title: Priekšlikums Padomes lemumam par pagaidu aizliegumu Austrijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu kukurūzu (Zea mays L. līnija T25) atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai 2001/18/EK (Autentisks ir tikai teksts vācu valodā)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52006PC0510

Priekšlikums padomes Lemumam par pagaidu aizliegumu Austrijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu kukurūzu (Zea mays L. līnija T25) atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai 2001/18/EK (Autentisks ir tikai teksts vācu valodā)  /* COM/2006/0510 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 9.10.2006COM(2006) 510 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMpar pagaidu aizliegumu Austrijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu kukurūzu (Zea mays L. līnija T25) atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2001/18/EK(Autentisks ir tikai teksts vācu valodā)(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. Ģenētiski modificētas kukurūzas pasugu Zea mays L. līnija T25 bija atļauts laist tirgū saskaņā ar Komisijas lēmumiem atbilstoši C daļai Direktīvā 90/220/EEK, un Francijas iestādes deva piekrišanu šo ģenētiski modificēto organismu (ĢMO) laišanai tirgū.2. Saskaņā ar Direktīvas 90/220/EEK 16. pantu par drošības pasākumiem Austrija pēc tam informēja Komisiju par tās lēmumu pagaidām aizliegt vai ierobežot Zea mays L. līnijas T25 laišanu tirgū un minēja šā lēmuma iemeslus.3. Notika apspriešanās ar Augu zinātnisko komiteju, un tās atzinumos tika secināts, ka Austrijas sniegtajā informācijā nebija ietverti atbilstošie jaunie zinātniskie dati, kas netika ņemti vērā dokumentācijas sākotnējā riska novērtējumā par šiem ĢMO, un tādēļ būtu nepieciešama tās sākotnējā zinātniskā atzinuma pārskatīšana attiecībā uz Zea mays L. līnijas T25 drošību.4. Direktīvu 90/220/EEK atcēla ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē[1].5. Komisija 2004. gada janvārī pieprasīja Austrijai pārskatīt tās drošības klauzulu, ņemot vērā jauno tiesisko regulējumu, un attiecīgā gadījumā atkārtoti paziņot to atbilstīgi Direktīvai 2001/18/EK.6. Saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 23. pantu Austrija iesniedza Komisijai turpmāko papildu informāciju, lai pamatotu savu drošības klauzulas pasākumu.7. Direktīvas 2001/18/EK 23. pantā prasīts, lai Komisija pieņemtu lēmumus atbilstoši kārtībai, kas noteikta šīs direktīvas 30. panta 2. punktā, kura atsaucas uz Lēmumu 1999/468/EK.8. Saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EC 28. panta 1. punkta prasībām notika apspriešanās ar Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi ( EFSA ), kas izveidota saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 178/2002[2], saskaņā ar kuru tā aizstāja attiecīgās zinātniskās komitejas, un tās 2004. gada 8. jūlija atzinumā[3] secināts, ka Austrijas iesniegtajā informācijā nav ietverti jaunie zinātniskie dati, kas atzītu par spēkā neesošu Zea mays L. līnijas T25 vides riska novērtējumu un attaisnotu šā ĢMO aizliegšanu Austrijā.9. Tāpēc Komisijas lēmuma projekts, kurā Austrijai pieprasīts atcelt valsts drošības klauzulu, atzinuma saņemšanai atbilstoši Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 2. punktam tika iesniegts komitejai, kura izveidota atbilstoši Direktīvas 2001/18/EK 30. pantam.10. Apspriešanās ar komiteju notika 2004. gada 29. novembrī, tomēr netika sniegts atzinums par drošības klauzulas pasākumu, kas pieprasa, lai Komisija atbilstoši Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 4. punktam tūlīt iesniedz Padomei priekšlikumus par veicamajiem pasākumiem un informē Eiropas Parlamentu.11. Saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktu Vides padome 2005. gada 24. jūnijā ar kvalificētu balsu vairākumu neatbalstīja priekšlikumu, ar ko Austriju aicināja atcelt drošības pasākumu, tāpēc Komisijai bija nepieciešams pārskatīt savus priekšlikumus.12. Padomes deklarācijā paziņots, ka „joprojām pastāv neskaidrība attiecībā uz valsts aizsardzības pasākumiem saistībā ar ģenētiski modificēt[as] kukurūzas šķirn[i] T25”, un Komisija aicināta „apkopot papildu pierādījumus par attiecīgiem ģenētiski modificētiem organismiem un papildus novērtēt, vai ir attaisnoti [Austrijas] veiktie pasākumi, kuru mērķis ir pārtraukt — kā pagaidu piesardzības pasākums — [tā] laišanu tirgū, un vai atļaujas piešķiršana tād[am] organism[am] joprojām atbilst Direktīvas 2001/18/EK drošības prasībām”.13. 2005. gada novembrī notika apspriešanās ar EFSA par to, vai ir kāds zinātniski pamatots iemesls uzskatīt, ka, turpinot laist tirgū Zea mays L. līniju T25, var kaitēt cilvēka veselībai vai videi, ja tiek ievēroti atļaujas piešķiršanas nosacījumi, un jo īpaši EFSA tika lūgta ņemt vērā visu turpmāko zinātnisko informāciju, kas radusies pēc iepriekšējā zinātniskā atzinuma, kurā novērtēts šā ĢMO nekaitīgums.14. EFSA 2006. gada 29. marta atzinumā (publicēts 2006. gada 11. aprīlī[4]) pēc Austrijas iesniegto datu pārbaudes secināts, ka pašlaik pieejamie zinātniskie dati neapstiprina Austrijas sniegtos argumentus, un nolēma, ka nav iemesla uzskatīt, ka, turpinot laist tirgū Zea mays L. līniju T25, var kaitēt cilvēka un dzīvnieku veselībai vai videi, ja tiek ievēroti attiecīgie atļaujas piešķiršanas nosacījumi.15. Tāpēc saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktu Komisija var iesniegt grozītu priekšlikumu Padomei, atkārtoti iesniegt savus priekšlikumus vai ierosināt tiesību akta priekšlikumu, pamatojoties uz Līgumu.16. Pēc Padomes 2005. gada 24. jūnija deklarācijas vērā ņemšanas un atkārtotas apspriešanās ar EFSA var konstatēt, ka Zea mays L. līnijas T25 trešais zinātniskais novērtējums apstiprina, ka šis produkts nevar kaitēt cilvēka un dzīvnieku veselībai vai videi. Tāpēc Komisija uzskata, ka priekšlikums nav jāgroza un iesniedz atkārtoti savu priekšlikumu Padomei saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktu.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMpar pagaidu aizliegumu Austrijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu kukurūzu ( Zea mays L. līnija T25) atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2001/18/EK(Autentisks ir tikai teksts vācu valodā) (Teksts ar EEA nozīmi)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvu 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu[5] un jo īpaši tās 23. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:(1) Ar Komisijas 1998. gada 22. aprīļa Lēmumu 98/293/EK par ģenētiski modificētas kukurūzas ( Zea mays L. T25) laišanu tirgū saskaņā ar Padomes Direktīvu 90/220/EEK[6] ir nolemts dot piekrišanu šā produkta laišanai tirgū.(2) Francijas iestādes 1998. gada 3. augustā deva šādu piekrišanu.(3) Atbilstoši 35. panta 1. punktam Direktīvā 2001/18/EK, ar ko aizstāja Direktīvu 90/220/EEK[7], paziņojumu procedūras par ģenētiski modificētu organismu laišanu tirgū, kas nebija pabeigtas līdz 2002. gada 17. oktobrim, ir pakļautas Direktīvai 2001/18/EK.(4) Austrija 2000. gada 8. maijā informēja Komisiju par tās lēmumu pagaidām aizliegt izmantot un pārdot Zea mays L. T25 un minēja šā lēmuma iemeslus atbilstoši Direktīvas 90/220/EEK 16. panta 1. punktam.(5) Augu zinātniskā komiteja 2001. gada 20. jūlijā nolēma, ka Austrijas sniegtajā informācijā nebija ietverti atbilstošie jaunie zinātniskie dati, kas netika ņemti vērā dokumentācijas sākotnējā novērtējumā, un tādēļ būtu nepieciešama šīs komitejas sākotnējā atzinuma pārskatīšana attiecībā uz šo produktu.(6) Austrija 2004. gada 9. janvārī, kā arī 2004. gada 9. un 17. februārī iesniedza Komisijai papildu informāciju, lai pamatotu savus valsts pasākumus attiecībā uz kukurūzas līniju T25.(7) Saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EC 28. panta 1. punkta prasībām Komisija apspriedās ar Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi ( EFSA ), kas izveidota saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 178/2002[8], saskaņā ar kuru tā aizstāja attiecīgās zinātniskās komitejas.(8) EFSA 2004. gada 8. jūlijā[9] nolēma, ka Austrijas sniegtajā informācijā nebija ietverti jaunie zinātniskie dati, kas atzītu par spēkā neesošu vides riska novērtējumu attiecībā uz kukurūzas līniju T25, pamatojot šā produkta izmantošanas un tirdzniecības aizliegumu Austrijā.(9) Tā kā šādos lietas apstākļos nebija iemesla uzskatīt, ka produkts varētu kaitēt cilvēka veselībai vai videi, Komisija 2004. gada 29. novembrī iesniedza lēmuma projektu, pieprasot Austrijai atcelt tās pagaidu drošības pasākumus, izskatīšanai komitejā, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 30. pantu saskaņā ar šīs direktīvas 30. panta 2. punktā noteikto kārtību.(10) Tomēr šī komiteja nesniedza atzinumu un saskaņā ar 5. panta 4. punktu Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumā 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību[10], Komisija iesniedza Padomei priekšlikumu saistībā ar veicamajiem pasākumiem.(11) Padome 2005. gada 24. jūnijā atbilstīgi Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktam ar kvalificētu balsu vairākumu noraidīja šo priekšlikumu.(12) Padomes deklarācijā paziņots, ka „joprojām pastāv neskaidrība attiecībā uz valsts aizsardzības pasākumiem saistībā ar ģenētiski modificēt[as] kukurūzas šķirn[i] T25”, un Komisija aicināta „apkopot papildu pierādījumus par attiecīgiem ģenētiski modificētiem organismiem un papildus novērtēt, vai ir attaisnoti [Austrijas] veiktie pasākumi, kuru mērķis ir pārtraukt — kā pagaidu piesardzības pasākums — [tā] laišanu tirgū, un vai atļaujas piešķiršana tād[am] organism[am] joprojām atbilst Direktīvas 2001/18/EK drošības prasībām”.(13) EFSA 2005. gada novembrī cita starpā atkal apspriedās jautājumā, vai ir jebkāds zinātnisks pamatojums uzskatam, ka, turpinot laist tirgū kukurūzu T25, var kaitēt cilvēka veselībai vai videi, ja tiek ievēroti atļaujas piešķiršanas nosacījumi[11]. Jo īpaši EFSA tika aicināta ņemt vērā jebkuru turpmāko zinātnisko informāciju, kas bija radusies pēc iepriekšējiem zinātniskajiem atzinumiem, kuros novērtēts šo ĢMO nekaitīgums.(14) EFSA 2006. gada 29. marta atzinumā secināts, ka nav iemesla uzskatīt, ka, turpinot laist tirgū kukurūzu T25, var kaitēt cilvēka un dzīvnieku veselībai vai videi, ja tiek ievēroti atļaujas piešķiršanas nosacījumi.(15) Tādēļ Austrijai jāatceļ drošības klauzulas pasākumi attiecībā uz Zea mays L. līniju T25,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAustrijas veiktie pasākumi, lai aizliegtu izmantot un pārdot ģenētiski modificētas kukurūzas Zea mays L. līniju T25, ko atļauts laist tirgū atbilstoši Lēmumam 98/293/EK, nav pamatoti saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 23. pantu.2. pantsAustrija veic vajadzīgos pasākumus, lai šo lēmumu izpildītu vēlākais 20 dienas pēc tā paziņošanas.3. pantsŠis lēmums ir adresēts Austrijas Republikai.Briselē,Padomes vārdā –priekšsēdētājs [1] OV L 106, 17.04.2001., 1. lpp.[2] OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 575/2006 (OV L 100, 8.4.2006., 3. lpp.)[3] Zinātnes ekspertu grupas ģenētiski modificētu organismu jomā atzinums pēc Komisijas pieprasījuma saistībā ar Austrijas lūgumu atbilstīgi Direktīvas 2001/18/EK 23. pantam, EFSA Vēstnesis (2004.)78, 1.-13.[4] Zinātnes ekspertu grupas ģenētiski modificētu organismu jomā atzinums pēc Komisijas pieprasījuma par ģenētiski modificētām lauksaimniecības kultūrām (Bt176 kukurūza, MON810 kukurūza, T25 kukurūza, Topas 19/2 eļļas rapsis un Ms1xRf1 eļļas rapsis), kas pakļautas drošības klauzulām atbilstīgi Direktīvas 90/220/EEK 16. pantam, EFSA Vēstnesis (2006.)338, 1.-15.[5] OV L 106, 17.4.2001., 1. lpp.[6] OV L 131, 5.5.1998., 30. lpp.[7] OV L 117, 8.5.1990., 15. lpp.[8] OVL 31, 1.2.2002., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 575/2006 (OV L 100, 8.4.2006., 3. lpp.)[9] Zinātnes ekspertu grupas ģenētiski modificētu organismu jomā atzinums pēc Komisijas pieprasījuma saistībā ar Austrijas lūgumu atbilstīgi Direktīvas 2001/18/EK 23. pantam, EFSA Vēstnesis (2004.)78, 1.-13.[10] OV L 184, 17.7. 1999., 23. lpp.[11] Zinātnes ekspertu grupas ģenētiski modificētu organismu jomā atzinums pēc Komisijas pieprasījuma par ģenētiski modificētām lauksaimniecības kultūrām (Bt176 kukurūza, MON810 kukurūza, T25 kukurūza, Topas 19/2 eļļas rapsis un Ms1xRf1 eļļas rapsis), kas pakļautas drošības klauzulām atbilstīgi Direktīvas 90/220/EEK 16.pantam, EFSA Vēstnesis (2006.)338, 1.-15


|

52010PC0662

Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS par to ceļošanas dokumentu sarakstu, kuri to turētājam dod tiesības šķērsot ārējās robežas un kuros drīkst ielīmēt vīzu, un par mehānisma ieviešanu šāda saraksta izveidei  /* COM/2010/0662 galīgā redakcija - COD 2010/0325 */

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 12.11.2010COM(2010) 662 galīgā redakcija2010/0325 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMSpar to ceļošanas dokumentu sarakstu, kuri to turētājam dod tiesības šķērsot ārējās robežas un kuros drīkst ielīmēt vīzu, un par mehānisma ieviešanu šāda saraksta izveideiPASKAIDROJUMA RAKSTS1. Priekšlikuma kontekstsKonvencijas, ar ko īsteno Šengenas Līgumu, 17. panta 3. punkta a) apakšpunktā noteikts, ka "izpildu komiteja turklāt pieņem vajadzīgos lēmumus par (..) ceļošanas dokumentiem, kuros drīkst ielīmēt vīzu". Saskaņā ar šo pantu 1998. un 1999. gadā Izpildu komiteja pieņēma divus lēmumus, proti, lēmumu "par rokasgrāmatas izveidošanu attiecībā uz dokumentiem, kuros drīkst ielīmēt vīzu" (SCH/Com-ex (98)56 un SCH/Com-ex (99)14), un pēc tam lēmumu izstrādāt "Tabulu, kurā uzskaitīti trešo valstu valstpiederīgo ceļošanas dokumenti, kas nepieciešami vīzu izsniegšanai un robežu šķērsošanai". Kopīgās konsulārās instrukcijas (KKI) 11. pielikumā ir minēti daži "kritēriji, pēc kuriem nosaka, vai ceļošanas dokumentā drīkst ielīmēt vīzu". Taču ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu Nr. 810/2009, ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu (Vīzu kodekss), 2010. gada 5. aprīlī tika atcelts gan Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas Līgumu, 17. panta 3. punkts, kas bija SCH/Com-ex (98)56 un SCH/Com-ex (99)14 juridiskais pamats, gan Kopīgā konsulārā instrukcija.Padomes Regulas (EK) Nr. 789/2001 2. panta 1. punktā noteikts, ka "katra dalībvalsts paziņo Padomes ģenerālsekretāram par tiem grozījumiem, ko tā vēlas veikt (..) rokasgrāmatā par dokumentiem, kuros var ielīmēt vīzu (..)". Regulas 3. pantā noteikts, ka "Padomes Ģenerālsekretariāts ir atbildīgs par pārskatīto variantu sagatavošanu (..) rokasgrāmatai par dokumentiem, kuros var ielīmēt vīzu (..)". Arī Regula Nr. 789/2001 tika atcelta ar Vīzu kodeksu.Spēkā esošā "Tabula, kurā uzskaitīti trešo valstu valstspiederīgo ceļošanas dokumenti, kas nepieciešami vīzu izsniegšanai un robežu šķērsošanai" (turpmāk "tabula") ietver piecas daļas:I: ceļošanas dokumenti, kuros drīkst ielīmēt vīzu un kuri aptver dokumentus, kurus izdevušas visas trešās valstis, kuru valstspiederīgajiem jābūt vīzai; trešās valstis, uz kuru valstspiederīgajiem šāda prasība neattiecas; un dalībvalstis, kas Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnībā;II: ārvalstnieka pase, ko izdevušas Šengenas valstis un kurā var ielīmēt vīzu, aptverot ārvalstnieka ceļošanas dokumentus (vai ārvalstnieka pasi, vai nepilsoņa pasi), bēgļa ceļošanas dokumentu (1951. gada 28. jūlija Ženēvas Konvencija) un bezvalstnieka ceļošanas dokumentu (1954. gada 28. septembra Ņujorkas Konvencija);III: saraksts ar 12 ceļošanas dokumentiem, ko izdevušas starptautiskas organizācijas;IV: pakāpeniska dokumentu reģistra izveide, kurā ietvertas oriģinālu kopijas (šī daļa nekad netika izstrādāta);V: informācija par zināmām fiktīvām pasēm.Balstoties uz dalībvalstu paziņojumiem Padomes Ģenerālsekretariātam, šī tabula tiek regulāri atjaunināta. Reizi gadā tiek publicētas konsolidētās redakcijas.Šai tabulai ir divkāršs mērķis: no vienas puses, tā ļauj robežkontroles iestādēm pārbaudīt, vai attiecīgais dokuments ir atzīts par tādu, kas ļauj šķērsot ārējās robežas, un, no otras puses, tā ļauj konsulārajiem darbiniekiem pārbaudīt, vai visas dalībvalstis, kuras piemēro kopējo vīzu politiku, atzīst attiecīgo dokumentu par tādu, kurā drīkst ielīmēt vīzas uzlīmi. Izsniegtās un ielīmētās vīzas teritoriālajam derīgumam jāatbilst to dalībvalstu teritorijai, kuras atzīst šo ceļošanas dokumentu, t.i., ja kāda dalībvalsts attiecīgo ceļošanas dokumentu neatzīst, šā ceļošanas dokumenta turētājs nevarēs piekļūt minētās dalībvalsts teritorijai. Vīzu izsniegšanas noteikumi šādos gadījumos ir izklāstīti Vīzu kodeksa 25. panta 3. punktā.Saskaņā ar Šengenas Robežu kodeksa 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu trešo valstu valstpiederīgajiem "ir derīgs ceļošanas dokuments vai dokumenti, kas dod tiesības šķērsot robežu".Priekšlikuma pamatojums un mērķiSpēkā esošā "Ceļošanas dokumentu tabula", kura tika izveidota Šengenas sadarbības starpvaldību periodā, jāpielāgo Eiropas Savienības iestāžu sistēmai un tiesiskajam regulējumam. Juridiskais pamats Šengenas noteikumiem par vīzu politiku un par "standartiem un procedūrām, kas jāievēro (..), veicot personu pārbaudes pie [ārējām] robežām," ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 77. panta 2. punkta a) un b) apakšpunkts.Daži Vīzu kodeksa noteikumi skar jautājumu par trešo valstu izdotu ceļošanas dokumentu atzīšanu vai neatzīšanu dalībvalstīs. Šengenas Robežu kodeksā ir iekļauta tikai viena netieša norāde uz to ceļošanas dokumentu atzīšanu vai neatzīšanu dalībvalstīs, kuru turētājs ir trešās valsts valstspiederīgais, kas vēlas šķērsot ārējo robežu. Spēkā esošajā tabulā uzskaitīti arī dokumenti, kas to turētājam dod tiesības šķērsot ārējās robežas.Līdz šim brīdim nav izveidota sistemātiska to ceļošanas dokumentu sarakstu uzraudzība, kurus izdevušas trešās valstis. Tādēļ dalībvalstīm nav obligāti jāpauž sava nostāja attiecībā uz visu uzskaitīto dokumentu atzīšanu vai neatzīšanu. Šāda situācija dažu ceļošanas dokumentu turētājiem rada juridisko nenoteiktību par to, ka viņi var saņemt ieceļošanas atteikumu vai viņiem tiek izsniegta vīza ar ierobežotu teritoriālo derīgumu, kas ļauj viņiem ceļot vienīgi uz tām dalībvalstīm, kuras atzīst attiecīgo ceļošanas dokumentu. Turklāt tabulā norādītā "neatzīšana" bieži vien ir saistīta nevis ar to, ka attiecīgā dalībvalsts apzināti pieņēmusi lēmumu neatzīt konkrēto ceļošanas dokumentu, bet gan ar to, ka tā nav pieņēmusi nostāju par attiecīgo ceļošanas dokumentu.Tā kā dalībvalstīm ir ekskluzīva kompetence attiecībā uz ceļošanas dokumentu atzīšanu, nav iespējams izstrādāt noteikumus par ceļošanas dokumentu atzīšanas saskaņošanu. Tādēļ šā priekšlikuma mērķis ir vienīgi izveidot mehānismu, kas nodrošinātu trešo valstu izdoto ceļošanas dokumentu saraksta regulāru atjaunināšanu, izveidot centralizētu mehānismu šādu ceļošanas dokumentu tehniskajai novērtēšanai un, visbeidzot, nodrošināt, ka dalībvalstis pauž savu nostāju attiecībā uz visu uzskaitīto ceļošanas dokumentu atzīšanu vai neatzīšanu. Tomēr šis priekšlikums arī paredz, ka Padomdevējā komitejā ir iespējams apmainīties ar informāciju nolūkā panākt kopēju nostāju starp dalībvalstīm par konkrēta ceļošanas dokumenta atzīšanu vai neatzīšanu.2. Priekšlikuma juridiskie aspektiŠā priekšlikuma mērķis ir izveidot mehānismu, kas nodrošinātu trešo valstu izdoto ceļošanas dokumentu saraksta regulāru atjaunināšanu, izveidot centralizētu mehānismu šādu ceļošanas dokumentu tehniskajai novērtēšanai un, visbeidzot, nodrošināt, ka dalībvalstis pauž savu nostāju attiecībā uz šo ceļošanas dokumentu atzīšanu vai neatzīšanu. Ceļošanas dokumentu saraksta struktūra ir modernizēta un saistīta ar Regulu Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas.Tabulā būs ietverta arī informācija par ceļošanas dokumentiem, ko izdevušas dalībvalstis, kuras nepiemēro Šengenas acquis , par ceļošanas dokumentiem, kurus dalībvalstis izdevušas trešo valstu pilsoņiem, par ceļošanas dokumentiem, kuri izdoti bēgļiem saskaņā ar 1951. gada 28. jūlija Ženēvas Konvenciju un bezvalstniekiem saskaņā ar 1954. gada 28. septembra Ņujorkas Konvenciju, kā arī par ceļošanas dokumentiem, ko izdevušas starptautiskas iestādes, piemēram, Apvienoto Nāciju Organizācija, Eiropas Savienība, Ziemeļatlantijas Līguma Organizācija un Starptautiskā Sarkanā Krusta komiteja.Ir izveidota arī saikne ar Vīzu kodeksa noteikumiem par vietējo Šengenas sadarbību (48. pants). Saskaņā ar 48. panta 1. punkta c) apakšpunktu jāizveido "pilnīgs to ceļošanas dokumentu saraksts, ko izdod uzņēmējvalsts". Tas sekmēs datu atjaunināšanu.Šajā priekšlikumā nav ietverta spēkā esošās tabulas V sadaļa — "Informācija par zināmām viltotām pasēm". Sarakstu ar "neatzīstamiem" viltotiem ceļošanas dokumentiem nevar uzskatīt par pilnīgu, un līdz ar to tam ir maza pievienotā vērtība.Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir LESD 77. panta 2. punkts, jo tas ir ES juridiskais pamats, kas Šengenas Izpildu komitejas lēmumiem SCH/Com-ex (98) 56 un SCH/Com-ex (99) 14 noteikts ar Padomes 1999. gada 20. maija Lēmumu 1999/436/EK, ar ko atbilstīgi Eiropas Kopienas dibināšanas līguma un Līguma par Eiropas Savienību attiecīgajiem noteikumiem nosaka tiesisko bāzi visām normām un lēmumiem, kas veido Šengenas acquis (C pielikums, 4. pants)[1].Priekšlikumā paredzēta administratīvo procedūru vienkāršošana publiskā sektora iestādēs (ES vai valstu līmenī). Ar centralizēta mehānisma izveidi Padomdevējas komitejas veidā, kas var veikt trešo valstu izdoto ceļošanas dokumentu un to drošības līmeņa tehnisku novērtēšanu, tiks sadalīti pienākumi, jo šo novērtējumu rezultāti tiks darīti zināmi visām dalībvalstīm, lai tādējādi izvairītos no dubulta darba veikšanas.Ja priekšlikums tiks pieņemts, spēkā esošie tiesību akti tiks atcelti.3. Apspriešanās ar ieinteresētajām personāmKomisijas personāls 2008. gada 3. oktobrī rīkoja ekspertu sanāksmi par ceļošanas dokumentu tabulas pārskatīšanu. Piedalījās eksperti no 23 dalībvalstīm.Dalībvalstis aicināja izveidot juridisku instrumentu, ar koo izveidotu mehānismu, kas nodrošinātu, ka dati par trešo valstu izdotiem dokumentiem regulāri tiek atjaunināti,o izveidotu centralizētu mehānismu, lai dalībvalstis varētu veikt trešo valstu izdotu ceļošanas dokumentu tehnisku novērtēšanu nolūkā atbalstīt dalībvalstu lēmumu pieņemšanas procesu par ceļošanas dokumentu atzīšanu,o izveidotu mehānismu, kas dalībvalstīm noteiktu par pienākumu paust savu nostāju par visiem tabulā minētajiem ceļošanas dokumentiem,o ja iespējams, nodrošinātu saskaņotu nostāju attiecībā uz "tradicionālajiem" ceļošanas dokumentu veidiem (parastā pase, diplomātiskā pase un dienesta/oficiālā/īpašā pase),o balstītu tabulu uz sarakstiem I un II pielikumā Padomes 2001. gada 15. marta Regulā (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas,o saglabātu pašreizējo tabulas struktūru, bet svītrotu V daļu,o nodrošinātu, ka tabula ir pieejama "tiešsaistē" un to uztur Komisija. Elektroniskajā datubāzē jābūt ietvertiem visu uzskaitīto ceļošanas dokumentu paraugiem.Šajā Komisijas priekšlikumā vērā ņemti visi ekspertu sniegtie ieteikumi, izņemot vēlmi panākt lielāku saskaņotību saistībā ar atzīšanu, ņemot vērā iepriekš minētos juridiskos ierobežojumus, un vēlmi izveidot tiešsaistes datubāzi, kurā būtu iekļauti visu ceļošanas dokumentu paraugi. Lai arī Komisija pilnībā atbalsta pēdējo minēto ieteikumu, tā uzskata, ka galvenās problēmas saistībā ar pašreizējo ceļošanas dokumentu tabulu ir datu par trešo valstu izdotiem dokumentiem nestrukturizēta atjaunināšana un negatīvās sekas darbības līmenī (jo īpaši attiecībā uz vienotu vīzu izsniegšanu), kas rodas tāpēc, ka dalībvalstis nav pieņēmušas nostāju attiecībā uz atzīšanu vai neatzīšanu. Tādēļ par galveno prioritāti būtu jānosaka līdzekļu un procedūru ieviešana, lai risinātu šīs problēmas. Šādas datubāzes izveide būtu laikietilpīga, un tai būtu vajadzīgi resursi, un tā tikai aizkavētu juridiskā instrumenta pieņemšanu, lai risinātu steidzamākās problēmas. Ilgtermiņā sinerģiju ar FADO (tiešsaistes sistēma informācijas apmaiņai par viltotiem un autentiskiem dokumentiem, kas izveidota ar Kopīgo rīcību 98/700/TI un ko pārvalda Padomes Ģenerālsekretariāts) varētu panākt, balstot tiešsaistes ceļošanas dokumentu tabulu uz dažiem FADO elementiem (piemēram, ceļošanas dokumentu paraugu attēliem) un tādējādi izvairoties no apgrūtinošās dubulta darba veikšanas. Komisijas ieteikto ceļošanas dokumentu saraksts un vēlāk veiktā atjaunināšana būs elektroniski pieejama CIRCA datubāzē.Sanāksmes dokumentā, ko Komisijas personāls sagatavoja saistībā ar ekspertu sanāksmi, kas notika 2008. gada oktobrī, izklāstīti vairāki varianti, kurus dalībvalstu eksperti izskatīja.Variants par juridiska instrumenta izveidi, lai ieviestu mehānismu, kas ļautu izveidot ceļošanas dokumentu sarakstu, kas regulāri tiek atjaunināts gan attiecībā uz informāciju par trešo valstu izdotiem ceļošanas dokumentiem, gan attiecībā uz dalībvalstu norādi par to, vai tās šos dokumentus atzīst vai neatzīst, tika izvēlēts nolūkā veicināt saskaņošanu, vienlaicīgi dalībvalstīm paturot ekskluzīvu kompetenci attiecībā uz ceļošanas dokumentu atzīšanu.4. Ietekmes novērtējumsTā kā šā priekšlikuma mērķi ir pielāgot jau spēkā esošo "Ceļošanas dokumentu tabulu" Eiropas Savienības iestāžu sistēmai un tiesiskajam regulējumam, padarīt esošo sistēmu efektīvāku un izveidot satvaru informācijas apmaiņai par dalībvalstu pieņemtiem lēmumiem, ietekmes novērtējums nav nepieciešams.5. Proporcionalitātes un subsidiaritātes principsCeļošanas dokumentu tabula ir Šengenas acquis par robežām un vīzām neatņemama daļa. Šā priekšlikuma mērķi ir pielāgot jau spēkā esošo "Ceļošanas dokumentu tabulu" Eiropas Savienības iestāžu sistēmai un tiesiskajam regulējumam, padarīt esošo sistēmu efektīvāku un izveidot satvaru informācijas apmaiņai par dalībvalstu pieņemtiem lēmumiem valstu līmenī.6. Juridiskā instrumenta izvēleCeļošanas dokumentu atzīšana ir būtiska, lai varētu īstenot esošos Savienības tiesību aktus (t.i., Šengenas Robežu kodeksu un Vīzu kodeksu): tā ir cieši saistīta ar Šengenas acquis par personu pārbaudi pie ārējām robežām un īstermiņa vīzu izsniegšanu piemērošanu. Taču, tā kā dalībvalstīm ir ekskluzīva kompetence attiecībā uz ceļošanas dokumentu atzīšanu, šis instruments būs Eiropas Parlamenta un Padomes lēmums, jo tas attiecas vienīgi uz ceļošanas dokumentu tabulas pārskatīšanu un modernizēšanu.7. Ietekme uz budžetuIerosinātais lēmums neietekmē Eiropas Savienības budžetu.2010/0325 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMSpar to ceļošanas dokumentu sarakstu, kuri to turētājam dod tiesības šķērsot ārējās robežas un kuros drīkst ielīmēt vīzu, un par mehānisma ieviešanu šāda saraksta izveideiEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punktu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,rīkojoties saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,tā kā:1.  Balstoties uz 17. panta 3. punkta a) apakšpunktu 1985. gada 14. jūnija Konvencijā, ar ko īsteno Šengenas Līgumu[2], ar Lēmumu SCH/Com-ex (98)56[3] un Lēmumu SCH/Com-ex (99)14[4] ir izveidota rokasgrāmata par ceļošanas dokumentiem, kuri to turētājam dod tiesības šķērsot ārējās robežas un kuros drīkst ielīmēt vīzu. Šie lēmumi būtu jāpielāgo Eiropas Savienības iestāžu sistēmai un tiesiskajam regulējumam.2.  Trešo valstu izdoto ceļošanas dokumentu saraksti būtu sistemātiski jāuzrauga, lai nodrošinātu, ka to dalībvalstu iestāžu rīcībā, kas ir atbildīgas par vīzu pieteikumu apstrādi un robežkontroli, ir precīza informācija par trešo valstu valstspiederīgo uzrādītajiem ceļošanas dokumentiem. Apmaiņa ar informāciju starp dalībvalstīm par izdotajiem ceļošanas dokumentiem un par to, vai dalībvalstis šos ceļošanas dokumentus atzīst, kā arī visa saraksta pieejamība sabiedrībai, būtu jāmodernizē un jāpadara efektīvāka.3.  Saskaņā ar 48. panta 1. punkta c) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Regulā (EK) Nr. 810/2009, ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu[5], vietējās Šengenas sadarbības ietvaros jāizveido pilnīgs to ceļošanas dokumentu saraksts, ko izdod uzņēmējvalsts.4.  Būtu jāizveido mehānisms, kas nodrošinātu, ka ceļošanas dokumentu saraksts tiek regulāri atjaunināts un vajadzības gadījumā ļautu veikt uzskaitīto ceļošanas dokumentu kopīgu tehnisku novērtēšanu, kā arī dalībvalstīm uzliktu par pienākumu paust savu nostāju attiecībā uz šo dokumentu atzīšanu vai neatzīšanu.5.  Dalībvalstis ir atbildīgas un tām arī turpmāk būtu jābūt atbildīgām par ceļošanas dokumentu atzīšanu, lai to turētāji varētu šķērsot ārējās robežas un tajos drīkstētu ielīmēt vīzu.6.  Dalībvalstīm būtu jāpaziņo sava nostāja attiecībā uz visiem ceļošanas dokumentiem un būtu jācenšas saskaņot savu nostāju par dažādiem ceļošanas dokumentu veidiem.7.  Nepieciešamie pasākumi saistībā ar šā lēmuma īstenošanu būtu jāpieņem saskaņā ar 1999. gada 28. jūnija Padomes Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību[6].8.  Attiecībā uz Īslandi un Norvēģiju šis lēmums papildina Šengenas acquis noteikumus tā nolīguma izpratnē, kurš noslēgts starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā[7], attiecībā uz jomu, kura norādīta 1. panta A, B un C punktā Padomes 1999. gada 17. maija Lēmumā 1999/437/EK par dažiem minētā nolīguma piemērošanas pasākumiem[8].9.  Attiecībā uz Šveici šis lēmums papildina Šengenas acquis noteikumus tā nolīguma izpratnē, kas noslēgts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā[9], attiecībā uz jomu, kura minēta Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A, B un C punktā, to lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2008/146/EK 3. pantu[10].10.  Attiecībā uz Lihtenšteinu šis lēmums pilnveido Šengenas acquis noteikumus tā protokola izpratnē, kas parakstīts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, attiecībā uz jomu, kura minēta 1. panta A, B un C punktā Padomes Lēmumā 1999/437/EK, to lasot saistībā ar 3. pantu Padomes Lēmumā 2008/261/EK[11].11.  Kā noteikts 1. un 2. pantā Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā dokumenta pieņemšanā un, attiecīgi, tas Dānijai nav saistošs un nav jāpiemēro. Ņemot vērā, ka pašreizējo dokumentu ir paredzēts pamatot uz Šengenas acquis saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību V sadaļas noteikumiem, Dānija saskaņā ar Protokola 5. pantu sešu mēnešu laikā pēc tam, kad Padome ir pieņēmusi šo dokumentu, pieņem lēmumu, vai transponēt šo lēmumu savos tiesību aktos.12.  Šis lēmums pilnveido Šengenas acquis noteikumus, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes 2000. gada 29. maija Lēmumu 2000/365/EK par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā[12]; tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, tas nav tai saistošs un nav jāpiemēro.13.  Šis lēmums pilnveido Šengenas acquis noteikumus, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes 2002. gada 28. februāra Lēmumu 2002/192/EK par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā[13]; tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, tas nav tai saistošs un nav jāpiemēro,14.  Attiecībā uz Kipru šis lēmums ir akts, kura pamatā ir Šengenas acquis vai kurš citādi attiecas uz to nozīmē, kas paredzēta 2003. gada Pievienošanās akta 3. panta 2. punktā.15.  Šis lēmums ir akts, kura pamatā ir Šengenas acquis vai kurš citādi attiecas uz to nozīmē, kas paredzēta 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punkta nozīmē,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsPriekšmets un darbības joma16.  Ar šo lēmumu izveido to ceļošanas dokumentu sarakstu, kuri to turētājiem dod tiesības šķērsot ārējās robežas un kuros drīkst ielīmēt vīzu (turpmāk "ceļošanas dokumentu saraksts"), un mehānismu šāda saraksta izveidei.17.  Šis lēmums attiecas uz tādiem ceļošanas dokumentiem kā valsts pase (parastā pase, diplomātiskā pase vai dienesta/oficiālā vai īpašā pase), pagaidu ceļošanas dokuments, bēgļa vai bezvalstnieka ceļošanas dokuments, starptautisku organizāciju izdots ceļošanas dokuments vai laissez-passer .2. pantsCeļošanas dokumentu saraksta izveide18.  Komisija ceļošanas dokumentu sarakstu izveido ar dalībvalstu palīdzību un balstoties uz informāciju, kas iegūta vietējā Šengenas sadarbībā, kā minēts 48. panta 1. punkta c) apakšpunktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Regulā (EK) Nr. 810/2009, ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu.19.  Ceļošanas dokumentu sarakstu izveido saskaņā ar 7. panta 2. punktā minēto procedūru.3. pantsSaraksta struktūra20.  Sarakstu veido trīs daļas:21.  I daļa ietver ceļošanas dokumentus, ko izdevušas trešās valstis un teritoriālās vienības, kas uzskaitītas I un II pielikumā Padomes 2001. gada 15. marta Regulā (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas[14].22.  II daļa ietver šādus Eiropas Savienības dalībvalstu izdotus ceļošanas dokumentus:(a) trešo valstu valstspiederīgajiem izdoti ceļošanas dokumenti,(b) ceļošanas dokumenti, kas izdoti bēgļiem saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas 1951. gada 28. jūlija Konvenciju par bēgļu statusu,(c) ceļošanas dokumenti, kas izdoti bezvalstniekiem saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas 1954. gada 28. septembra Konvenciju par bezvalstnieku statusu, ceļošanas dokumenti, ko Apvienotā Karaliste saskaņā ar Savienības tiesībām izdevusi Lielbritānijas pilsoņiem, kuri nav Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes pilsoņi.23.  III daļa ietver starptautisku organizāciju izdotus ceļošanas dokumentus.24.  Parasti konkrētā ceļošanas dokumenta iekļaušana tabulā attiecas uz visām šā ceļošanas dokumenta spēkā esošajām sērijām.25.  Ja trešā valsts neizdod konkrēta veida ceļošanas dokumentu, tas jānorāda, tabulā ierakstot "nav izdots".4. pantsPaziņojums par tabulā minēto ceļošanas dokumentu atzīšanu vai neatzīšanu26.  Viena mēneša laikā pēc tam, kad ir paziņots 2. panta 1. punktā minētais saraksts, dalībvalstis paziņo Komisijai savu nostāju attiecībā uz minēto ceļošanas dokumentu atzīšanu vai neatzīšanu.27.  Komitejā, kas minēta 7. panta 1. punktā, dalībvalstis apmainās ar informāciju par konkrētu ceļošanas dokumentu atzīšanas vai neatzīšanas iemesliem nolūkā panākt saskaņotu nostāju.28.  Dalībvalstis ziņo Komisijai par visām izmaiņām attiecībā uz iepriekš paziņotu konkrēta ceļošanas dokumenta atzīšanu vai neatzīšanu.5. pantsJauni izdotie ceļošanas dokumenti29.  Dalībvalstis ziņo Komisijai par jauniem ceļošanas dokumentiem, kas minēti 3. panta 3. punkta a)-c) apakšpunktā.30.  Dalībvalstis ziņo Komisijai par jauniem ceļošanas dokumentiem, ko izdod trešās valstis, dalībvalstis un starptautiskās organizācijas, kas minētas 3. panta 2. punktā, 3. panta 3. punkta d) apakšpunkta un 3. panta 4. punktā.31.  Komisija sarakstu atjaunina saskaņā ar saņemtajiem paziņojumiem un saņemto informāciju un lūdz dalībvalstīm darīt zināmu savu nostāju attiecībā uz atzīšanu vai neatzīšanu saskaņā ar 4. pantu.4. Atjauninātu ceļošanas dokumentu sarakstu izveido saskaņā ar 7. panta 2. punktā minēto procedūru.6. pantsCeļošanas dokumentu tehnisko standartu novērtējums32.  Lai dalībvalstīm būtu vieglāk novērtēt ceļošanas dokumentu tehniskos standartus, Komisija var saskaņā ar 7. panta 2. punktā minēto procedūru veikt šādu ceļošanas dokumentu tehnisku analīzi.33.  Ceļošanas dokumenta tehniskā novērtējuma rezultātus dara zināmus dalībvalstīm.7. pantsKomiteju procedūra34.  Komisijai palīdz komiteja (Ceļošanas dokumentu komiteja).35.  Ja izdara atsauci uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 3. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.8. pantsSaraksta publicēšanaKomisija sarakstu, tostarp saskaņā ar 4. punktu paziņoto informāciju, dalībvalstīm un sabiedrībai dara pieejamu elektroniskās publikācijas veidā, kas pastāvīgi tiek atjaunināta.9. pantsAtcelšanaLēmumu SCH/Com-ex (98) 56 un Lēmumu SCH/Com-ex (99) 14 atceļ.10. pantsStāšanās spēkā1. Šis lēmums stājas spēkā […] dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .2. Visus šā lēmuma noteikumus, izņemot tā 9. pantu, piemēro no dienas, kad tas stājas spēkā; 9. pantu piemēro no dienas, kas Komisija pirmo reizi publicēs 8. pantā minēto sarakstu.11. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm saskaņā ar Līgumiem.(…), […]Eiropas Parlamenta vārdā – Padomes vārdā –priekšsēdētājs priekšsēdētājs [1] OV L 176, 10.7.1999., 17. lpp.[2] OV L 239, 22.9.2000, 19. lpp.[3] OV L 239, 22.9.2000, 207. lpp.[4] OV L 239, 22.9.2000, 298. lpp.[5] OV L 243, 15.9.2009, 1. lpp.[6] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.[7] OV L 176, 10.7.1999., 36. lpp.[8] OV L 176, 10.7.1999., 31. lpp.[9] OV L 53, 27.2.2008., 52. lpp.[10] OV L 53, 27.2.2008., 1. lpp.[11] OV L 83, 26.3.2008., 3. lpp.[12] OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.[13] OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.[14] OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.


title: Priekšlikums Padomes lēmums par pagaidu aizliegumu Austrijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu kukurūzu (Zea mays L. līnija MON 810) atbilstoši direktīvai 2001/18/EK

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005PC0168

Priekšlikums padomes Lēmums par pagaidu aizliegumu Austrijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu kukurūzu (Zea mays L. līnija MON 810) atbilstoši Direktīvai 2001/18/EK  /* COM/2005/0168 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 26.4.2005COM(2005) 168 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar pagaidu aizliegumu Austrijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu kukurūzu ( Zea mays L. līnija MON 810) atbilstoši Direktīvai 2001/18/EK(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. Attiecībā uz ģenētiski modificētas kukurūzas ( Zea mays L. līnija Bt 810) laišanu tirgū, ar Komisijas 1998. gada 22. aprīļa Lēmumu 98/294/EK atbilstoši Padomes Direktīvai 90/220/EEK ir nolemts dot piekrišanu šā produkta laišanai tirgū.2. Francijas iestādes 1998. gada 3. augustā deva piekrišanu šā produkta laišanai tirgū.3. Atbilstoši 35. panta 1. punktam Direktīvā 2001/18/EK, kas aizstāja Direktīvu 90/220/EEK, paziņojumu procedūras par ģenētiski modificētu organismu laišanu tirgū, kas nebija pabeigtas līdz 2002. gada 17. oktobrim, ir pakļautas Direktīvas 2001/18/EK prasībām.4. Atbilstoši Direktīvas 90/220/EEK 16. pantam Austrijas iestādes 1999. gada 2. jūnijā informēja Komisiju par to lēmumu pagaidām aizliegt izmantot un pārdot attiecīgo ģenētiski modificēto kukurūzu un minēja iemeslus tam.5. Augu zinātniskā komiteja uzskatīja, ka Austrijas sniegtajā informācijā nebija ietverti atbilstošie jaunie zinātniskie dati, kas netika ņemti vērā dokumentācijas sākotnējā novērtējumā, un tādēļ būtu nepieciešama tās sākotnējā atzinuma pārskatīšana attiecībā uz šo produktu.6. Austrija 2004. gada 9. janvārī, kā arī 9. un 17. februārī iesniedza Komisijai papildu informāciju, lai pamatotu savus valsts pasākumus attiecībā uz kukurūzas līniju MON 810.7. Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde uzskatīja, ka Austrijas sniegtajā informācijā nebija ietverti atbilstošie jaunie zinātniskie dati, kas atzītu par spēkā neesošu vides riska novērtējumu attiecībā uz kukurūzas līniju MON 810 un tādējādi pamatotu šā produkta izmantošanas un tirdzniecības aizliegumu Austrijā.8. Šādos apstākļos saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 23. pantu Komisijai ir jāpieņem lēmums atbilstoši kārtībai, kas noteikta šīs direktīvas 30. panta 2. punktā, kam piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus.9. Tā kā gan Augu zinātniskā komiteja, gan Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde uzskatīja, ka šis produkts nav bīstams ne cilvēka veselībai, ne videi, Komisija sagatavoja lēmuma projektu, aicinot Austriju atcelt tās pasākumus attiecībā uz kukurūzas līniju MON 810.10. Atbilstoši Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 2. punktam lēmuma projektu iesniedza komitejai, kura izveidota atbilstoši Direktīvas 2001/18/EK 30. pantam, lai tā sniegtu atzinumu.11. Pēc apspriešanās 2004. gada 29. novembrī komiteja nesniedza atzinumu, tādēļ Komisijai atbilstoši Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 4. punktam tūlīt jāiesniedz Padomei priekšlikums par veicamajiem pasākumiem un jāinformē Eiropas Parlaments.12. Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzēts, ka Padome, ja vajadzīgs, ņemot vērā visas šādas nostājas, var pieņemt lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu trīs mēnešu laikā atbilstoši Direktīvas 2001/18/EK 30. panta 2. punktam. Ja šo trīs mēnešu laikā Padome ar kvalificētu balsu vairākumu ir norādījusi, ka tā iebilst priekšlikumam, Komisija to izskata atkārtoti. Ja minētā termiņa beigās Padome nav pieņēmusi ierosināto ieviešanas aktu vai norādījusi savus iebildumus, tad ierosināto ieviešanas aktu pieņem Komisija.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar pagaidu aizliegumu Austrijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu kukurūzu ( Zea mays L. līnija MON 810) atbilstoši Direktīvai 2001/18/EK(Dokuments attiecas uz EEZ)(Autentisks ir tikai teksts vācu valodā)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvu 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu[1] un jo īpaši tās 23. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā(1) Komisijas 1998. gada 22. aprīļa Lēmumā 98/294/EK par ģenētiski modificētas kukurūzas (Zea mays L. līnija MON 810) laišanu tirgū saskaņā ar Padomes Direktīvu 90/220/EEK[2] ir nolemts dot piekrišanu laist šo produktu tirgū.(2) Francijas iestādes 1998. gada 3. augustā deva piekrišanu šā produkta laišanai tirgū.(3) Atbilstoši 35. panta 1. punktam Direktīvā 2001/18/EK, kas aizstāja Direktīvu 90/220/EEK[3], paziņojumu procedūras par ģenētiski modificētu organismu laišanu tirgū, kas nebija pabeigtas līdz 2002. gada 17. oktobrim, ir pakļautas Direktīvas 2001/18/EK prasībām.(4) Austrija 1999. gada 2. jūnijā informēja Komisiju par tās lēmumu pagaidām aizliegt izmantot un pārdot attiecīgo ģenētiski modificēto kukurūzu un minēja iemeslus tam atbilstoši Direktīvas 90/220/EEK 16. panta 1. punktam.(5) Augu zinātniskā komiteja uzskatīja, ka Austrijas sniegtajā informācijā nebija ietverti atbilstošie jaunie zinātniskie dati, kas netika ņemti vērā dokumentācijas sākotnējā novērtējumā, un tādēļ būtu nepieciešama tās sākotnējā atzinuma pārskatīšana attiecībā uz šo produktu.(6) Austrija 2004. gada 9. janvārī, kā arī 9. un 17. februārī iesniedza Komisijai papildu informāciju, lai pamatotu savus valsts pasākumus attiecībā uz kukurūzas līniju MON 810.(7) Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde uzskatīja, ka Austrijas sniegtajā informācijā nebija ietverti atbilstošie jaunie zinātniskie dati, kas atzītu par spēkā neesošu vides riska novērtējumu attiecībā uz kukurūzas līniju MON 810 un tādējādi pamatotu šā produkta izmantošanas un tirdzniecības aizliegumu Austrijā.(8) Šādos lietas apstākļos nav pamata uzskatīt, ka produkts ir bīstams cilvēka veselībai vai videi.(9) Tādēļ Austrijai jāatceļ šie pasākumi.(10) Komiteja, kura izveidota atbilstoši Direktīvas 2001/18/EK 30. pantam, pēc apspriešanās 2004. gada 29. novembrī nesniedza atzinumu par pasākumiem, kas noteikti Komisijas lēmuma projektā, atbilstoši kārtībai, kas noteikta šīs Direktīvas 30. panta 2. punktā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAustrijas veiktie pasākumi, lai aizliegtu izmantot un pārdot ģenētiski modificētu kukurūzu, ko atļauts laist tirgū atbilstoši Lēmumam 98/294/EK, nav pamatoti saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 23. panta noteikumiem.2. pantsAustrija veic vajadzīgos pasākumus, lai šo lēmumu izpildītu vēlākais 20 dienas pēc tā paziņošanas.3. pantsŠis lēmums ir adresēts Austrijas Republikai.Briselē,Padomes vārdā–priekšsēdētājs

[1] OV L 106, 17.04.2001., 1. lpp.

[2] OV L 131, 05.05.1998., 32. lpp.

[3] OV L 117, 08.05.1990., 15. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 27.7.2017
            COM(2017) 396 final
            2017/0172(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Cariforum un ES Apvienotajā padomē, kura izveidota ar Ekonomisko partnerattiecību nolīgumu starp Cariforum valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, attiecībā uz grozījumiem I protokola IX pielikumā “Aizjūras zemes un teritorijas”

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Projekta priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Cariforum un ES Apvienotajā padomē, kura izveidota ar Ekonomisko partnerattiecību nolīgumu starp Cariforum valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, attiecībā uz paredzēto lēmuma pieņemšanu, ar ko tiktu grozīts minētā nolīguma I protokola IX pielikums par aizjūras zemēm un teritorijām.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Ekonomisko partnerattiecību nolīgums starp Cariforum valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses

               Ekonomisko partnerattiecību nolīgums starp Cariforum valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses (turpmāk “nolīgums”), ir vērsts uz to, lai mazinātu un galu galā izskaustu nabadzību, izveidojot tirdzniecības partnerattiecības, kas būtu saderīgas ar ilgtspējīgas attīstības mērķi, tūkstošgades attīstības mērķiem un Kotonū nolīgumu.

               Nolīgums tika parakstīts 2008. gada 15. oktobrī, un to provizoriski piemēro no 2008. gada 29. decembra.

               2.2.Cariforum un ES Apvienotā padome

               Cariforum un ES Apvienotā padome principā ir atbildīga par nolīguma darbību un īstenošanu un uzrauga tā mērķu sasniegšanas pakāpi. Tā regulāri sanāk kopā ministru līmenī intervālos, kas nepārsniedz divus gadus. Lai sasniegtu nolīguma mērķus, padome ir pilnvarota pieņemt lēmumus visos jautājumos, kuri ietilpst nolīguma darbības jomā. Pieņemtie lēmumi ir saistoši līgumslēdzējām pusēm un Cariforum parakstītājvalstīm, kas veic visus pasākumus, kuri vajadzīgi šo lēmumu izpildei saskaņā ar katras līgumslēdzējas puses un Cariforum parakstītājvalsts iekšējiem noteikumiem.

               2.3.Plānotais Cariforum un ES Apvienotās padomes akts

               Plānots, ka Cariforum un ES Apvienotā padome savā ceturtajā sanāksmē 2017. gada 17. novembrī pieņems lēmumu par grozījumiem I protokola IX pielikumā, kurā ietverts aizjūras zemju un teritoriju (AZT) saraksts (turpmāk “plānotais akts”).

               Plānotā akta mērķis ir, ņemot vērā triju sarakstā iekļauto teritoriju statusa maiņu, nodrošināt, ka nolīguma I protokola IX pielikumā sniegtais AZT saraksts tiek atjaunināts un saskaņots ar LESD II pielikumu.

               Senbartelmī (FR) 2012. gada 1. janvārī kļuva par Eiropas Savienības asociēto teritoriju. Majota (FR) 2014. gada 1. janvārī kļuva par Eiropas Savienības tālāko reģionu. 2014. gada 1. janvārī stājās spēkā arī Padomes Lēmums 2013/755/ES par aizjūras zemju un teritoriju asociāciju ar Eiropas Savienību, kurš ir piemērojams visām LESD II pielikumā uzskaitītajām AZT. Tāpēc būtu attiecīgi jāatjaunina nolīguma I protokola IX pielikumā iekļautais AZT saraksts.

               Plānotais akts pusēm būs saistošs saskaņā ar nolīguma 229. panta 1. un 2. punktu.

               3.Nostāja, kas jāieņem Savienības vārdā

               Nolīgums tika parakstīts 2008. gada 15. oktobrī, un to provizoriski piemēro no 2008. gada 29. decembra.

               Tiek ierosināta nostāja, kas jāieņem Savienības vārdā, un tās mērķis ir, ka plānotais akts kļūst saistošs.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā ir paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.”

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Cariforum un ES Apvienotā padome ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu.

               Akts, kuru Cariforum un ES Apvienotā padome ir aicināta pieņemt, ir akts ar juridiskām sekām. Plānotais akts atbilstoši starptautiskajām tiesībām būs pusēm saistošs saskaņā ar nolīguma 229. panta 1. un 2. punktu.

               Plānotais akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tādējādi ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Lēmumiem, kurus pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir plānotajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta noteikta nostāja.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Plānotā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz kopējo tirdzniecības politiku.

               Tādējādi ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 207. pants.

               4.3.Secinājums

               Par ierosinātā lēmuma juridisko pamatu būtu jānosaka LESD 207. pants saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               2017/0172 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Cariforum un ES Apvienotajā padomē, kura izveidota ar Ekonomisko partnerattiecību nolīgumu starp Cariforum valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, attiecībā uz grozījumiem I protokola IX pielikumā “Aizjūras zemes un teritorijas”

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Ekonomisko partnerattiecību nolīgums starp Cariforum valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses
                  1
                (turpmāk “nolīgums”), tika parakstīts 2008. gada 15. oktobrī, un to provizoriski piemēro no 2008. gada 29. decembra.

               (2)Saskaņā ar nolīguma 229. panta 1. un 2. punktu Cariforum un ES Apvienotā padome var pieņemt lēmumus, kuri ir saistoši līgumslēdzējām pusēm un Cariforum parakstītājvalstīm, kas veic visus pasākumus, kuri vajadzīgi šo lēmumu izpildei saskaņā ar katras līgumslēdzējas puses un Cariforum parakstītājvalsts iekšējiem noteikumiem.

               (3)Plānots, ka Cariforum un ES Apvienotā padome savā ceturtajā sanāksmē 2017. gada 17. novembrī pieņems lēmumu par grozījumiem I protokola IX pielikumā, kurā ietverts aizjūras zemju un teritoriju (AZT) saraksts.

               (4)Tāpēc ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Cariforum un ES Apvienotajā padomē, jo minētais lēmums būs Savienībai saistošs.

               (5)Pievienotais Padomes lēmuma priekšlikums ir juridiskais instruments nolīguma I protokola IX pielikuma grozīšanai. Šo grozījumu mērķis ir, ņemot vērā triju teritoriju statusa maiņu, nodrošināt, ka nolīguma I protokola IX pielikumā sniegtais AZT saraksts tiek atjaunināts un saskaņots ar LESD II pielikumu.

               (6)Tā kā ar Cariforum un ES Apvienotās padomes aktu tiks grozīts nolīguma I protokola IX pielikums, ir lietderīgi to pēc pieņemšanas publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               (7)Saskaņā ar LES 17. panta 1. punktu Savienību Cariforum un ES Apvienotajā padomē pārstāv Komisija. Dalībvalstu pienākums saskaņā ar LES 4. panta 3. punktu ir atbalstīt Savienības nostāju,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Cariforum un ES Apvienotās padomes ceturtajā sanāksmē 2017. gada 17. novembrī, balstās uz šim lēmumam pievienoto Cariforum un ES Apvienotās padomes lēmuma projektu.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai un dalībvalstīm.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 289, 30.10.2008., 3. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 27.7.2017
            COM(2017) 396 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Cariforum un ES Apvienotajā padomē, kura izveidota ar Ekonomisko partnerattiecību nolīgumu starp Cariforum valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, attiecībā uz grozījumiem I protokola IX pielikumā “Aizjūras zemes un teritorijas”

               PIELIKUMS

               PROJEKTS

               LĒMUMS Nr. …/2017

               (XXX),

               ko pieņēmusi CARIFORUM UN ES APVIENOTĀ PADOME, kas izveidota ar Ekonomisko partnerattiecību nolīgumu starp Cariforum valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, attiecībā uz grozījumiem I protokola IX pielikumā “Aizjūras zemes un teritorijas”

               CARIFORUM UN ES APVIENOTĀ PADOME,

               ņemot vērā Ekonomisko partnerattiecību nolīgumu starp Cariforum valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses (“nolīgums”), un jo īpaši tā I protokola 41. pantu,

               tā kā:

               1)Nolīguma I protokolā “Par “noteiktas izcelsmes ražojumu” jēdziena definīciju un administratīvās sadarbības metodēm” ir noteikts, ka aizjūras zemes un teritorijas (AZT) ir tās aizjūras zemes un teritorijas, kas uzskaitītas minētā protokola IX pielikumā.

               2)Ņemot vērā Majotas
                  1
                un Senbartelmī
                  2
                statusa maiņu un to, ka ir stājies spēkā Padomes Lēmums 2013/755/ES par aizjūras zemju un teritoriju asociāciju ar Eiropas Savienību
                  3
               , būtu jāatjaunina nolīguma I protokola IX pielikumā iekļautais aizjūras zemju un teritoriju saraksts,

               IR NOLĒMUSI ŠĀDI.

               1. pants

               I protokola IX pielikumu aizstāj ar šā lēmuma pielikumu.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā […].

               [Vieta], 2017. gada [datums]

                        Cariforum valstu vārdā –

                        ES līgumslēdzējas puses vārdā –

               I protokola IX PIELIKUMS

               Aizjūras zemes un teritorijas

               Šajā protokolā “aizjūras zemes un teritorijas” ir tās zemes un teritorijas, kas minētas Līguma par Eiropas Savienības darbību II pielikumā un ir uzskaitītas turpmāk.

               (Šis saraksts neskar šo valstu un teritoriju statusu un to statusa turpmākās izmaiņas.)

               1.Aizjūras zemes un teritorijas, kurām ir īpašas attiecības ar Dānijas Karalisti:

               –Grenlande.

               2.Aizjūras zemes un teritorijas, kurām ir īpašas attiecības ar Francijas Republiku:

               –Jaunkaledonija un piederīgās teritorijas,

               –Francijas Polinēzija,

               –Senpjēra un Mikelona,

               –Senbartelmī,

               –Francijas Dienvidjūru un Antarktikas Zemes,

               –Volisa un Futunas Salas.

               3.Aizjūras zemes un teritorijas, kurām ir īpašas attiecības ar Nīderlandes Karalisti:

               –Aruba,

               –Bonaire,

               –Kirasao,

               –Saba,

               –Sintēstatiusa,

               –Sentmartēna.

               4.Aizjūras zemes un teritorijas, kurām ir īpašas attiecības ar Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti:

               –Angilja,

               –Bermudu Salas,

               –Kaimanu Salas,

               –Folklenda (Malvinu) Salas,

               –Dienviddžordžija un Dienvidsendviču Salas,

               –Montserrata,

               –Pitkērna,

               –Sv. Helēnas sala un piederīgās teritorijas,

               –Britu Antarktikas teritorija,

               –Britu Indijas Okeāna Teritorija,

               –Tērksas un Kaikosas Salas,

               –Britu Virdžīnu salas.

                     (1)
                  Padomes Lēmums 2012/419/ES (2012. gada 11. jūlijs), ar ko groza statusu, kas Majotai piešķirts attiecībā uz Eiropas Savienību (OV L 204, 31.7.2012., 131. lpp.).

                     (2)
                  Padomes Lēmums 2010/718/ES (2010. gada 29. oktobris), ar ko groza statusu, kas Senbertelemī salai piešķirts attiecībā uz Eiropas Savienību (OV L 325, 9.12.2010., 4. lpp.).

                     (3)
                  Padomes Lēmums 2013/755/ES par aizjūras zemju un teritoriju asociāciju ar Eiropas Savienību (OV L 76, 15.3.2014., 56. lpp.).


                             EIROPAS
                             KOMISIJA
                                                     Briselē, 29.5.2015.
                                                     COM(2015) 224 final
                                                     ANNEX 1
                                        PIELIKUMI
                                       PROTOKOLS
               PAMATNOLĪGUMAM PAR PARTNERĪBU UN SADARBĪBU
    starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju, no otras
       puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai
                                        dokumentam
                                        Priekšlikums
                                   PADOMES LĒMUMS
         par to, lai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā noslēgtu Protokolu
       Pamatnolīgumam par partnerību un sadarbību starp Eiropas Savienību un tās
   dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas
                         Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai
LV                                                                                LV
 ---pagebreak---                                         PIELIKUMS
                                       PROTOKOLS
                PAMATNOLĪGUMAM PAR PARTNERĪBU UN SADARBĪBU
     starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju, no otras
        puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai
   BEĻĢIJAS KARALISTE,
   BULGĀRIJAS REPUBLIKA,
   ČEHIJAS REPUBLIKA,
   DĀNIJAS KARALISTE,
   VĀCIJAS FEDERATĪVĀ REPUBLIKA,
   IGAUNIJAS REPUBLIKA,
   ĪRIJA,
   GRIEĶIJAS REPUBLIKA,
   SPĀNIJAS KARALISTE,
   FRANCIJAS REPUBLIKA,
   HORVĀTIJAS REPUBLIKA,
   ITĀLIJAS REPUBLIKA,
   KIPRAS REPUBLIKA,
   LATVIJAS REPUBLIKA,
   LIETUVAS REPUBLIKA,
   LUKSEMBURGAS LIELHERCOGISTE,
   UNGĀRIJA,
   MALTAS REPUBLIKA,
   NĪDERLANDES KARALISTE,
   AUSTRIJAS REPUBLIKA,
   POLIJAS REPUBLIKA,
   PORTUGĀLES REPUBLIKA,
   RUMĀNIJA,
   SLOVĒNIJAS REPUBLIKA,
   SLOVĀKIJAS REPUBLIKA,
   SOMIJAS REPUBLIKA,
   ZVIEDRIJAS KARALISTE,
   LIELBRITĀNIJAS UN ZIEMEĻĪRIJAS APVIENOTĀ KARALISTE,
LV                                             2                                          LV
 ---pagebreak---    Līguma par Eiropas Savienību un Līguma par Eiropas Savienības darbību līgumslēdzējas
   puses, turpmāk “dalībvalstis”, kuras pārstāv Eiropas Savienības Padome, un
   EIROPAS SAVIENĪBA, turpmāk “Eiropas Savienība”,
   no vienas puses, un
   MONGOLIJA,
   no otras puses,
   turpmāk kopā šajā protokolā „līgumslēdzējas puses”,
   ŅEMOT VĒRĀ Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai 2013. gada 1. jūlijā,
   TĀ KĀ 2013. gada 30. aprīlī Ulanbatorā tika parakstīts Pamatnolīgums par partnerību un
   sadarbību starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju, no
   otras puses, turpmāk "Nolīgums",
   TĀ KĀ Līgums par Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai (turpmāk
   „Pievienošanās līgums”) tika parakstīts Briselē 2011. gada 9. decembrī,
   TĀ KĀ saskaņā ar Pievienošanās akta 6. panta 2. punkta noteikumiem par Horvātijas
   Republikas pievienošanos nolīgumam ir jāvienojas ar nolīguma protokola palīdzību,
   IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
                                                1. pants
   Ar šo Horvātijas Republika kļūst par līgumslēdzēju pusi Pamatnolīgumā par partnerību un
   sadarbību starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju, no
   otras puses, kas parakstīts Ulanbatorā 2013. gada 30. aprīlī, un tāpat kā citas Eiropas
   Savienības dalībvalstis attiecīgi pieņem un ievēro Nolīguma tekstu.
                                                2. pants
   Pienācīgā laikā pēc šā protokola parafēšanas Eiropas Savienība paziņo dalībvalstīm un
   Mongolijai nolīguma tekstu horvātu valodā. Pēc protokola stāšanās spēkā teksta versija
   valodā, kas minēta šā panta pirmajā teikumā, kļūs autentiska ar tādiem pašiem nosacījumiem
   kā Nolīguma versijas angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāļu,
   latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru,
   vācu un zviedru valodā.
                                                3. pants
   Šis protokols ir neatņemama nolīguma sastāvdaļa.
                                                4. pants
   (1)     Šo protokolu atbilstoši savām procedūrām apstiprina Eiropas Savienība, dalībvalstu
           vārdā — Eiropas Savienības Padome, un Mongolija. Līgumslēdzējas puses paziņo
           viena otrai par šim nolūkam vajadzīgo procedūru pabeigšanu. Apstiprināšanas
           dokumentus deponē Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariātā.
   (2)     Šis protokols stājas spēkā tā mēneša pirmajā dienā, kurš seko pēdējā apstiprināšanas
           dokumenta deponēšanas dienai, bet ne pirms Nolīguma spēkā stāšanās dienas.
LV                                                  3                                              LV
 ---pagebreak---                                             5. pants
   Šis protokols ir sagatavots divos oriģināleksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču,
   grieķu, holandiešu, horvātu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu,
   rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu, zviedru un mongoļu valodā; visi teksti
   ir vienlīdz autentiski.
   TO APLIECINOT, attiecīgie pilnvarotie ir parakstījuši šo protokolu.
   , .... gada...
   EIROPAS SAVIENĪBAS UN TĀS DALĪBVALSTU VĀRDĀ
   MONGOLIJAS VĀRDĀ
LV                                              4                                               LV
 ---documentbreak---                              EIROPAS
                             KOMISIJA
                                                     Briselē, 29.5.2015.
                                                     COM(2015) 224 final
                                                     2015/0113 (NLE)
                                         Priekšlikums
                                   PADOMES LĒMUMS
         par to, lai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā noslēgtu Protokolu
       Pamatnolīgumam par partnerību un sadarbību starp Eiropas Savienību un tās
   dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas
                         Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai
LV                                                                                LV
 ---pagebreak---                                    PASKAIDROJUMA RAKSTS
   Padomes lēmuma priekšlikums ir juridiskais pamats, lai noslēgtu Protokolu Pamatnolīgumam
   par partnerību un sadarbību starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un
   Mongoliju, no otras puses. Šā protokola mērķis ir ņemt vērā Horvātijas Republikas
   pievienošanos Eiropas Savienībai.
   Saskaņā ar Aktu par Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai Horvātijas
   Republika pievienojas starptautiskajiem nolīgumiem, kurus Eiropas Savienība un tās
   dalībvalstis parakstījušas vai noslēgušas, pievienojot minētajiem nolīgumiem protokolu.
   Pamatnolīgums par partnerību un sadarbību starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no
   vienas puses, un Mongoliju, no otras puses, tika parakstīts Ulanbatorā 2013. gada 30. aprīlī.
   Nolīgums šobrīd tiek ratificēts un nav vēl stājies spēkā.
   Saskaņā ar 2015. gada... Padomes Lēmumu par to, lai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu
   vārdā parakstītu šā nolīguma protokolu, protokols tika parakstīts .... ......
   Ar šo protokolu Horvātijas Republiku līgumslēdzējas puses statusā iekļauj nolīgumā un uzliek
   Eiropas Savienībai saistības nodrošināt nolīguma autentisko versiju horvātu valodā.
   Komisija lūdz Padomi noslēgt nolīguma protokolu Eiropas Savienības un tās dalībvalstu
   vārdā.
   Eiropas Parlamentu aicinās dot piekrišanu Protokolam.
LV                                                 2                                             LV
 ---pagebreak---                                                                 2015/0113 (NLE)
                                                  Priekšlikums
                                            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā noslēgtu Protokolu
         Pamatnolīgumam par partnerību un sadarbību starp Eiropas Savienību un tās
     dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas
                              Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. un 209. pantu saistībā
   ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu,
   ņemot vērā Aktu par Horvātijas Republikas pievienošanos un jo īpaši tā 6. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
   tā kā:
   (1)     Saskaņā ar 6. panta 2. punktu Aktā par Horvātijas Republikas pievienošanos par
           Horvātijas Republikas pievienošanos Pamatnolīgumam par partnerību un sadarbību
           starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju, no otras
           puses, ir jāvienojas ar nolīguma protokola palīdzību. Saskaņā ar 6. panta 2. punktu
           Aktā par pievienošanos vienkāršotu procedūru izmanto, lai vienotos par pievienošanos
           tādos gadījumos kā šis, kad nav noteikumu par pretējo. Saskaņā ar šo procedūru
           protokolu noslēdz Padome, pieņemot vienprātīgu lēmumu dalībvalstu vārdā, un
           attiecīgā trešā valsts vai valstis.
   (2)     Padome 2012. gada 14. septembrī pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar trešām valstīm,
           ar kurām būtu nepieciešams noslēgt protokolus saistībā ar Horvātijas
           pievienošanos1.Sarunas bija veiksmīgas un ..... ...... Eiropas Savienības un tās
           dalībvalstu vārdā tika parakstīts Protokols Pamatnolīgumam par partnerību un
           sadarbību starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju,
           no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas
           Savienībai.
   (3)     Protokols būtu jāapstiprina,
   1
           Padomes Lēmums, ar ko, ņemot vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, pilnvaro
           sākt sarunas par to nolīgumu pielāgošanu, kurus Eiropas Savienība vai Eiropas Savienība un tās
           dalībvalstis parakstījušas vai noslēgušas ar vienu vai vairākām trešām valstīm vai starptautiskajām
           organizācijām (Padomes dokuments 13351/12 LIMITED).
LV                                                       3                                                     LV
 ---pagebreak---    IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
                                                1. pants
   1.       Ar šo Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā apstiprina Protokolu
            Pamatnolīgumam par partnerību un sadarbību starp Eiropas Savienību un tās
            dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju, no otras puses, lai ņemtu vērā
            Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.
   2.       Protokola teksts ir pievienots šim lēmumam.
                                                2. pants
   Padomes priekšsēdētājs norīko personu vai personas, kas ir tiesīgas Eiropas Savienības un tās
   dalībvalstu vārdā sniegt protokola 4. panta 1. punktā minēto paziņojumu.
                                                3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm saskaņā ar
   Līgumiem.
   Briselē,
                                                 Padomes vārdā —
                                                 priekšsēdētājs
LV                                                  4                                            LV