				|

		52011PC0276

			EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par aizsardzības pasākumu savstarpēju atzīšanu civillietās  Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par aizsardzības pasākumu savstarpēju atzīšanu civillietās /* COM/2011/0276 galīgā redakcija */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.
PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

Šis priekšlikums
ir daļa no tiesību aktu paketes, kuras mērķis ir
stiprināt cietušo tiesības Eiropas Savienībā un kurā
ir iekļauti vēl šādi elementi: paziņojums par cietušo
tiesību stiprināšanu Eiropas Savienībā un direktīva,
ar ko nosaka noziegumos cietušo tiesību, atbalsta un aizsardzības
minimuma standartus. Šis priekšlikums attiecas uz aizsardzības
rīkojumiem civillietās un tā mērķis ir papildināt
dalībvalstu 2009. gada septembra priekšlikumu direktīvai par
Eiropas aizsardzības rīkojumu[1],
kas nodrošinās aizsardzības pasākumu savstarpēju
atzīšanu krimināllietās.
Eiropas Savienība ir nospraudusi sev
mērķi saglabāt un attīstīt brīvības,
drošības un tiesiskuma telpu, kuras pamatā ir Savienībā
pieņemto tiesas spriedumu un citu tiesas iestāžu lēmumu
savstarpējas atzīšanas princips.
Stokholmas
programmā (2010.–2014. gads)[2]
un Komisijas rīcības plānā Stokholmas programmas
īstenošanai ir atzīta nepieciešamība rīkoties, lai
noziegumos cietušo vajadzības nokļūtu mūsu tiesu
sistēmu uzmanības centrā. Saskaņā ar 2009. gada
oktobra TI padomes secinājumiem šajos dokumentos jautājumam par
cietušajiem ir piešķirta liela nozīme ES darba
kārtībā, kā arī stingri izteikta nepieciešamība
un nodoms izveidot integrētu un saskaņotu pieeju cietušo
jautājumam[3].

Eiropas
Savienība, pieņemot Padomes Pamatlēmumu 2001/220/TI
(2001. gada 15. marts) par cietušo statusu kriminālprocesā,
jau ir rīkojusies saistībā ar cietušo tiesībām
kriminālprocesā. Kaut arī ir panākti uzlabojumi šajā
jomā, Padomes Pamatlēmuma mērķi nav pilnībā
sasniegti.
Eiropas Parlaments
arī ir aicinājis Padomi pieņemt visaptverošu tiesisko
regulējumu, kas noziegumos cietušajiem piedāvā visplašāko
aizsardzību[4].
Eiropas Parlaments 2009. gada 26. novembra rezolūcijā[5] par vardarbības pret
sievietēm izskaušanu aicina visas dalībvalstis uzlabot tiesību
aktus un politiku, lai cīnītos pret visa veida vardarbību pret
sievietēm, un rīkotos, lai novērstu cēloņus vardarbībai
pret sievietēm, sākot ar profilakses pasākumu izmantošanu,
kā arī aicina Eiropas Savienību garantēt visiem noziegumos
cietušajiem tiesības uz palīdzību, aizsardzību un atbalstu.
Vienotā brīvības, drošības
un tiesiskuma telpā no vardarbības (piemēram, ģimenē)
cietušajiem vai personām, kuru fiziskā un/vai psiholoģiskā integritāte
vai brīvība ir apdraudēta, un kas izmanto aizsardzības
pasākumus vienā dalībvalstī, bez dārgām un
laikietilpīgām procedūrām būtu jāsaņem
tāda paša līmeņa aizsardzība arī citā
dalībvalstī, ja viņi pārceļas vai ceļo. Šāda
rīcība ir atbilde arī uz Komisijas aicinājumu likvidēt
šķēršļus pilsoņu tiesībām, kas tika izteikts
Ziņojumā par pilsonību 2010. gada 27. oktobrī[6].
Divpadsmit dalībvalstis 2009. gada
septembrī izteica priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes
Direktīvai par Eiropas aizsardzības rīkojumu[7]. Sarunu laikā
atklājās, ka šajā dokumentā paredzētie mehānismi,
būdami pamatoti ar LESD 82. pantu, kurā regulēta
savstarpējā atzīšana krimināllietās, nav savienojami
ar augsto savstarpējās atzīšanas līmeni, kāds jau ir
sasniegts civillietās un ko regulē LESD 81. pants. Šā
priekšlikuma mērķis tāpēc ir papildināt minēto
tiesību aktu par aizsardzības pasākumu savstarpējo
atzīšanu krimināllietās, lai nodrošinātu, ka visi
vienā dalībvalstī paredzētie aizsardzības
pasākumi ir pakļauti efektīvam mehānismam, kas nodrošina to
brīvu apriti visā ES.

2.
APSPRIEŠANĀS UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMS

Nepieciešamība
šo priekšlikumu piemērot tikai aizsardzības rīkojumiem, kas
izdoti civilās tiesvedības ietvaros, atklājās sarunu
laikā, ko dalībvalstis risināja par Eiropas aizsardzības
rīkojuma priekšlikumu, kam kā pavadošais dokuments bija pievienots
ietekmes novērtējums. Lai
konkrētāk apspriestos par šā priekšlikuma nepieciešamību un
tā veidu, Komisija sāka papildu apspriešanos ar
dalībvalstīm, citām iestādēm un dažādu jomu ekspertiem.

Vispirms Komisija
2010. gada 25. maijā rīkoja ekspertu tikšanos, kas
apstiprināja, ka daudzu dalībvalstu civiltiesībās
pastāv aizsardzības pasākumi, kuru savstarpējai
atzīšanai būtu jānotiek saskaņā ar civillietās
izmantotajiem vienotajiem standartiem, nevis sarežģītajām
procedūrām, kas raksturīgas krimināllietām.
Eiropas Komisija
turklāt pasūtīja neatkarīgu pētījumu, lai
labāk sagatavotu ietekmes novērtējumu, nosakot noziegumā
cietušo vajadzības un to, kādus pasākumus varētu ieviest,
lai apmierinātu šīs vajadzības, un izpētītu
iespējamo politisko risinājumu ietekmi[8].
Ietekmes novērtējuma sagatavošanas procesā Komisija
laikposmā no 2010. gada 15. jūlija līdz
2010. gada 30.septembrim rīkoja sabiedrisko apspriešanu, kas bija
pieejama visiem sabiedrības locekļiem, kā arī valsts un
nevalstiskajām organizācijām, noskaidrojot to viedokli par to,
kā būtu jārīkojas ES, lai uzlabotu noziegumos cietušo
stāvokli, tostarp arī saistībā ar aizsardzības
rīkojumiem.
Tika
pasūtīts vēl viens pētījums, lai izpētītu iespējamos
risinājumus saistībā ar īpašo mērķi, proti,
nodrošināt, ka aizsargājamās personas, ceļojot vai
pārceļoties uz citu dalībvalsti, nezaudē ar
aizsardzības rīkojumu iegūto aizsardzību[9].

3.
PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
3.1.
Juridiskais pamats

Šā priekšlikuma
pamatā ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD)
81. panta 2. punkta a), e) un f) apakšpunkts.
Saskaņā ar 81. pantu Savienība izvērš tiesu
iestāžu sadarbību civillietās, kurās ir pārrobežu
elementi, pamatojoties uz tiesas nolēmumu un ārpustiesas lēmumu
savstarpējas atzīšanas principu. Šāda sadarbība var ietvert
pasākumus dalībvalstu normatīvo aktu tuvināšanai.
Minēto
mērķu sasniegšanai Eiropas Parlaments un Padome saskaņā ar
parasto likumdošanas procedūru un jo īpaši tad, kad tas nepieciešams
iekšējā tirgus pienācīgai darbībai, paredz
pasākumus, kuru mērķis cita starpā ir nodrošināt
tiesas nolēmumu un ārpustiesas lēmumu savstarpēju
atzīšanu un izpildi dalībvalstu starpā.

3.2.
Ierosinātās regulas kopsavilkums

Lai aizsargātu noziegumos cietušos, jo
īpaši, cietušos no vardarbības ģimenē, vajāšanas vai
vardarbības pret bērniem, dalībvalstu tiesību aktos ir
paredzēta iespēja pieņemt pagaidu un preventīvos
pasākumus, kuru mērķis ir aizsargāt personu, ja pastāv
nopietni draudi, kas liek uzskatīt, ka personas fiziskā un/vai
psiholoģiskā integritāte vai brīvība ir
apdraudētas. Aizsardzības pasākumus pieņem tiesu vai cita
iestāde pēc apdraudētās personas pieprasījuma. Bieži
šos pasākumus norīko, neuzaicinot ierasties personu, kas rada
apdraudējumu, jo īpaši steidzamās lietās (ex parte
procedūras). Aizsardzības pasākumi var ietvert, piemēram,
pienākumu netuvoties aizsargājamai personai tuvāk par noteiktu
attālumu, vai pienākumu neapmeklēt noteiktas vietas, kur
aizsargājamā persona dzīvo vai kuras tā apmeklē. Daudzu
aizsardzības pasākumu īpaša iezīme ir tā, ka valsts
iestādes aktīvi neiejaucas, lai nodrošinātu to izpildi – ja
persona, kas rada apdraudējumu, pārkāpj noteiktos
pienākumus, tai uzreiz var piemērot sankcijas, kas bieži vien ir
kriminālsods.
Jo vairāk tiek izmantota
pārvietošanās brīvība, jo vairāk personu
pārceļas vai ceļo uz ārvalstīm.
Tādējādi ir jo īpaši svarīgi nodrošināt, ka
šādi pagaidu aizsardzības pasākumi, ko pieņēmusi viena
dalībvalsts, saglabājas arī tad, ja persona ceļo vai
pārceļas uz citu dalībvalsti, turklāt bez
laikietilpīgu procedūru ievērošanas. Saistībā ar
Eiropas iekšējā tirgus izveidi tiesu iestāžu sadarbības
civillietās attīstības pamatā ir tiesas nolēmumu un
ārpustiesas lēmumu savstarpējas atzīšanas princips.
Šāda savstarpēja atzīšana ir pakāpeniski uzlabojusies,
samazinot ārvalstu nolēmumu pārbaudes Savienībā. Ar šo
priekšlikumu izveido ātru un efektīvu mehānismu, lai
nodrošinātu, ka dalībvalsts, uz kuru pārceļas apdraudētā
persona, atzīs aizsardzības pasākumu, kas pieņemts
pirmajā dalībvalstī bez papildus starpposma
formalitātēm. Tāpat kā citi savstarpējās
atzīšanas tiesību akti civillietās, arī šajā
priekšlikumā ir paredzēta standarta apliecība, kurā
ietverta visa atzīšanai un attiecīgos gadījumos izpildei
nepieciešamā informācija. Tādējādi šo apliecību
izdos pirmās dalībvalsts kompetentā iestāde vai nu pati
pēc savas iniciatīvas vai pēc aizsargātās personas
pieteikuma, kas pēcāk sazināsies ar kompetentajām
iestādēm otrajā dalībvalstī un uzrādīs
tām šo apliecību. Otras dalībvalsts kompetentās
iestādes paziņos personai, kas rada apdraudējumu, par
ārvalsts aizsardzības pasākuma ģeogrāfiskās
piemērošanas jomas paplašināšanu, piemērojamām
sankcijām neievērošanas gadījumā un attiecīgā
gadījumā nodrošinās tā izpildi.
Lai nodrošinātu ātru, lētu un
efektīvu aizsardzības pasākumu aprites mehānismu Eiropas
Savienībā, ir ņemta vērā Padomes 2003. gada
27. novembra Regula (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu
atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par
vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (Brisele
II-bis)[10]
un jo īpaši tās 41. un 42. pants. Šīs regulas
iedvesmas avots ir bijis arī Komisijas priekšlikums
pārskatītajai Padomes Regulai (EK) Nr. 44/2001 (Brisele I)[11]. Šajā priekšlikumā
paredzēts atcelt starpposma procedūras un nav paredzēti
nekādi atteikuma iemesli, izņemot, ja pastāv nesavienojams
atzīšanas dalībvalstī pieņemts nolēmums.
Automātiska
atzīšana piemērojama arī tad, ja dalībvalstī,
kurā tiek prasīta atzīšana un/vai izpilde, aizsardzības
pasākumi civillietās nepastāv. Tas ir savstarpējas
atzīšanas civillietās pamatprincips, proti, fakts, ka konkrētais
pasākums nav paredzēts tās dalībvalsts tiesībās,
kurā tiek prasīta atzīšana un/vai izpilde, neietekmē
tās pienākumu atzīt un attiecīgā gadījumā
arī izpildīt pasākumu, ko norīkojusi cita dalībvalsts.
Šajā sakarībā nav svarīgi arī tas, kāda
iestāde ir norīkojusi aizsardzības pasākumu (civiltiesa,
pašvaldības vadītājs, krimināltiesa).
Starpposma
pasākumu atcelšanu kompensēs pamattiesību aizsardzības
pasākumi:
–
pirmās dalībvalsts iestāde, kura
saņems pieprasījumu izsniegt apliecību, pārbaudīs, vai
ir ievērotas tiesības uz taisnīgu tiesu, jo īpaši, vai ir
ievērotas tās personas, kas rada apdraudējumu, tiesības uz
aizstāvību. Apliecību nevarēs izsniegt, ja minētās
tiesības nebūs ievērotas;
–
ja pirmā dalībvalsts aptur vai atceļ
aizsardzības rīkojumu, otras dalībvalsts kompetentajai
iestādei pēc tās personas, kas rada apdraudējumu,
pieprasījuma ir jāaptur vai jāatceļ atzīšana un
attiecīgā gadījumā izpilde.
–
abu dalībvalstu kompetentām
iestādēm ir jāpaziņo personai, kas rada apdraudējumu,
un aizsargātajai personai visa informācija, kas saistīta ar
aizsardzības pasākuma norīkošanu, atzīšanu, iespējamu
izpildi un sankcijām, apturēšanu vai atcelšanu.
Visi šie
aizsardzības pasākumi nodrošina, ka tiek ievērotas
pamattiesības un principi, kas atzīti Eiropas Savienības
Pamattiesību hartā, taupot laiku un samazinot izmaksas, ko rada
ārvalsts tiesas nolēmumu atzīšanas procedūra (exequatur).
Priekšlikuma
darbības jomā neietilpst kriminālsodi, ko dalībvalstis
piemēro aizsardzības pasākumu pārkāpuma
gadījumā. Šajā jautājumā arī turpmāk ir
piemērojamas katras dalībvalsts tiesības.

3.3.
Svarīgāko pantu analīze

Šis priekšlikums
ir tiesību akts savstarpējās atzīšanas civillietās
jomā, un tajā ir ievēroti jau esošie ES tiesību akti par
tiesisko sadarbību civillietās un komerclietās, kas ir kalpojuši
par iedvesmas avotu šim priekšlikumam. Daudzi panti ir līdzīgi vai
vienādi ar attiecīgajiem pantiem minētajos tiesību aktos.
1. pants - darbības joma
Atsevišķi aizsardzības pasākumi jau ir iekļauti
Briseles I[12]
un Briseles II-bis regulās, tāpēc ir svarīgi skaidri
noteikt šā priekšlikuma un minēto regulu attiecības.
Ar šo regulu
izveido īpašus noteikumus par aizsardzības pasākumiem.
Ņemot vērā tiesību vispārīgos principus, šai
regulai ir augstāks spēks pār vispārīgajiem Briseles I
regulas noteikumiem.
Taču
situācija ir savādāka saistībā ar Briseles II-bis
regulu, kuras mērķis ir aptvert visa veida tiesvedību un
procedūras, kas saistītas ar laulības šķiršanu un
laulāto atšķiršanu. Ar šo priekšlikumu nedrīkst apdraudēt
šajā speciālajā tiesību aktā paredzētos
noteikumus par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu, atļaujot
piešķirt citai dalībvalstij jurisdikciju attiecībā uz
aizsardzības pasākumiem jau iesāktas tiesvedības
gaitā. Tāpēc visus aizsardzības pasākumus, kas
ietilpst Briseles II-bis regulas darbības jomā, arī turpmāk
regulēs Brisele II-bis regula. Tomēr aizsardzības
pasākumus, kas neietilpst Brisele II-bis regulas piemērošanas
jomā, proti, aizsardzības pasākumus saistībā ar
pāri, kas nav laulāts pāris, viena dzimuma partneriem vai
kaimiņiem, turpmāk regulēs šis priekšlikums.
2. pants – definīcijas
Aizsardzības
pasākumi – aizsardzības pasākuma definīcija norāda uz
šo pasākumu preventīvo un pagaidu raksturu; dalībvalsts tos
pieņem, lai aizsargātu personu, ja ir pietiekams pamats
uzskatīt, ka personas fiziskā un/vai psiholoģiskā
integritāte ir apdraudētas. "Aizsardzības
pasākumu" var pieņemt ex parte procedūras ietvaros
(neuzaicinot ierasties personu, kas rada apdraudējumu) vai, uzaicinot
ierasties abas puses.
Iestāde –
termina "iestāde" definīcija ir plaša, lai ietvertu jebkuru
iestādi, kuru dalībvalsts ir noteikusi par kompetentu iestādi
jautājumos, kas ietilpst šīs regulas piemērošanas jomā. Tāpēc
termins ietver ne tikai tiesas un tribunālus, bet arī
administratīvās un citas iestādes, kas saskaņā ar
dalībvalstu tiesībām ir kompetentas jautājumos, kas
ietilpst šīs regulas piemērošanas jomā.
3. pants — jurisdikcija
Noteikumiem par jurisdikciju ir
jābūt visaugstākā mērā iepriekš paredzamiem.
Tāpēc to pamatā ir princips, kas jurisdikcija ir tās
dalībvalsts iestādei, kurā personas fiziskā un/vai
psiholoģiskā integritāte ir apdraudētas un kurā
personai ir nepieciešama aizsardzība. Kaut arī tas parasti
nozīmēs aizsargājamās personas pastāvīgo
dzīvesvietu, tas tā nebūs gadījumā, kad persona
pārceļas uz ārvalsti uz noteiktu un samērā īsu
laikposmu, lai, piemēram, studētu.
4. pants – atzīšana
Izstrādājot šo pantu, iedvesma
gūta no citiem tiesību aktiem savstarpējās atzīšanas
civillietās jomā, proti, priekšlikuma par pārstrādātu
Briseles I regulu un Briseles II-bis regulas, jo īpaši par
tiesībām uz piekļuvi vai bērna atpakaļatdošanu. Nav
vajadzīgi nekādi starpposma pasākumi – atzīšana notiek
automātiski.
5. pants – apliecība
Apliecība ir
nepieciešama, lai apdraudētā persona uz aizsardzības
pasākumu varētu atsaukties arī citā dalībvalstī.
Ir pārņemta Briseles II-bis regulas 41. un 42. panta
būtība attiecībā uz nolēmumiem par tiesībām
uz piekļuvi bērnam vai bērna atpakaļatdošanu.
Apliecību
izdevējas dalībvalsts kompetentās iestādes izdos pēc
iestādes pašas iniciatīvas vai pēc aizsargātās
personas pieprasījuma, izmantojot standarta veidlapu, kas iekļauta
šīs regulas pielikumā. Tad pusei, kas vēlas atsaukties uz konkrētu
pasākumu citā dalībvalstī, izdotā apliecība
jāiesniedz attiecīgās dalībvalsts kompetentajām
iestādēm. Apliecībā ir visa ārvalsts aizsardzības
pasākuma atzīšanai un/vai izpildei nepieciešamā
informācija, jo īpaši aizsardzības pasākuma apraksts, kas
formulēts tādā veidā, kas ļauj otras dalībvalsts
kompetentajām iestādēm to atzīt un attiecīgos
gadījumos arī izpildīt saskaņā ar savas valsts
tiesību aktiem. Tāpēc apliecībā nav
jāiekļauj ne konkrētas atsauces uz valsts tiesību aktiem,
piemēram, Y likuma X. pants, ne arī konkrētas vietas,
piemēram, adreses, to vietā apliecībā ir
jāiekļauj pasākuma apraksts un vispārīga atsauce uz
darba vietu vai dzīvesvietu.
Otras
dalībvalsts kompetentās iestādes var pieprasīt
apliecības satura transliterāciju vai tulkojumu, proti,
attiecībā uz pasākuma aprakstu.
8. pants – pielāgošana
Šajā
pantā apskatīts gadījums, kad ārvalsts aizsardzības
pasākums otras dalībvalsts tiesībās nepastāv.
Minētās dalībvalsts kompetentajai iestādei
tādējādi iespēju robežās šis aizsardzības
pasākums būs jāpielāgo tādam savas valsts tiesību
aizsardzības pasākumam, kuram ir līdzvērtīga ietekme
un tādi paši mērķi un nolūki. Pielāgošana ir
noteikums, kas bieži parādās tiesību aktos par savstarpējo
atzīšanu civillietās.
9. pants – atsevišķu
aizsardzības pasākumu izpilde
Saskaņā ar valstu tiesībām
ir visai maz aizsardzības pasākumu, kuriem vajadzīga aktīva
kompetento iestāžu rīcība, lai tos īstenotu.
Šajos
gadījumos izpildes dalībvalsts kompetentajai iestādei bez
jebkādas īpašas procedūras būs jāpiemēro noteikumi,
kas izpildes valsts tiesībās paredzēti līdzīgiem
aizsardzības pasākumiem.
10. pants –
pamattiesību aizsardzības pasākumi
Kopš Lisabonas līguma spēkā
stāšanās indivīda pamattiesību aizsardzība ir
kļuvusi vēl lielāka ES prioritāte – ES Pamattiesību
harta ir kļuvusi juridiski saistoša Savienībai un Eiropas
Savienība gatavojas pievienoties Eiropas Cilvēktiesību
konvencijai. Saistībā ar cietušajiem ir jāņem
vērā virkne pamattiesību: cilvēka cieņa, tiesības
uz dzīvību, tiesības uz personas neaizskaramību,
tiesības uz brīvību un drošību, privātās un
ģimenes dzīves neaizskaramība, personas datu aizsardzība,
tiesības uz īpašumu, pārvietošanās un dzīvesvietas
izvēles brīvība, vienlīdzība likuma priekšā,
bērna tiesības, vecāku cilvēku tiesības, personu ar invaliditāti
integrācija, tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību
un taisnīgu tiesu un visbeidzot nevainīguma prezumpcija un
tiesības uz aizstāvību.
Kā sīki
izklāstīts ietekmes novērtējumā, kas pievienots šim
priekšlikumam, un saskaņā ar Stratēģiju Pamattiesību
hartas efektīvai īstenošanai Eiropas Savienībā[13] visas regulas
sastāvdaļas ievēro tiesības, kas paredzētas
Pamattiesību hartā un jo īpaši tiesības uz efektīvu
tiesību aizsardzību un tiesības uz taisnīgu tiesu, kas
garantētas hartas 47. pantā.
Pirmajā
dalībvalstī norīkota aizsardzības pasākuma
atzīšanas un attiecīgos gadījumos izpildes visu
starpposma formalitāšu atcelšanai otrā dalībvalstī
jānotiek reizē ar pamattiesību aizsardzības pasākumu
ieviešanu. Šajā pantā ir noteikts svarīgs aizsardzības
pasākums, jo apliecību nevar izdot, ja nav ievērotas personas,
kas rada apdraudējumu, tiesības uz taisnīgu tiesu.
12. pants
– atzīšanas vai izpildes atteikums, apturēšana vai atcelšana
Dalībvalstī norīkotu
aizsardzības pasākumu atzīšana un attiecīgos gadījumos
izpilde jābalsta uz savstarpējas uzticēšanās principu, un
neatzīšanas iemesli jāsaglabā noteiktā minimuma
līmenī. Saskaņā ar šo principu, tiek ierosināts tikai
viens atteikuma pamats. Saskaņotas tiesas spriešanas interesēs
jāsamazina nesavienojamu nolēmumu iespējamība.
Tāpēc atzīšanas dalībvalsts kompetentā iestāde
pēc personas, kas rada apdraudējumu, pieprasījuma, var atteikt
izcelsmes tiesas norīkota aizsardzības pasākuma atzīšanu,
ja tas nav savienojams ar atzīšanas dalībvalstī pieņemtu
lēmumu.
Ir svarīgi
nodrošināt, ka gadījumā, ja aizsardzības pasākumu
aptur vai atceļ izcelsmes dalībvalstī, arī atzīšanas
dalībvalsts kompetentā iestāde aptur vai atceļ
aizsardzības pasākumu un attiecīgos gadījumos tā
izpildi. Taču tas ir personas, kas rada apdraudējumu, pienākums,
to pieprasīt. Šajā saistībā priekšlikumam ir pievienota
standarta pieteikuma veidlapa.
13. pants
- paziņojums
Tāpat kā citos tiesību aktos
par savstarpējo atzīšanu civillietās, šajā pantā
paredzēta minimuma standartu saskaņošana attiecībā uz nepieciešamību
paziņot personai, kas rada apdraudējumu, un aizsargātajai
personai visu informāciju saistībā ar aizsardzības
pasākuma norīkošanu, atzīšanu, iespējamo izpildi un
sankcijām, apturēšanu vai atcelšanu pirmajā
dalībvalstī. Panta 2. punktā tāds pats pienākums
paredzēts arī otrai dalībvalstij. Tas nodrošinās
pamattiesību aizsardzību, kā noteikts Eiropa Savienības
Pamattiesību hartā.

4.
Subsidiaritāte un proporcionalitāte

Dalībvalstis
vienas pašas nevar pienācīgi sasniegt priekšlikuma mērķi
jautājuma starpvalstu rakstura dēļ. Ir svarīgi
nodrošināt, lai cietušie nezaudētu tiem paredzēto
aizsardzību, ceļojot vai pārceļoties uz
ārvalstīm. Šajā regulā paredzēto
mehānismu, kas paredz visu starpposma formalitāšu atcelšanu, ieviešot
standartizētas daudzvalodu apliecības, nevar ieviest
dalībvalstis vienas pašas. Tikai ar Eiropas līmeņa tiesību
aktu var radīt vienlīdzīgus spēles noteikumus.
Tādējādi priekšlikums ir saskaņā ar
subsidiaritātes principu.
Priekšlikums
atbilst arī proporcionalitātes principam, jo tas nepārsniedz
minimuma prasības minētā mērķa sasniegšanai Eiropas
līmenī un šā mērķa sasniegšanai vajadzīgo.
2011/0130 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
par aizsardzības pasākumu
savstarpēju atzīšanu civillietās
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 81. panta
2. punkta a), e) un f) apakšpunktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc tiesību akta projekta
nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[14],
ņemot vērā Reģionu
komitejas atzinumu[15],
saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
(1)
Eiropas Savienība ir noteikusi sev
mērķi uzturēt un attīstīt brīvības,
drošības un tiesiskuma telpu, veicinot tiesu iestāžu pieejamību,
jo īpaši, piemērojot tiesas nolēmumu un ārpustiesas
lēmumu savstarpējas atzīšanas principu civillietās. Lai
pakāpeniski izveidotu šādu telpu, Savienībai, cita starpā,
ir jāpieņem pasākumi saistībā ar tiesu sadarbību
civillietās, jo īpaši tad, kad tas nepieciešams iekšējā
tirgus pienācīgai darbībai.
(2)
Uz šo telpu attiecas tiesu iestāžu
sadarbība civillietās Līguma par Eiropas Savienības
darbību 81. panta nozīmē.
(3)
Valstu noteikumu par aizsardzības
pasākumiem atšķirības kavē iekšējā tirgus pienācīgu
darbību. Lai nodrošinātu, ka piešķirtā aizsardzība
saglabājas, personai ceļojot vai pārceļoties uz citu
dalībvalsti, ir ļoti svarīgi ieviest noteikumus, kas
nodrošinātu ātru un vienkāršu aizsardzības pasākumu
atzīšanu un attiecīgos gadījumos izpildi dalībvalstīs,
ko saista šī regula.
(4)
Lai panāktu aizsardzības pasākumu
brīvu apriti, ir vajadzīgi un lietderīgi, ka normas, kas nosaka
jurisdikciju un aizsardzības pasākumu atzīšanu un
attiecīgos gadījumos izpildi, reglamentē Savienības tiesību
akts, kas ir saistošs un tieši piemērojams.
(5)
Šo regulu piemēro aizsardzības
pasākumiem, ko norīko civilās tiesvedības ietvaros
neatkarīgi no izdevējas iestādes, kas var būt gan tiesa,
gan tribunāls, gan administratīva vai cita veida iestāde.
(6)
Šo regulu piemēro visiem aizsardzības pasākumiem
saskaņā ar regulā sniegto definīciju. To nepiemēro
aizsardzības pasākumiem, uz kuriem attiecas Padomes 2003. gada
27. novembra Regula (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu
atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par
vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu. Attiecībā
uz aizsardzības pasākumiem, kas ietilpst šīs regulas
piemērošanas jomā, tai ir augstāks spēks par Padomes 2000.
gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu
atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās.
(7)
Noteikumiem par jurisdikciju būtu
jābūt iepriekš paredzamiem un pamatotiem uz principu, ka jurisdikcija
ir tai dalībvalstij, kurā personas fiziskā un/vai
psiholoģiskā integritāte vai brīvība ir apdraudēta.
Uz šī pamata vienmēr būtu jābūt iespējai noteikt
jurisdikciju.
(8)
Lai tiesas spriešana notiktu saskaņoti,
būtu jāizvairās no nesavienojamu nolēmumu pieņemšanas
divās dalībvalstīs. Šajā saistībā regulā
būtu jāparedz, ka uz personas, kas rada apdraudējumu, pieteikuma
pamata var atteikt atzīšanu un/vai izpildi nesavienojamu nolēmumu
gadījumā.
(9)
Savstarpēja uzticēšanās tiesas
spriešanai Savienībā un mērķis nodrošināt
ātrāku un lētāku aizsardzības pasākumu apriti
Eiropas Savienībā attaisno šādu pasākumu atzīšanas
un/vai izpildes procedūru bez starpposma formalitātēm ieviešanu.
Tādējādi dalībvalstī norīkotu aizsardzības
pasākumu atzīšanas un attiecīgos gadījumos izpildes
nolūkos būtu jāuzskata par tādu, it kā tas būtu
norīkots dalībvalstī, kurā tiek prasīta atzīšana
un/vai izpilde.
(10)
Ja saskaņā ar otras dalībvalsts
tiesībām, ir nepieciešama šīs dalībvalsts kompetento
iestāžu iejaukšanās, lai īstenotu aizsardzības
pasākumu, šādu aizsardzības pasākuma izpildi regulē
šīs dalībvalsts tiesības.
(11)
Regula neattiecas uz kriminālsodiem, ko
dalībvalstis piemēro aizsardzības pasākuma
pārkāpuma gadījumā, tos arī turpmāk regulē
saskaņā ar katras dalībvalsts tiesībām.
(12)
Lai atvieglotu aizsardzības pasākumu
brīvu apriti Eiropas Savienībā, ar šo regulu būtu
jāievieš vienotas formas apliecība un jānorāda iestāde,
kura ir kompetenta to izsniegt. Lai ievērotu subsidiaritātes
principu, šai apliecībai nevajadzētu aizstāt dalībvalstu
iekšējās procedūras.
(13)
Būtu jāparedz, ka apliecības
izdošana nav pārsūdzama. Tomēr, ja aizsardzības
pasākumu aptur vai atceļ pirmajā dalībvalstī, otras
dalībvalsts kompetentai iestādei pēc personas, kas rada
apdraudējumu, pieprasījuma būtu jāaptur vai
jāatceļ aizsardzības pasākuma atzīšana un/vai izpilde.
(14)
Lai nodrošinātu ātru un efektīvu
šīs regulas darbību, Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt
aktus saskaņā ar 290. pantu Līgumā par Eiropas
Savienības darbību attiecībā uz pielikumos ietverto
veidlapu grozījumiem. Īpaši svarīgi ir, lai Komisija
sagatavošanās darba gaitā rīkotu atbilstošas apspriešanās,
tostarp arī ar ekspertiem. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot
deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga,
laicīga un atbilstoša attiecīgo dokumentu nosūtīšana.
(15)
Šajā regulā ir ievērotas
pamattiesības un principi, kas jo īpaši atzīti Eiropas
Savienības Pamattiesību hartā. Jo īpaši tā tiecas
nodrošināt tiesības uz aizstāvību un taisnīgu tiesu,
kas paredzētas hartas 47. pantā. Šī regula ir
jāpiemēro saskaņā ar minētajām tiesībām
un principiem.
(16)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas
mērķi nevar pietiekami sasniegt atsevišķas dalībvalstis un
to var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var
pieņemt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu,
kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā.
Saskaņā ar proporcionalitātes principu, kā noteikts
minētajā pantā, šī regula nosaka tikai to, kas ir vajadzīgs
šā mērķa sasniegšanai.
(17)
[Saskaņā ar 1., 2., 3. un 4. pantu
Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju
saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu,
kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par
Eiropas Savienības darbību, Apvienotā Karaliste un Īrija ir
informējušas par savu vēlmi piedalīties šīs regulas
pieņemšanā un piemērošanā.] VAI [Neskarot 4. pantu
Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju
saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu,
kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par
Eiropas Savienības darbību, Apvienotā Karaliste un Īrija
nepiedalīsies šīs regulas pieņemšanā, un
tādēļ šī regula nebūs tām saistoša un nebūs
jāpiemēro.]
(18)
Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā
par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas
Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību,
Dānija nepiedalās šīs regulas pieņemšanā un tā
nav tai saistoša un nav jāpiemēro,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I NODAĻA
Piemērošanas
joma, definīcijas un jurisdikcija
1. pants – Piemērošanas joma

Šo regulu piemēro civillietās
norīkotiem aizsardzības pasākumiem neatkarīgi no tā,
kāda iestāde tos norīko. To nepiemēro aizsardzības
pasākumiem, kas ietilpst Regulas (EK) Nr. 2201/2003 piemērošanas
jomā.
2. pants – Definīcijas
Šajā regulā:
a)      "aizsardzības
pasākums" ir jebkurš preventīva un pagaidu rakstura lēmums,
neatkarīgi no tā nosaukuma, ko pieņem dalībvalsts
iestāde saskaņā ar savas valsts tiesībām ar mērķi
aizsargāt personu, ja ir nopietns pamats uzskatīt, ka personas fiziskā
un/vai psiholoģiskā integritāte vai brīvība ir
apdraudēta. Tas ietver arī pasākumus, ko norīko,
neuzaicinot ierasties personu, kas rada apdraudējumu.
Jo īpaši turpmākie ir aizsardzības
pasākumi:
i)        pienākums neapmeklēt
konkrētus apvidus, vietas vai noteiktas teritorijas, kur dzīvo,
strādā vai kuras apmeklē aizsargātā persona, vai
ii)       pienākums nekādā
veidā nesazināties ar aizsargāto personu, tostarp pa
tālruni, elektronisko vai parasto pastu, faksu vai ar citiem
līdzekļiem, vai
iii)      pienākums netuvoties
aizsargātajai personai tuvāk par noteiktu attālumu, vai
iv)      lēmums, ar ko aizsargātajai
personai piešķir ekskluzīvas kopīgās mājvietas
lietošanas tiesības;
b)      "iestāde" ietver visas
dalībvalsts nozīmētās iestādes, kuras ir kompetentas
jautājumos, kas ietilpst šīs regulas piemērošanas jomā;
c)      "izcelsmes dalībvalsts" ir
dalībvalsts, kurā ir norīkots aizsardzības pasākums;
d)      "atzīšanas
dalībvalsts" ir dalībvalsts, kurā tiek prasīta
aizsardzības pasākuma atzīšana un attiecīgos gadījumos
izpilde.
3. pants — Jurisdikcija
Jurisdikcija ir tās dalībvalsts
iestādēm, kurā personas fiziskā un/vai
psiholoģiskā integritāte vai brīvība ir
apdraudēta.
II NODAĻA
Aizsardzības pasākumu
atzīšana un izpilde
4. pants — Atzīšana
Dalībvalstī norīkotu
aizsardzības pasākumu atzīst citā dalībvalstī bez
jebkādas īpašas procedūras un bez iespējām iebilst
pret tā atzīšanu, ja lēmums ir apliecināts izcelsmes
dalībvalstī saskaņā ar 5. pantu.
5. pants — Apliecība
1.           Puse, kas citā
dalībvalstī vēlas atsaukties uz aizsardzības rīkojumu,
kas atzīts saskaņā ar šo pantu, iesniedz atzīšanas
dalībvalsts kompetentajām iestādēm apliecību, ko
izsniedz saskaņā ar šo pantu.
2.           Izcelsmes dalībvalsts
kompetentās iestādes izsniedz apliecību, izmantojot
pielikumā paredzēto standarta veidlapu, kurā cita starpā
norāda pasākuma aprakstu, ko formulē tādā veidā,
kas atvieglo atzīšanu un attiecīgā gadījumā izpildi
otrā dalībvalstī.
3.           Apliecību izsniedz:
i)       pēc iestādes pašas
iniciatīvas, ja ir saistība ar pārrobežu situāciju
aizsardzības pasākuma norīkošanas brīdī. Šajā
regulā lietai ir pārrobežu ietekme, izņemot gadījumus, kad
personas fiziskās un/vai psiholoģiskās integritātes vai
brīvības apdraudējums pastāv tikai un vienīgi
izcelsmes dalībvalstī;
ii)       pēc aizsargātas personas
pieteikuma visos pārējos gadījumos. Norīkojot
aizsardzības pasākumu, izcelsmes dalībvalsts kompetentā
iestāde informē aizsargāto personu par iespēju
pieprasīt šajā regulā paredzēto apliecību.
4.           Atzīšanas
dalībvalsts kompetentās iestādes, ja nepieciešams, var
pieprasīt apliecības satura transliterāciju vai tulkojumu
saskaņā ar 15. pantu.
6. pants – Apliecības juridiskais
spēks
Apliecība
ir spēkā tikai attiecībā uz lēmuma
izpildāmību.
7. pants – Apliecības labošana
1.           Apliecības jebkāda
veida labošanai piemēro izcelsmes dalībvalsts tiesību aktus.
2.           Apliecības izsniegšana
nav pārsūdzama.
8. pants – Ārvalsts
aizsardzības pasākuma pielāgošana
Ja aizsardzības pasākums
atzīšanas dalībvalstī nav pazīstams, šīs
dalībvalsts kompetentā iestāde iespēju robežās
pielāgo aizsardzības pasākumu tam, kāds pastāv
saskaņā ar valsts tiesībām un kam ir
līdzvērtīga ietekme un tādi paši mērķi un
nolūki.
9. pants – Atsevišķu
aizsardzības pasākumu izpilde
1.
Ja vienā dalībvalstī norīkota
aizsardzības pasākuma īstenošanai saskaņā ar otras
dalībvalsts tiesībām ir nepieciešama otras dalībvalsts
kompetento iestāžu iejaukšanās, to izpilda otrā
dalībvalstī bez izpildāmības pasludināšanas.
2.
Citā dalībvalstī norīkota
aizsardzības pasākuma izpildes procedūru regulē
atzīšanas dalībvalsts tiesības, tostarp arī attiecībā
uz pārsūdzību par aizsardzības pasākuma
pielāgošanu, kas veikta saskaņā ar 8. pantu.
10. pants – Pamattiesību
aizsardzības pasākumi
1.           Izcelsmes dalībvalsts
iestādes izsniedz 5. pantā minēto apliecību tikai tad,
ja ir ievēroti šajā pantā noteiktie pamattiesību
aizsardzības pasākumi.
2.           Personai, kas rada
apdraudējumu, ja tā nebija klāt izcelsmes dalībvalsts
iestādē, ir tiesības iesniegt pieteikumu par aizsardzības
pasākuma pārskatīšanu šīs dalībvalsts
kompetentajās iestādēs, ja:
a)      ja dokuments, ar kuru ierosināta
lieta, vai līdzvērtīgs dokuments nebija izsniegts pietiekami
laicīgi un tādā veidā, lai viņš varētu
nodrošināt sev aizstāvību; vai
b)      viņš nevarēja
apstrīdēt aizsardzības pasākumu nepārvaramas varas vai
no viņa neatkarīgu ārkārtēju apstākļu
dēļ,
izņemot gadījumu, ja viņš tā
arī nesāka aizsardzības pasākuma
pārsūdzēšanu, kad viņam bija iespējams to darīt.
2.           Personai, kas rada
apdraudējumu, saskaņā ar izcelsmes dalībvalsts tiesību
aktiem ir tiesības apstrīdēt pasākumu gadījumos, kad
aizsardzības pasākums norīkots, neuzaicinot ierasties personu,
kas rada apdraudējumu, un to paredzēts atzīt un/vai
izpildīt bez iepriekšējas lēmuma izsniegšanas šai personai.
11. pants – Aizliegums
pārskatīt pēc būtības
Vienā dalībvalstī pieņemts
aizsardzības pasākums nekādos apstākļos nav
pārskatāms pēc būtības dalībvalstī,
kurā prasa atzīšanu un/vai izpildi.
12. pants – Atzīšanas vai
izpildes atteikums, apturēšana vai atcelšana
1.           Atzīšanas
dalībvalsts kompetentā iestāde pēc personas, kas rada
apdraudējumu, pieprasījuma, var atteikt izcelsmes tiesas
norīkota aizsardzības pasākuma atzīšanu, ja tas nav
savienojams ar atzīšanas dalībvalstī pieņemtu lēmumu.
2.           Ja aizsardzības
pasākumu aptur vai atceļ izcelsmes dalībvalstī,
atzīšanas dalībvalsts kompetentā iestāde pēc personas,
kas rada apdraudējumu, pieprasījuma aptur vai atceļ
aizsardzības pasākuma atzīšanu un, gadījumā, ja
pasākums piemērots, tā izpildi. Pieteikumu iesniedz, izmantojot
II pielikumā paredzēto veidlapu.
4.           Aizsardzības
pasākuma atzīšanu nevar atteikt, ja atzīšanas dalībvalsts
tiesības neparedz šādu pasākumu, pamatojoties uz tiem pašiem
faktiem.
13. pants — Paziņošana
1.           Izcelsmes dalībvalsts
kompetentās iestādes nekavējoties un saskaņā ar savas
valsts tiesībām personai, kas rada apdraudējumu, un
aizsargātajai personai paziņo par:
i)        aizsardzības pasākuma
norīkošanu;
ii)       atbilstošiem izpildes pasākumiem,
ja tie ir piemērojami;
iii)      sankcijām par aizsardzības
pasākuma pārkāpumiem, ja tās ir piemērojamas;
iv)      aizsardzības pasākuma
apturēšanu vai atcelšanu.
2.           Atzīšanas
dalībvalsts kompetentās iestādes pēc tam, kad
aizsargātā persona ir uzrādījusi saskaņā ar
5. pantu izsniegto apliecību, nekavējoties un, ja nepieciešams,
saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1393/2007 noteikumiem[16], paziņo personai, kas
rada apdraudējumu, un aizsargātajai personai par:
i)        aizsardzības pasākuma
atzīšanu;
ii)       atbilstošiem izpildes pasākumiem,
ja tie ir piemērojami;
iii)      sankcijām par aizsardzības
pasākuma pārkāpumiem, ja tās ir piemērojamas;
iv)      aizsardzības pasākuma
apturēšanu vai atcelšanu.
III NODAĻA
Citi noteikumi
14. pants – Legalizācija un citas
tamlīdzīgas formalitātes
Saistībā ar šo regulu nav
vajadzīga legalizācija vai citas tamlīdzīgas
formalitātes.
15. pants – Transliterācija vai
tulkojums
Ja saskaņā ar šo regulu pieprasa
transliterāciju vai tulkojumu, šādu transliterāciju vai
tulkojumu veic atzīšanas dalībvalsts valsts valodā vai
vienā no valsts valodām vai jebkurā citā valodā, ko
atzīšanas valsts ir norādījusi kā pieņemamu. Tulkojumu
saskaņā ar šo regulu veic persona, kas ir kvalificēta veikt
tulkojumus kādā no dalībvalstīm.
16. panta – Tiesības uz juridisko
palīdzību
Pieteikuma iesniedzējs, kurš izcelsmes
dalībvalstī ir saņēmis pilnīgu vai daļēju
juridisko palīdzību vai atbrīvojumu no izmaksām vai
izdevumiem, ir tiesīgs visās ar aizsardzības pasākuma
izpildāmību saistītās
tiesvedībās saņemt visplašāko juridisko
palīdzību vai visplašāko atbrīvojumu no izmaksām vai
izdevumiem, kāds paredzēts atzīšanas dalībvalsts
tiesībās.
IV NODAĻA
Vispārīgi un nobeiguma noteikumi
17. pants – Pārejas noteikumi
Šo regulu piemēro aizsardzības
pasākumiem, ko norīko, sākot ar šīs regulas
piemērošanas dienu, arī tad, ja pieteikumu par aizsardzības
pasākumu norīkošanu iesniedza pirms minētās dienas.
18. pants – Grozījumi
veidlapā
Komisija ir pilnvarota pieņemt
deleģētos aktus saskaņā ar 19. pantu
attiecībā uz grozījumiem pielikumos paredzētajās
veidlapās.
19. pants – Deleģēšana
1.           Pilnvaras pieņemt
deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā
pantā paredzētos nosacījumus.
2.           Šīs regulas
18. pantā minētās pilnvaras deleģē uz nenoteiktu
laiku, sākot no [diena, kad spēkā stājas šī regula].
3.           Eiropas Parlaments vai Padome
jebkurā laikā var atsaukt 18. pantā minētās
deleģētās pilnvaras. Ar atsaukšanas lēmumu tiek izbeigta
minētajā lēmumā norādīto pilnvaru
deleģēšana. Tas stājas spēkā dienu pēc
lēmuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī vai vēlākā datumā, kas tajā
noteikts. Tas neietekmē neviena jau spēkā esoša
deleģētā tiesību akta derīgumu.
4.           Tiklīdz Komisija ir
pieņēmusi deleģēto tiesību aktu, tā par to
vienlaikus paziņo Eiropas Parlamentam un Padomei.
5.           Deleģēts akts, kas
pieņemts saskaņā ar 18. pantu, stājas spēkā
tikai tad, ja ne Eiropas Parlaments, ne Padome divu mēnešu laikā
pēc minētā akta paziņošanas Eiropas Parlamentam un Padomei,
nav cēluši iebildumus vai ja pirms minētā termiņa
beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju, ka
necels iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes ierosmes minēto
termiņu pagarina par [diviem mēnešiem].
20. pants — Pārskatīšanas
klauzula
Vēlākais līdz [pieci gadi
pēc 23. pantā minētās piemērošanas dienas]
Komisija iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas
Ekonomikas un sociālo lietu komitejai par šīs regulas
piemērošanu. Vajadzības gadījumā ziņojumu papildina ar
pielāgojumu priekšlikumiem.
21. pants – Publiski pieejama
informācija
Eiropas Tiesiskās sadarbības
tīkla civillietās un komerclietās ietvaros, kas izveidots ar
Padomes lēmumu 2001/470/EK[17],
dalībvalstis sniedz aprakstu par valstu noteikumiem un
procedūrām, kas saistīti ar aizsardzības pasākumiem,
tostarp norāda iestādes, kas kompetentas atzīšanas un/vai
izpildes jautājumos, ar mērķi darīt šo informāciju
publiski pieejamu.
Dalībvalstis šo informāciju
nepārtraukti atjaunina.
22. pants – Dalībvalstu
paziņojumi
Līdz [1 gads pirms regulas
stāšanās spēkā] dalībvalstis Komisijai
paziņo:
a)      kompetentās iestādes
jautājumos, kas ietilpst šīs regulas piemērošanas jomā;
b)      valodas, kas ir pieņemamas
apliecības tulkojumam, kā minēts 15. pantā.
Komisija dara informāciju publiski
pieejamu ar atbilstošu līdzekļu palīdzību, jo īpaši ar
Lēmumu 2001/470 izveidotā Eiropas Tiesiskās sadarbības
tīkla civillietās un komerclietās ietvaros.
23. pants – Stāšanās
spēkā un piemērošana
Šī regula stājas spēkā
divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī .
To piemēro no [12 mēneši pēc
stāšanās spēkā].
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs
saskaņā ar Līgumiem.
[vieta]
I PIELIKUMS
5. PANTĀ
MINĒTĀ APLIECĪBA
1.           IZCELSMES DALĪBVALSTS:
AT □ BE □ BG
□ CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI
□ FR □ HU □ IE □ IT □ LT □ LU □ LV
□ MT □ NL □ PL □ PT □ RO □ SE □ SI
□ SK □ UK □
2.           KOMPETENTĀ IESTĀDE, KAS
IZDEVUSI APLIECĪBU
2.1         Nosaukums:
2.2         Adrese:
2.3         Tālrunis/Fakss/E-pasts:
3.           AIZSARGĀTĀ PERSONA
3.1         Pilns vārds
(uzvārds, vārds)
3.2         Adrese, ko jāizmanto
paziņojumiem saskaņā ar 13. pantu
3.3         Dzimšanas datums un vieta (ja
iespējams)
4.           PERSONA, KAS RADA APDRAUDĒJUMU
4.1         Pilns vārds
(uzvārds, vārds):
4.2         Adrese, ko jāizmanto
paziņojumiem saskaņā ar 13. pantu
4.3         Dzimšanas datums un vieta (ja
iespējams)
5.           AIZSARDZĪBAS PASĀKUMS
5.1         Datums un atsauces numurs:
6.           AIZSARDZĪBAS
PASĀKUMA APRAKSTS[18]
Es, zemāk
parakstījies, ar šo apliecinu, ka aizsardzības pasākums
izcelsmes dalībvalstī ir norīkots pret 4. punktā
norādīto personu, kas rada apdraudējumu, un ka
10. pantā uzskaitītie pamattiesību aizsardzības
pasākumi ir ievēroti.
Ja ir pievienotas
papildus lapas, norādiet lapu skaitu: …
[Vieta] …
Paraksts
un/vai izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes zīmogs:
II PIELIKUMS
PIETEIKUMS
APTURĒT VAI ATCELT ATZĪŠANU VAI IZPILDI SASKAŅĀ AR
12. PANTU
1.           PIETEIKUMA IESNIEDZĒJS (PERSONA,
KAS RADA APDRAUDĒJUMU)
1.1         Pilns vārds
(uzvārds, vārds)
1.2         Adrese, ko jāizmanto
paziņojumiem saskaņā ar 13. pantu
1.3         Dzimšanas datums un vieta (ja
iespējams)
2.           IZCELSMES DALĪBVALSTS
KOMPETENTĀ IESTĀDE
2.1         Nosaukums
2.2         Adrese
2.3         Dalībvalsts
AT □ BE □ BG
□ CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI
□ FR □ HU □ IE □ IT □ LT □ LU □ LV
□ MT □ NL □ PL □ PT □ RO □ SE □ SI
□ SK □ UK □
2.4.        Tālrunis/Fakss/E-pasts
3.           LĒMUMS PAR AIZSARDZĪBAS
PASĀKUMA APTURĒŠANU VAI ATCELŠANU
3.1         Datums un atsauces numurs
3.2         Lēmuma par
aizsardzības pasākuma apturēšanu vai atcelšanu kopsavilkums
4.           AIZSARGĀTĀ PERSONA
4.1         Pilns vārds
(uzvārds, vārds)
4.2         Adrese, ko jāizmanto
paziņojumiem saskaņā ar 13. pantu
4.3         Dzimšanas datums un vieta (ja
iespējams)
Ja ir pievienotas
papildus lapas, norādiet lapu skaitu: …
[Vieta] …
Paraksts:
[1]               OV C 69, 18.3.2010., 5.-18. lpp, 13577/09 COPEN 176
2009. gada 23. septembris.
[2]               Daudzgadu programma, kas nosaka Eiropas Savienības
prioritātes tiesiskuma, brīvības un drošības telpā
laikposmā no 2010. – 2014. gadam: "Stokholmas programma –
atvērta un droša Eiropa tās pilsoņu un viņu
aizsardzības labā", [OV C 115, 4.5.2010. 1. lpp.].
[3]               2969. TI padomes sanāksme, 23.10.2009., [14936/09
(Prese 306)].
[4]               Eiropas Parlamenta 2009. gada 7. maija
rezolūcija par Eiropas Savienības krimināltiesību jomas
attīstību [P6_TA(2009)0386].
[5]               Eiropas Parlamenta 2009. gada 26. novembra
rezolūcija par vardarbības pret sievietēm izskaušanu
[P7_TA(2009)0098].
[6]               2010. gada ziņojums par ES pilsonību.
Likvidējot šķēršļus ES pilsoņu tiesību
īstenošanai, [COM/2010/0603 galīgā redakcija].
[7]               13577/09 COPEN 176, 2009. gada 23.septembris.
[8]               Matrix Insight/Andersson Elfers Felix, "A
Study for an Impact Assessment on Ways of Improving the Support, Protection and
Rights of Victims across Europe", galīgais ziņojums,
2010. gada 3. novembris.
[9]               Burkhard Hess: "Feasibility Study: The European
Protection Order and the European Law of Civil Procedure",
drīzumā būs pieejams: http://ec.europa.eu/justice/index_en.htm.
.
[10]             Padomes 2003. gada 27. novembra Regula (EK) Nr.
2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības
lietās un lietās par abu laulāto vecāku atbildību un
par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu [OV L 338, 23.12.2003., 1. lpp.].
[11]             Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Regula par
jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un
komerclietās, (Pārstrādāta redakcija),
COM(2010) 748, 14.12.2010.
[12]             Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK)
Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi
civillietās un komerclietās, [OV L 12, 16.1.2001.,
1. lpp.].
[13]             Komisijas paziņojums „Stratēģija
Pamattiesību hartas efektīvai īstenošanai Eiropas
Savienībā”, [COM(2010) 573 galīgā redakcija,
19.10.2010.].
[14]             OV C […], […], […]. lpp.
[15]             OV C […], […], […]. lpp.
[16]             OV L 324, 10.12.2007., 79. lpp.
[17]             OV L 174, 27.6.2001., 25. lpp.
[18]             Aizsardzības pasākuma aprakstu formulē
tādā veidā, kas ļauj otrās dalībvalsts
kompetentajām iestādēm to atzīt un attiecīgos
gadījumos arī izpildīt saskaņā ar savas valsts
tiesību aktiem. Tāpēc apliecībā nav
jāiekļauj ne konkrētas atsauces uz valsts tiesību aktiem,
piemēram, Y likuma X. pants, ne arī konkrētas vietas,
piemēram, adreses, to vietā apliecībā ir
jāiekļauj vispārīga atsauce uz darba vietu vai
dzīvesvietu. Tādēļ ir jāsniedz vispārīgs
pasākuma apraksts, piemēram, pienākums neapmeklēt
aizsargātās personas darba vietu, nevis pienākums netuvoties X
ielai vai aizsardzības pasākums saskaņā ar Y likuma
X. pantu. Gadījumā, ja aizsardzības pasākums otrā
dalībvalstī nav pazīstams vai tas ir regulēts
savādāk, šīs dalībvalsts iestāde iespēju
robežās pielāgos aizsardzības pasākumu tam, kāds
pastāv saskaņā ar valsts tiesībām un kam ir
līdzvērtīga ietekme un tādi paši mērķi.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005PC0384

Projekts Padomes regula par sēklu tirgus kopīgo organizāciju  /* COM/2005/0384 galīgā redakcija - CNS 2005/0164 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 24.8.2005COM(2005) 384 galīgā redakcija2005/0164 (CNS)ProjektsPADOMES REGULApar sēklu tirgus kopīgo organizāciju(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPadomes Regulā (EEK) Nr. 2358/71 par sēklu tirgus kopīgo organizāciju, kā arī par to produktu KN kodiem, uz kuriem attiecas šī organizācija, vairākkārt izdarīti būtiski grozījumi. Ņemot vērā šos grozījumus, kā arī tos, kas ieviesti saskaņā ar Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, Kopienas tiesību aktu skaidrības un pareizas izpratnes labad iepriekšminētā regula jāatceļ un jāaizstāj ar jaunu regulu.Padomes 1972. gada 2. augusta Regulā (EEK) Nr. 1674/72, ar kuru paredz vispārīgus noteikumus atbalsta par sēklām piešķiršanai un finansēšanai, minētie noteikumi ir iekļauti sīki izstrādātos piemērošanas noteikumos, kas paredzēti Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 10. nodaļā. Tādēļ Padomes Regula (EEK) Nr. 1674/72 ir jāatceļ.Ievešanas atļauju shēma ir vienādota viesiem sēklu ievedumiem un vienkāršota, vairs neparedzot izņēmumus ievedumiem, ko veic saskaņā ar atbilstoši reģistrētiem audzēšanas līgumiem trešās valstīs.Noteikumi par Somijas piešķirto valsts atbalstu klimatisko apstākļu dēļ paliek spēkā, un līdz 2006. gada 1. janvārim Komisija nosūtīs Padomei ziņojumu par šā atbalsta rezultātiem.2005/0164 (CNS)ProjektsPADOMES REGULApar sēklu tirgus kopīgo organizācijuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 36. pantu un 37. panta 2. punkta trešo daļu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,tā kā(1) Lauksaimniecības produktu kopīgā tirgus darbība un attīstība jāpapildina ar kopējās lauksaimniecības politikas izveidošanu, īpaši iekļaujot tādu lauksaimniecības tirgu kopīgo organizāciju, kuri var darboties dažādās formās atkarībā no produkta.(2) Padomes 1971. gada 26. oktobra Regulā (EEK) Nr. 2358/71 par sēklu tirgus kopīgo organizāciju[1] vairākkārt izdarīti būtiski grozījumi, jo īpaši tie, kuri ieviesti saskaņā ar Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, un groza regulas Regulas (EEK) Nr. 2019/93, (EK) Nr. 1452/2001, (EK) Nr. 1453/2001, (EK) Nr. 1454/2001, (EK) Nr. 1868/94, (EK) Nr. 1251/1999, (EK) Nr. 1254/1999, (EK) Nr. 1673/2000, (EEK) Nr. 2358/71 un (EK) Nr. 2529/2001[2]. Skaidrības dēļ ir jāatceļ Regula (EK) Nr. 2358/71 un tā jāaizstāj ar jaunu regulu.(3) Padomes 1972. gada 2. augusta Regulā (EEK) Nr. 1674/72, ar kuru paredz vispārīgus noteikumus atbalsta par sēklām piešķiršanai un finansēšanai[3], minētie noteikumi ir iekļauti sīki izstrādātos piemērošanas noteikumos, kas paredzēti 10. nodaļā Komisijas 2004. gada 29. oktobra Regulā (EK) Nr. 1973/2004, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1782/2003 piemērošanai attiecībā uz šīs Regulas IV un IV a) sadaļā minētajām atbalsta shēmām un atmatā atstātas zemes izmantošanu izejvielu ražošanai[4]. Tādēļ Padomes Regula (EEK) Nr. 1674/72 ir jāatceļ.(4) Lai kontrolētu apjomu, kādā notiek labības tirdzniecība ar trešām valstīm, ir jāparedz ievešanas un izvešanas atļauju režīms, kas ietvertu nodrošinājuma iemaksu, lai nodrošinātu, ka tiek veikti tie darījumi, par kuriem ir pieprasītas šādas atļaujas.(5) Muitas nodokļu sistēma ļauj atteikties no visiem citiem aizsardzības pasākumiem attiecībā uz precēm, ko ieved no trešām valstīm.(6) Izņēmuma gadījumos iekšējā tirgus un muitas nodokļu mehānisms tomēr var izrādīties nepilnīgs. Šādos gadījumos, lai Kopienas tirgus nepaliktu bez aizsardzības pret iespējamiem traucējumiem, Kopienai jāspēj nekavējoties veikt visus vajadzīgos pasākumus. Šie pasākumi jāveic saskaņā ar Kopienas starptautiskajām saistībām.(7) Valsts atbalsta piešķiršana traucētu kopīgā sēklu tirgus normālu darbību. Tādēļ attiecībā uz šai tirgus kopīgajai organizācijai pakļautajiem produktiem jāpiemēro Līguma noteikumi, ar kuriem reglamentē valsts atbalstu. Tomēr Somija pēc pievienošanās Eiropas Savienībai ar Komisijas atļauju īpašo klimatisko apstākļu dēļ var piešķirt valsts atbalstu par zināmiem daudzumiem sēklu un labības sēklu, kas audzētas vienīgi šajā dalībvalstī.(8) Tā kā kopīgais sēklu tirgus atrodas pastāvīgā attīstībā, dalībvalstis un Komisija viena otrai sniedz informāciju, kas attiecas uz šīm norisēm.(9) Šīs regulas īstenošanai vajadzīgie pasākumi jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka procedūras Komisijai piešķirto izpildes pilnvaru īstenošanai[5].IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.I nodaļa Ievada noteikumi1. PANTSTiek izveidota sēklu tirgus kopīgā organizācija, un tā attiecas uz šādiem produktiem:KN kods | Preču nosaukums |0712 90 11 | Sēšanai paredzēts cukurkukurūzas hibrīds |0713 10 10 | Sēšanai paredzēti sējas zirņi (Pisum sativum) |ex 0713 20 00 | Sēšanai paredzēti aunazirņi |ex 0713 31 00 | Sēšanai paredzētas varietātes Vigna mungo (L.) Hepper vai Vigna radiata (L.) Wilczek pupiņas |ex 0713 32 00 | Sēšanai paredzētas šķautnainās pupiņas (Adzuki pupiņas) (Phaseolus vai Vigna angularis) |0713 33 10 | Sēšanai paredzētas dārza pupiņas (Phaseolus vulgaris) |ex 0713 39 00 | Sēšanai paredzētas citas pupiņas |ex 0713 40 00 | Sēšanai paredzētas lēcas |ex 0713 50 00 | Sēšanai paredzētas cūku pupas (Vicia faba var. major), un sīksēklu un vidējrupjsēklu pupas (Vicia faba var. equina un Vicia faba var. minor) |ex 0713 90 00 | Sēšanai paredzēti sausie pākšaugi |1001 90 10 | Sēšanai paredzēti speltas kvieši |ex 1005 10 | Sēšanai paredzēts kukurūzas hibrīds |1006 10 10 | Sēšanai paredzēti izkulti, nelobīti rīsi (paddy rīsi) |1007 00 10 | Sēšanai paredzēts graudu sorgo |1201 00 10 | Sēšanai paredzētas sojas pupas, arī sasmalcinātas |1202 10 10 | Sēšanai paredzēti negrauzdēti, ne arī citādi termiski apstrādāti zemesrieksti čaumalā |1204 00 10 | Sēšanai paredzētas linsēklas, arī sasmalcinātas |1205 10 10 | Sēšanai paredzētas ripša vai rapša sēklas, arī sasmalcinātas |1206 00 10 | Sēšanai paredzētas saulespuķu sēklas, arī sasmalcinātas |ex 1207 | Sēšanai paredzētas eļļas sēklas un augļi, arī sasmalcināti |1209 | Sēklas, augļi un sporas, kas izmantojamas sēšanai |2. pantsSēklu tirdzniecības gads sākas 1. jūlijā un beidzas nākamā gada 30. jūnijā.3. pantsŠo regulu piemēro, neierobežojot Padomes Regulā (EK) Nr. 1782/2003 paredzētos pasākumus.II NODAĻA TIRDZNIECīBA AR TREšāM VALSTīM4. PANTS1. Importējot Kopienā 1. pantā minētos produktus, jāuzrāda ievešanas atļauja. Produkti, kuru ievešanai prasa uzrādīt ievešanas atļaujas, ir noteikti saskaņā ar 10. panta 2. punktā minēto procedūru.2. Dalībvalstis izsniedz ievešanas atļaujas visiem pretendentiem neatkarīgi no to uzņēmējdarbības vietas Kopienā.3. Atļauja ir derīga ievešanai visā Kopienā. Šādas atļaujas izsniedz pret nodrošinājuma iemaksu, kas garantē to, ka produktus ieved vai izved atļaujas derīguma termiņa laikā. Izņemot nepārvaramas varas apstākļus, nodrošinājumu pilnībā vai daļēji patur, ja minētajā laika posmā ievešanu vai izvešanu neveic vai veic tikai daļēji.5. pantsJa vien šajā regulā nav paredzēts citādi, uz 1. pantā uzskaitītajiem produktiem attiecas kopējā muitas tarifa nodokļu likmes.6. pants1. Vispārīgos Kombinētās nomenklatūras interpretācijas noteikumus un sīki izstrādātos tās piemērošanas noteikumus attiecina uz to produktu tarifu klasifikāciju, kas minēti 1. pantā. Tarifa nomenklatūru, kas izriet no šīs regulas piemērošanas, iekļauj kopējā muitas tarifā.2. Ja vien šajā regulā vai noteikumos, kas ir pieņemti saistībā ar šo regulu, nav paredzēts citādi, tirdzniecības gaitā ar trešām valstīm ir aizliegts:a) iekasēt samaksu, kas ir līdzvērtīga muitas nodoklim, vaib) piemērot jebkādus kvantitatīvus ierobežojumus vai pasākumus ar līdzvērtīgu ietekmi.7. pants1. Ja importa vai eksporta dēļ viena vai vairāku 1. pantā minēto produktu tirgū Kopienā rodas vai draud rasties nopietni traucējumi, kas varētu apdraudēt Līguma 33. pantā izklāstīto mērķu sasniegšanu, tad tirdzniecībā ar valstīm, kas nav Pasaules tirdzniecības organizācijas dalībvalstis, var piemērot attiecīgus pasākumus, līdz šādi traucējumi vai traucējumu draudi ir novērsti.2. Ja rodas 1. punktā minētā situācija, Komisija pēc kādas dalībvalsts lūguma vai pēc savas iniciatīvas pieņem lēmumu par vajadzīgajiem pasākumiem. Dalībvalstīm paziņo par šādiem pasākumiem, un tos piemēro nekavējoties. Ja Komisija no kādas dalībvalsts saņem lūgumu, tā trīs darbdienu laikā pēc lūguma saņemšanas pieņem par to lēmumu.3. Jebkura dalībvalsts trīs darbdienu laikā no dienas, kad tikuši paziņoti 2. punktā minētie pasākumi, var nodot minētos pasākumus izskatīšanai Padomē. Padome sanāk nekavējoties. Pieņemot lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu, tā drīkst grozīt vai atcelt attiecīgos pasākumus viena mēneša laikā pēc dienas, kad par tiem paziņots Padomei.4. Saskaņā ar šo pantu pieņemtos noteikumus piemēro, ņemot vērā saistības, kas izriet no līgumiem, kuri noslēgti saskaņā ar Līguma 300. panta 2. punktu.III NODAĻAVispārīgi noteikumi8. PANTS1. Ja vien šajā regulā nav paredzēts citādi, Līguma 87., 88. un 89. pants attiecas uz šīs regulas 1. pantā minēto produktu ražošanu un tirdzniecību.2. Tomēr Somija pēc pievienošanās Eiropas Savienībai ar Komisijas atļauju īpašo klimatisko apstākļu dēļ var piešķirt valsts atbalstu par zināmiem daudzumiem sēklu un labības sēklu, kas audzētas vienīgi šajā dalībvalstī.Līdz 2006. gada 1. janvārim Komisija, balstoties uz Somijas savlaicīgi sniegtajām ziņām, nosūta Padomei ziņojumu par atļautā atbalsta rezultātiem, pievienojot vajadzīgos priekšlikumus.9. pantsDalībvalstis un Komisija veic savstarpēju informācijas apmaiņu, kas vajadzīga, lai īstenotu šo regulu.10. pants1. Komisijai palīdz Sēklu pārvaldības komiteja (še turpmāk – „komiteja”).2. Ja izdarīta atsauce uz šo pantu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 4. un 7. pantu.Lēmuma 1999/468/EK 4. panta 3. punktā paredzētais laikposms ir viens mēnesis.3. Komiteja apstiprina savu reglamentu.11. pantsSīki izstrādāti noteikumi šīs regulas piemērošanai un jo īpaši 4. pantā minēto atļauju derīguma termiņš, kā arī 9. pantā minētās informācijas paziņošanas kārtība noteikta saskaņā ar 10. panta 2. punktā minēto procedūru.IV NODAĻAPagaidu noteikumi un nobeiguma noteikumi12. PANTS1. Ar šo atceļ Regulu (EEK) Nr. 2358/71 un Regulu (EEK) Nr. 1674/72.2. Atsauces uz Regulu (EEK) Nr. 2358/71 uzskata par atsaucēm uz šo regulu, un tās interpretējamas saskaņā ar atbilstību tabulu, kas iekļauta pielikumā.13. pantsŠī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .To piemēro no 2006. gada 1. jūlija.Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē, […]Padomes vārdā ―priekšsēdētājsPIELIKUMSAtbilstības tabulaRegula (EK) Nr. 2358/71 | Šī regula |1. pants | 1. pants |2. pants | 2. pants |– | 3. pants |3. pants | – |3.a pants | – |4. panta 1. punkts, 2. punkta pirmais teikums | 4. pants |4. panta 2. punkta pirmā daļa | 11. pants |5. panta 1. punkts | 5. pants |5. panta 2. punkts, 6. pants | 6. pants |7. pants | 7. pants |8. pants | 8. pants |9. panta pirmais teikums | 9. pants |9. panta otrais teikums | 11. pants |11. pants | 10. pants |12. pants | – |13. pants | – |14. pants | – |15. pants | – |16. pants | – |– | 12. pants |17. pants | 13. pants |FINANŠU PĀRSKATS |1. | BUDŽETA POZĪCIJA: 05 02 11 02 | APROPRIĀCIJAS: 110 miljoni euro |2. | PASĀKUMA NOSAUKUMS: Padomes Regulas priekšlikums par sēklu tirgus kopīgo organizāciju. |3. | JURIDISKAIS PAMATS: Līguma 37. pants |4. | PASĀKUMA MĒRĶI: Atcelt un aizstāt Regulu (EEK) Nr. 2358/71 pēc sēklu nozares reformas, ko uzsāka ar Regulu (EK) Nr. 1782/2003. |5. | FINANSIĀLĀS SEKAS | LAIKPOSMS 12 mēneši (milj. euro) | KāRTēJAIS FINANšU GADS 2005. (milj. euro) | NĀKAMAIS FINANŠU GADS 2006. (milj. euro) |5.0 | IZDEVUMI, KO SEDZ – NO EK BUDŽETA (KOMPENSĀCIJAS / INTERVENCES MAKSĀJUMI) – NO DALĪBVALSTU BUDŽETA – NO CITĀM JOMĀM | – | – | – |5.1 | IEŅĒMUMI – EK PAŠU RESURSI (NODEVAS/MUITAS NODOKĻI) – NO DALĪBVALSTĪM | – | – | – |2007 | 2008 | 2009 | 2010 |5.0.1 | PAREDZĒTIE IZDEVUMI | – | – | – | – |5.1.1 | PAREDZĒTIE IEŅĒMUMI | – | – | – | – |5.2 | APRĒĶINU METODE: |6.0 | FINANSĒJUMS IESPĒJAMS NO APROPRIĀCIJĀM, KAS IERAKSTĪTAS ATTIECĪGAJĀ ŠĪGADA BUDŽETA NODAĻĀ | JĀ NĒ |6.1 | FINANSĒJUMS IESPĒJAMS, PĀRSKAITOT LĪDZEKĻUS NO VIENAS ŠĪGADA BUDŽETA NODAĻAS UZ CITU | JĀ NĒ |6.2 | PAPILDU BUDŽETS NEPIECIEŠAMS | JĀ NĒ |6.3 | APROPRIĀCIJAS NĀKAMAJOS BUDŽETOS JĀIERAKSTA | JĀ NĒ |KOMENTĀRI: |[1] OV L 246, 5.11.1971., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1782/2003 (OV L 270, 21.10.2003., 1. lpp.).[2] (Sk. 4. parindi). Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 118/2005 (OV L 24, 27.1.2005., 15. lpp.).[3] OV L 177, 4.8.1972., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 3795/85 (OV L 367, 31.12.1985 ., 21. lpp.).[4] OV L 345, 20.11.2004., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 794/2005 (OV L 134, 27.5.2005 ., 6. lpp.).[5] OV L 184, 17.7.1999, 23.lpp.)


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005PC0310

Priekšlikums Padomes regula ar ko groza Regulu (EK) Nr. 27/2005 attiecībā uz siļķēm, makrelēm, stavridām un astoņkājiem, kā arī kuģiem, kas nodarbojas ar nelegālu zvejniecību  /* COM/2005/0310 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 12.7.2005COM(2005) 310 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES REGULAar ko groza Regulu (EK) Nr. 27/2005 attiecībā uz siļķēm, makrelēm, stavridām un astoņkājiem, kā arī kuģiem, kas nodarbojas ar nelegālu zvejniecībuPASKAIDROJUMA RAKSTSPadomes Regulā (EK) Nr. 27/2005[1] attiecībā uz atsevišķiem zivju krājumiem un zivju krājumu grupām ir noteiktas zvejas iespējas 2005. gadam, kā arī ar tām saistītie nosacījumi, kas piemērojami Kopienas ūdeņos un Kopienas kuģiem ūdeņos, kur nepieciešami nozvejas ierobežojumi.1. 2004. gada septembrī tika pieņemts Starptautiskās Baltijas jūras Zvejniecības komisijas (IBSFC) ieteikums par 10 000 tonnām palielināt siļķu zvejas iespējas 3. administratīvajā vienībā, kā rezultātā Somija iegūtu iespēju nozvejot papildus 8 199 tonnas siļķu. Komisija iesniedza Padomei priekšlikumu KOM (2004) 797 iestrādāt ieteikumu Regulā (EK) Nr. 2287/2003, ar ko attiecībā uz atsevišķiem zivju krājumiem un zivju krājumu grupām noteiktas zvejas iespējas 2004. gadam un ar tām saistītie nosacījumi, kas piemērojami Kopienas ūdeņos un Kopienas kuģiem ūdeņos, kur nepieciešami nozvejas ierobežojumi[2]. Tomēr Padome ieteikumu laika trūkuma dēļ neiestrādāja Kopienas tiesību aktos. Tā rezultātā Somija nesaņēma savu daļu no papildus 10 000 tonnām un pārsniedza savu kvotu 2004. gadam par 7 856 tonnām. Komisija saskaņā ar Padomes 1996. gada 6. maija Regulu (EK) Nr. 847/96, ar ko ievieš papildu nosacījumus ikgadējai kopējās pieļaujamās nozvejas (KPN) un kvotu pārvaldībai[3], Komisijas ……….. Regulā (EK) Nr…../….., ar ko nosaka atsevišķu zivju kvotas 2005. gadam atbilstīgi Padomes Regulai (EK) Nr. 847/96, ar ko ievieš papildu nosacījumus ikgadējai kopējās pieļaujamās nozvejas un kvotu pārvaldībai[4], nolēma samazināt Somijas 2005. gada kvotu siļķēm par 7 856 tonnām kvotas pārsniegšanas dēļ. Tādēļ Somijas kvota siļķēm 30. un 31. apakšvienībā ir jāpalielina par 7 856 tonnām, jo samazinājums ir saistīts ar faktu, ka IBSCF rekomendācija netika iekļauta Kopienas tiesību aktos. Šis grozījums nepalielinās Somijas 2005. gadā nozvejojamo siļķu daudzumu.2. Starptautiskās Jūras pētniecības padomes (ICES) administratīvajai vienībai Vb noteiktajā KPN makrelēm un stavridām neietilpst zvejas iespējas starptautiskajos ūdeņos. Šis fakts dod iespēju iesniegt neatbilstošu ziņojumu par Kopienas ūdeņos iegūtiem lomiem kā tādiem, kas iegūti starptautiskajos ūdeņos. Lai novērstu neatbilstošus ziņojumus, kontroles rajons ir jāmaina, iekļaujot tajā ICES administratīvās vienības Vb starptautiskos ūdeņus.3. 2004. gada decembrī Zivsaimniecības padomē Komisijas un Padomes paziņojumā Komisija tika aicināta 2005. gada sākumā izvirzīt priekšlikumu par tādas shēmas izstrādi, kas pelaģiskās zivis ļautu svērt pēc pārvešanas no ostas, kurā tās tika izkrautas. Šādu priekšlikumu izstrādāja pēc vairākām konsultācijām ar iesaistītajām dalībvalstīm.4. Padomes 1998. gada 30. marta Regulā (EK) Nr. 850/98 par zvejas resursu saglabāšanu, izmantojot tehniskos līdzekļus jūras organismu mazuļu aizsardzībai[5] noteiktais astoņkāja ( octopus vulgaris ) minimālais izmērs ir 750 g.Minimālais izmērs attiecas tikai uz astoņkāju zveju, izkraušanu un pārdošanu, kas notiek dalībvalstu suverenitātē vai jurisdikcijā esošajos jūras ūdeņos kādā no Padomes Regulas (EK) Nr. 850/98 2. pantā minētajiem reģioniem.Lai veicinātu šo krājumu saglabāšanu, un jo īpaši lai aizsargātu mazuļus, ir nepieciešams noteikt minimālo izmēru arī astoņkājiem, kas ir iegūti CECAF reģiona trešo valstu suverenitātē vai jurisdikcijā esošajos ūdeņos.Šis minimālais izmērs ir 450 g (dzīvsvars) vai 400 g (izķidāts). Šajā rajonā iegūtos astoņkājus, kas ir vieglāki par noteikto svaru, nedrīkst paturēt uz klāja vai pārkraut, izkraut, pārvadāt, uzglabāt, izstādīt vai piedāvāt pārdošanai, pārdot vai laist tirgū.5. 2005. gada maijā Ziemeļaustrumu Atlantijas Zvejniecības komisijas (NEAFC) balsojumā pa pastu pieņēma ieteikumu iekļaut vairākus kuģus to kuģu sarakstā, par kuriem ir zināms, ka tie ir nodarbojušies ar nelegālu, neizziņotu un neregulētu zveju. Ieteikumu par pasākumiem, kādi ir piemērojami šādiem kuģiem, pieņēma 2004. gada februārī. Jānodrošina šo ieteikumu iestrāde Kopienas tiesiskajā sistēmā.Padome tiek lūgta pēc iespējas ātrāk pieņemt šo priekšlikumu, lai ļautu zvejniekiem izveidot stratēģiju šai zvejas sezonai.PriekšlikumsPADOMES REGULAIar ko groza Regulu (EK) Nr. 27/2005 attiecībā uz siļķēm, makrelēm, stavridām un astoņkājiem, kā arī kuģiem, kas nodarbojas ar nelegālu zvejniecībuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 2002. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 2371/2002 par zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku[6], un jo īpaši tās 20. pantu,tā kā:(1) Padomes Regulā (EK) Nr. 27/2005[7] attiecībā uz atsevišķiem zivju krājumiem un zivju krājumu grupām ir noteiktas zvejas iespējas 2005. gadam, kā arī ar tām saistītie nosacījumi, kas piemērojami Kopienas ūdeņos un Kopienas kuģiem ūdeņos, kur nepieciešami nozvejas ierobežojumi.(2) 2004. gada septembrī tika pieņemts Starptautiskās Baltijas jūras Zvejniecības komisijas (IBSFC) ieteikums par 10 000 tonnām palielināt siļķu zvejas iespējas 3. administratīvajā vienībā, kā rezultātā Somija iegūtu iespēju nozvejot papildus 8 199 tonnas siļķu. Šis ieteikums netika iekļauts Kopienas tiesību aktos. Tā rezultātā Somija savu kvotu 2004. gadam pārsniedza par 7 856 tonnām, jo papildus tonnas netika piešķirtas. Komisijas 2005. gada 19. maija Regulā (EK) Nr. 776/2005, ar ko nosaka atsevišķas zivju kvotas 2005. gadam saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 847/96, ar ko ievieš papildu nosacījumus ikgadējai KPN un kvotu pārvaldībai[8], Somijas kvota siļķēm 2005. gadam tika samazināta par 7 856 tonnām kvotas pārsniegšanas dēļ. Tādēļ Somijas kvota siļķēm 30. un 31. apakšvienībā ir jāpalielina par 7 856 tonnām, jo samazinājums ir saistīts ar faktu, ka IBSCF ieteikums netika iekļauts Kopienas tiesību aktos. Šis grozījums nepalielinās Somijas 2005. gadā nozvejojamo siļķu daudzumu.(3) Lai novērstu neatbilstošus ziņojumus, kopējā pieļaujamā nozvejā (KPN) makrelēm, kas ir noteikta kontroles rajoniem IIa (ūdeņi, kas atrodas ārpus EK), Vb (EK ūdeņi), VI, VII, VIIIa,b,d,e, XII, XIV, ir jāiekļauj Vb EK ūdeņi un starptautiskie ūdeņi. Tādēļ atbilstoši jāmaina kontroles rajons.(4) Lai novērstu neatbilstošus ziņojums, KPN stavridām, kas ir noteikta kontroles rajoniem Vb (EK ūdeņi), VI, VII, VIIIa,b,d,e, XII, XIV, ir jāiekļauj EK ūdeņi un starptautiskie ūdeņi, kā arī Vb starptautiskie ūdeņi. Tādēļ atbilstoši jāmaina kontroles rajons.(5) Lai pieļautu siļķu, makreļu un stavridu svēršanu pēc pārvešanas no ostas, kurā tās tika izkrautas, 2005. gadā ir jāievieš papildu pasākumi.(6) Lai veicinātu astoņkāju saglabāšanu un jo īpaši lai aizsargātu mazuļus, 2005. gadā ir jāpieņem minimālais izmērs astoņkājiem, kas iegūti trešo valstu suverenitātē vai jurisdikcijā esošajos jūras ūdeņos, kas atrodas CECAF reģionā, kamēr vēl nav pieņemta Padomes Regula, ar ko grozīs Padomes 1998. gada 30. marta Regulu (EK) Nr. 850/98 par zvejas resursu saglabāšanu, izmantojot tehniskus līdzekļus jūras organismu mazuļu aizsardzībai[9].(7) 2005. gada maijā Ziemeļu Atlantijas Zivsaimniecības komisija (NEAFC) pieņēma ieteikumu iekļaut vairākus kuģus to kuģu sarakstā, par kuriem ir zināms, ka tie ir piedalījušies nelegālā, neizziņotā un neregulētā zvejā. Ieteikumu par pasākumiem, kādi piemērojami šādiem kuģiem, pieņēma 2004. gada februārī. Ir jānodrošina šo ieteikumu iestrādāšana Kopienas tiesiskajā sistēmā.(8) Lai nodrošinātu Kopienas zvejniekus ar iztikas līdzekļiem, ir svarīgi pēc iespējas ātrāk uzsākt zveju. Ņemot vērā jautājuma nozīmību, ir ļoti svarīgi piešķirt izņēmumu attiecībā uz sešu nedēļu periodu, kas paredzēts Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienu dibināšanas līgumiem pievienotā Protokola par valstu parlamentu lomu Eiropas Savienībā I. punkta 3. apakšpunktā.(9) Tādēļ atbilstoši jāgroza Regula (EK) Nr. 27/2005,IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.1. pantsRegulas (EK) Nr. 27/2005 pielikumi IA, IB un III ir grozīti saskaņā ar šīs regulas pielikumu.2. pantsŠī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīsBriselē,Padomes vārdā –priekšsēdētājsPIELIKUMSRegulas (EK) Nr. 27/2005 pielikumus groza šādi.1) IA pielikumsIerakstu par siļķēm zonas 30.-31. administratīvajā apakšvienībā aizstāj ar šādu:‘Suga: | Siļķes | Zona: | Administratīvās apakšvienības 30.-31. |Clupea harengus | HER/3D30.; HER/3D31. |Somija | 60 327 |Zviedrija | 11 529 |EK | 71 856 |KPN | 71 856 | Analītiskā KPN, kur Regulas (EK) Nr. 847/96 3. un 4. pants nav spēkā.’ |2) IB pielikums(a) Ierakstu par makrelēm IIa zonā (ūdeņi ārpus EK), Vb zonā (EK ūdeņi), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII un XIV zonā aizstāj ar šādu:‘Suga | Makreles | Zona: | IIa (ūdeņi ārpus EK), Vb (EK ūdeņi un starptautiskie ūdeņi), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII, XIV |Scomber scombrus | MAC/2CX14- |Vācija | 13 845 |Spānija | 20 |Igaunija | 115 |Francija | 9 231 |Īrija | 46 149 |Latvija | 85 |Lietuva | 85 |Nīderlande | 20 190 |Polija | 844 |Apvienotā Karaliste | 126 913 |EK | 217 477 |Norvēģija | 8 500 | (1) |Fēru salas | 3 322 | (2) |KPN | 420 000 | (3) | Analītiskā KPN, kur Regulas (EK) Nr. 847/96 3. un 4. pants nav spēkā. |__________ |(1) Drīkst zvejot tikai IIa, VIa (uz ziemeļiem no 56°30’ N), IVa, VIId, e, f, h. (2) No kurām 1 002 tonnas drīkst nozvejot ICES administratīvajā vienībā IVa uz ziemeļiem no 59°N (EK zona) no 1. janvāra līdz 15. februārim un no 1. oktobra līdz 31. decembrim. 2 736 tonnas no Fēru salas kvotas drīkst nozvejot ICES administratīvajā vienībā VIa (uz ziemeļiem no 56°30'N) visu gadu un/vai ICES administratīvajās vienībās VIIe, f, h un/vai ICES administratīvajā vienībā VIa. (3) Ziemeļu rajona KPN, par kuru vienojušās EK, Norvēģija un Fēru salas. |Īpaši nosacījumi |Atbilstīgi iepriekšminētajām kvotām norādītajās zonās var iegūt ne vairāk kā turpmāk uzskaitītos daudzumus, un to drīkst darīt tikai laika posmā no 1. janvāra līdz 15. februārim un no 1. oktobra līdz 31. decembrim. |IVa (EK ūdeņi) MAC/*04A-C |Vācija | 4 175 |Spānija | 0 |Francija | 2 784 |Īrija | 13 918 |Nīderlande | 6 089 |Apvienotā Karaliste | 38 274 |EK | 65 240 |Norvēģija | 8 500 |Fēru salas | 1 002 | (1) |(1) Uz ziemeļiem no 59° N (EK zona) no 1. janvāra līdz 15. februārim un no 1. oktobra līdz 31. decembrim.’ |(b) Ierakstu par stavridām Vb zonā (EK ūdeņi), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII un XIV zonā aizstāj ar šādu:‘Suga | Stavridas | Zona: | Vb (EK ūdeņi un starptautiskie ūdeņi), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII, XIV |Trachurus spp. | JAX/578/14 |Dānija | 12 088 |Vācija | 9 662 |Spānija | 13 195 |Francija | 6 384 |Īrija | 31 454 |Nīderlande | 46 096 |Portugāle | 1 277 |Apvienotā Karaliste | 13 067 |EK | 133 223 |Fēru salas | 4 955 | (1)(2) |KPN | 137 000 | Analītiskā KPN, kur Regulas (EK) Nr. 847/96 3. un 4. pants nav spēkā. |__________ |(1) Šo kvotu drīkst nozvejot tikai ICES rajonos IV, VIa (uz ziemeļiem no 56° 30' N) un VIIe, f, h. (2) Ar kopējo kvotu 6 500 tonnas ICES apakšapgabaliem IV, VIa (uz ziemeļiem no 56°30'N) un VIIe,f,h.’ |3) III pielikumā(a) 9. punktu aizstāj ar šādu.‘9. Izkraušanas un svēršanas kārtība siļķēm, makrelēm un stavridām9.1. Mērķis9.1.1. Šī kārtība attiecas uz siļķu, makreļu un stavridu, kā arī šo zivju jauktajām kravām, kuras Eiropas Kopienā ir izkrāvuši Kopienas un trešo valstu kuģi, ja kravas svars pārsniedz 10 tonnas un tā ir iegūta:a) siļķēm ICES apakšapgabalos I, II, IV, VI un VII, kā arī administratīvajās vienībās III a, un Vb;b) makrelēm un stavridām ICES apakšapgabalos III, IV, VI un VII, kā arī administratīvajā vienībā IIa.9.2 Norādītās ostas9.2.1. Minētā izkraušana ir atļauta tikai norādītajās ostās.9.2.2. Katra no iesaistītajām dalībvalstīm iesniedz Komisijai izmaiņas 2004. gadā nosūtītajā sarastā ar norādītajām ostām, kurās drīkst izkraut siļķes, makreles un stavridas, kā arī izmaiņas šo ostu pārbaužu un uzraudzības kārtībā, ieskaitot prasības un noteikumus, kas jāņem vērā reģistrējot un ziņojot par katras 9.1.1. minētās sugas un katra krājuma daudzumu katrā izkraušanā. Šīs izmaiņas ir jānosūta vismaz 15 dienas pirms to stāšanās spēkā. Komisija šo informāciju, kā arī informāciju par trešo valstu norādītajām ostām nosūta visām dalībvalstīm.9.3. Ienākšana ostā9.3.1. Punktā 9.1.1. minētā kuģa kapteinis vai viņa pārstāvis vismaz četras stundas pirms ieiešanas dalībvalsts ostā, kurā tiks izkrautas zivis, sniedz attiecīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm šādas ziņas:(a) ostas nosaukums, kurā viņš gatavojas ienākt, kuģa nosaukums un reģistrācijas numurs;(b) paredzamais ierašanās laiks šajā ostā;(c) uz klāja esošo zivju daudzums katras sugas dzīvsvara kilogramos;(d) kontroles rajons saskaņā ar šīs regulas I pielikumu, kurā tika iegūts loms.9.4. Izkraušana9.4.1. Attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes pieprasa, lai izkraušana nesāktos pirms atbilstīgas atļaujas saņemšanas.9.5 Zvejas žurnāls9.5.1. Atkāpjoties no Regulas (EEK) Nr. 2807/83 IV pielikuma 4.2 punkta noteikumiem, zvejas kuģa kapteinis tūlīt pēc ierašanās ostā iesniedz attiecīgo zvejas žurnāla lappusi vai lappuses, kā to pieprasa kompetentā iestāde izkraušanas ostā.Uz kuģa esošajiem nozvejas daudzumiem, par kuriem pirms izkraušanas ostā paziņots, kā minēts 9.3.1.c) punktā, jāatbilst pabeigtos zvejas žurnāla ierakstos reģistrētajiem daudzumiem.Atkāpjoties no Regulas (EKK) Nr. 2807/83 5. panta 2. punkta noteikumiem, zvejas žurnālā reģistrētais uz kuģa esošo zivju pieļaujamais daudzums (kilogramos) drīkst būt aprēķināts ar pielaidi līdz 8 %.9.6 Svaigu zivju svēršana9.6.1 Visiem svaigu zivju pircējiem jānosver visi saņemtie daudzumi uz kompetento iestāžu apstiprinātiem svariem. Svēršanu veic pirms zivju šķirošanas, apstrādes, glabāšanas saldētavā, pārvešanas no izkraušanas ostas uz citu vietu vai tālākpārdošanas. Svēršanā iegūto skaitli izmanto izkraušanas deklarāciju un pārdošanas paziņojumu aizpildīšanai.9.6.2. Nosakot svaru, ūdens dēļ piemērotais svara samazinājums nedrīkst pārsniegt 2 %9.7. Svaigu zivju svēršana pēc pārvešanas9.7.1 Atkāpjoties no 9.6.1. punkta dalībvalstis var ļaut nosvērt svaigas zivis pēc tam, kad tās ir pārvestas no ostas, kurā tās tika izkrautas, ar nosacījumu, ka zivis pārved uz galamērķi dalībvalsts teritorijā, kas atrodas ne tālāk par 60 km no izkraušanas ostas un:(a) transporta līdzeklī, kurā pārved zivis, atrodas inspektors, kas pavada kravu no izkraušanas vietas līdz zivju svēršanas vietai, vai(b) izkraušanas vietas kompetentās iestādes atļauj pārvest zivis ar nosacījumu, ka:(i) pirms transporta līdzeklis dodas prom no ostas, kurā tika izkrautas zivis, pircējs vai viņa pārstāvis kompetentajām iestādēm iesniedz rakstisku deklarāciju, kurā ir norādītas zivju sugas un kuģa nosaukums, no kura šīs zivis izkrautas, transporta līdzekļa reģistrācijas numurs un informācija par galamērķi, kurā zivis tiks nosvērtas, kā arī paredzamais transporta līdzekļa ierašanās laiks galamērķī;(ii) vadītājs i) apakšpunktā minētās deklarācijas kopiju glabā visu zivju pārvešanas laiku un galamērķī iesniedz to zivju saņēmējam.9.8. Rēķins9.8.1 Papildus Regulas (EK) Nr. 2847/93 9. panta 1. un 2. punktā paredzētajām saistībām krastā izkrauto daudzumu [svaigu zivju?] apstrādātājs vai pircējs attiecīgas dalībvalsts kompetentajām iestādēm iesniedz rēķina vai to aizstājoša dokumenta kopiju, kā minēts 22. panta 3. punktā sestajā Padomes Direktīvā 77/388/EEK par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem – kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze[10].9.8.2.Katrā šādā rēķinā vai dokumentā ietver informāciju, kas vajadzīga saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2847/93 9. panta 3. punkta noteikumiem, kā arī zvejas kuģa, no kura tika izkrautas zivis, nosaukumu un reģistrācijas numuru. Šo rēķinu vai dokumentu iesniedz pēc pieprasījuma vai 12 stundu laikā pēc svēršanas.9.9 Saldētu zivju svēršana9.9.1. Visiem saldētu zivju pircējiem vai īpašniekiem krastā izkrautie daudzumi jānosver pirms zivju apstrādes, glabāšanas saldētavā, pārvešanas no izkraušanas ostas uz citu vietu vai tālākpārdošanas. Taras svaru, tas ir, kastu, plastmasas vai citu tādu konteineru svaru, kuros ir iepakotas sveramās zivis, var atskaitīt no krastā izkrauto daudzumu svara.9.9.2. Cita iespēja ir aprēķināt kastēs iepakoto saldēto zivju svaru, reizinot kastu skaitu ar reprezentatīva parauga vidējo svaru, kas iegūts, nosverot kastes saturu bez plastmasas iepakojuma un pirms tam izkausējot vai neizkausējot uz zivīm esošo ledu. Dalībvalstis iesniedz Komisijai apstiprināšanai izmaiņas paraugu ņemšanas metodoloģijā, kuru Komisija apstiprināja 2004. gadā. Komisija apstiprina izmaiņas. Svēršanā iegūto skaitli izmanto izkraušanas deklarāciju un pārdošanas paziņojumu aizpildīšanai.9.10. Svēršanas iekārtas9.10.1. Izmantojot valsts īpašumā esošas svēršanas iekārtas, zivju svērāji pircējam izsniedz svēršanas veidlapu, kurā ir norādīts svēršanas datums un laiks, kā arī transporta līdzekļa reģistrācijas numurs. Svēršanas veidlapas kopiju pievieno rēķinam, ko iesniedz kompetentajām iestādēm saskaņā ar 9. punkta 8. apakšpunktu.9.10.2. Izmatojot privātas svēršanas iekārtas, tās apstiprina, kalibrē un apzīmogo kompetentās iestādes un tās atbilst šādām prasībām:(a) zivju svērāji aizpilda numurētu svēršanas reģistru, kurā norāda(i) zivis izkrāvušā kuģa nosaukumu un reģistrācijas numuru,(ii) transporta līdzekļu reģistrācijas numurus, ja zivis pirms svēršanas ir pārvestas no ostas, kurā tās tika izkrautas,(iii) zivju sugas,(iv) katras kravas svaru,(v) svēršanas sākuma un beigu datumu un laiku;(b) ja svēršanu veic uz transportiera lentes, ir jābūt ierīkotam uzskatāmam skaitītājam, kas reģistrē kumulatīvo kopējo svaru. Šādu kumulatīvo kopējo svaru reģistrē a) apakšpunktā minētajā reģistrā ar numurētām lapām;(c) svēršanas reģistru un 9.7.1. punkta b) apakšpunkta ii) daļā minēto rakstisko deklarāciju kopijas glabā trīs gadus.9.11 Kompetento iestāžu pieejaKompetentajām iestādēm ir pilnīga un nepārraukta pieeja svēršanas sistēmai, svēršanas reģistriem, rakstiskajām deklarācijām un visām telpām, kurās tiek apstrādātas un glabātas zivis.9.12 Salīdzinošās pārbaudes9.12.1. Kompetentās iestādes visās izkraušanās administratīvā kārtā salīdzina:(a) katras sugas daudzumus, kas norādīti 9.3.1. punktā minētajā izkraušanas paziņojumā ar daudzumiem, kas reģistrēti zvejas žurnālā,(b) katras sugas daudzumus, kas reģistrēti zvejas žurnālā, ar daudzumiem izkraušanas deklarācijā vai 9.8. punktā minētajā rēķinā vai līdzvērtīgā dokumentā,(c) katras sugas daudzumus, kas reģistrēti izkraušanas deklarācijā ar daudzumiem 9.8. punktā minētajā rēķinā vai līdzvērtīgā dokumentā.9.13 Pilna pārbaude9.13.1 Dalībvalsts kompetentās iestādes nodrošina, ka vismaz 15% no viena kuģa izkrautajām zivīm un vismaz 10% no izkrautajām kravām tiek pakļauti pilnām pārbaudēm, kurās ietilpst vismaz:(a) uzraudzība, kā notiek kuģa loma svēršana pa sugām. Ja kuģi lomu krastā izsūknē, ir jāuzrauga visu zivju svēršana, kuras ir izkrāvuši pārbaudei izraudzītie kuģi. Pārbaudot saldētājtraļus, saskaita visas kastes. Lai iegūtu kastu/palešu vidējo svaru, nosver reprezentatīvu kastu/palešu skaitu. Kastu paraugu ņemšanu veic saskaņā ar apstiprinātu metodoloģiju, kas ļauj iegūt zivju tīrsvaru (bez iesaiņojuma, ledus);(b) papildus 9.12. punktā minētajām salīdzinošajām pārbaudēm, salīdzina:(i) svēršanas reģistrā reģistrētos katras sugas daudzumus ar katras sugas daudzumiem, kas ir reģistrēti 9.8. punktā minētajā rēķinā vai līdzvērtīgā dokumentā,(ii) rakstiskās deklarācijas, ko saskaņā ar 9.7.1. punkta b) apakšpunkta i) daļu, ir saņēmušas kompetentās iestādes, ar deklarācijām, ko saskaņā ar 9.7.1. punkta b) apakšpunkta ii) daļu glabā zivju saņēmējs,(iii) transporta līdzekļu reģistrācijas numurus, kas ir uzrādīti 9.7.1. punkta b) apakšpunkta i) daļā minētajās deklarācijās, ar tiem, kas ir uzrādīti svēršanas reģistros;(c) izkraušanas pārtraukšanas gadījumā ir jāsaņem atļauja izkraušanas atsākšanai;(d) apstiprinājums, ka no kuģa ir izkrautas pilnīgi visas zivis.9.13.2 Visas 9. punktā minētās pārbaudes dokumentē. Šos dokumentus glabā trīs gadus.(b) Tiek pievienota šāda I daļa:‘I DAĻACECAFAtkāpjoties no Regulas (EK) Nr. 850/98 2. un 17. panta, kā arī XII pielikuma normām, astoņkāja ( Octopus vulgaris ) minimālais izmērs jūras ūdeņos, kas atrodas trešo valstu suverenitātē vai jurisdikcijā un CECAF reģionā, ir 450 g (dzīvsvars) vai 400 g (izķidāts).’(c) Tiek pievienota šāda J daļa:‘J DAĻAZIEMEĻAUSTRUMU ATLANTIJAKuģi, kas nodarbojas ar nelegālu, neizziņotu un neregulētu zvejniecībuKuģi, kurus Ziemeļaustrumu Atlantijas Zvejniecības komisija (NEAFC) ir iekļāvusi tādu kuģu sarakstā, par kuriem ir zināms, ka tie ir piedalījušies nelegālā, neizziņotā un neregulētā zvejā (NNN kuģi), ir uzskaitīti 5. papildinājumā. Šiem kuģiem piemēro šādus pasākumus:(a) NNN kuģi, kas ierodas ostās, nedrīkst tajās izkraut vai pārkraut kravu, un tos pārbauda kompetentās iestādes. Šādās pārbaudēs izskata kuģa dokumentus, un kuģa žurnālus, pārbauda zvejas rīkus, uz kuģa esošo lomu un visus pārējos aspektus, kas ietilpst NEAFC uzraudzības jomā. Informāciju par pārbaužu rezultātiem nekavējoties nosūta Komisijai;(b) zvejas kuģi, apgādes kuģi, degvielas kuģi, bāzes kuģi un kravas kuģi, kas ir reģistrēti kādā no dalībvalstīm, nedrīkst palīdzēt NNN kuģiem, nedz arī piedalīties pārkraušanā vai kopīgā zvejā ar šajā sarakstā iekļautajiem kuģiem;(c) NNN kuģi ostās nedrīkst saņemt krājumus, degvielu vai citus pakalpojumus;(d) NNN kuģi nedrīkst saņemt atļauju zvejot Kopienas ūdeņos, un tos nedrīkst fraktēt;(e) NNN kuģu zivju imports ir aizliegts;(f) dalībvalstis nereģistrē NNN kuģus, kā arī aicina importētājus, pārvadātājus un citas iesaistītās nozares atturēties no pārrunām, kā arī no šādu kuģu noķerto zivju pārkraušanas.Komisija groza sarakstu, lai tas atbilstu NEAFC sarakstam, tiklīdz NEAFC apstiprina jaunu sarakstu.’(d) Tiek pievienots šāds papildinājums:‘III pielikuma 5. papildinājumsTo kuģu saraksts, par kuriem NEAFC ir zināms, ka tie piedalās nelegālā, neizziņotā un neregulētā zvejniecībāKuģa nosaukums | Karoga valsts |FONTENOVA | Panama |IANNIS | Panama |LANNIS I | Panama |LISA | Dominikas sadraudzība |KERGUELEN | Togo |OKHOTINO | Dominikas sadraudzība |OLCHAN | Dominikas sadraudzība |OSTROE | Dominikas sadraudzība |OSTROVETS | Dominikas sadraudzība |OYRA | Dominikas sadraudzība |OZHERELYE | Dominikas sadraudzība’ |[1] OV L 12, 14.1.2005., 1. lpp.[2] OV L 344, 31.1.2003., 1. lpp.[3] OV L 115, 9.6.1996., 3. lpp.[4] OV[5] OV L 125, 27.4.1998., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2004. gada 22. marta Regulu (EK) Nr. 602/2004 (OV L 97, 1.4.2004., 1. lpp.)[6] OV L 358, 31.12.2002., 59. lpp.[7] OV L 12, 14.1.2005., 1. lpp.[8] OV L 130, 24.5.2005., 7.lpp.[9] OV L 125, 27.4.1998., 1.lpp.[10] OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp.