem, ko piemēro, lai veicinātu krasta
elektroenerģijas izmantošanu. Pašlaik vienīgā iespēja
ieviest labvēlīgu nodokļu režīmu attiecībā uz
krasta elektroenerģiju ir paredzēta 19. pantā. Tomēr
tā mērķis ir reaģēt uz pašā direktīvā
neminētiem īpašiem apstākļiem atsevišķās
dalībvalstīs. Pirms par politikas mērķi veicināt
krasta elektroenerģijas izmantošanu ir lēmusi Padome
Direktīvas 2003/96/EK pārskatīšanas kontekstā,
atkāpi uz 19. panta pamata minētā mērķa
sasniegšanai var piemērot tikai kā pārejas pasākumu.
Atbilstība pārējiem ES
mērķiem un politikas virzieniem
Pieprasītais pasākums attiecas
galvenokārt uz ES vides aizsardzības politiku. Ciktāl ar tā
palīdzību būs iespējams samazināt flotes degvielas
izmantošanu uz ostās noenkurotiem kuģiem, pasākums dos
ieguldījumu vietējās gaisa kvalitātes uzlabošanā.
Pasākums varētu arī zināmā mērā
izraisīt CO2 emisiju samazinājumu, lai gan šīs
ietekmes mērogs būs atkarīgs no kuģiem
piegādātās elektroenerģijas avota([11]). Lai ilustrētu
vides problēmas mērogu, Vācija par piemēru min
Lībekas-Travemindes ostu, kurā 90 % no sēra dioksīda
emisijām un aptuveni 80 % no slāpekļa oksīda
emisijām rada kuģi. Vācijas iestādes, pamatojoties uz
elektroenerģijas patēriņu 5584 MWh gadā, min šādu
salīdzinājumu starp aplēsto emisiju apjomu gadā, ko
Lībekas ostā rada krasta elektroenerģijas izmantošana un flotes
gāzeļļas, kura atbilst ES sēra direktīvā([12]) noteiktajam sēra
satura ierobežojumam, izmantošana elektroenerģijas ražošanai uz kuģa:
   || NOx || SO2 || CO2
 Zaļā hidroelektroenerģija || 0,078 t || 0,056 t || 0 t
 Flotes gāzeļļa || 3,571 t || 6,026 t || 4251,9 t
Aplēses, ko sagatavojušas Hamburgas ostas
iestādes, liecina, ka plānotā krasta elektroenerģijas
objektu izmantošana salīdzinājumā ar flotes
gāzeļļas izmantošanu Altonas terminālī samazinātu
NOx gada emisiju apjomu par 39 t jeb par 74%, SO2 gada emisiju
apjomu par 1,1 t jeb 62 % un cieto daļiņu gada emisiju apjomu
par aptuveni 0,5 t jeb 5 %. Darbinot minētos objektus ar parasto
Vācijas elektroenerģijas resursu struktūru, CO2
emisijas samazinājums būtu par aptuveni 1050 t jeb 19 %
gadā. Plānotās elektroenerģijas no atjaunojamiem resursiem
piegādes varētu izraisīt daudz lielāku CO2
emisiju samazinājumu — par 3354 t gadā atkarībā no
elektroenerģijas ražošanas objektu veiktspējas. Ja
elektroenerģiju kruīza kuģiem HafenCity
terminālī piegādātu no peldošām elektrostacijām,
kas darbināmas ar sašķidrināto dabasgāzi, NOx gaisu
piesārņojošo vielu emisijas samazinātos par 51 t jeb 73 %.
Atņemot 5t NOx gada emisiju apjomu, ko rada elektrostacijas, kopējais
emisiju samazinājums ir 46 t gadā. SOx emisijām
vajadzētu samazināties par 1,5 t jeb 58 % un cieto
daļiņu emisijām — par 0,7 t jeb 48 % gadā,
turklāt bez papildu emisijām no peldošajām elektrostacijām.
Ja flotes gāzeļļas vietā izmantotu sašķidrinātu
dabasgāzi, CO2 emisiju apjomam vajadzētu samazināties
par 1824 t jeb 26 % gadā. Aplēsēs ir ņemtas
vērā atlikušās emisijas, ko rada papildu apkures katls (siltuma
nodrošināšanai uz kuģa). Šeit jāatceras, ka viens no galvenajiem
iemesliem krasta elektroenerģijas nelabvēlīgajai
konkurētspējas situācijai ir tāds, ka alternatīva,
proti, uz jūras ostās noenkurotiem kuģiem saražotā
elektroenerģija, ir pilnībā atbrīvota no nodokļa. No
nodokļa ir atbrīvota ne tikai flotes degviela, kas izmantota
elektroenerģijas ražošanai, kā noteikts Direktīvas 2003/96/EK
14. panta 1. punkta a) apakšpunktā, bet arī tā
elektroenerģija, kas saražota uz kuģa (skat. Direktīvas 2003/96/EK
14. panta 1. punkta c) apakšpunktu). Lai gan pēdējo
minēto atbrīvojumu grūti savienot ar Savienības
mērķiem vides aizsardzības jomā, tam pamatā ir
praktiski apsvērumi. Lai apliktu ar nodokļiem uz kuģa saražoto
elektroenerģiju, būtu nepieciešama kuģa īpašnieka (kas
bieži vien reģistrēts trešā valstī) vai operatora
deklarācija par patērētās elektroenerģijas apjomu.
Šādā deklarācijā būtu jāiekļauj aplēse
par to, kāda daļa elektroenerģijas patērēta tās
dalībvalsts teritoriālajos ūdeņos, kurā maksājams
nodoklis. Nepieciešamība iesniegt šādas deklarācijas katrā
valstī, uz kuru teritoriālajiem ūdeņiem tas attiecas,
kuģu īpašniekiem radītu milzīgu administratīvo slogu.
Ņemot vērā šos apstākļus, ir pamatoti neradīt
nelabvēlīgu situāciju mazāku piesārņojumu
radošajai alternatīvai, proti, krasta elektroenerģijas izmantošanai
un ļaut Vācijai piemērot samazinātu nodokļa likmi.
Attiecībā uz elektroenerģiju,
kas patērēta uz iekšzemes ūdensceļu ostās noenkurotiem
kuģiem, un pretēji tai situācijai, kas ir jūras ostās,
dalībvalstis var izvēlēties, vai piemērot nodokļa atbrīvojumu
uz kuģa saražotai elektroenerģijai (15. panta 1. punkta
f) apakšpunkts). Tādējādi dalībvalstīm nav
juridisku šķēršļu vienlīdzīgai attieksmei pret krasta
elektroenerģiju un iekšzemes ūdensceļu ostās uz kuģiem
saražotu elektroenerģiju. Taču 15. panta 1. punkta
f) apakšpunktā noteiktās izvēles tiesības neaplikt ar
nodokli elektroenerģiju, kas saražota uz kuģa, izskaidrojamas ar
likumdevēja praktiskajiem apsvērumiem un ir cieši saistītas ar
brīvprātīgi piemērojamajām nodokļa
priekšrocībām saistībā ar kuģošanu iekšzemes
ūdensceļos. Lielākā daļa dalībvalstu, tostarp
Vācija, ir izlēmušas neaplikt ar nodokli degvielu, kas izmantojama
šiem mērķiem. Attiecībā uz Reinu un tās pietekām
nodokļa atbrīvojums ir turklāt noteikts starptautiskā
nolīgumā([13]),
ko Vācija ir ratificējusi. Turklāt elektroenerģijas
ražošanai uz kuģa izmantoto degvielas resursu atsevišķa aplikšana ar
nodokli arī ir uzskatāma par nepraktisku([14]), jo tā
nozīmētu vismaz to, ka jānošķir degviela, kuru izmanto
elektroenerģijas ražošanai, no degvielas, ko izmanto kuģošanai.
Visbeidzot, lai nolemtu, vai jūras kuģniecībai piemērojamo nodokļa
atbrīvojumu attiecināt arī uz degvielu, kas tiek izmantota, lai
kuģotu pa iekšējiem ūdensceļiem, dalībvalstis
ņems vērā vairākus aspektus, tostarp valstu transporta
politikas plašākos mērķus, piemēram, vides
aizsardzības apsvērumus, kas var noteikt to izvēli neaplikt ar
nodokli šiem mērķiem paredzēto degvielu.
Tādēļ šajā posmā ir
pamatoti saglabāt Vācijai iespēju piemērot atbrīvojumu
krasta elektroenerģijai arī iekšzemes ūdensceļu ostās.
Iekšējais tirgus un godīga
konkurence
No iekšējā tirgus un godīgas
konkurences viedokļa pieprasītais pasākums tikai samazinātu
pašreizējo flotes degvielas nodokļa atbrīvojuma izraisīto
nevienlīdzību nodokļu jomā starp diviem konkurējošiem
elektroenerģijas avotiem, kas pieejami noenkurotiem kuģiem, proti,
starp elektroenerģiju, kas saražota uz kuģa, un krasta
elektroenerģiju.
Kas attiecas uz konkurenci starp kuģu
operatoriem, vispirms jāatgādina, ka saskaņā ar Komisijai
pieejamo informāciju pašlaik nav daudz tādu kuģu, kuri izmanto
krasta elektroenerģiju komerciālos nolūkos. Otrkārt, pat ja
pasākums sniegtu kuģniecības uzņēmumiem
priekšrocības tādā ziņā, ka tie būtu
spējīgi iegādāties elektroenerģiju par
zemākām izmaksām salīdzinājumā ar
uzņēmumiem, kas darbojas citās nozarēs, nav domājams,
ka pārbaudāmais pasākums būtiski izmainīs
konkurētspējas apstākļus kuģniecības nozarē.
Lai gan precīzas izmaksu prognozes lielā mērā
atkarīgas no naftas cenu izmaiņām, un tādēļ
prognozēšana ir sarežģīta, pieejamā informācija([15]) un Vācijas
iesniegtie dati liecina, ka kopumā pat pilnīgs nodokļu
atbrīvojums vairumā gadījumu nesamazinātu krasta
elektroenerģijas darbības izmaksas zem tā līmeņa, kas
atbilst uz kuģa saražotas elektroenerģijas izmaksām, un
tādējādi salīdzinājumā ar elektroenerģijas
ražošanu uz kuģa neradītu būtisku konkurētspējas
priekšrocību tiem kuģu operatoriem, kas izmanto krasta
elektroenerģiju. Konkrētajā gadījumā būtisks
tāda veida kropļojums kā aprakstīts iepriekš vēl jo
mazāk ir sagaidāms tādēļ, ka Vācija ievēros
Direktīvā 2003/96/EK noteikto minimālo nodokļa likmi.
Kas attiecas uz konkurenci starp ostām,
tādā situācijā, kurā, kā minēts iepriekš,
neraugoties uz nodokļa samazinājumu nav paredzams, ka krasta
elektroenerģijas izmantošana vismaz īstermiņā
kļūs ekonomiski vieglāk īstenojama nekā
elektroenerģijas ražošana uz kuģa, nav arī domājams, ka šis
nodokļa samazinājums krasta elektroenerģijai ievērojami
izkropļos konkurenci starp ostām, rosinot kuģus mainīt
kursu atkarībā no šādas elektroenerģijas pieejamības.
Vācijas iestādes norāda, ka krasta elektroenerģijas
izmantošana ir ierobežota ne tikai ostas objektu trūkuma vai augstāku
izmaksu dēļ, bet arī tādēļ, ka trūkst
starptautisku tehnisko standartu attiecībā uz kuģu
pieslēgumu energotīklam.
Visbeidzot, jānorāda, ka laikposms,
kurā ierosināts atļaut samazinātas nodokļa likmes
piemērošanu, lielā mērā atspoguļo Komisijas
priekšlikumā ierosināto 8 gadu nodokļu atbrīvojumu
krasta elektroenerģijai.
Pasākuma piemērošanas laiks un
ES enerģijas nodokļu sistēma
Principā jebkuram atbrīvojuma
piemērošanas laikposmam ir jābūt pietiekami ilgam, lai
neatturētu ostu operatorus no vajadzīgo ieguldījumu veikšanas.
Šajā konkrētajā gadījumā pasākuma
piemērošanas termiņš tiktu pagarināts un nodokļa
samazinājuma apjoms palielināts ar Komisijas priekšlikumu par
Enerģijas nodokļu direktīvas pārskatīšanu, kas paredz
obligātu atbrīvojumu krasta elektroenerģijai astoņus gadus
pēc tā stāšanās spēkā. Tomēr
minētā atkāpe nedrīkstētu apdraudēt
spēkā esošā tiesiskā regulējuma tālāku
attīstību un būtu jāņem vērā, ka Padome,
iespējams, pieņems tiesību aktu, pamatojoties uz Komisijas
priekšlikumu par grozījumiem Enerģijas nodokļu
direktīvā. Šajā situācijā šķiet
piemērotāk piešķirt prasīto atļauju uz
direktīvā atļauto maksimālo sešu gadu periodu, taču
atļauja zaudēs spēku, ja pirms šā sešu gadu perioda
beigām stāsies spēkā vispārīgi noteikumi
šajā jomā. Šāds laika periods nodrošinās juridisko
noteiktību kuģu un ostu operatoriem, kuriem ir jāplāno savi
ieguldījumi krasta elektroenerģijas objektos vai kuģa
aprīkojumā. Tas arī Vācijas iestādēm ļaus
iegūt lielāku datu apjomu pasākuma turpmākai
novērtēšanai.
Noteikumi par valsts atbalstu
Vācijas iestāžu plānotā
nodokļa likme EUR 0,5 apmērā par MWh atbilst
minimālajam nodokļa apmēram, kas noteikts Direktīvas 2003/96/EK
10. pantā. Tādējādi pasākums atbilst vienam no Komisijas
Regulas (ES) Nr. 651/2014/ES([16])
44. panta noteikumiem, kas paredz nosacījumus, saskaņā ar
kuriem šāds pasākums ir atbrīvots no valsts atbalsta
paziņošanas prasības. Tomēr šajā posmā nevar noteikt,
vai visi regulā paredzētie noteikumi ir izpildīti, un Padomes
Īstenošanas lēmuma priekšlikums neliedz Komisijai pieprasīt, lai
Vācija ievērotu valsts atbalsta noteikumus.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMS
Apspriešanās ar
ieinteresētajām personām
Šā priekšlikuma pamatā ir
Vācijas lūgums, un tas attiecas vienīgi uz šo dalībvalsti.
Ekspertu atzinumu pieprasīšana un
izmantošana
Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija
vajadzīgs.
Ietekmes novērtējums
Šis priekšlikums attiecas uz atļaujas
piešķiršanu atsevišķai dalībvalstij pēc tās lūguma.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
Subsidiaritātes princips
Netiešo nodokļu uzlikšana, kas
minēta LESD 113. pantā, pati par sevi nav ekskluzīvā
Eiropas Savienības kompetencē LESD 3. panta nozīmē.
Tomēr dalībvalstu kompetences
šajā jomā stingri nosaka un ierobežo esošie ES tiesību akti.
Saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu vienīgi Padome
ir tiesīga atļaut dalībvalstij ieviest turpmākus
atbrīvojumus vai samazinājumus minētā noteikuma
nozīmē. Dalībvalstis nevar aizstāt Padomi.
Tādējādi šajā priekšlikumā
ir ievērots subsidiaritātes princips.
Proporcionalitātes princips
Šajā priekšlikumā ir ievērots
proporcionalitātes princips. Nodokļa samazinājums
nepārsniedz konkrētā mērķa sasniegšanai vajadzīgo
(skat. apsvērumus par iedaļu "Iekšējais tirgus un godīga
konkurence").
Juridisko instrumentu izvēle
Ierosinātais juridiskais instruments:
Padomes Lēmums.
Direktīvas 2003/96 19. pants paredz tikai
šāda veida pasākumu.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Minētais pasākums Savienībai
nerada finansiālu un administratīvu slogu. Tādējādi
priekšlikums neietekmē Savienības budžetu.
2014/0247 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES ĪSTENOŠANAS LĒMUMS,
ar kuru saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK
19. pantu Vācijai atļauj piemērot samazinātu
nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā
noenkurotiem kuģiem
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2003. gada
27. oktobra Direktīvu 2003/96/EK, ar ko pārkārto Kopienas
energoproduktu un elektroenerģijas nodokļu sistēmu([17]), un jo īpaši
tās 19. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
tā kā:
(1)       Ar Padomes Īstenošanas
lēmumu 2011/445/ES Vācijai saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK
19. pantu atļāva līdz 2014. gada 16. jūlijam
piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek
tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem ("krasta
elektroenerģija").
(2)       Vācija 2014. gada 26. februāra
vēstulē lūdza atļauju turpināt piemērot krasta
elektroenerģijai samazinātu elektroenerģijas nodokļa likmi
saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu.
(3)       Ar paredzamo nodokļa
samazinājumu Vācija plāno arī turpmāk veicināt
plašāku krasta elektroenerģijas izmantošanu kā videi
nekaitīgāku elektroenerģijas iegūšanas veidu ostās
noenkurotiem kuģiem salīdzinājumā ar flotes degvielas
izmantošanu uz kuģiem.
(4)       Tā kā krasta
elektroenerģijas izmantošana nerada tādas gaisu
piesārņojošu vielu emisijas, kas saistītas ar flotes degvielas
izmantošanu uz noenkurotiem kuģiem, tā veicina vietējā
gaisa kvalitātes uzlabošanos ostas pilsētās. Tāpēc ir
paredzams, ka pasākums veicinās Savienības vides
aizsardzības, veselības aizsardzības un klimata politikas
mērķu sasniegšanu.
(5)       Atļauja Vācijai
piemērot samazinātu elektroenerģijas nodokļa likmi krasta
elektroenerģijai nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs, lai
veicinātu plašāku krasta elektroenerģijas izmantošanu, jo
elektroenerģijas ražošana uz kuģa vairumā gadījumu
joprojām būs konkurētspējīgākā
alternatīva. Tā paša iemesla dēļ un arī tādēļ,
ka šīs tehnoloģijas izplatība tirgū pagaidām ir visai
neliela, šis pasākums tā darbības laikā nevarētu
radīt ievērojamus konkurences izkropļojumus,
tādējādi tam nebūs negatīvas ietekmes uz
iekšējā tirgus pareizu darbību.
(6)       No Direktīvas 2003/96/EK
19. panta 2. punkta secināms, ka katrai saskaņā ar
minēto noteikumu piešķirtajai atļaujai ir jābūt
stingri ierobežotai laikā. Ņemot vērā to, ka laikam
jābūt pietiekami ilgam, lai varētu veikt pienācīgu
pasākuma novērtēšanu, kā arī nepieciešamību
neapdraudēt pašreizējā tiesiskā regulējuma
tālāku attīstību, ir lietderīgi prasīto
atļauju piešķirt uz sešu gadu periodu, taču tā zaudēs
spēku, ja pirms šā sešu gadu perioda beigām šajā jomā
sāks piemērot vispārīgus noteikumus.
(7)       Lai nodrošinātu
juridisko noteiktību ostu un kuģu operatoriem un izvairītos no
tādas iespējamas administratīva sloga palielināšanas
elektroenerģijas izplatītājiem un otrreizējiem
izplatītājiem, ko varētu izraisīt izmaiņas
akcīzes nodokļa likmē, ko iekasē par krasta
elektroenerģiju, būtu jānodrošina, ka Vācija bez
pārtraukuma var piemērot spēkā esošo īpašo
nodokļu samazinājumu, uz kuru attiecas šis lēmums.
Tādēļ prasītā atļauja būtu
jāpiešķir no 2014. gada 17. jūlija, lai to varētu
piemērot uzreiz pēc tam, kad beidzas iepriekšējā,
saskaņā ar Padomes Īstenošanas lēmumu 2011/445/ES
noteiktā regulējuma darbības termiņš.
(8)       Šis lēmums neskar
Savienības noteikumu par valsts atbalstu piemērošanu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Ar šo Vācijai atļauj piemērot
samazinātu elektroenerģijas nodokļa likmi elektroenerģijai,
kura tiek tieši piegādāta krastā noenkurotiem kuģiem, kas
nav privāti izpriecu kuģi, (krasta elektroenerģija) ar
nosacījumu, ka tiek ievērotas Direktīvas 2003/96/EK 10. pantā
noteiktās minimālās nodokļa likmes.
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā
tā paziņošanas dienā.
To piemēro no 2014. gada 17. jūlija.
Tas zaudē spēku 2020. gada 16. jūlijā.
Taču, ja Padome, rīkojoties
saskaņā ar LESD 113. pantu, nosaka vispārīgus
noteikumus par nodokļa priekšrocībām krasta
elektroenerģijai, šis lēmums zaudē spēku dienā,
kurā stājas spēkā šie vispārīgie noteikumi.
3. pants
Šis lēmums ir adresēts Vācijas
Federatīvajai Republikai.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
([1])            Padomes
2003. gada 27. oktobra Direktīva 2003/96/EK, kas pārkārto
Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un
elektroenerģijai (OV L 283, 31.10.2003., 51. lpp.).
([2])            OV
L 191, 22.7.2011., 22. lpp.
([3])            Komisijas
2006. gada 8. maija Ieteikums 2006/339/EK par krasta elektroenerģijas
pieslēguma izmantošanas veicināšanu kuģiem, kas piestājuši
Kopienas ostās (OV L 125, 12.5.2006.).
([4])            COM(2009)
8 galīgā redakcija , 2009. gada 21. janvāris.
([5])            Skat.
Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 21. maija Direktīvu 2008/50/EK
par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai (OV L 152,
11.6.2008.).
([6])            Sal.
iepriekš 3. zemsvītras piezīmi.
([7])            COM(2007)
575 galīgā redakcija , 2007. gada 10. oktobris.
([8])            SEC(2007)
1278 final , 2007. gada 10. oktobris.
([9])            COM(2013)
18 final, 2013. gada 24. janvāris.
([10])           COM(2011)
169 final , 2011. gada 13. aprīlis.
([11])           Agrāka
Komisijas aplēse liecina, ka pāreja uz krasta elektroenerģiju
vidēji izraisīs CO2 emisiju samazinājumu par 50 %,
sal. 2. zemsvītras piezīmē. Tomēr attiecīgā
pasākuma ietekme var ievērojami atšķirties no šī
vidējā rādītāja, jo tas lielā mērā
atkarīgs no CO 2 emisiju intensitātes
attiecīgajā tirgus jomā un papildu elektroenerģijas
pieprasījuma precīza laika.
([12])           Padomes
1999. gada 26. aprīļa Direktīva 1999/32/EK par
sēra satura samazināšanu noteiktu veidu šķidrajā
kurināmajā un ar kuru groza Direktīvu 93/12/EEK (OV L 121,
(11.5.1999. 13.-18. lpp.).
([13])           Cf.
article 1 of the Agreement of 16 May 1952 between the Rhine riparian States and
Belgium on the customs and fiscal treatment of gasoil used as a ship's supply
in the navigation of the Rhine (Bundesgesetzblatt 1953, part II, p. 531).
([14])           Sal.
Direktīvas 2003/96/EK 21. panta 5. punkta trešo daļu.
([15])           Cf.
European Commission Directorate General Environment, Service Contract Ship
Emissions: Assignment, Abatement and Market-based Instruments, Task 2a –
Shore-Side Electricity, August 2005,
http://ec.europa.eu/environment/air/pdf/task2_shoreside.pdf. Ir veikta
izmaksu analīze trim ostām: Gēteborgai (Zviedrija), Džūno
un Longbīčai (ASV).
([16])           Komisijas
2014. gada 17. jūnija Regula (EK) Nr. 651/2014, ar ko
noteiktas atbalsta kategorijas atzīst par saderīgām ar
iekšējo tirgu, piemērojot Līguma 107. un 108. pantu
(OV L 187, 26.6.2014., 1. lpp.).
([17])            OV
L 283, 31.10.2003., 51. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 5.7.2017
            COM(2017) 369 final
            2017/0153(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko pilnvaro Austriju un Rumāniju Eiropas Savienības interesēs akceptēt Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               1980. gada 25. oktobra Hāgas konvencijas par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (turpmāk “1980. gada konvencija”), kuru līdz šim ir ratificējušas 97 valstis, tostarp visas ES dalībvalstis, mērķis ir atjaunot iepriekšējo stāvokli, nodrošinot nelikumīgi aizvestu vai aizturētu bērnu ātru atgriešanos, kas panākams, izmantojot sistēmu sadarbībai starp centrālajām iestādēm, kuras norīko konvencijas dalībvalstis.

               Tā kā bērnu nolaupīšanas novēršana ir būtiska ES bērnu tiesību veicināšanas politikas sastāvdaļa, Eiropas Savienība aktīvi darbojas starptautiskā līmenī, lai uzlabotu 1980. gada konvencijas piemērošanu, un aicina trešās valstis tai pievienoties.

               Panama savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada konvenciju deponēja 1994. gada 2. februārī. Konvencija Panamā stājās spēkā 1994. gada 1. maijā.

               1980. gada konvencija jau ir spēkā attiecībās starp Panamu un 26 ES dalībvalstīm. Tikai Austrija un Rumānija vēl nav akceptējušas Panamas pievienošanos konvencijai.

               Urugvaja savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada konvenciju deponēja 1999. gada 18. novembrī. Konvencija Urugvajā stājās spēkā 2000. gada 1. februārī.

               1980. gada konvencija jau ir spēkā attiecībās starp Urugvaju un 25 ES dalībvalstīm. Tikai Austrija, Dānija un Rumānija vēl nav akceptējušas Urugvajas pievienošanos konvencijai.

               Kolumbija savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada konvenciju deponēja 1995. gada 13. decembrī. Konvencija Kolumbijā stājās spēkā 1996. gada 1. martā.

               1980. gada konvencija jau ir spēkā attiecībās starp Kolumbiju un 25 ES dalībvalstīm. Tikai Austrija, Dānija un Rumānija vēl nav akceptējušas Kolumbijas pievienošanos konvencijai.

               Salvadora savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada konvenciju deponēja 2001. gada 5. februārī. Konvencija Salvadorā stājās spēkā 2001. gada 1. maijā.

               1980. gada konvencija jau ir spēkā attiecībās starp Salvadoru un 25 ES dalībvalstīm. Tikai Austrija, Dānija un Rumānija vēl nav akceptējušas Salvadoras pievienošanos konvencijai.

               1980. gada konvencijas 38. panta ceturtajā daļā ir noteikts, ka konvencija ir piemērojama attiecībām starp valsti, kas tai pievienojas, un konvencijas dalībvalstīm, kuras būs deklarējušas, ka akceptē šo pievienošanos.

               Pēc Komisijas ierosmes notika apspriešanās ar Eiropas Savienības Tiesu, kas apstiprināja, ka akcepts par kādas trešās valsts pievienošanos 1980. gada konvencijai ietilpst ES ekskluzīvajā kompetencē.

               Eiropas Savienības Tiesa savā 2014. gada 14. oktobra atzinumā 1/13 norāda, ka akcepts par kādas trešās valsts pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem ietilpst Eiropas Savienības ekskluzīvajā kompetencē.

               Tiesa uzstāja uz nepieciešamību šajā jomā nodrošināt vienotu ES mēroga pieeju, tādējādi izvairoties no pieeju dažādības (géométrie variable) dalībvalstu vidū.

               Tā kā starptautiskās bērnu nolaupīšanas jautājums ietilpst Eiropas Savienības ekskluzīvajā ārējā kompetencē, lēmums par to, vai akceptējama Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanās, ir jāpieņem ES mērogā Padomes lēmuma veidā. Tādēļ Austrijai un Rumānijai būtu jādeklarē, ka tās Eiropas Savienības interesēs akceptē Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos.

               Līdz ar Austrijas un Rumānijas akceptu 1980. gada konvencija kļūtu piemērojama Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras attiecībās ar visām ES dalībvalstīm, izņemot Dāniju. Panamas gadījumā 1980. gada konvencija kļūs piemērojama attiecībās ar visām ES dalībvalstīm.

               •Saskanība ar šajā politikas jomā spēkā esošajiem noteikumiem

               Attiecībā uz vecāku veiktu bērnu nolaupīšanu 1980. gada Hāgas konvencija ir starptautiskais ekvivalents Padomes Regulai Nr. 2201/2003
                  1
                (pazīstama kā “Briseles IIa regula”), kas ir ES tiesu iestāžu sadarbības stūrakmens laulības lietās un lietās par vecāku atbildību.

               Viens no galvenajiem regulas mērķiem ir bērnu nolaupīšanas novēršana dalībvalstīs, ieviešot procedūras, ar kurām paredzēts nodrošināt bērna nekavējošu atpakaļatdošanu uz dalībvalsti, kurā atrodas viņa/viņas parastā dzīvesvieta. Šajā nolūkā Briseles IIa regulas 11. pants ietver 1980. gada konvencijā izklāstīto procedūru un to papildina, precizējot dažus tās aspektus, it īpaši bērnu uzklausīšanu, termiņus lēmuma pieņemšanai pēc atpakaļatdošanas pieteikuma iesniegšanas un bērna atpakaļneatdošanas pamatojumu. Tajā ir ietverti arī noteikumi, kas reglamentē situācijas, kad dažādās dalībvalstīs izdoti atšķirīgi rīkojumi – par atpakaļatdošanu un neatdošanu atpakaļ.

               Starptautiskā mērogā Eiropas Savienība atbalsta trešo valstu pievienošanos 1980. gada konvencijai, lai ES dalībvalstis, risinot starptautiskas bērnu nolaupīšanas lietas, varētu paļauties uz kopīgu tiesisko regulējumu.

               Laikā no 2015. gada jūnija līdz 2016. gada decembrim jau tika pieņemti desmit Padomes lēmumi, ar kuriem akceptēta 10 trešo valstu (Marokas, Singapūras, Krievijas Federācijas, Albānijas, Andoras, Seišelu Salu, Armēnijas, Korejas Republikas, Kazahstānas un Peru) pievienošanās 1980. gada Hāgas konvencijai par starptautisko bērnu nolaupīšanu
                  2
               .

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

               Šis priekšlikums acīmredzami ir saistīts ar vispārīgo mērķi, kas nostiprināts Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā, proti, bērnu tiesību aizsardzību. 1980. gada Hāgas konvencijas sistēmas nolūks ir aizsargāt bērnus no vecāku veiktas bērnu nolaupīšanas nelabvēlīgās ietekmes un nodrošināt, ka bērns var uzturēt sakarus ar abiem vecākiem, piemēram, nodrošinot saskarsmes tiesību iedarbīgu īstenošanu.

               Jāmin arī tas, ka pastāv saikne ar mediācijas izmantojuma veicināšanu pārrobežu ģimenes strīdu izšķiršanā. Kopējās Eiropas tieslietu telpas ietvaros Direktīva par konkrētiem mediācijas aspektiem civillietās un komerclietās
                  3
                attiecas arī uz ģimenes tiesībām. Arī 1980. gada Hāgas konvencijā ir pausts iedrošinājums ģimenes strīdus risināt ar izlīguma palīdzību. Viena no rokasgrāmatām par labu praksi 1980. gada Hāgas konvencijas kontekstā, ko publicējusi Hāgas Starptautisko privāttiesību konference, ir veltīta mediācijas izmantošanai konvencijas darbības jomā ietilpstošu starptautisko ģimenes strīdu izšķiršanā attiecībā uz bērniem. Lai atbalstītu dialogu ar valstīm, kuras konvenciju vēl nav ratificējušas, un lai palīdzētu rast konkrētus veidus, kā risināt problēmas, ko rada starptautiskā bērnu nolaupīšana valstīs, kas nav ratificējušas konvenciju, pēc Eiropas Komisijas ierosmes šī rokasgrāmata ir pārtulkota visās ES valodās (papildus angļu un franču valodai), kā arī arābu valodā.
                  4

               2.TIESISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Tiesiskais pamats

               Ņemot vērā, ka lēmums attiecas uz starptautisku nolīgumu, piemērojamais tiesiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. pants kopsakarā ar tā 81. panta 3. punktu. Padome pēc apspriešanās ar Eiropas Parlamentu pieņem vienprātīgu lēmumu.

               Apvienotajai Karalistei un Īrijai Regula (EK) Nr. 2201/2003 ir saistoša, un tāpēc tās piedalās šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               •Proporcionalitāte

               Šis priekšlikums ir izstrādāts, balstoties uz jau pieņemtajiem Padomes lēmumiem par šo pašu jautājumu, un nepārsniedz to, kas ir nepieciešams, lai panāktu saskaņotu ES rīcību starptautiskās bērnu nolaupīšanas jautājumā, nodrošinot, ka Austrija un Rumānija noteiktā termiņā akceptē Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANAS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Apspriešana ar ieinteresētajām personām

               Austrija un Rumānija pēc tam, kad Komisija ar tām apspriedās par to gatavību akceptēt Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada konvencijai, sniedza labvēlīgu atzinumu.

               Apspriešana, kas notika ekspertu tikšanās ietvaros 2017. gada 24. aprīlī, liecināja, ka pašlaik dalībvalstīm nav iebildumu pret to, ka Austrija un Rumānija akceptētu Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada konvencijai.

               •Ekspertu atzinumu apkopošana un izmantošana

               Tā kā konvencija jau ir spēkā attiecībās ar 26 dalībvalstīm Panamas gadījumā un 25 dalībvalstīm Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras gadījumā, Komisija un dalībvalstu eksperti uzskatīja, ka šādā gadījumā nav nepieciešams konkrēts novērtējums par stāvokli attiecīgajā trešā valstī.

               Dalībvalstu eksperti nenorādīja, ka saistībā ar 1980. gada konvencijas piemērošanu attiecībā uz Panamu, Urugvaju, Kolumbiju un Salvadoru būtu konstatētas kādas problēmas.

               •Ietekmes novērtējums

               Attiecībā uz jau 2015. un 2016. gadā pieņemtajiem desmit Padomes lēmumiem, ar kuriem akceptēta vairāku trešo valstu pievienošanās 1980. gada Hāgas konvencijai, nekāds konkrēts ietekmes novērtējums nav veikts, ņemot vērā šā tiesību akta būtību. Katrā ziņā konkrēts novērtējums par stāvokli Panamā, Urugvajā, Kolumbijā un Salvadorā šķita lieks, ņemot vērā gan to, ka konvencija jau ir spēkā attiecībās ar 26 vai 25 ES dalībvalstīm, gan to, ka Austrija un Rumānija ir gatavas akceptēt Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Ierosinātais lēmums neietekmē ES budžetu.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

               Tā kā priekšlikums attiecas tikai uz Austrijas un Rumānijas pilnvarošanu akceptēt Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada konvencijai, tā īstenošanas uzraudzība paredz tikai pārbaudīt, ka Austrija un Rumānija ievēro deklarācijas formulējumu, paredzētajā termiņā deponē deklarāciju un informē Komisiju par deklarācijas deponēšanu, kā noteikts Padomes lēmumā.

               2017/0153 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko pilnvaro Austriju un Rumāniju Eiropas Savienības interesēs akceptēt Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 81. panta 3. punktu saistībā ar tā 218. pantu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu
                  5
               ,

               tā kā:

               (1)Eiropas Savienība bērnu tiesību aizsardzības veicināšanu ir izvirzījusi par vienu no saviem mērķiem, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā. Pasākumi bērnu aizsardzībai pret nelikumīgu aizvešanu vai aizturēšanu ir minētās politikas būtiska sastāvdaļa.

               (2)Padome ir pieņēmusi Regulu (EK) Nr. 2201/2003 (turpmāk “Briseles IIa regula”), kuras mērķis ir aizsargāt bērnus no nelabvēlīgās ietekmes, ko rada nelikumīga aizvešana vai aizturēšana, un ieviest procedūras, ar kurām paredzēts nodrošināt viņu nekavējošu atpakaļatdošanu uz dalībvalsti, kurā atrodas viņa/viņas parastā dzīvesvieta, kā arī nodrošināt saskarsmes tiesību un aizgādības tiesību aizsardzību.

               (3)Briseles IIa regula papildina un pastiprina 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvenciju par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (turpmāk “1980. gada Hāgas konvencija”), kas starptautiskā mērogā izveido saistību un sadarbības sistēmu attiecībās starp konvencijas dalībvalstīm un starp centrālajām iestādēm un kas tiecas nodrošināt nelikumīgi aizvestu vai aizturētu bērnu ātru atgriešanu.

               (4)Visas Savienības dalībvalstis ir 1980. gada Hāgas konvencijas dalībvalstis.

               (5)Savienība mudina trešās valstis pievienoties 1980. gada Hāgas konvencijai un atbalsta 1980. gada Hāgas konvencijas pareizu īstenošanu, kopā ar dalībvalstīm citstarp piedaloties speciālajās komisijās, kuras regulāri organizē Hāgas Starptautisko privāttiesību konference.

               (6)Kopīgu tiesisko regulējumu, kas piemērojams attiecībās starp Savienības dalībvalstīm un trešām valstīm, varētu uzskatīt par vislabāko risinājumu sensitīvos starptautiskās bērnu nolaupīšanas gadījumos.

               (7)1980. gada Hāgas konvencijā ir noteikts, ka to piemēro attiecībās starp valsti, kas tai pievienojas, un konvencijas dalībvalstīm, kuras ir deklarējušas, ka akceptē šo pievienošanos.

               (8)1980. gada Hāgas konvencija liedz tādām reģionālām ekonomiskās integrācijas organizācijām kā Savienība kļūt par tās dalībnieci. Tāpēc Savienība konvencijai nevar pievienoties, un tā nevar arī deponēt deklarāciju, ar ko tā akceptē attiecīgas valsts pievienošanos.

               (9)Kā norādīts Eiropas Savienības Tiesas atzinumā 1/13, 1980. gada Hāgas konvencijā paredzētā pievienošanās akcepta deklarācija ietilpst Savienības ekskluzīvajā ārējā kompetencē.

               (10)Panama savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada konvenciju deponēja 1994. gada 2. februārī. Konvencija Panamā stājās spēkā 1994. gada 1. maijā.

               (11)Visas attiecīgās dalībvalstis, izņemot Austriju un Rumāniju, jau ir akceptējušas Panamas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Panama ir akceptējusi Bulgārijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Maltas un Slovēnijas pievienošanos. Pēc Panamas situācijas novērtēšanas tika secināts, ka Austrija un Rumānija var Savienības interesēs akceptēt Panamas pievienošanos saskaņā ar 1980. gada Hāgas konvencijas noteikumiem.

               (12)Urugvaja savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada konvenciju deponēja 1999. gada 18. novembrī. Konvencija Urugvajā stājās spēkā 2000. gada 1. februārī.

               (13)Visas attiecīgās dalībvalstis, izņemot Austriju un Rumāniju, jau ir akceptējušas Urugvajas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Urugvaja ir akceptējusi Bulgārijas, Igaunijas, Latvijas un Lietuvas pievienošanos. Pēc Urugvajas situācijas novērtēšanas tika secināts, ka Austrijas un Rumānija var Savienības interesēs akceptēt Urugvajas pievienošanos saskaņā ar 1980. gada Hāgas konvencijas noteikumiem.

               (14)Kolumbija savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada konvenciju deponēja 1995. gada 13. decembrī. Konvencija Kolumbijā stājās spēkā 1996. gada 1. martā.

               (15)Visas attiecīgās dalībvalstis, izņemot Austriju un Rumāniju, jau ir akceptējušas Kolumbijas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Kolumbija ir akceptējusi Bulgārijas, Igaunijas, Latvijas, Lietuvas un Maltas pievienošanos. Pēc Kolumbijas situācijas novērtēšanas tika secināts, ka Austrija un Rumānija var Savienības interesēs akceptēt Kolumbijas pievienošanos saskaņā ar 1980. gada Hāgas konvencijas noteikumiem.

               (16)Salvadora savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada konvenciju deponēja 2001. gada 5. februārī. Konvencija Salvadorā stājās spēkā 2001. gada 1. maijā.

               (17)Visas attiecīgās dalībvalstis, izņemot Austriju un Rumāniju, jau ir akceptējušas Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Salvadora ir akceptējusi Bulgārijas, Igaunijas, Latvijas un Lietuvas pievienošanos. Pēc Salvadoras situācijas novērtēšanas tika secināts, ka Austrija un Rumānija var Savienības interesēs akceptēt Salvadoras pievienošanos saskaņā ar 1980. gada Hāgas konvencijas noteikumiem.

               (18)Tādēļ Austrija un Rumānija būtu jāpilnvaro saskaņā ar šajā lēmumā ietvertajiem noteikumiem deponēt savu deklarāciju, ar ko tās Savienības interesēs akceptē Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos. Pārējām Savienības dalībvalstīm, kas jau akceptējušas Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai, nav jādeponē jauna pievienošanās akcepta deklarācija, jo saskaņā ar starptautiskajām publiskajām tiesībām līdzšinējās deklarācijas paliek spēkā.

               (19)Apvienotajai Karalistei un Īrijai Briseles IIa regula ir saistoša, un tās piedalās šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

               (20)Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1.
                     Austrija un Rumānija ar šo tiek pilnvarotas Savienības interesēs akceptēt Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (turpmāk “1980. gada Hāgas konvencija”).

               2.
                     Austrija un Rumānija ne vēlāk kā … [divpadsmit mēneši no šā lēmuma pieņemšanas dienas] deponē deklarāciju, ar ko Savienības interesēs akceptē Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai un kas formulēta šādi:

               “[Pilns DALĪBVALSTS nosaukums] deklarē, ka tā saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2017/...* akceptē Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem.”

                  63.
                     Austrija un Rumānija divu mēnešu laikā no dienas, kad deponēta attiecīgā deklarācija, ar ko akceptēta Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanās, informē Padomi un Komisiju par šādu deponēšanu un dara zināmu Komisijai deklarācijas tekstu.

               2. pants

               Ikviena dalībvalsts, kas savu deklarāciju, ar ko tā akceptē Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai, ir deponējusi pirms šā lēmuma pieņemšanas dienas, jaunu deklarāciju nedeponē.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               4. pants

               Šis lēmums ir adresēts Austrijai un Rumānijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 338, 23.12.2003., 31. lpp.

                     (2)
                  Jau ir pieņemti desmit Padomes lēmumi, ar kuriem dalībvalstis pilnvarotas akceptēt to, ka 1980. gada konvencijai pievienojas Andora (Padomes Lēmums 2015/1023, pieņemts 2015. gada 15. jūnijā); Seišelu Salas (Padomes Lēmums 2015/2354, pieņemts 2015. gada 10. decembrī); Krievija (Padomes Lēmums 2015/2355, pieņemts 2015. gada 10. decembrī); Albānija (Padomes Lēmums 2015/2356, pieņemts 2015. gada 10. decembrī); Singapūra (Padomes Lēmums 2015/1024, pieņemts 2015. gada 15. jūnijā); Maroka(Padomes Lēmums 2015/2357, pieņemts 2015. gada 10. decembrī); Armēnija (Padomes Lēmums 2015/2358, pieņemts 2015. gada 10. decembrī); Korejas Republika (Padomes Lēmums 2016/2313, pieņemts 2016. gada 8. decembrī), Kazahstāna (Padomes Lēmums 2016/2311, pieņemts 8.12.2016.) un Peru (Padomes Lēmums 2016/2312, pieņemts 8.12.2016.).

                     (3)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 21. maija Direktīva 2008/52/EK par konkrētiem mediācijas aspektiem civillietās un komerclietās (OV L 136, 24.5.2008., 3. lpp.).

                     (4)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (5)
                  OV C […], […], […]. lpp.

                     (6)
                  OV: ierakstīt šā lēmuma numuru.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 7.3.2016
            COM(2016) 119 final
            2016/0066(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par Savienības nostāju ES un Serbijas Republikas Stabilizācijas un asociācijas padomē attiecībā uz Serbijas Republikas līdzdalību Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras darbā novērotājas statusā un attiecīgo kārtību atbilstīgi Padomes Regulai (EK) Nr. 168/2007

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1. Konteksts

               Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra („Aģentūra”) tika izveidota ar Padomes Regulu (EK) Nr. 168/2007
                  1
                („regula”).

               Saskaņā ar regulas 2. pantu Aģentūras mērķis ir sniegt palīdzību un speciālas zināšanas pamattiesību jomā attiecīgām Savienības un dalībvalstu struktūrām, iestādēm, birojiem un aģentūrām, īstenojot Savienības tiesību aktus.

               Saskaņā ar regulas 28. panta 1. punktu Aģentūra ir atvērta kandidātvalstu kā novērotāju dalībai tās darbībā. Regulas 28. panta 2. punktā ir paredzēts, ka līdzdalību un attiecīgo procedūru nosaka ar attiecīgās Asociācijas padomes lēmumu. Lēmumā jo īpaši nosaka to, kādās jomās, apjomā un veidā valsts piedalās Aģentūras darbā, atbilstīgi regulas 4. un 5. panta noteikumiem. Ja Asociācijas padome pieņem attiecīgu lēmumu, tad Aģentūra attiecīgajā kandidātvalstī varēs risināt pamattiesību jautājumus atbilstīgi regulas 3. panta 1. punktam, ciktāl tas vajadzīgs valsts tiesību aktu pakāpeniskai pielāgošanai Savienības tiesību aktiem.

               2. Ierosinātais lēmums

               Komisija ierosina Padomei pieņemt lēmumu par Savienības nostāju ES un Serbijas Republikas Stabilizācijas un asociācijas padomē attiecībā uz Serbijas Republikas līdzdalību Aģentūras darbā novērotājas statusā un šādas līdzdalības kārtību. Ierosinātā lēmuma vienīgajā pantā ir paredzēts, ka Savienības nostāja ir noteikta ES un Serbijas Republikas Stabilizācijas un asociācijas padomes lēmuma projektā („lēmuma projekts”), kas pievienots Padomes lēmumam. Priekšlikums šādam lēmuma projektam ir pievienots arī Komisijas priekšlikumam. Tas atbilst regulas 28. panta prasībām.

               Saskaņā ar vienu no pamatprincipiem, kas ir regulas pamatā (t. i., Aģentūras darbs noris pēc tematiskā principa, nevis pēc valstu principa), lēmuma projekts dod Aģentūrai iespēju veikt Serbijas Republikā uzdevumus, kas noteikti atbilstīgi regulas 4. un 5. pantam.

               Lēmuma projektā arī noteikts, ka Serbijas Republika ieceļ novērotāju un tā aizvietotāju Aģentūras valdē. Šīm personām ir jāatbilst regulas 12. panta 1. punktā noteiktajiem kritērijiem. Šīs personas piedalīsies valdes darbā ar tādiem pašiem nosacījumiem kā dalībvalstu ieceltie pārstāvji un to aizvietotāji, taču bez balsstiesībām.

               Lēmuma projektā ir iekļauti noteikumi par Serbijas Republikas finansiālo ieguldījumu un personālu (I pielikums). Lēmuma projektam ir pievienots finanšu pārskats.

               Lēmuma projekts atbilst Eiropas Savienības Civildienesta noteikumiem („Civildienesta noteikumi”) un Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtībai („CEOS”), kas noteikti ar Padomes Regulu (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68
                  2
               .

               2016/0066 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par Savienības nostāju ES un Serbijas Republikas Stabilizācijas un asociācijas padomē attiecībā uz Serbijas Republikas līdzdalību Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras darbā novērotājas statusā un attiecīgo kārtību atbilstīgi Padomes Regulai (EK) Nr. 168/2007

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 352. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Luksemburgas Eiropadome 1997. gada decembrī noteica līdzdalību Savienības aģentūrās kā vienu no veidiem, kā paātrināt pirmspievienošanās stratēģiju. Eiropadomes secinājumi paredz, ka, „pamatojoties uz nosacījumu, ka katru gadījumu izskata atsevišķi, kandidātvalstis var piedalīties Savienības aģentūrās”.

               (2)Padomes Regulā (EK) Nr. 168/2007, ar ko izveido Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru („regula”), ir noteikts, ka Aģentūra ir atvērta kandidātvalstu kā novērotāju dalībai tās darbībā.

               (3)Serbijas Republika atbalsta Aģentūras mērķus, kas noteikti regulā, un piekrīt Aģentūras uzdevumiem un tās darbības jomām, kā noteikts regulas 4. un 5. pantā.

               (4)Serbijas Republikas galvenais mērķis ir kļūt par Eiropas Savienības dalībvalsti, un tās līdzdalība Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūrā palīdzēs Serbijas Republikai sasniegt šo mērķi,

               IR NOLĒMUSI ŠĀDI.

               Vienīgais pants

               Nostāja, kas Eiropas Savienībai jāieņem ES un Serbijas Republikas Stabilizācijas un asociācijas padomē attiecībā uz Serbijas Republikas līdzdalību Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras darbā novērotājas statusā un attiecīgo kārtību, ir noteikta ES un Serbijas Republikas Stabilizācijas un asociācijas padomes lēmuma projektā, kas pievienots šim lēmumam.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Padomes Regula (EK) Nr. 168/2007 (2007. gada 15. februāris ), ar ko izveido Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru, OV L 53, 22.2.2007., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 56, 4.3.1968., 1. lpp.; regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 22. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 1023/2013, OV L 287, 29.10.2013., 15. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 7.3.2016
            COM(2016) 119 final
            PIELIKUMS
            Lēmums par Serbijas Republikas līdzdalību Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras darbā novērotājas statusā un attiecīgo kārtību atbilstīgi Padomes Regulai (EK) Nr. 168/2007
            dokumentam
            Padomes lēmums
            par Savienības nostāju ES un Serbijas Republikas Stabilizācijas un asociācijas padomē attiecībā uz Serbijas Republikas līdzdalību Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras darbā novērotājas statusā un attiecīgo kārtību atbilstīgi Padomes Regulai (EK) Nr. 168/2007

               PIELIKUMS

               Lēmums par Serbijas Republikas līdzdalību Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras darbā novērotājas statusā un attiecīgo kārtību atbilstīgi Padomes Regulai (EK) Nr. 168/2007

               dokumentam

               Padomes lēmums

               par Savienības nostāju ES un Serbijas Republikas Stabilizācijas un asociācijas padomē attiecībā uz Serbijas Republikas līdzdalību Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras darbā novērotājas statusā un attiecīgo kārtību atbilstīgi Padomes Regulai (EK) Nr. 168/2007

               ES UN SERBIJAS REPUBLIKAS STABILIZĀCIJAS UN ASOCIĀCIJAS PADOME,

               ņemot vērā Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību, no vienas puses, un Serbijas Republiku, no otras puses,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 168/2007, ar ko izveido Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru, un jo īpaši tās 28. pantu,

               tā kā:

               (1) Luksemburgas Eiropadome 1997. gada decembrī noteica līdzdalību Savienības aģentūrās kā vienu no veidiem, kā paātrināt pirmspievienošanās stratēģiju. Eiropadomes secinājumi paredz, ka, „pamatojoties uz nosacījumu, ka katru gadījumu izskata atsevišķi, kandidātvalstis var piedalīties aģentūrās”.

               (2) Serbijas Republika atbalsta Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras („Aģentūra”) mērķus, kā arī piekrīt Aģentūras darbībai un uzdevumu aprakstam, kā noteikts Padomes Regulā (EK) Nr. 168/2007.

               (3) Ir lietderīgi, ka Aģentūra risina pamattiesību jautājumus Serbijas Republikā saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 168/2007 3. panta 1. punktu, ciktāl tas nepieciešams tās pakāpeniskai pielāgošanai Savienības tiesību aktiem.

               (4) Tāpēc būtu jāļauj Serbijas Republikai novērotājas statusā piedalīties Aģentūras darbā un jānosaka šādas līdzdalības kārtība, tostarp noteikumi par līdzdalību Aģentūras īstenotajās iniciatīvās, finansiālo ieguldījumu un personālu.

               (5) Saskaņā ar Padomes Regulā (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68
                  1
                noteiktās Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 12. panta 2. punkta a) apakšpunktu un 82. panta 3. punkta a) apakšpunktu Aģentūras direktors izņēmuma kārtā var atļaut pieņemt darbā Serbijas Republikas valstspiederīgos, kuriem ir visas pilsoņu tiesības,

               IR NOLĒMUSI ŠĀDI.

               1. pants

               Serbijas Republika kā kandidātvalsts novērotājas statusā piedalās ar Padomes Regulu (EK) Nr. 168/2007 izveidotās Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras darbā.

               2. pants

               1. Aģentūra var risināt pamattiesību jautājumus Serbijas Republikā saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 168/2007 3. panta 1. punktu, ciktāl tas nepieciešams tās pakāpeniskai pielāgošanai Savienības tiesību aktiem.

               2. Šajā nolūkā Aģentūra varēs Serbijas Republikā veikt uzdevumus, kas noteikti atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 168/2007 4. un 5. pantam.

               3. pants

               Serbijas Republika sniedz finansiālu ieguldījumu Padomes Regulas (EK) Nr. 168/2007 4. pantā minētajās Aģentūras darbībās saskaņā ar šā lēmuma pielikumā izklāstītajiem noteikumiem.

               4. pants

               1. Serbijas Republika ieceļ personas, kuras atbilst Padomes Regulas (EK) Nr. 168/2007 12. panta 1. punktā noteiktajiem kritērijiem, attiecīgi novērotāja vai tā aizvietotāja amatā. Viņi var piedalīties valdes darbā ar tādiem pašiem nosacījumiem kā dalībvalstu ieceltie pārstāvji un to aizvietotāji, taču bez balsstiesībām.

               2. Serbijas Republika nozīmē valdības amatpersonu par valsts sadarbības koordinatoru, kā minēts Padomes Regulas (EK) Nr. 168/2007 8. panta 1. punktā.

               3. Četru mēnešu laikā pēc šā lēmuma stāšanās spēkā Serbijas Republika iesniedz Eiropas Komisijai 1. un 2. punktā minēto personu vārdus un uzvārdus, ziņas par viņu kvalifikāciju un kontaktinformāciju.

               5. pants

               Dati, kas tiek sniegti Aģentūrai vai ko sniedz pati Aģentūra, var tikt publicēti, un tie ir pieejami sabiedrībai, ja konfidenciālajai informācijai Serbijas Republikā ir tāds pats aizsardzības līmenis kā Savienībā.

               6. pants

               Aģentūrai Serbijas Republikā ir tāda pati tiesībspēja un rīcībspēja kā juridiskām personām saskaņā ar Serbijas Republikas tiesību aktiem.

               7. pants

               Lai Aģentūra un tās darbinieki varētu veikt savus pienākumus, Serbijas Republika piešķir privilēģijas un imunitāti, kas identiskas Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību pievienotā (Nr. 7.) Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 1. līdz 4., 5., 6., 10. līdz 13., 15., 17. un 18. pantā minētajām privilēģijām un imunitātei.

               8. pants

               Puses veic visus vispārējus vai konkrētus pasākumus, lai izpildītu savas saistības saskaņā ar šo lēmumu, un paziņo par tiem Stabilizācijas un asociācijas padomei.

               9. pants

               Šis lēmums stājas spēkā nākamā mēneša pirmajā dienā pēc tā pieņemšanas dienas.

               I PIELIKUMS

               SERBIJAS REPUBLIKAS FINANSIĀLAIS IEGULDĪJUMS EIROPAS SAVIENĪBAS PAMATTIESĪBU AĢENTŪRĀ

               1.Finansiālais ieguldījums, kāds Serbijas Republikai jāmaksā Eiropas Savienības budžetā, lai piedalītos Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūrā (Aģentūra), kā noteikts 2. punktā, atspoguļo visas ar tās līdzdalību saistītās izmaksas par pirmajiem trim gadiem. Sākot no ceturtā gada, summas tiks noteiktas saskaņā ar 6. pantu.

               2.Finansiālais ieguldījums, kas Serbijas Republikai jāmaksā Eiropas Savienības budžetā par pirmajiem trim gadiem, ir šāds:

                        1. gads

                        EUR 183 000

                        2. gads

                        EUR 186 000

                        3. gads

                        EUR 189 000

               3.Par iespējamo finansiālo atbalstu no Savienības palīdzības programmām vienojas atsevišķi atbilstoši attiecīgajai Savienības programmai.

               4.Serbijas Republikas ieguldījums tiks pārvaldīts saskaņā ar Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Savienības vispārējam budžetam.

               5.Serbijas Republikas pārstāvju un speciālistu ceļa un uzturēšanās izmaksas, kas saistītas ar līdzdalību Aģentūras darbā vai sanāksmēs saistībā ar Aģentūras darba programmas īstenošanu, Aģentūra atmaksā saskaņā ar noteikumiem un procedūrām, kuras pašlaik ir spēkā attiecībā uz Eiropas Savienības dalībvalstīm.

               6.Pēc šā lēmuma spēkā stāšanās un katra nākamā gada sākumā Komisija nosūta Serbijas Republikai naudas līdzekļu pieprasījumu, kas atbilst tās ieguldījumam Aģentūrā, kāds paredzēts šajā lēmumā. Pirmajā savas dalības kalendārajā gadā Serbijas Republika veiks ieguldījumu, ko proporcionāli aprēķina no dalības dienas līdz gada beigām. Nākamajiem gadiem ieguldījums būs saskaņā ar 2. punktā iekļauto tabulu. Sākot no ceturtā gada, ieguldījums tiks pielāgots, ņemot vērā Aģentūrai paredzētās subsīdijas palielinājumu vai samazinājumu, lai tādējādi saglabātu samērīgumu starp Serbijas Republikas ieguldījumu un Aģentūras budžetu, ko nodrošina ES 28 dalībvalstis. Ieguldījumu var arī pārskatīt turpmākajos finanšu gados, balstoties uz jaunākajiem statistikas datiem, kurus publicējis Eiropas Savienības Statistikas birojs (Eurostat).

               7.Šo ieguldījumu izsaka euro un veic Eiropas Savienības Komisijas euro kontā bankā.

               8.Serbijas Republika veiks savu ieguldījumu saskaņā ar naudas līdzekļu pieprasījumu vēlākais 30 dienas pēc tam, kad Komisija ir nosūtījusi naudas līdzekļu pieprasījumu.

               9.Par jebkādu maksājuma kavējumu no dienas, kad beidzies iemaksas termiņš, Serbijas Republikai ir jāmaksā procenti par nenomaksāto summu. Procentu likme ir par 1,5 procentu punktiem lielāka nekā procentu likme, ko Eiropas Centrālā banka maksājuma termiņa dienā piemēro saviem darījumiem euro.

               TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS

               1.
                     PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS

                  1.1.
                     Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums

                  1.2.
                     Attiecīgās politikas jomas ABM/ABB struktūrā

                  1.3.
                     Priekšlikuma/iniciatīvas būtība

                  1.4.
                     Mērķis(-i)

                  1.5.
                     Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums

                  1.6.
                     Ilgums un finansiālā ietekme

                  1.7.
                     Paredzētie pārvaldības veidi

               2.
                     PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI

                  2.1.
                     Uzraudzības un ziņošanas noteikumi

                  2.2.
                     Pārvaldības un kontroles sistēma

                  2.3.
                     Krāpšanas un pārkāpumu novēršanas pasākumi

               3.
                     PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME

                  3.1.
                     Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas

                  3.2.
                     Paredzamā ietekme uz izdevumiem

                  3.2.1.
                     Kopsavilkums par paredzamo ietekmi uz izdevumiem

                  3.2.2.
                     Paredzamā ietekme uz Aģentūras apropriācijām

                  3.2.3.
                     Paredzamā ietekme uz Aģentūras cilvēkresursiem

                  3.2.4.
                     Saderība ar kārtējo daudzgadu finanšu shēmu

                  3.2.5.
                     Trešo personu iemaksas

                  3.3.
                     Paredzamā ietekme uz ieņēmumiem

               TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS

               1.
                     PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS

               1.1.
                     Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums

                  Padomes lēmums par Savienības nostāju attiecībā uz Serbijas Republikas līdzdalību Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras darbā novērotājas statusā un attiecīgo kārtību atbilstīgi Padomes Regulai (EK) Nr. 168/2007

               1.2.
                     Attiecīgās politikas jomas ABM/ABB struktūrā
                  2

                  Politikas joma:

                        33
                        „Tiesiskums un patērētāji”

                  Darbība:
                        33 02
                        „Tiesības, vienlīdzība un pilsonība”

               1.3.
                     Priekšlikuma/iniciatīvas būtība

               Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību

               1.4.
                     Mērķis(-i)

               1.4.1.
                     Komisijas daudzgadu stratēģiskie mērķi, kurus plānots sasniegt ar priekšlikumu/iniciatīvu

                  Serbijas Republikas līdzdalība Aģentūras darbā novērotājas statusā veicinās tās pakāpenisku pielāgošanos Savienības tiesību aktiem un sekmīgu sagatavošanos dalībai Eiropas Savienībā.

               1.4.2.
                     Konkrētie mērķi un attiecīgās ABM/ABB darbības

                  Konkrētais mērķis

                  Ierosinātais lēmums ļaus Serbijas Republikai novērotājas statusā piedalīties Aģentūras darbā un ļaus Aģentūrai aptvert pamattiesību jautājumus Serbijas Republikā.

                  Attiecīgās ABM/ABB darbības:

                  33 02

                        „Tiesības, vienlīdzība un pilsonība”.

               1.4.3.
                     Paredzamais(-ie) rezultāts(-i) un ietekme

               Norādīt, kāda ir priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz finansējuma saņēmējiem/mērķgrupām.

                  Serbijas Republikas līdzdalība Aģentūras darbā novērotājas statusā veicinās tās pakāpenisku pielāgošanos Savienības tiesību aktiem un sekmīgu sagatavošanos dalībai Eiropas Savienībā.

               1.4.4.
                     Rezultātu un ietekmes rādītāji

               Norādīt priekšlikuma/iniciatīvas īstenošanas uzraudzībā izmantojamos rādītājus.

                  Ierosinātais lēmums ļaus Aģentūrai veikt Serbijas Republikā uzdevumus, kas noteikti atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 168/2007 („regula”) 4. un 5. pantam.

                  Rezultātu rādītāji ir ļoti būtiski Aģentūras veiktajām plānošanas, pārraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas darbībām. Snieguma novērtējuma sistēmā (PMF) iekļautie rādītāji tiek izmantoti, lai novērtētu Aģentūras vispārējo sniegumu. Šajā sistēmā ir iekļauti projektu līmeņa rādītāji, kas apraksta katras darbības plānoto iznākumu, kā arī īstermiņa, ilgtermiņa un vēlamās ietekmes rādītāji, kuri vairumā gadījumu tiek izvērtēti pēc darbību pabeigšanas un konkrēti – pēc plānotās iniciatīvas pabeigšanas. Svarīgi ir tas, ka PMF ir saistīta gan ar stratēģisko plānu, gan ar gada darba programmām. Aģentūras PMF ietver intervences loģiku un rezultātu rādītāju sarakstu kopā ar atbilstošo mērķi, vērtēšanas kritērijiem, pasākumiem, avotiem un instrumentiem. PMF apkopo loģiskā ietvarā visu ar sniegumu saistīto informāciju un datus. Aģentūras PMF ir strukturēta tā, ka šī sistēma dažādos Aģentūras līmeņos (t. i., projekta, darbības, tematiskās jomas un stratēģiskā līmenī) atbalsta snieguma analīzi (t. i., pārraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas darbības) un tiks izmantota, lai pārraudzītu iniciatīvas īstenošanu. Jo īpaši, rādītāji tiek diferencēti pa snieguma līmeņiem (t. i., pa rezultātiem, kā arī atkarībā no īstermiņa, ilgtermiņa un vēlamās ietekmes) un pa loģiskajā modelī attēlotajiem darbības līmeņiem. Šie rādītāji ik gadu tiek noteikti Aģentūras operatīvajās darba programmās (plānošanas dokuments) – arī tās ABM/ABB darbības gadījumā, uz kuru attiecas iniciatīva; snieguma pārraudzība un novērtējums ir attiecīgā ziņošanas dokumenta (konsolidētais gada darbības ziņojums) sastāvdaļas.

               1.5.
                     Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums

               1.5.1.
                     Īstermiņa vai ilgtermiņa vajadzības

                  Ar ierosināto lēmumu būtu jāļauj Serbijas Republikai novērotājas statusā piedalīties Aģentūras darbā un Aģentūrai aptvert pamattiesību jautājumus Serbijas Republikā saskaņā ar Padomes Regulā (EK) Nr. 168/2007 noteikto darbības jomu.

               1.5.2.
                     ES iesaistīšanās pievienotā vērtība

                  Serbijas Republikas līdzdalība Aģentūras darbā novērotājas statusā veicinās valsts pakāpenisku pielāgošanos Savienības tiesību aktiem.

               1.5.3.
                     Līdzīgas līdzšinējās pieredzes rezultātā gūtās atziņas

                  Padomes Regulas (EK) Nr. 168/2007 priekšlikumā bija ietverts ietekmes novērtējums, kurā tika aplūkots jautājums par Aģentūras pasākumu ģeogrāfisko darbības jomu.

                  ES Pamattiesību aģentūras priekštecis Eiropas Rasisma un ksenofobijas uzraudzības centrs (EUMC) īstenoja PHARE projektus dažādās kandidātvalstīs (2003. gadā tajās 10 kandidātvalstīs, kas 2004. gadā pievienojās Eiropas Savienībai, kā arī Rumānijā, Bulgārijā, Turcijā un Horvātijā), kas izrādījās ļoti pozitīvi gan kandidātvalstīm, gan EUMC.

               1.5.4.
                     Saderība un iespējamā sinerģija ar citiem atbilstošiem instrumentiem

                  Daļu izmaksu, kas saistītas ar Serbijas Republikas līdzdalību, segs no IPA līdzekļiem.

               1.6.
                     Ilgums un finansiālā ietekme

               Priekšlikums/iniciatīva ir spēkā no lēmuma spēkā stāšanās (skatīt tā 9. pantu) līdz dienai, kurā Serbijas Republika pievienojas ES

               Finansiālā ietekme ir no lēmuma spēkā stāšanās līdz dienai, kurā Serbijas Republika pievienojas ES

               1.7.
                     Paredzētie pārvaldības veidi
                  3

               Netieša pārvaldība, kurā budžeta īstenošanas uzdevumi uzticēti Finanšu regulas 208. un 209. pantā minētajām struktūrām

               2.
                     PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI

               2.1.
                     Uzraudzības un ziņošanas noteikumi

               Norādīt periodiskumu un nosacījumus.

                  ES Pamattiesību aģentūras darbu, tostarp kandidātvalstu līdzdalību Aģentūras darbībās, regulāri vērtē saskaņā ar sistēmu, kāda noteikta Padomes Regulā (EK) Nr. 168/2007, un ņemot vērā Aģentūras daudzgadu nostādnes un plānošanas dokumentus.

               2.2.
                     Pārvaldības un kontroles sistēma

               2.2.1.
                     Apzinātie riski

                  (1) Darbinieku zināšanas par konkrēto tirgu.

                  (2) Specifiskas problēmas saistībā ar pamattiesību datu vākšanu, kurām pamatā ir pakalpojumu sniedzēju trūkums tirgū.

                  (3) Ietekme uz iepirkuma procesu, kurai pamatā ir tas, ka nav pieejami pakalpojumu sniedzēji pamattiesību datu vākšanas jomā.

                  (4) Ietekme uz pētījuma rezultātiem, kurai pamatā ir nepietiekama datu vākšana vai datu nepieejamība.

               2.2.2.
                     Paredzētās kontroles metodes

                  (1) Analīze par konkrētām zināšanām, prasmēm un kompetencēm, kas nepieciešamas, lai īstenotu darbību un konstatētu, kādas mācības darbiniekiem nepieciešamas.

                  (2) Līgumdarba veicēju darbību uzraudzības stiprināšana, jo īpaši, ja tie nesen sākuši sniegt datus par pamattiesībām.

               2.3.
                     Krāpšanas un pārkāpumu novēršanas pasākumi

               Norādīt esošos vai plānotos novēršanas pasākumus un citus pretpasākumus.

                  Lai cīnītos pret krāpšanu, korupciju un citām nelikumīgām darbībām, ES Pamattiesību aģentūrai bez ierobežojumiem piemēro Regulas (ES, Euratom) Nr. 883/2013 noteikumus.

                  Aģentūra pievienojas 1999. gada 25. maija Iestāžu nolīgumam starp Eiropas Parlamentu, Eiropas Savienības Padomi un Eiropas Kopienu Komisiju attiecībā uz iekšējo izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF), un nekavējoties piemēro attiecīgo noteikumu saistībā ar Aģentūras stratēģiju krāpšanas apkarošanai un konkrēto rīcības plānu.

                  Lēmumos par finansēšanu un īstenošanas nolīgumos un aktos, kas no tiem izriet, nepārprotami izvirza noteikumu, ka vajadzības gadījumos Revīzijas palāta un OLAF var veikt Aģentūras finansējuma saņēmēju un par tā piešķiršanu atbildīgo darbinieku pārbaudes uz vietas.

               3.
                     PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME

               3.1.
                     Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas

               Esošās budžeta pozīcijas

                        Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija:

                        Budžeta pozīcija

                        Izdevumu veids

                        Iemaksas

                        Numurs
                        Izdevumu kategorija………………………...…………

                        Dif./nedif.
                           4

                        no EBTA valstīm
                           5

                        no kandidātvalstīm
                           6

                        no trešām valstīm

                        Finanšu regulas 21. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē

                        3

                        33 0206

                        Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra

                        Nedif.

                        NĒ

                        JĀ

                        NĒ

                        JĀ

               3.2.
                     Paredzamā ietekme uz izdevumiem

               3.2.1.
                     Kopsavilkums par paredzamo ietekmi uz izdevumiem

               EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata)

                        Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija

                        Numurs

                        3 ..……………………………………………………………….

                        Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra – FRA

                        1. gads

                        2. gads

                        3. gads

                        KOPĀ

                        1. sadaļa. Personāla izdevumi

                        Saistības

                        (1)

                        0,074

                        0,075

                        0,076

                        0,225

                        Maksājumi

                        (2)

                        0,074

                        0,075

                        0,076

                        0,225

                        2. sadaļa. Ēkas un dažādi darbības izdevumi

                        Saistības

                        (1.a)

                        0,020

                        0,021

                        0,021

                        0,062

                        Maksājumi

                        (2.a)

                        0,020

                        0,021

                        0,021

                        0,062

                        3. sadaļa. Darbības izdevumi

                        Saistības

                        (3.a)

                        0,086

                        0,087

                        0,089

                        0,262

                        Maksājumi

                        (3.b)

                        0,086

                        0,087

                        0,089

                        0,262

                        KOPĒJĀS apropriācijas Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūrai

                        Saistības

                        =1+1.a +3.a

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

                        Maksājumi

                        =2+2.a

                        +3.b

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

               Aģentūras izmaksas tiks segtas, izmantojot piešķirtos ieņēmumus no kandidātvalsts finansiālā ieguldījuma.

                        Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija

                        5

                        „Administratīvie izdevumi”

               EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata)

                        1. gads

                        2. gads

                        3. gads

                        KOPĀ

                        Komisija

                        • Cilvēkresursi

                        0,067

                        0,067

                        0,067

                        0,201

                        • Pārējie administratīvie izdevumi

                        KOPĀ – Komisija

                        Apropriācijas

                        0,067

                        0,067

                        0,067

                        0,201

                        KOPĀ – daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas

                        (Saistību summa = maksājumu summa)

                        0,067

                        0,067

                        0,067

                        0,201

               EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata)

                        1. gads

                        2. gads

                        3. gads

                        KOPĀ

                        KOPĀ – daudzgadu finanšu shēmas 1.–5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas

                        Saistības

                        0,247

                        0,250

                        0,253

                        0,750

                        Maksājumi

                        0,247

                        0,250

                        0,253

                        0,750

               3.2.2.
                     Paredzamā ietekme uz FRA apropriācijām

               Priekšlikums/iniciatīva paredz izmantot darbības apropriācijas 0,086 miljonu euro apmērā.

               Serbijas Republikas līdzdalība Aģentūras darbā novērotājas statusā ļaus Aģentūrai risināt pamattiesību jautājumus šajā valstī saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 168/2007 3. panta 1. punktu, ciktāl tas nepieciešams Serbijas Republikas pakāpeniskai pielāgošanai Savienības tiesību aktiem. Uzdevumi, kurus Aģentūra var veikt, ir izklāstīti Padomes Regulas (EK) Nr. 168/2007 4. pantā, un Aģentūras darba prioritārās jomas ir noteiktas tās daudzgadu nostādnēs saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 168/2007 5. pantu.

               3.2.3.
                     Paredzamā ietekme uz FRA cilvēkresursiem

               3.2.3.1.
                     Kopsavilkums

               Priekšlikums/iniciatīva paredz izmantot administratīvās apropriācijas šādā veidā:

               EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata)

                        1. gads

                        2. gads

                        3. gads

                        KOPĀ

                        Ierēdņi (AD kategorija)

                        Ierēdņi (AST kategorija)

                        Līgumdarbinieki

                        1

                        1

                        1

                        1

                        Pagaidu darbinieki

                        Valstu norīkotie eksperti

                        KOPĀ

                        1

                        1

                        1

                        1

               3.2.3.2.
                     Komisijas paredzamās vajadzības pēc cilvēkresursiem

               Priekšlikums/iniciatīva paredz cilvēkresursu izmantošanu Komisijā šādā veidā:

               Aplēse izsakāma veselos skaitļos (vai maksimāli ar vienu zīmi aiz komata)

                        1. gads

                        2. gads

                        3. gads

                        Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki)

                        XX 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības)

                        0,5

                        0,5

                        0,5

                        XX 01 01 02 (Delegācijas)

                        XX 01 05 01 (Netiešā pētniecība)

                        10 01 05 01 (Tiešā pētniecība)

                        • Ārštata darbinieki (izsakot ar pilnslodzes ekvivalentu – FTE)
                           7

                        XX 01 02 01 (AC, END, INT, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām)

                        XX 01 02 02 (AC, AL, END, INT un JED delegācijās)

                        XX 01 04 yy
                           8

                        - galvenajā mītnē
                           9

                        - delegācijās

                        XX 01 05 02 (AC, END, INT – netiešā pētniecība)

                        10 01 05 02 (AC, END, INT – tiešā pētniecība)

                        Citas budžeta pozīcijas (precizēt)

                        KOPĀ

                        0,5

                        0,5

                        0,5

               XX ir attiecīgā politikas joma vai budžeta sadaļa.

               Vajadzības pēc cilvēkresursiem tiks nodrošinātas, izmantojot attiecīgā ĢD darbiniekus, kuri jau ir iesaistīti konkrētās darbības pārvaldībā un/vai ir pārgrupēti attiecīgajā ģenerāldirektorātā, vajadzības gadījumā izmantojot arī vadošajam ĢD gada budžeta sadales procedūrā piešķirtus papildu resursus un ņemot vērā budžeta ierobežojumus.

               Veicamo uzdevumu apraksts

                        Ierēdņi un pagaidu darbinieki

                        Administratīvi, finansiāli un juridiski uzdevumi saistībā ar Serbijas Republikas līdzdalību Aģentūras darbā novērotājas statusā

                        Ārštata darbinieki

                        neattiecas

               3.2.4.
                     Saderība ar kārtējo daudzgadu finanšu shēmu

               Priekšlikums/iniciatīva atbilst kārtējai daudzgadu finanšu shēmai

               3.2.5.
                     Trešo personu iemaksas

               Priekšlikums/iniciatīva paredz šādu līdzfinansējumu:

               EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata)

                        1. gads

                        2. gads

                        3. gads

                        Kopā

                        Serbijas Republika

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

                        KOPĀ – līdzfinansējuma apropriācijas

                        0,180

                        0,183

                        0,186

                        0,549

               3.3.
                     Paredzamā ietekme uz ieņēmumiem

               Priekšlikums/iniciatīva finansiāli ietekmē:

               ◻
                     pašu resursus

               ⌧
                     dažādus ieņēmumus

               EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata)

                        Budžeta ieņēmumu pozīcija

                        Kārtējā finanšu gadā pieejamās apropriācijas

                        Priekšlikuma/iniciatīvas ietekme
                           10

                        1. gads

                        2. gads

                        3. gads

                        603 1. pants

                        0,180

                        0,183

                        0,186

               Attiecībā uz dažādiem ieņēmumiem, kas ir „piešķirtie ieņēmumi”, norādīt attiecīgo(-ās) izdevumu pozīciju(-as).

                  33 02 06

               Norādīt, ar kādu metodi aprēķināta ietekme uz ieņēmumiem.

                  Skatīt lēmuma I pielikumu.

                     (1)
                  OV L 56, 4.3.1968., 1. lpp.; regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 22. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 1023/2013, OV L 287, 29.10.2013., 15. lpp.

                     (2)
                  ABM – budžeta līdzekļu vadība pa darbības jomām, ABB – budžeta līdzekļu sadale pa darbības jomām.

                     (3)
                  Skaidrojumus par pārvaldības veidiem un atsauces uz Finanšu regulu skatīt BudgWeb tīmekļa vietnē:

                     https://myintracomm.ec.europa.eu/budgweb/EN/man/budgmanag/Pages/budgmanag.aspx

                  .

                     (4)
                  Dif. – diferencētās apropriācijas, nedif. – nediferencētās apropriācijas.

                     (5)
                  EBTA – Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācija.

                     (6)
                  Kandidātvalstis un attiecīgā gadījumā potenciālās kandidātvalstis no Rietumbalkāniem.

                     (7)
                  AC – līgumdarbinieki, AL – vietējie darbinieki, END – valstu norīkotie eksperti, INT – aģentūras darbinieki, JED – jaunākie eksperti delegācijās.

                     (8)
                  Ārštata darbiniekiem paredzēto maksimālo summu finansē no darbības apropriācijām (kādreizējām „BA” pozīcijām).

                     (9)
                  Galvenokārt struktūrfondiem, Eiropas Lauksaimniecības fondam lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas Zivsaimniecības fondam (EZF).

                     (10)
                  Norādītajām tradicionālo pašu resursu (muitas nodokļi, cukura nodevas) summām jābūt neto summām, t. i., bruto summām, no kurām atskaitītas iekasēšanas izmaksas 25 % apmērā.