                         EIROPAS
                         KOMISIJA
                                               Briselē, 7.5.2015.
                                               COM(2015) 209 final
                                               Embargo vista
                                     Ieteikums
                               PADOMES LĒMUMS,
   ar ko Spānijai piemēro sodanaudu par manipulāciju ar deficīta datiem Valensijas
                                autonomajā apgabalā
LV                                                                                LV
 ---pagebreak---                                       PASKAIDROJUMA RAKSTS
   1.       IETEIKUMA PRIEKŠVĒSTURE
   Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 126. panta 1. punktu dalībvalstis
   izvairās no pārmērīga valsts budžeta deficīta. Ekonomikas politikas koordinēšanai Savienībā
   valsts budžeta deficīts un valsts parāds ir būtiski dati, kas vajadzīgi, lai piemērotu LESD 121.
   un 126. pantu vai līgumiem pievienoto Protokolu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
   procedūru.
   Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. novembra Regula (ES) Nr. 1173/2011 par
   efektīvu budžeta uzraudzības īstenošanu eurozonā1 nosaka tādu sankciju sistēmu, kuras
   paredzētas, lai sekmētu budžeta uzraudzības īstenošanu eurozonā. Šādā kontekstā un nolūkā
   novērst, ka apzināti vai nopietnas nolaidības dēļ tiek iesniegti nepareizi atspoguļoti valdības
   budžeta deficīta vai parāda dati, regulas 8. panta 1. punkts paredz, ka Padome, lemjot pēc
   Komisijas ieteikuma, var pieņemt lēmumu par sodanaudas piemērošanu atbildīgajai
   dalībvalstij.
   Regulas (ES) Nr. 1173/2011 8. panta 3. punktā Komisija tiek pilnvarota pilnā apjomā veikt
   nepieciešamo izmeklēšanu, ja tā konstatē nopietnas pazīmes, kas liecina par tādu faktu esību,
   kuri veido valdības budžeta deficīta un parāda datu nepareizu atspoguļojumu. Komisija 2014.
   gada 11. jūlijā sāka izmeklēšanu, kas attiecas uz manipulāciju ar statistikas datiem Spānijā, kā
   minēts Regulā (ES) Nr. 1173/2011.
   Atbilstīgi prasībai Komisijas Deleģētā lēmuma 2012/678 6. pantā izmeklēšanas provizoriskie
   konstatējumi par manipulāciju ar statistikas datiem Spānijā, kā norādīts Regulā (ES) Nr.
   1173/2011, 2015. gada 19. februārī tika nosūtīti Spānijai, lai tā paustu savus apsvērumus.
   Komisija aicināja Spāniju līdz 2015. gada 19. martam iesniegt rakstiskus apsvērumus par
   provizoriskajiem konstatējumiem. Spānija rakstiskos apsvērumus iesniedza 2015. gada 24.
   martā.
   2015. gada [xx]. maijā Komisija, ņemot vērā Spānijas apsvērumus, pieņēma ziņojumu par
   izmeklēšanu, kas attiecas uz manipulāciju ar statistikas datiem Spānijā, kā minēts Regulā (ES)
   Nr. 1173/20112 ("ziņojums").
   Ziņojumā secināts, ka Spānijas Karalistes vispārējās valdības sektora struktūra, Valensijas
   autonomā apgabala Reģionālā revīzijas iestāde (IGGV), neveicot izdevumu uzskaiti veselības
   aprūpes jomā un atbilstīgi nacionālo kontu sistēmai (EKS 95) neievērojot uzkrāšanas
   principu, pieļāva nopietni nolaidīgu rīcību, kuras dēļ 2012. gada martā Eurostat tika iesniegti
   nepareizi Spānijas valdības budžeta deficīta dati. Komisija turklāt secināja, ka izdevumu
   neuzskaitīšana netika novērsta, lai gan informācija par Reģionālās revīzijas iestādes ziņošanas
   problēmas esību un apmēru bija publiski pieejama.
   Ir izpildīti Regulas (ES) Nr. 1173/2011 8. panta 1. punkta nosacījumi tam, lai ieteiktu
   Padomei piemērot sodanaudu dalībvalstij sakarā ar deficīta datu nepareizu atspoguļojumu, kas
   radies tādēļ, ka Spānija 2012. gada martā, t. i., pēc regulas stāšanās spēkā 2011. gada 13.
   decembrī, iesniedza nepareizus datus Eurostat. Atbilstīgi Regulas 8. panta 2. punktam
   sodanauda nepārsniedz 0,2 % no attiecīgās dalībvalsts pēdējā iekšzemes kopprodukta (IKP).
   1
           OV L 306, 23.11.2011., 1. lpp.
   2
           […]
LV                                                  2                                               LV
 ---pagebreak---    2.        SODANAUDAS APRĒĶINS
   Saskaņā ar 14. pantu Komisijas 2012. gada 29. jūnija Deleģētajā lēmumā 2012/678/ES par
   izmeklēšanām un sodanaudām saistībā ar manipulāciju ar statistikas datiem, kā minēts
   Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1173/20113, Komisijai būtu jānodrošina, ka
   ieteicamā sodanauda ir iedarbīga, samērīga un atturoša. Sodanaudu aprēķina pēc divpakāpju
   metodes. Komisija vispirms nosaka atsauces summu. Pēc tam Komisija to palielina vai
   samazina, ņemot vērā konkrētos lietas apstākļus.
   Saskaņā ar Komisijas Deleģētā lēmuma 2012/678/ES 14. panta 2. punktu piemērojamās
   sodanaudas atsauces summas ir 5 % no tā nepareizā Spānijas vispārējās valdības budžeta
   deficīta atspoguļojuma, kam ir lielāka ietekme attiecībā uz konkrētajiem gadiem, uz kuriem
   attiecas ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru saistītais paziņojums. Spānijas
   Karaliste 2012. gada aprīlī pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras paziņojuma
   vajadzībām ziņoja, ka pārskatītie izdevumi bija EUR 1,893 miljardi, kas atbilst
   neizmaksātajiem izdevumiem (galvenokārt) veselības aprūpes jomā. Tādējādi atsauces summa
   ir EUR 94,65 miljoni.
   Ziņojumā secināts, ka, ņemot vērā Komisijas Deleģētā lēmuma 2012/678/ES 14. panta 3.
   punkta a) apakšpunkta kritērijus, datu nepareizs atspoguļojums būtiski neietekmēja
   Savienības nostiprinātās ekonomikas pārvaldības darbību, jo tas Spānijas Karalistes deficītu
   kopumā ietekmēja ierobežoti. Ņemot vēra arī to, ka pareizie dati tika paziņoti drīz vien pēc
   Spānijas nepareizo deficīta datu publiskošanas 2012. gada aprīlī, Spānijas deficīta datus bija
   iespējams pārskatīt vēl 2012. gadā, tāpēc Komisija uzskata, ka, ņemot vērā konkrētos
   apstākļus, Spānijas Karalistei tādēļ varētu piemērot sodanaudas samazinājumu.
   Ņemot vērā Komisijas Deleģētā lēmuma 2012/678/ES 14. panta 3. punkta b) apakšpunktu,
   ziņojumā norādīts, ka nepareizu atspoguļojumu izraisījusi nopietna nolaidība. Ziņojumā nav
   secināts, ka dati atspoguļoti nepareizi ar nodomu, un tādēļ konkrētajos apstākļos sodanaudas
   summa netiek mainīta.
   Ņemot vērā Komisijas Deleģētā lēmuma 2012/678/ES 14. panta 3. punkta c) apakšpunkta
   kritērijus, ziņojumā secināts, ka datus nepareizi atspoguļojusi būtībā viena Spānijas Karalistes
   vispārējās valdības sektora struktūra (skatīt konkrētāk ziņojuma 3. iedaļu). Komisija uzskata,
   ka tādēļ konkrētajos apstākļos Spānijas Karalistei varētu piemērot sodanaudas
   samazinājumu.
   Lai gan ziņojumā arī secināts, ka vairāku gadu garumā publiski bija pieejama informācija par
   Reģionālās revīzijas iestādes ziņošanas problēmas esību un apmēru, šis apstāklis netika ņemts
   vērā, lai palielinātu sodanaudu, jo par lielāko daļu no izmeklētā perioda, proti, līdz 2011. gada
   13. decembrim, kad stājās spēkā Regula (ES) Nr. 1173/2011, nebija paredzētas sankcijas par
   dalībvalstu budžeta deficīta un parāda datu nepareizu atspoguļošanu.
   Ņemot vērā Komisijas Deleģēta lēmuma 2012/678/ES 14. panta 3. punkta d) apakšpunkta
   kritērijus, atsauces summai būtu jābūt lielākajam konstatētajam apmēram, ko reizina ar to
   gadu skaitu, kuros pēdējā paziņojuma četru gadu periodā notikusi attiecīgā datu nepareiza
   atspoguļošana. Izmeklēšanā tika atklāts, ka Spānija vairākus gadus — jau kopš 1988. gada
   (skatīt konkrētāk ziņojuma 2.3. un 3. iedaļu) — nepareizi atspoguļoja vispārējās valdības
   budžeta deficīta datus. Tomēr Regula (ES) Nr. 1173/2011 stājās spēkā tikai 2011. gada 13.
   decembrī un līdz minētajai dienai sankcijas par valdības budžeta deficīta un parāda datu
   nepareizu atspoguļošanu nebija paredzētas, tādēļ konkrētajos apstākļos sodanaudas summa
   netiek mainīta.
   3
            OV L 306, 6.11.2012., 21. lpp.
LV                                                  3                                                LV
 ---pagebreak---    Ņemot vērā Komisijas Deleģētā lēmuma 2012/678/ES 14. panta 3. punkta e) apakšpunkta
   kritērijus, ziņojumā secināts, ka izmeklēšanas gaitā Spānijas statistikas iestādes un visas
   iesaistītās struktūras aktīvi sadarbojās, sniedzot Komisijai pieprasīto informāciju, kas
   nepieciešama izmeklēšanai (skatīt konkrētāk ziņojuma 3. iedaļu). Komisija uzskata, ka tādēļ
   konkrētajos apstākļos Spānijas Karalistei varētu piemērot sodanaudas samazinājumu. Šajā
   kontekstā Komisija atsaucās uz savu praksi konkurences jomā, kur par sadarbošanos ar
   Komisiju izmeklēšanas gaitā sodanauda var tikt samazināta līdz 50 %.
   Ņemot vērā to, ka izmeklēšanas gaitā Spānijas Karaliste sadarbojās un konkrētajā lietā, kā
   minēts iepriekš, bija citi vainu mīkstinoši apstākļi, Komisija kopumā iesaka Padomei piemērot
   Spānijai sodanaudu EUR 18,93 miljonus, kas atbilst 20 % no atsauces summas.
   Regulas (ES) Nr. 1173/2011 8. panta 2. punktā noteikts, ka sodanaudas kopējais apmērs
   nepārsniedz 0,2 % no Spānijas Karalistes pēdējā iekšzemes kopprodukta (IKP). Ieteicamā
   sodanauda nepārsniedz 0,2 % no Spānijas 2014. gada IKP.
   3.        SECINĀJUMS UN IETEIKUMS
   Komisijas ziņojumā tiek secināts, ka Spānijas Karalistes vispārējās valdības sektora struktūra
   rīkojusies nopietni nolaidīgi, nacionālajos kontos (EKS 95) neveicot izdevumu uzskaiti
   veselības aprūpes jomā (un neievērojot uzkrāšanas principu), un tā rezultātā statistikas
   birojam Eurostat 2012. gadā, proti, pēc Regulas (ES) 1173/2011 stāšanās spēkā, tika iesniegti
   nepareizi atspoguļoti budžeta deficīta dati. Komisija, balstoties uz minētajiem
   konstatējumiem, iesaka Padomei piemērot Spānijas Karalistei sodanaudu EUR 18,93
   miljonus.
LV                                                  4                                             LV
 ---pagebreak---                                                 Ieteikums
                                          PADOMES LĒMUMS,
       ar ko Spānijai piemēro sodanaudu par manipulāciju ar deficīta datiem Valensijas
                                           autonomajā apgabalā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulu (ES)
   Nr. 1173/2011 par efektīvu budžeta uzraudzības īstenošanu eurozonā4 un jo īpaši tās 8. panta
   1. punktu,
   Komisijas 2012. gada 29. jūnija Deleģēto lēmumu 2012/678/ES par izmeklēšanām un
   sodanaudām saistībā ar manipulāciju ar statistikas datiem, kā minēts Regulā (ES)
   Nr. 1173/20115,
   ņemot vērā 2015. gada [xx]. maijā pieņemto Komisijas ziņojumu par izmeklēšanu, kas
   attiecas uz manipulāciju ar statistikas datiem Spānijā, kā minēts Regulā (ES) Nr. 1173/20116,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
   tā kā:
   1)      Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 126. panta 1. punktu
           dalībvalstis izvairās no pārmērīga valsts budžeta deficīta. Ekonomikas politikas
           koordinēšanai Savienībā valsts budžeta deficīts un valsts parāds ir būtiski dati, kas
           vajadzīgi, lai piemērotu LESD 121. un 126. pantu vai līgumiem pievienoto Protokolu
           par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru.
   2)      Lai sekmētu budžeta uzraudzības īstenošanu eurozonā un novērstu valdības budžeta
           deficīta un parāda datu nepareizu atspoguļošanu — kā apzinātu, tā nopietnas
           nolaidības dēļ —, Padome, lemjot pēc Komisijas ieteikuma, var pieņemt lēmumu par
           sodanaudas piemērošanu atbildīgajai dalībvalstij.
   3)      Komisija 2014. gada 11. jūlijā sāka izmeklēšanu, kas attiecas uz manipulāciju ar
           statistikas datiem Spānijā, kā minēts Regulā (ES) Nr. 1173/2011. Atbilstīgi prasībai
           Komisijas Deleģētajā lēmumā 2012/678 izmeklēšanas provizoriskie konstatējumi
           2015. gada 19. februārī tika nosūtīti Spānijai, lai tā paustu savus apsvērumus. Spānija
           rakstiskos apsvērumus par provizoriskajiem konstatējumiem iesniedza 2015. gada 24.
           martā.
   4)      2015. gada [xx]. maijā Komisija, ņemot vērā Spānijas apsvērumus, pieņēma ziņojumu
           par izmeklēšanu, kas attiecas uz manipulāciju ar statistikas datiem Spānijā, kā minēts
           Regulā (ES) Nr. 1173/2011.
   4
           OV L 306, 23.11.2011., 1. lpp.
   5
           OV L 306, 6.11.2012., 21. lpp.
   6
           […]
LV                                                   5                                             LV
 ---pagebreak---    5)  Komisijas ziņojumā secināts, ka Spānijas vispārējās valdības sektora struktūra,
       Valensijas autonomā apgabala Reģionālā revīzijas iestāde, neveicot izdevumu uzskaiti
       veselības aprūpes jomā un atbilstīgi nacionālo kontu sistēmai neievērojot uzkrāšanas
       principu, pieļāva nopietni nolaidīgu rīcību, kuras dēļ 2012. gada martā Komisijai
       (Eurostat) tika iesniegti nepareizi Spānijas valdības budžeta deficīta dati. Balstoties uz
       Komisijas konstatējumiem, var pamatoti secināt, ka Spānija 2012. gada martā
       iesniedza Eurostat nepareizus datus, tā izraisot deficīta datu nepareizu atspoguļojumu
       nopietnas nolaidības dēļ. Minētie apstākļi pamato sodanaudas piemērošanu.
   6)  Sodanauda nepārsniedz 0,2 % no Spānijas 2014. gada IKP.
   7)  Būtu jānosaka, ka sodanaudas atsauces summa ir 5 % no tā Spānijas vispārējās
       valdības budžeta deficīta nepareizā atspoguļojuma, kam ir lielāka ietekme attiecībā uz
       konkrētajiem gadiem, uz kuriem attiecas ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
       procedūru saistītais paziņojums. Spānijas Karaliste 2012. gada aprīlī pārmērīga
       budžeta deficīta novēršanas procedūras paziņojuma vajadzībām ziņoja, ka pārskatītie
       izdevumi bija EUR 1,893 miljardi. Tādējādi būtu jānosaka, ka atsauces summa ir EUR
       94,65 miljoni.
   8)  Komisijas ziņojumā secināts, ka, ņemot vērā Komisijas Deleģētā lēmuma
       2012/678/ES 14. panta 3. punkta a) apakšpunkta kritērijus, datu nepareizs
       atspoguļojums būtiski neietekmēja Savienības nostiprinātās ekonomikas pārvaldības
       darbību, jo tas Spānijas Karalistes deficītu kopumā ietekmēja nedaudz. Tajā turklāt
       secināts, ka drīz vien pēc Spānijas deficīta nepareizo datu publiskošanas 2012. gada
       aprīlī tika iesniegti pareizie dati, ļaujot vēl 2012. gadā pārskatīt Spānijas deficīta datus.
       Minētie apstākļi pamato sodanaudas summas samazināšanu.
   9)  Ņemot vērā Komisijas Deleģētā lēmuma 2012/678/ES 14. panta 3. punkta b)
       apakšpunktu, Komisijas ziņojumā secināts, ka nepareizu atspoguļojumu izraisījusi
       nopietna nolaidība. Tādēļ sodanaudas summas nebūtu jāmaina.
   10) Ņemot vērā Komisijas Deleģētā lēmuma 2012/678/ES 14. panta 3. punkta c)
       apakšpunkta kritērijus, Komisijas ziņojumā secināts, ka datus nepareizi atspoguļojusi
       būtībā viena Spānijas vispārējās valdības sektora struktūra. Minētie apstākļi pamato
       sodanaudas summas samazināšanu.
   11) Ņemot vērā Komisijas Deleģētā lēmuma 2012/678/ES 14. panta 3. punkta d)
       apakšpunkta kritērijus, Komisijas ziņojumā secināts, ka dalībvalsts attiecīgā rīcība, uz
       kuras pamata var noteikt sodanaudu, ir rīcība, kas notika laikā no 2011. gada 13.
       decembra, kad stājās spēkā Regula (ES) Nr. 1173/2011, līdz izmeklēšanas sākumam.
       Komisija turklāt secina, ka nepareizi atspoguļotie deficīta dati tika izlaboti saistībā ar
       2012. gada oktobra pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras paziņojumu
       Tādēļ nepareizās atspoguļošanas ilguma dēļ sodanaudas summas nebūtu jāmaina.
   12) Ņemot vērā Komisijas Deleģēta lēmuma 2012/678/ES 14. panta 3. punkta e)
       apakšpunkta kritērijus, Komisijas ziņojumā secināts, ka izmeklēšanas gaitā Spānijas
       statistikas iestādes un visas iesaistītās struktūras aktīvi sadarbojās. Minētie apstākļi
       pamato sodanaudas summas samazināšanu.
   13) Ņemot vērā minētos apstākļus, būtu jānosaka, ka Spānijai piemērojamā sodanauda ir
       EUR 18,93 miljoni,
LV                                                 6                                                 LV
 ---pagebreak---    IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
                                               1. pants
   Kā noteikts Eiropas Komisijas ziņojumā par izmeklēšanu, kas attiecas uz manipulāciju ar
   statistikas datiem Spānijā, kā minēts Regulā (ES) Nr. 1173/2011, par valdības deficīta datu
   nepareizu atspoguļojumu nopietnas nolaidības dēļ Spānijai piemēro sodanaudu EUR 18,93
   miljonus.
                                               2. pants
   Šis lēmums ir adresēts Spānijas Karalistei.
   Briselē,
                                                Padomes vārdā —
                                                priekšsēdētājs
LV                                                 7                                           LV


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 14.9.2015
            COM(2015) 430 final
            2015/0193(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Palau Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001
                  1
                izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas. Regula (EK) Nr. 539/2001 tiek piemērota visās dalībvalstīs, izņemot Īriju un Apvienoto Karalisti.

               Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 509/2014
                  2
                grozīja Regulu (EK) Nr. 539/2001, pārceļot 19 valstis uz II pielikumu, kurā ir uzskaitītas tās trešās valstis, kuru pilsoņi ir atbrīvoti no vīzas prasības. Minētās 19 valstis ir Apvienotie Arābu Emirāti, Austrumtimora, Dominika, Grenāda, Kiribati, Kolumbija, Māršala salas, Mikronēzija, Nauru, Palau, Peru, Sentlūsija, Sentvinsenta un Grenadīnas, Samoa, Zālamana salas, Tonga, Trinidāda un Tobāgo, Tuvalu un Vanuatu. Atsaucei uz katru no II pielikumā minētajām valstīm ir pievienota zemsvītras piezīme, kurā norādīts, ka “atbrīvojumu no vīzu prasības piemēro no dienas, kad stājas spēkā ar Eiropas Savienību noslēgts nolīgums par atbrīvojumu no vīzu prasības”.

               Regula (ES) Nr. 509/2014 tika pieņemta 2014. gada 20. maijā un stājās spēkā 2014. gada 9. jūnijā. Komisija 2014. gada jūlijā iesniedza Padomei ieteikumu pilnvarot Komisiju sākt sarunas par nolīgumiem par vīzu režīma atcelšanu ar katru no šādām 17 valstīm: Apvienotajiem Arābu Emirātiem, Austrumtimoru, Dominiku, Grenādu, Kiribati, Māršala salām, Mikronēziju, Nauru, Palau, Sentlūsiju, Sentvinsentu un Grenadīnām, Samoa, Zālamana salām, Tongu, Trinidādu un Tobāgo, Tuvalu un Vanuatu
                  3
               . Padome 2014. gada 9. oktobrī izdeva Komisijai adresētas sarunu norādes.

               Pirmie nolīgumi par vīzu režīma atcelšanu tika parakstīti 2015. gada 6. maijā (Apvienotie Arābu Emirāti), 2015. gada 26. maijā (Austrumtimora) un 2015. gada 28. maijā (Dominika, Grenāda, Sentlūsija, Sentvinsenta un Grenadīnas, Samoa, Trinidāda un Tobāgo, Vanuatu) un tos provizoriski piemēro no parakstīšanas dienas līdz dienai, kad tie stājas spēkā.

               Sarunas ar Palau tika sāktas 2014. gada 17. decembrī un tās notika vēstuļu apmaiņas veidā. Pēc turpmākās apmaiņas ar informāciju tika panākta vienošanās par visiem aspektiem. Galvenie sarunu vedēji šo nolīgumu parafēja vēstuļu apmaiņas veidā 2015. gada 27. maijā (Palau) un 2015. gada 10. jūnijā (Savienība). Dalībvalstis tika informētas Padomes Vīzu jautājumu darba grupas sanāksmē 2015. gada 15. jūnijā.

               2.JURIDISKAIS PAMATS

               No Savienības puses nolīguma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 77. panta 2. punkta a) apakšpunkts saistībā ar tā 218. pantu.

               Pievienotais priekšlikums ir juridiskais instruments nolīguma noslēgšanai. Padome pieņems lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu pēc tam, kad nolīgumu Savienības vārdā parakstīs Padomes prezidentūras iecelta persona un no Eiropas Parlamenta būs saņemta piekrišana saskaņā ar LESD 218. panta 6. punkta otrās daļas a) apakšpunkta.

               3.SARUNU REZULTĀTI

               Komisija uzskata, ka ir sasniegti Padomes sarunu norādēs noteiktie mērķi un nolīguma par vīzu režīma atcelšanu projekts ir Savienībai pieņemams.

               Tā galīgo saturu var apkopot šādi.

               Mērķis

               Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Palau pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju, ne vairāk kā uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā.

               Lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret visiem ES pilsoņiem, nolīgumā ir iekļauts noteikums, kas paredz, ka Palau var apturēt vai izbeigt nolīguma darbību tikai attiecībā uz visām Eiropas Savienības dalībvalstīm un Savienība arī var apturēt vai izbeigt nolīguma darbību tikai attiecībā uz visām tās dalībvalstīm.

               Apvienotās Karalistes un Īrijas īpašā situācija ir atspoguļota preambulā.

               Darbības joma

               Vīzu režīma atcelšana attiecas uz visām personu kategorijām (parasto, diplomātisko, dienesta/oficiālo un īpašo pasu turētājiem), kas ceļo jebkādos nolūkos, izņemot nolūkā veikt algotu darbu. Attiecībā uz pēdējo minēto kategoriju katrai dalībvalstij un arī Palau ir rīcības brīvība piemērot vīzas prasību otras līgumslēdzējas puses pilsoņiem saskaņā ar piemērojamiem Savienības vai valsts tiesību aktiem. Lai nodrošinātu saskaņotu īstenošanu, nolīgumam ir pievienota kopīga deklarācija par to personu kategorijas interpretāciju, kuras ceļo nolūkā veikt algotu darbu.

               Uzturēšanās ilgums

               Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Palau pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju, ne vairāk kā uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā. Kopīga deklarācija par to, kā interpretēt šo 90 dienu laikposmu jebkurā 180 dienu ilgā periodā, ir pievienota nolīgumam.

               Nolīgumā ņemta vērā to dalībvalstu situācija, kas Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā. Kamēr tās vēl neietilpst Šengenas zonā bez iekšējām robežām, vīzu atcelšana dod Palau pilsoņiem tiesības katras šādas dalībvalsts (šobrīd Bulgārija, Horvātija, Kipra un Rumānija) teritorijā uzturēties 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā neatkarīgi no laikposma, kas aprēķināts attiecībā uz visu Šengenas zonu.

               Teritoriālā piemērošana

               Nolīgumā ir iekļauti noteikumi par tā teritoriālo piemērošanu – Francijas un Nīderlandes gadījumā vīzu atcelšana dotu tiesības Palau pilsoņiem uzturēties tikai šo dalībvalstu Eiropas teritorijās.

               Deklarācijas

               Papildus iepriekš minētajām kopīgajām deklarācijām nolīgumam pievieno vēl divas kopīgās deklarācijas:

               –par Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā.

               –par informācijas izplatīšanu pilnā apjomā par nolīguma par vīzu režīma atcelšanu saturu un sekām un par saistītajiem jautājumiem, piemēram, ieceļošanas nosacījumiem.

               4.SECINĀJUMS

               Ņemot vērā iepriekšminētos rezultātus, Komisija ierosina Padomei pēc Eiropas Parlamenta piekrišanas saņemšanas apstiprināt nolīgumu par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu starp Eiropas Savienību un Palau.

               2015/0193 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Palau Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar tā 218. panta 6. punkta otrās daļas a) apakšpunktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,

               tā kā:

               (1)Komisija Eiropas Savienības vārdā ir risinājusi sarunas ar Palau Republiku (turpmāk “Palau”) par nolīgumu par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu (turpmāk “nolīgums”).

               (2)Šis nolīgums saskaņā ar Padomes Lēmumu .../.../ES [...] Eiropas Savienības vārdā tika parakstīts 2015. gada [...] un tiek provizoriski piemērots no dienas, kas seko minētajam datumam, ņemot vērā tā iespējamo noslēgšanu nākotnē.

               (3)Nolīgums būtu jāapstiprina.

               (4)Nolīguma pārvaldei ar šo nolīgumu izveido Apvienoto komiteju, kas pieņem savu reglamentu. Ir lietderīgi paredzēt vienkāršotu procedūru Savienības nostājas noteikšanai šajā gadījumā.

               (5)Saskaņā ar Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību pievienoto Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu un Protokolu par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, un apstiprinot, ka šā nolīguma noteikumi neattiecas uz Apvienoto Karalisti un Īriju,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Palau par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu.

               2. pants

               Padomes priekšsēdētājs sniedz nolīguma 8. panta 1. punktā minēto paziņojumu
                  4
               .

               3. pants

               Komisija, kurai palīdz dalībvalstu eksperti, pārstāv Savienību Apvienotajā ekspertu komitejā, kas izveidota ar nolīguma 6. pantu.

               4. pants

               Apspriedusies ar īpašu Padomes ieceltu komiteju, Komisija ieņem Savienības nostāju Apvienotajā ekspertu komitejā attiecībā uz komitejas reglamenta pieņemšanu, kā tas paredzēts saskaņā ar nolīguma 6. panta 4. punktu.

               5. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.

                     (2)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 509/2014 (2014. gada 15. maijs), ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, OV L 149, 20.5.2014., 67. lpp.

                     (3)
                  COM (2014) 467, 17.7.2014.

                     (4)
                  Nolīguma spēkā stāšanās datumu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 14.9.2015
            COM(2015) 430 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums – Padomes lēmums
            par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Palau Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               PIELIKUMS

               dokumentam

               Priekšlikums – Padomes lēmums

               par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Palau Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               NOLĪGUMS

               starp Eiropas Savienību un Palau Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               EIROPAS SAVIENĪBA, turpmāk “Savienība” vai “ES”, un

               PALAU REPUBLIKA, turpmāk “Palau”,

               turpmāk kopā “Līgumslēdzējas puses”,

               NOLŪKĀ vēl vairāk pilnveidot draudzīgās attiecības starp līgumslēdzējām pusēm un vēloties atvieglot ceļošanu, nodrošinot bezvīzu ieceļošanu un īstermiņa uzturēšanos saviem pilsoņiem,

               ŅEMOT VĒRĀ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 509/2014 (2014. gada 15. maijs), ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas
                  1
               , inter alia 19 trešās valstis, tostarp Palau, pārceļot uz to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņi ir atbrīvoti no īstermiņa uzturēšanās vīzas prasības dalībvalstīs,

               ŅEMOT VĒRĀ to, ka Regulas (ES) Nr. 509/2014 1. pantā paredzēts, ka attiecībā uz minētajām 19 valstīm atbrīvojums no vīzas prasības ir piemērojams tikai no dienas, kad stājas spēkā nolīgums par vīzu atbrīvojumiem, kas jānoslēdz ar Savienību,

               VĒLOTIES nodrošināt vienlīdzīgas attieksmes principu attiecībā pret visiem ES pilsoņiem,

               ŅEMOT VĒRĀ to, ka šis nolīgums neattiecas uz personām, kas ceļo nolūkā veikt algotu darbu savas īstermiņa uzturēšanās laikā, un tādējādi minētajai personu kategorijai turpina piemērot attiecīgās Savienības un dalībvalstu tiesību normas un Palau tiesību aktus par vīzas prasību vai atbrīvojumu no tās, kā arī par piekļuvi nodarbinātībai,

               ŅEMOT VĒRĀ Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību pievienoto Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu un Protokolu par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, un apstiprinot, ka šā nolīguma noteikumi neattiecas uz Apvienoto Karalisti un Īriju,

               IR VIENOJUŠĀS ŠĀDI

               1. PANTS

               Mērķis

               Šis nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Savienības pilsoņiem un Palau pilsoņiem, kas ceļo uz otras Līgumslēdzējas puses teritoriju, ne vairāk kā uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā.

               2. PANTS

               Definīcijas

               Šajā nolīgumā:

               a)
                     “dalībvalsts” ir jebkura Savienības dalībvalsts, izņemot Apvienoto Karalisti un Īriju;

               b)
                     “Savienības pilsonis” ir dalībvalsts pilsonis atbilstīgi a) punktā sniegtajai definīcijai;

               c)
                     “Palau pilsonis” ir jebkura persona, kurai ir Palau pilsonība;

               d)
                     “Šengenas zona” ir zona bez iekšējām robežām, kas aptver to dalībvalstu teritorijas atbilstoši a) punkta definīcijai, kurās Šengenas acquis tiek piemērots pilnībā.

               3. PANTS

               Piemērošanas joma

               1.
                     Savienības pilsoņi, kuriem ir derīga dalībvalsts izsniegta parastā, diplomātiskā, dienesta, oficiālā vai īpašā pase, Palau teritorijā var ieceļot un uzturēties bez vīzas laikposmā, kas noteikts 4. panta 1. punktā.

               Palau pilsoņi, kuriem ir derīga Palau izsniegta parastā, diplomātiskā, dienesta, oficiālā vai īpašā pase, dalībvalstu teritorijā var ieceļot un uzturēties bez vīzas laikposmā, kas noteikts 4. panta 2. punktā.

               2.
                     Šā panta 1. punkts neattiecas uz personām, kas ceļo ar mērķi veikt algotu darbu.

               Attiecībā uz minēto personu kategoriju katra dalībvalsts var izlemt Palau pilsoņiem piemērot vīzas prasību vai atcelt to saskaņā ar 4. panta 3. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 539/2001
                  2
               .

               Attiecībā uz minēto personu kategoriju Palau var saskaņā ar saviem tiesību aktiem lemt par vīzas prasības piemērošanu vai atcelšanu katras dalībvalsts pilsoņiem atsevišķi.

               3.
                     Šajā nolīgumā paredzēto vīzu režīma atcelšanu piemēro, neskarot Līgumslēdzēju pušu tiesību aktus, kas saistīti ar ieceļošanas un īstermiņa uzturēšanās nosacījumiem. Dalībvalstis un Palau patur tiesības atteikt ieceļošanu un īstermiņa uzturēšanos savā teritorijā, ja viens vai vairāki no šiem nosacījumiem nav izpildīti.

               4.
                     Vīzu režīma atcelšana ir piemērojama neatkarīgi no transporta veida, kas izmantots Līgumslēdzēju pušu robežu šķērsošanai.

               5.
                     Šajā nolīgumā neaptvertos jautājumus reglamentē Savienības tiesību akti, dalībvalstu tiesību akti un Palau tiesību akti.

               4. PANTS

               Uzturēšanās ilgums

               1.
                     Savienības pilsoņi var uzturēties Palau teritorijā uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.

               2.
                     Palau pilsoņi var uzturēties dalībvalstu teritorijā, kas pilnībā piemēro Šengenas acquis, uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā. Minēto laikposmu aprēķina neatkarīgi no jebkuras uzturēšanās reizes dalībvalstī, kura Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā.

               Palau pilsoņi var uzturēties katras dalībvalsts teritorijā, kas Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā, uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, neatkarīgi no uzturēšanās laika, kas aprēķināts attiecībā uz to dalībvalstu teritoriju, kas pilnībā piemēro Šengenas acquis.

               3.
                     Šis nolīgums neietekmē Palau un dalībvalstu iespēju pagarināt uzturēšanās laiku vairāk par 90 dienām saskaņā ar to attiecīgajiem valsts tiesību aktiem un Savienības tiesību aktiem.

               5. PANTS

               Teritoriālā piemērošana

               1.
                     Šo nolīgumu attiecībā uz Francijas Republiku piemēro tikai Francijas Republikas Eiropas teritorijā.

               2.
                     Šo nolīgumu attiecībā uz Nīderlandes Karalisti piemēro tikai Nīderlandes Karalistes Eiropas teritorijā.

               6. PANTS

               Apvienotā komiteja nolīguma pārvaldībai

               1.
                     Līgumslēdzējas puses izveido Apvienoto ekspertu komiteju (turpmāk “komiteja”), kurā ir Eiropas Savienības pārstāvji un Palau pārstāvji. Savienību pārstāv Eiropas Komisija.

               2.
                     Komitejai cita starpā ir šādi uzdevumi:

               a)
                     uzraudzīt šā nolīguma īstenošanu;

               b)
                     ierosināt šā nolīguma grozījumus vai papildinājumus;

               c)
                     risināt domstarpības, kas radušās sakarā ar šā nolīguma interpretāciju vai piemērošanu.

               3.
                     Komiteju sasauc pēc vajadzības, ja to lūdz viena no Līgumslēdzējām pusēm.

               4.
                     Komiteja izstrādā savu reglamentu.

               7. pants

               Šā nolīguma saistība ar pašreizējiem divpusējiem nolīgumiem par vīzu režīma atcelšanu
                  starp dalībvalstīm un Palau

               Šim nolīgumam ir priekšroka attiecībā pret jebkuriem divpusējiem nolīgumiem vai pasākumiem, kas noslēgti starp atsevišķām dalībvalstīm un Palau, ciktāl tie aptver jautājumus, kas ietilpst tā piemērošanas jomā.

               8. PANTS

               Nobeiguma noteikumi

               1.
                     Līgumslēdzējas puses šo nolīgumu ratificē vai apstiprina saskaņā ar to attiecīgajām iekšējām procedūrām, un tas stāsies spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad saņemts pēdējais no abiem paziņojumiem, ar kuriem Līgumslēdzējas puses viena otrai paziņo par minēto procedūru pabeigšanu.

               Šo nolīgumu piemēro provizoriski no dienas, kas seko tā parakstīšanas dienai.

               2.
                     Šis nolīgums ir noslēgts uz nenoteiktu laiku, ja vien tas netiek izbeigts saskaņā ar 5. punktu.

               3.
                     Šo nolīgumu var grozīt, Līgumslēdzējām pusēm rakstiski vienojoties. Grozījumi stājas spēkā pēc tam, kad Līgumslēdzējas puses ir paziņojušas viena otrai par šim nolūkam vajadzīgo iekšējo procedūru pabeigšanu.

               4.
                     Katra Līgumslēdzēja puse var pilnībā vai daļēji apturēt šā nolīguma darbību, jo īpaši sabiedriskās kārtības, valsts drošības aizsardzības vai sabiedrības veselības aizsardzības, nelegālās imigrācijas apsvērumu dēļ vai arī, ja jebkura Līgumslēdzēja puse atjauno vīzas prasību. Lēmumu par darbības apturēšanu otrai Līgumslēdzējai pusei paziņo ne vēlāk kā divus mēnešus pirms šā lēmuma plānotās stāšanās spēkā. Līgumslēdzēja puse, kas apturējusi šā nolīguma piemērošanu, nekavējoties informē otru Līgumslēdzēju pusi, ja minētās apturēšanas iemesli vairs nepastāv, un minēto apturēšanu atceļ.

               5.
                     Katra Līgumslēdzēja puse var izbeigt šā nolīguma darbību, par to rakstveidā paziņojot otrai Pusei. Šis nolīgums zaudē spēku 90 dienas pēc paziņojuma.

               6.
                     Palau var apturēt vai izbeigt šā nolīguma darbību vienīgi attiecībā uz visām dalībvalstīm.

               7.
                     Savienība var apturēt vai izbeigt šā nolīguma darbību vienīgi attiecībā uz visām tās dalībvalstīm.

               Sagatavots divos eksemplāros bulgāru, spāņu, čehu, dāņu, vācu, igauņu, grieķu, angļu, franču, horvātu, itāļu, latviešu, lietuviešu, ungāru, maltiešu, holandiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu un zviedru valodā, visi teksti ir vienlīdz autentiski.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA ATTIECĪBĀ UZ ISLANDI, NORVĒĢIJU, ŠVEICI
                  UN LIHTENŠTEINU

               Līgumslēdzējas puses ņem vērā ciešās attiecības starp Eiropas Savienību un Norvēģiju, Islandi, Šveici un Lihtenšteinu, jo īpaši ņemot vērā 1999. gada 18. maija un 2004. gada 26. oktobra nolīgumus par minēto valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā.

               Šādos apstākļos ir vēlams, ka Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas iestādes, no vienas puses, un Palau, no otras puses, nekavējoties noslēdz divpusējus nolīgumus par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu ar tādiem pašiem nosacījumiem kā šajā nolīgumā.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR TO PERSONU KATEGORIJAS INTERPRETĀCIJU, KURAS CEĻO AR MĒRĶI VEIKT ALGOTU DARBU
                  ATBILSTOŠI ŠĀ NOLĪGUMA 3. PANTA 2. PUNKTĀ PAREDZĒTAJAM

               Vēloties nodrošināt vienotu interpretāciju, Līgumslēdzējas puses vienojas, ka šajā nolīgumā to personu kategorija, kuras veic algotu darbu, aptver personas, kas otras Līgumslēdzējas puses teritorijā ieceļo nolūkā veikt algotu darbu vai atlīdzinātu darbību kā darbinieks vai pakalpojumu sniedzējs.

               Šajā kategorijā neietilpst:

               –
                     uzņēmēji, t. i., personas, kas ceļo darījumdarbības apspriežu nolūkā (un nav nodarbinātas otras Līgumslēdzējas puses valstī),

               –
                     sportisti vai mākslinieki, kas veic darbību pēc ad hoc principa,

               –
                     žurnālisti, kurus nosūtījuši viņu mītnes valsts plašsaziņas līdzekļi, un

               –
                     uzņēmumu iekšējie praktikanti.

               Šīs deklarācijas īstenošanu uzrauga Apvienotā komiteja atbilstīgi savai kompetencei saskaņā ar šā nolīguma 6. pantu, un tā var ierosināt pielāgojumus, ja tā uzskata tos par vajadzīgiem, pamatojoties uz Līgumslēdzēju pušu pieredzi.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR 90 DIENU LAIKPOSMA INTERPRETĀCIJU
                  JEBKURĀ 180 DIENU LAIKPOSMĀ, KĀ NOTEIKTS ŠĀ NOLĪGUMA 4. PANTĀ

               Līgumslēdzējas puses saprot, ka laiks, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, kā paredzēts šā nolīguma 4. pantā, nozīmē vai nu nepārtrauktu apmeklējumu vai vairākus secīgus apmeklējumus, kuru kopējais ilgums nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.

               Jēdziens “jebkurš” nozīmē, ka tiek piemērots “kustīgs” 180 dienu atsauces laikposms, skaitot atpakaļ katru uzturēšanās dienu pēdējo 180 dienu laikposmā, lai pārbaudītu, vai joprojām tiek izpildīta prasība par 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā. Tas inter alia nozīmē, ka pēc nepārtrauktas 90 dienu ilgas prombūtnes var atkal uzturēties uz laiku līdz 90 dienām.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR PILSOŅU INFORMĒŠANU
                  PAR NOLĪGUMU PAR VĪZU REŽĪMA ATCELŠANU

               Ņemot vērā pārskatāmības svarīgumu Eiropas Savienības un Palau pilsoņiem, Līgumslēdzējas puses vienojas nodrošināt informācijas izplatīšanu pilnā apjomā par nolīguma par vīzu režīma atcelšanu saturu un sekām, kā arī par saistītajiem jautājumiem, piemēram, ieceļošanas nosacījumiem.

               _________________

                     (1)
                  OV L 149, 20.5.2014., 67. lpp.

                     (2)
                  Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.).


|

52010PC0154

Priekšlikums Padomes lēmums (..), par Eiropas Savienības un Čīles Republikas nolīguma vēstuļu apmaiņas veidā noslēgšanu par vienošanās noslēgšanu attiecībā uz zobenzivs krājumu saglabāšanu Klusā okeāna dienvidaustrumu daļā  /* COM/2010/0154 galīgā redakcija - NLE 2010/0084 */

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 19.4.2010COM(2010)154 galīgā redakcija2010/0084 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS(..),par Eiropas Savienības un Čīles Republikas nolīguma vēstuļu apmaiņas veidā noslēgšanu par vienošanās noslēgšanu attiecībā uz zobenzivs krājumu saglabāšanu Klusā okeāna dienvidaustrumu daļāPASKAIDROJUMA RAKSTSPēc ANAPA (Spānijas kuģu īpašnieku asociācija dziļūdens zvejai ar āķu jedām) iesniegtās sūdzības Eiropas Komisija uzsāka izmeklēšanu atbilstīgi Padomes Regulai (EK) Nr. 3286/94 (Regula par tirdzniecības šķēršļiem) (paziņojums par izmeklēšanas uzsākšanu publicēts 1998. gada 10. jūlijā). 1999. gada 23. martā Eiropas Komisija publiskoja izmeklēšanas ziņojumu, atbilstīgi kuram Čīles praktizētais aizliegums Čīles ostās ienākt kuģiem, kas Klusā okeāna dienvidaustrumu daļā zvejo zobenzivis, nebija saskaņā ar 1994. gada Vispārējo vienošanos par tarifiem un tirdzniecību (VVTT).Pēc Komisijas 2000. gada 5. aprīļa Lēmuma 2000/296/EK attiecībā uz Čīles aizliegumu Kopienas kuģiem izkraut zobenzivs nozveju Čīles ostās Eiropas Komisija pret Čīli uzsāka PTO strīdu izšķiršanas procedūru.Reaģējot uz minēto PTO lietu, Čīle pieprasīja dažus jautājumus izskatīt obligātā strīdu izšķiršanas procedūrā atbilstīgi ANO Jūras tiesību konvencijai. Pēc tam 2000. gada 19. decembrī Čīle un Kopiena Starptautiskā Jūras tiesību tribunāla Īpašajai palātai ( ITLOS ) iesniedza izskatīt strīdu attiecībā uz zobenzivs krājumu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu Klusā okeāna dienvidaustrumu daļā.2001. gada 25. janvārī Eiropas Komisija un Čīle panāca vienošanos par pagaidu režīmu, kuras rezultātā abas puses vienojās par vienlaicīgu PTO un ITLOS procedūru apturēšanu.2008. gada aprīlī Padome pieņēma lēmumu, ar ko Komisija tika pilnvarota Eiropas Kopienas vārdā risināt sarunas ar Čīli, lai panāktu galīgu vienošanos par jaunu pamatu sadarbībai zvejniecības jomā.2008. gada 30. oktobrī Komisija Padomes Iekšējās un ārējās zivsaimniecības politikas darba grupai iesniedza sarunu dalībnieku saskaņoto vienošanās tekstu par zobenzivs krājumu saglabāšanu Klusā okeāna dienvidaustrumu daļā. Ar jauno vienošanos tiks nodrošināta pieeja apstiprinātajām Čīles ostām, lai veiktu izkraušanu vai pārkraušanu citā kuģī, kā arī apgādes zvejas kuģiem, kuri peld ar to dalībvalstu karogu, kas veic zvejas darbības Klusā okeāna dienvidaustrumu daļā. Jaunā vienošanās neapšauba nedz jau izveidoto reģionālo zvejniecības pārvaldības organizāciju (Amerikas Starptautiskā tropisko tunzivju komisija jeb IATTC ), nedz izveides procesā esošo organizāciju (Klusā okeāna dienvidu daļas reģionālā zvejniecības pārvaldības organizācija jeb SPRFMO ) attiecīgo kompetenci.2009. gada 3. decembrī Komisija Iekšējās un ārējās zivsaimniecības politikas darba grupai iesniedza 2009. gada 5.–6. oktobrī Ņujorkā notikušo EK un Čīles divpusējo tehnisko konsultāciju rezultātus. Puses parafēja vienošanās tehnisko I pielikumu, kurā iekļautas procedūras, kas jāievēro ES kuģiem, kas zvejo zobenzivis un vēlas gūt piekļuvi apstiprinātajām Čīles ostām. Minētās procedūras ir saskaņā ar jaunākajiem FAO ostas valsts pasākumiem.Pa šo laiku abas puses jau ir kopīgi atsaukušas ITLOS lietu. Atbilstīgi Čīles un ES kopīgajai prasībai 2009. gada 16. decembrī ITLOS Īpašā palāta reģistrēja lietas izskatīšanas pārtraukšanu.Tiek veikti sagatavošanās darbi, lai kopīgi atsauktu arī PTO lietu (WT/DS/193 – Pasākumi, kas ietekmē zobenzivju tranzītu un importu). Tomēr Komisija šajā posmā neierosinās izbeigt tās lietas izskatīšanu, kas saistīta ar Regulu par tirdzniecības šķēršļiem. Komisija plāno ierosināt atsaukšanu tikai pēc tam, kad nolīgumu būs oficiāli noslēgušas attiecīgās ES un Čīles iestādes, un tad, ja noteikumi par to ES kuģu piekļuvi Čīles ostām, kuri tāljūras apgabalos Klusā okeāna dienvidaustrumu daļā zvejo zobenzivis, būs pienācīgi īstenoti pieņemamā laikposmā.Komisijai ir jāuzaicina dalībvalstis un Eiropas Parlaments uzsākt attiecīgo nolīguma slēgšanas procedūru. Tikmēr, lai nodrošinātu to, ka zobenzivis zvejojošajiem ES kuģiem piekļuve apstiprinātajām Čīles ostām vairs netiktu kavēta, ir lietderīgi provizoriski piemērot vienošanos, attiecībā uz kuru ir ierosināts vienlaicīgs, taču atsevišķs Padomes lēmums.2010/0084 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS(..),par Eiropas Savienības un Čīles Republikas nolīguma vēstuļu apmaiņas veidā noslēgšanu par vienošanās noslēgšanu attiecībā uz zobenzivs krājumu saglabāšanu Klusā okeāna dienvidaustrumu daļāEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. pantu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu[1],tā kā:1.  Eiropas Savienības mērķis ir izveidot sadarbības pamatnolīgumus zvejniecības jomā ar trešām pusēm, lai nodrošinātu kopēju interešu jomā esošu sugu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu un ES kuģu piekļuvi trešo pušu ostām ar mērķi veikt izkraušanu un pārkraušanu citā kuģī, kā arī loģistikas vajadzībām.2.  2008. gada 4. aprīlī Padome pilnvaroja Komisiju uzsākt sarunas ar Čīles Republiku par zobenzivs krājumu saglabāšanu Klusā okeāna dienvidaustrumu daļā. Sarunas tika veiksmīgi noslēgtas, parafējot vienošanos par zobenzivs krājumu saglabāšanu un pārvaldību Klusā okeāna dienvidaustrumu daļā un tā detalizēto I pielikumu.3.  Saskaņā ar Padomes [datums][2] Lēmumu 2010/XXX Eiropas Savienības un Čīles vienošanās attiecībā uz zobenzivs krājumu saglabāšanu Klusā okeāna dienvidaustrumu daļā pēc vēstuļu apmaiņas ar Čīli tika provizoriski piemērota, līdz tās vēlākai noslēgšanai.4.  Eiropas Savienības interesēs ir noslēgt minēto nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā ar Čīli.IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Eiropas Savienības vārdā tiek apstiprināts Eiropas Savienības un Čīles Republikas nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā par vienošanās noslēgšanu attiecībā uz zobenzivs krājumu saglabāšanu Klusā okeāna dienvidaustrumu daļā.Teksts, kas veido Eiropas Savienības un Čīles nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā ir pievienots šim lēmumam.2. pantsEiropas Komisija tiek pilnvarota Eiropas Savienības vārdā parakstīt 1. pantā minēto Eiropas Savienības vēstuli un izraudzīties personas, kas ir tiesīgas to parakstīt.3. pantsŠis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.4. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPIELIKUMSNOLĪGUMS VĒSTUĻU APMAIŅAS VEIDĀpar vienošanās noslēgšanu attiecībā uz zobenzivs krājumu saglabāšanu Klusā okeāna dienvidaustrumu daļāA. Eiropas Savienības vēstuleGodātais kungs/Cienītā kundze!Man ir gods atsaukties uz Eiropas Savienības un Čīles Republikas sarunām, kas 2008. gada 15. un 16. oktobrī norisinājās Briselē un kuru rezultātā tika panākta vienošanās attiecībā uz zobenzivs krājumu saglabāšanu Klusā okeāna dienvidaustrumu daļā (turpmāk "vienošanās"), kā arī uz divpusējām tehniskām konsultācijām, kas norisinājās 2009. gada 5. un 6. oktobrī Ņujorkā.Eiropas Savienība un Čīle panāca šādu vienošanos.i) Abas Puses apstiprina minēto vienošanos, par kuru vienojās 2008. gada 15.–16. oktobrī, tostarp detalizēto I pielikumu, par kuru vienojās 2009. gada 5.–6. oktobrī Ņujorkā.ii) Turpmāk minētie dokumenti un informācija ir šā nolīguma vēstuļu apmaiņas veidā neatņemama sastāvdaļa.a) Vienošanās, kas panākta 2008. gada 15.–16. oktobrī Briselē un kas grozīta ar:b) detalizēto vienošanās I pielikumu, par kuru vienojās divpusējo tehnisko konsultāciju laikā 2009. gada 5.–6. oktobrī Ņujorkā;c) Čīles 2009. gada 23. novembra verbālnotu, ar ko apstiprina to ES kuģu, kuri tāljūras apgabalos Klusā okeāna dienvidaustrumu daļā zvejo zobenzivis, piekļuvi Čīles ostām Arikai, Antofagastai un Puntaarenai saistībā ar iepriekš b) punktā minētā pielikuma xi) punktu.Būšu pateicīgs, ja apstiprināsiet šīs vēstules saņemšanu un apliecināsiet, ka šī vēstule un atbilde uz to ir uzskatāma par Čīles un Eiropas Savienības nolīgumu, lai noslēgtu vienošanos.Šo nolīgumu piemēro no nākamās dienas pēc tam, kad ir saņemta Jūsu atbilde.Godātais kungs/cienītā kundze, lūdzu, pieņemiet manus visdziļākās cieņas apliecinājumus.Eiropas Savienības vārdā —B. Čīles Republikas vēstuleGodātais kungs/Cienītā kundze!Man ir tas gods apstiprināt, ka esmu saņēmis Jūsu vēstuli ar šodienas datumu, kuras saturs ir šāds:"Man ir gods atsaukties uz Eiropas Savienības un Čīles Republikas sarunām, kas 2008. gada 15. un 16. oktobrī norisinājās Briselē un kuru rezultātā tika panākta vienošanās attiecībā uz zobenzivs krājumu saglabāšanu Klusā okeāna dienvidaustrumu daļā (turpmāk "vienošanās"), kā arī uz divpusējām tehniskām konsultācijām, kas norisinājās 2009. gada 5. un 6. oktobrī Ņujorkā.Eiropas Savienība un Čīle panāca šādu vienošanos.i) Abas Puses apstiprina minēto vienošanos, par kuru vienojās 2008. gada 15.–16. oktobrī, tostarp detalizēto I pielikumu, par kuru vienojās 2009. gada 5.–6. oktobrī Ņujorkā.ii) Turpmāk minētie dokumenti un informācija ir šā nolīguma vēstuļu apmaiņas veidā neatņemama sastāvdaļa:a) Vienošanās, kas panākta 2008. gada 15.–16. oktobrī Briselē un kas grozīta ar:b) detalizēto vienošanās I pielikumu, par kuru vienojās divpusējo tehnisko konsultāciju laikā 2009. gada 5.–6. oktobrī Ņujorkā;c) Čīles 2009. gada 23. novembra verbālnotu, ar ko apstiprina to ES kuģu, kuri tāljūras apgabalos Klusā okeāna dienvidaustrumu daļā zvejo zobenzivis, piekļuvi Čīles ostām Arikai, Antofagastai un Puntaarenai saistībā ar iepriekš b) punktā minētā pielikuma xi) punktu.Būšu pateicīgs, ja apstiprināsiet šīs vēstules saņemšanu un apliecināsiet, ka šī vēstule un atbilde uz to ir uzskatāma par Čīles un Eiropas Savienības nolīgumu, lai noslēgtu vienošanos.Šo nolīgumu piemēro no nākamās dienas pēc tam, kad ir saņemta Jūsu atbilde."Man ir gods apstiprināt, ka Jūsu vēstule un šī atbilde ir uzskatāma par Čīles un Eiropas Savienības nolīgumu.Godātais kungs/cienītā kundze, lūdzu, pieņemiet manus visdziļākās cieņas apliecinājumus.Čīles Republikas vārdā —[1] OV C […], […], […]. lpp.[2] OV L [...], [...], [...] lpp.


title: Priekšlikums Padomes lemumam ar kuru dalībvalstīm atļauj Eiropas Kopienas interesēs ratificēt Starptautiskās darba organizācijas 2006. gada konsolidēto konvenciju par darbu jūrniecībā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52006PC0288

Priekšlikums padomes Lemumam ar kuru dalībvalstīm atļauj Eiropas Kopienas interesēs ratificēt Starptautiskās darba organizācijas 2006. gada konsolidēto konvenciju par darbu jūrniecībā  /* COM/2006/0288 galīgā redakcija - CNS 2006/0103 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 15.6.2006COM(2006) 288 galīgā redakcija2006/0103 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMar kuru dalībvalstīm atļauj Eiropas Kopienas interesēs ratificēt Starptautiskās darba organizācijas 2006. gada konsolidēto konvenciju par darbu jūrniecībā(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPRIEKšLIKUMA KONTEKSTS |110 | Priekšlikuma pamatojums un mērķi Starptautiskās darba organizācijas (turpmāk tekstā – SDO) konsolidētā konvencija par darbu jūrniecībā tika pieņemta 2006. gada 23. februārī SDO vispārējās konferences ietvaros, ko Ženēvā sasauca Starptautiskā darba biroja administrācija 94. sesijā (turpmāk tekstā – 2006. gada konvencija). SDO 2001. gada janvārī sāka konsolidēt un atjaunināt jūrniecības standartus, kas noteikti pašreizējās konvencijās un ieteikumos, lai radītu vienotu tiesisku instrumentu, kuru pieņem organizācijas konference, un šāds dokuments ir Konsolidētā konvencija par darbu jūrniecībā. Konvencijas mērķis ir radīt tādus obligātus starptautiskus standartus visai nozarei, kas būtu vienkārši, skaidri, saskaņoti, pieņemami un kurus varētu piemērot kā īsu jūrniecības darba kodeksu. Piemērojamie sociālie standarti jādefinē no jauna, ņemot vērā jūrnieku neapmierinātību ar darbu un cilvēcisko faktoru nelaimes gadījumos uz jūras. Pasaulē jūrniecības nozarē strādā vairāk nekā 1,2 miljoni jūrnieku, un šī nozare pasaules ekonomikai ir ļoti svarīga, jo veido 90% tirdzniecības. 2006. gada konvencijas mērķis ir panākt un saglabāt vienādus noteikumus kuģniecības nozarei, sekmējot un veicinot atbilstošus jūrnieku dzīves un darba apstākļus un taisnīgākus konkurences noteikumus pasaulē, lai tādējādi kompensētu to, ka jūrniecības darba jomā nav ratificētas daudzas konvencijas. SDO un kopienas acquis noteikumu saskanība un sadarbspēja tiek ievērota ES koordinācijas darbībās. Tas jo īpaši sakāms par dažām konvencijas darbības jomām, kas ietilpst tikai Kopienas kompetencē, konkrēti, par sociālās apdrošināšanas shēmu saskaņošanu, kā izriet no 1971. gada 14. jūnija Regulas 1408/71/EEK par nodarbināto un viņu ģimenes locekļu sociālās apdrošināšanas shēmām, pārvietojoties Kopienas teritorijā, kas pieņemta saskaņā ar EK Līguma 42. pantu. 1971. gada 14. jūnija Regulu 1408/71/EEK aizstāja ar Regulu 883/2004/EK un tās piemērošanu ar Regulu 859/2003 attiecina arī uz trešu valstu pilsoņiem. Ar Regulas 1408/71 13. panta 2. punkta c) apakšpunktu un 14. panta b) punktu nosaka īpašus noteikumus jūrniekiem. Attiecībā uz trešu valstu pilsoņiem, 2003. gada 1. jūnija Regula 859/2003 nosaka piemērojamos noteikumu un nodrošina tādas pašas tiesības uz sociālo apdrošināšanu kā Kopienas pilsoņiem, pārvietojoties ES teritorijā. SDO tekstā paredzēts, ka atbildīga ir gan kuģa karoga valsts, gan mītnes valsts, atšķiras vienīgi sociālās apdrošināšanas darbības joma; savukārt EK tiesības paredz, ka valsts, kuras sociālās apdrošināšanas noteikumus piemēro atbilstoši Regulai 1408/71 un Regulai 883/2004, ir kuģa karoga valsts. Lai varētu regulēt iespējamās neatbilstības starp 2006. gada konvenciju un EK tiesībām acquis par sociālās apdrošināšanas shēmu saskaņošanu, Jūrniecības tehniskajā sagatavošanas konferences Ženēvā (2004. gada 13.–24. septembrī) nolēma iekļaut klauzulu par noguldījumiem. Ar šo klauzulu paredzēts aizsargāt un garantēt EK tiesību prioritāti attiecībā uz sociālās apdrošināšanas shēmu saskaņošanu gadījumā, ja piemērojot konvenciju, rezultāts atšķirtos no EK noteikumiem šajā jautājumā. Faktiski, saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesas praksi par AETR attiecībā uz ārējo kompetenci, dalībvalstis pēc savas iniciatīvas vairs nevar ratificēt 2006. gada konvenciju, jo tās noteikumi par sociālās apdrošināšanas režīmu saskaņošanu ietekmē Kopienas ekskluzīvo kompetenci šajā jomā. Šajā kontekstā un lai gādātu par atbilstību Kopienas un dalībvalstu kompetenču dalīšanai atbilstoši Līgumam, Komisija ierosina Padomei atļaut dalībvalstīm Kopienas interesēs ratificēt 2006. gada konvenciju. |120 | Vispārīgais konteksts 2006. gada konvencija atbilst SDO pamatpilnvarām, kurās ietilpst starptautisko darba standartu noteikšana attiecībā uz jūras transportu, lai veicinātu pienācīgus darba apstākļus jūrniekiem. 2006. gada konvencijā ņem vērā faktu, ka jūrniekiem nepieciešama īpaša aizsardzība kuģniecības nozares globālo īpašību dēļ. 2006. gada konvencija nosaka jūrniecības darba standartus, kas apkopoti 5 daļās: prasības par obligātajiem darba apstākļiem uz kuģa, nodarbinātības apstākļi, izmitināšana un apkalpošana, sociālā aizsardzība un labklājība un konvencijas piemērošana un atbilstība tās noteikumiem. Tekstā ir izklāstītas jūrnieku tiesības neatkarīgi no kuģa karoga valsts, un ir noteikti pienākumi, kas attiecas uz kuģu īpašniekiem, kuģa karoga valstīm, ostas valstīm un darbspēka izcelsmes valstīm. Lai īstenotu 2006. gada konvenciju, kuģa karoga valstij ir jārada stingra īstenošanas sistēma, pamatojoties uz sertifikācijas shēmu un periodiskām pārbaudēm. Dalībvalstis sertificē kuģus, kas kuģo ar tās karogu, pēc kompetentās iestādes pārbaudes, apliecinot, ka darba apstākļi uz kuģa atbilst valsts prasībām un noteikumiem, kas pieņemti 2006. gada konvencijas īstenošanai. 2006. gada konvencija nosaka mehānismu attiecībā uz „vienādas attieksmes” klauzulu, lai nodrošinātu, ka to valstu kuģi, kuras konvenciju nav ratificējušas, nesaņemtu labvēlīgāku attieksmi nekā tie kuģi, kuru kuģa karoga valsts ir ratificējusi dokumentu. Būtiska Kopienas acquis daļa izriet no Līguma 42., 71., 137., un 138. panta par daudziem jautājumiem, uz kuriem attiecas 2006. gada konvencija. Lielākā daļa teksta saistīta ar kompetenču dalīšanas jautājumiem, kurus skar 2006. gada konvencija. Kopienas kompetenci cita starpā izmanto tādās jomās kā darba apstākļi, vienlīdzība un aizliegums diskriminēt, veselības aizsardzība, medicīniskā aprūpe, nelaimes gadījumu profilakse, labklājība, ostas valsts kontrole un to noteikumu īstenošana, kas attiecas uz jūrnieku nodarbinātības stundām uz to kuģa klāja, kuri piestāj Kopienas ostās. Jāatzīmē, ka dažas ar konvenciju saistītās jomas netiek regulētas ar atsevišķiem Kopienas tiesību aktiem, piemēram, prasību par izmitināšanu, pieņemšanu darbā un par darbā iekārtošanas aģentūrām. Attiecībā uz ostas valsts kontroli, Direktīva 1995/21/EK par ostas valsts kontroli atsaucas uz SDO Konvenciju Nr. 73 par jūrnieku medicīniskajām pārbaudēm, kas minētas direktīvas 2. pielikumā, kurā ir sertifikātu un dokumentu saraksts un uz SDO konvencijām par pārtiku, dzeramo ūdeni, sanitārajiem apstākļiem un apkuri uz kuģa tās 6. pielikumā, ar kuru nosaka kuģa aizturēšanas kritērijus. Direktīvā 1995/21 noteiktajās definīcijās arī ir atsauce uz SDO Konvenciju Nr. 147 par tirdzniecības kuģiem. Pašreizējās SDO konvencijas aizstāšanai ar 2006. gada konvenciju ir tieši ietekme uz Direktīvu 1995/21. |139 | Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma darbības jomā Priekšlikuma jomā nav spēkā esošu noteikumu. |141 | Saskanība ar Eiropas Savienības politiku un mērķiem citās jomās Nepiemēro. |APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS |Apspriešanās ar ieinteresētajām personām |219 | Nepiemēro. |Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana |229 | Neatkarīgu ekspertu atzinumi nebija vajadzīgi. |230 | Ietekmes novērtējums Nepiemēro. Nav nepieciešamības apsvērt vairākas iespējas. |PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI |305 | Ierosinātās rīcības kopsavilkums Kopienas noteikumu piemērošana jomās, uz kurām attiecas 2006. gada konvencija, ir jāsaglabā un starptautiskā mērogā skaidri jānorāda, kādu nozīmi Kopiena piešķir 2006. gada konvencijai un jūrnieku darba un dzīves apstākļiem. No SDO darbības noteikumiem izriet, ka parakstīšanas procesu pirms ratifikācijas, kā tas ir citos forumos, aizstāj ar balsošanas procedūru (kas notika 2006. gada 23. februārī Starptautiskajā darba konferencē) un tā ir līdzvērtīga parakstīšanai, tomēr 2006. gada konvencija vēl nav stājusies spēkā. Tikai valstis var pievienoties 2006. gada konvencijai. Tomēr Eiropas Komisija bija ļoti iesaistīta sagatavošanas darbos un sarunās Eiropas Savienības koordinēšanas darbā ar SDO. Ņemot vērā SDO trīspusējo dabu, sarunās piedalījās valstu, darba devēju un darba ņēmēju pārstāvji un balsoja par 2006. gada konvencijas pieņemšanu. Eiropas Komisija piedalījās kā novērotājs, bet sarunās tieši nepiedalījās, tomēr tā ievēroja to dalībvalstu atbalstu balsojumā, kuras sarunās par 2006. gada konvenciju piedalījās, kā arī to, ka konvencijai būtu jāstājas spēkā pēc iespējas ātrāk. Ņemot vērā, ka atbildība par sociālās apdrošināšanas shēmām ir Kopienas kompetencē, Komisija ierosina Padomei atļaut tām dalībvalstīm, kurām ir jāievēro Kopienas noteikumi šajā jomā, Kopienas interesēs ratificēt 2006. gada konvenciju. Tādēļ ierosinātā direktīva dalībvalstīm ļaus bez kavēšanās veikt visus ratificēšanai nepieciešamos pasākumus . |310 | Juridiskais pamats EK Līguma 42. pants. |329 | Subsidiaritātes princips Šis priekšlikums ietilpst Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc uz šo priekšlikumu subsidiaritātes princips neattiecas. |Proporcionalitātes princips Priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam šādu iemeslu dēļ. |331 | Nepiemēro. |332 | Nepiemēro. |Juridisko instrumentu izvēle |341 | Ierosinātie juridiskie instrumenti: citi. |342 | Citi tiesību akti nebūtu piemēroti šādu iemeslu dēļ. Neatbilst un nepiemēro. |IETEKME UZ BUDžETU |409 | Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. |PAPILDU INFORMāCIJA |570 | Sīkāks priekšlikuma izskaidrojums Nepiemēro. |1.  2006/0103 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMar kuru dalībvalstīm atļauj Eiropas Kopienas interesēs ratificēt Starptautiskās darba organizācijas 2006. gada konsolidēto konvenciju par darbu jūrniecībāEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 42. pantu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu un 300. panta 3. punkta pirmo daļu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[2],tā kā:(1) Starptautiskās darba organizācijas (turpmāk tekstā – SDO) 2006. gada konsolidētā konvencija par darbu jūrniecībā tika pieņemta 2006. gada 23. februārī, SDO Starptautiskās darba konferences sesijā par jūrniecību, kas tika sasaukta Ženēvā.(2) Konvencija ir milzīgs ieguldījums kuģniecības nozarē starptautiskā līmenī, lai veicinātu pieņemamus dzīves un darba apstākļus jūrniekiem un taisnīgākus konkurences noteikumus uzņēmējiem un kuģu īpašniekiem, un tādēļ ir vēlams, lai tās noteikumus piemērotu pēc iespējas drīzāk.(3) Nosakot obligātās darba prasības, ar šo jauno juridisko instrumentu tiek likti pamati starptautiskam jūrniecības darba kodeksam.(4) Eiropas Kopiena jūrniecības nozarē vēlas izveidot visiem vienādus noteikumus.(5) SDO Konvencijas 19. panta 8. punktā ir noteikts, ka „nekādā gadījumā neuzskata, ka kādas konvencijas vai ieteikumu pieņemšana konferencē, vai konvencijas ratifikācija, ko veic tās locekļi, varētu ietekmēt likumus, piešķiršanu, paražas vai vienošanos, kas attiecīgajiem darbiniekiem nodrošinātu labvēlīgākus apstākļus nekā konvencijā vai paredzēts ieteikumā ”.(6) Vairāki konvencijas panti ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē sociālās apdrošināšanas shēmu saskaņošanas jomā.(7) Kopiena nevar ratificēt konvenciju, jo tikai dalībvalstis var būt konvencijas puses.(8) Tādēļ Padomei būtu jāatļauj dalībvalstīm, kurām, pamatojoties uz Līguma 42. pantu, ir jāievēro Kopienas noteikumi par sociālās apdrošināšanas shēmu saskaņošanu, Kopienas interesēs ratificēt konvenciju, atbilstīgi šajā lēmumā noteiktajam.IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo dalībvalstīm atļauj ratificēt 2006. gada SDO konsolidēto konvenciju par darbu jūrniecībā, kas pieņemta 2006. gada 23. februārī.2. pantsDalībvalstīm ir jāveic nepieciešamais, lai deponētu konvencijas ratifikācijas instrumentus Starptautiskā darba biroja ģenerāldirektoram līdz 2008. gada 31. decembrim. Padome līdz 2008. gada jūnijam pārskatīs ratifikācijas gaitu.3. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu.Briselē,Padomes vārdāpriekšsēdētājs [1] OV C […], […], […]. lpp.[2] OV C […], […], […]. lpp.


title: Priekslikums Padomes lēmumam attiecībā uz Padomes 2003. gada 3. jūnija direktīvas 2003/ 48/ EP par noguldījumu ieņēmumu apliksanas ar nodokli procentu maksājumu veidā piemērosanas datumu

text:
                  EIROPAS KOPIENU KOMISIJA
                                                  Briselē, 25.06.2004
                                                  COM(2004) 455 galīgā redakcija
                                      Priekšlikums
                               PADOMES LĒMUMAM
   attiecībā uz Padomes 2003. gada 3. jūnija direktīvas 2003/ 48/ EP par noguldījumu
   ieņēmumu aplikšanas ar nodokli procentu maksājumu veidā piemērošanas datumu
                                 (iesniegusi Komisija)
LV                                                                                LV
 ---pagebreak---                                  PASKAIDROJUMA RAKSTS
   1.  Saskaņā ar direktīvas 2003/ 48/ EP117. panta 2. punktu, Dalībvalstīm, ar noteikumu,
       ka šajā punktā minētie nosacījumi ir tikuši izpildīti, bija sākot ar 2005. gada 1.
       janvāri jāpiemēro šīs direktīvas noteikumi. Saskaņā ar 17. panta 3. punktu, Padomei
       bija vienbalsīgi, vismaz sešus mēnešus pirms 2005. gada janvāra, jānolemj, vai
       minētais nosacījums tiks izpildīts, ņemot vērā attiecīgu pasākumu spēkā stāšanās
       datumus trešajās valstīs un to pakļautajās vai saistītajās teritorijās.
   2.  2004. gada jūnijā Padome nolēma, ka nosacījums Direktīvas noteikumu
       piemērošanai sākot ar 2005. gada janvāri, kas minēts 17. panta 2. punktā netiks
       izpildīts. 17. panta 3. punkts nosaka, ka, ja Padome nolemj, ka nosacījums netiks
       izpildīts, tai, vienbalsīgi rīkojoties attiecībā uz Komisijas priekšlikumu, 2. daļas
       nolūkā jānosaka jauns datums.
   3.  Pamatojoties uz pārrunu iznākumu ar trešajām valstīm, kas minētas 17. panta 2.
       punktā, un to pakļauto un saistīto teritoriju galvojumu, Komisija uzskata, ka visas šīs
       valstis un teritorijas būs spējīgas piemērot pasākumus, kas ir ekvivalenti vai vienādi
       tiem pasākumiem, ko paredz minētā direktīva sākot ar 2005. gada 1. janvāri. Līdz ar
       to tiek ierosināts noteikt šo datumu par jauno datumu 17. panta 2. punkta nolūkiem.
       Jaunais piemērošanas datums būs arī 17. panta 2. punkta i) un ii) apakšpunktos
       minēto nosacījumu priekšmets.
   1
      OJ L 157, 26.6.2003, lpp.38
LV                                            2                                                LV
 ---pagebreak---                                                Priekšlikums
                                         PADOMES LĒMUMAM
       attiecībā uz Padomes 2003. gada 3. jūnija direktīvas 2003/ 48/ EP par noguldījumu
      ieņēmumu aplikšanas ar nodokli procentu maksājumu veidā piemērošanas datumu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   Ņemot vērā direktīvu 2003/48/EP2, un jo īpaši 17. panta 3. punktu,
   Ņemot vērā Komisijas3 priekšlikumu,
   Ievērojot to, ka:
   (1)      Direktīvas 2003/48/EP 17. panta 2. punkts min nosacījumus Direktīvas noteikumu
            piemērošanai sākot ar 2005. gada janvāri.
   (2)      Padome pirms 2004. gada 1. jūlija nolēma, ka direktīvas 2003/48/EP 17. panta 2.
            punktā minētie nosacījumi tiks izpildīti, ņemot vērā attiecīgu pasākumu spēkā stāšanās
            datumus trešajās valstīs un to pakļautajās vai saistītajās teritorijās.
   (3)      Direktīvas 2003/48/EP 17. panta 3. punkts nosaka, ka, ja Padome nolemj, ka šī panta
            2. daļā minētie nosacījumi netiks izpildīti, tai, vienbalsīgi rīkojoties attiecībā uz
            Komisijas priekšlikumu, 2. daļas nolūkos jānosaka jauns datums.
   (4)      No tā izriet, ka katra no direktīvas 2003/48/EP 17. panta 2. punktā minētajām trešajām
            valstīm un to pakļautās vai saistītās teritorijas, būs līdz 2005. gada 1. jūlijam spējīgas
            izpildīt šajā daļā minētos nosacījumus.
   (5)      Līdz ar to 2005. gada 1. jūlijs tiek noteikts par jauno datumu direktīvas 2003/48/EP
            17. panta 2. punkta nolūkiem, kurš arī ir šajā daļā minēto nosacījumu priekšmets.
   IR PIEŅĒMUSI LĒMUMU
                                                  1. pants
   Direktīvas 2003/48/EP 17. panta 2. punktā minētais datums tiek aizstāts ar 2005. gada 1.
   jūliju.
   2
            OJ L 157, 26.6.2003, lpp.38.
   3
            OJ C […] […] lpp. […]
LV                                                    3                                                LV
 ---pagebreak---                                               2. pants
   Šis lēmums ir adresēts Dalībvalstīm un ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   Briselē,
                                               Padomes vārdā
                                               Priekšsēdētājam
LV                                                4                                            LV