Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0637

Priekšlikums Padomes regula (..), ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1911/2006, ar ko, cita starpā, Krievijas izcelsmes urīnvielas un amonija nitrāta šķīdumu importam piemēro galīgo antidempinga maksājumu  /* COM/2009/0637 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 23.11.2009COM(2009)637 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES REGULA(..),ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1911/2006, ar ko, cita starpā, Krievijas izcelsmes urīnvielas un amonija nitrāta šķīdumu importam piemēro galīgo antidempinga maksājumu  PASKAIDROJUMA RAKSTSPriekšlikuma konteksts |Priekšlikuma pamatojums un mērķi Šis priekšlikums attiecas uz to, kā procedūrā, kas, cita starpā, skar Krievijas izcelsmes urīnvielas un amonija nitrāta šķīdumu importu, piemērojama Padomes 1995. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes 2005. gada 21. decembra Regulu (EK) Nr. 2117/2005 (“pamatregula”). |Vispārīgais konteksts Šis priekšlikums ir izstrādāts saistībā ar pamatregulas īstenošanu, veicot izmeklēšanu saskaņā ar pamatregulā noteiktajām pamatprasībām un procedūras prasībām. |Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Pašreiz spēkā esošie pasākumi tika noteikti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1911/2006, ar ko, cita starpā, Krievijas izcelsmes urīnvielas un amonija nitrāta šķīdumu importam piemēro galīgo antidempinga maksājumu. |Atbilstība pārējiem Eiropas Savienības politikas virzieniem un mērķiem Nepiemēro. |Apspriešanās ar ieinteresētajām personām un ietekmes novērtējums |Apspriešanās ar ieinteresētajām personām |Procedūrā iesaistītajām ieinteresētajām personām saskaņā ar pamatregulas noteikumiem izmeklēšanas laikā ir bijusi iespēja aizstāvēt savas intereses. |Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana |Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. |Ietekmes novērtējums Šis priekšlikums ir sagatavots, īstenojot pamatregulu. Pamatregulā nav paredzēts vispārējs ietekmes novērtējums, bet sniegts pilnīgs vērtējamo nosacījumu saraksts. |Priekšlikuma juridiskie aspekti |Ierosināto pasākumu kopsavilkums Pēc tam, kad Krievijas ražotājs eksportētājs, akciju sabiedrība Acron (“pieprasījuma iesniedzējs”), bija iesniedzis pieprasījumu, Komisija 2009. gada 21. martā sāka spēkā esošo pasākumu pārskatīšanu saistībā ar jaunu eksportētāju attiecībā uz Krievijas izcelsmes urīnvielas un amonija nitrāta maisījumu ūdens vai amonjaka šķīdumā (“UAN”) importu. Pieprasījuma pamatā bija pirmšķietami pierādījumi par to, ka pieprasījuma iesniedzējs izmeklēšanas periodā, pamatojoties uz kuru tika noteikti antidempinga pasākumi, nebija eksportējis UAN uz Kopienu un ka tas nav saistīts ne ar vienu no UAN ražotājiem eksportētājiem, uz kuriem attiecas iepriekšminētie antidempinga pasākumi. Turklāt pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka tas pēc sākotnējās izmeklēšanas perioda beigām bija sācis eksportēt UAN uz Kopienu. Pievienotais Padomes regulas priekšlikums ir sagatavots, balstoties uz veiktās izmeklēšanas konstatējumiem, kurā tika pārbaudīts “jaunā eksportētāja” statuss un dempings tikai, ciktāl tas skar pieprasījuma iesniedzēju. Izmeklēšanā apstiprinājās, ka saskaņā ar pamatregulas 11. panta 4. punktu pieprasījuma iesniedzējs jāuzskata par “jaunu eksportētāju”. Tajā arī noskaidroja, ka izmeklēšanas periodā notika dempings. Konstatētā dempinga līmenis bija augstāks nekā kaitējuma novēršanas līmenis sākotnējā izmeklēšanā. Tāpēc ierosināts noteikt antidempinga pasākumus sākotnējā izmeklēšanā konstatētā kaitējuma apjoma līmenī. Šī starpība atbilst valsts mēroga maksājumam par UAN importu no Krievijas. Maksājumi jānosaka kā konkrēta summa par tonnu, kas ar Regulu (EK) Nr. 1995/2000 jau noteikta pārējiem eksportētājiem. Maksājumu uzliek ar atpakaļejošu datumu no pārskatīšanas sākšanas dienas. |Juridiskais pamats Padomes 1995. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes 2005. gada 21. decembra Regulu (EK) Nr. 2117/2005. |Subsidiaritātes princips Priekšlikums ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Tādēļ subsidiaritātes principu nepiemēro. |Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. |Rīcības forma ir aprakstīta iepriekš minētajā pamatregulā un neparedz valstu lēmumus. |Netiek prasīts norādīt, kā līdz minimumam samazina un proporcionāli priekšlikuma mērķim sadala Kopienas, valstu valdību, reģionālo un vietējo varas iestāžu, uzņēmēju un pilsoņu finansiālo un administratīvo slogu. |Juridisko instrumentu izvēle |Ierosinātais juridiskais instruments: grozītā regula. |Citi instrumenti nebūtu piemēroti šāda iemesla dēļ: iepriekš minētā pamatregula neparedz alternatīvas. |Ietekme uz budžetu |Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. |PriekšlikumsPADOMES REGULA(..),ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1911/2006, ar ko, cita starpā, Krievijas izcelsmes urīnvielas un amonija nitrāta šķīdumu importam piemēro galīgo antidempinga maksājumuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1995. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis[1] (“pamatregula”), un jo īpaši tās 9. panta 4. punktu un 11. panta 3. punktu,ņemot vērā priekšlikumu, ko Komisija iesniedza pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju,tā kā:A. IEPRIEKŠĒJĀ PROCEDŪRA1.  Padome ar Regulu (EK) Nr. 1995/2000[2], cita starpā, Krievijas izcelsmes urīnvielas un amonija nitrāta šķīdumu (“UAN”) importam piemēroja galīgo antidempinga maksājumu. Šī regula turpmāk tekstā minēta kā “sākotnējā regula”, un izmeklēšana, kuras rezultātā ar sākotnējo regulu noteica pasākumus, turpmāk tekstā minēta kā “sākotnējā izmeklēšana”.2.  Pēc 2005. gada septembrī sāktās pārskatīšanas saistībā ar termiņa beigām (“termiņa beigu pārskatīšana”) Padome ar Regulu (EK) Nr. 1911/2006[3] pagarināja šos pasākumus pašreizējā līmenī vēl uz pieciem gadiem. Pasākumus veido īpaši maksājumi.B. PAŠREIZĒJĀ PROCEDŪRA1. PāRSKATīšANAS PIEPRASīJUMS3.  Pieprasījumu veikt pārskatīšanu saistībā ar jaunu eksportētāju (“pašreizējā pārskatīšana”) saskaņā ar pamatregulas 11. panta 4. punktu iesniedza akciju sabiedrība Acron (“pieprasījuma iesniedzējs”), kas ir ražotājs eksportētājs Krievijā. Pieprasījums attiecās tikai uz dempingu, ciktāl tas skar pieprasījuma iesniedzēju.4.  Pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka tas izmeklēšanas periodā, pamatojoties uz kuru tika noteikti antidempinga pasākumi, proti, laikposmā no 1998. gada 1. jūnija līdz 1999. gada 31. maijam (“sākotnējās izmeklēšanas periods”), nebija eksportējis UAN uz Kopienu un ka tas nav saistīts ne ar vienu no UAN ražotājiem eksportētājiem, uz kuriem attiecas iepriekšminētie antidempinga pasākumi. Pieprasījuma iesniedzējs arī apgalvoja, ka tas pēc sākotnējās izmeklēšanas perioda beigām bija sācis eksportēt UAN uz Kopienu.2. PāRSKATīšANAS SāKšANA SAISTīBā AR JAUNU EKSPORTēTāJU5.  Komisija pārbaudīja pieprasījuma iesniedzēja iesniegtos pirmšķietamos pierādījumus un atzina tos par pietiekamiem, lai sāktu pārskatīšanu saskaņā ar pamatregulas 11. panta 4. punktu. Pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju un pēc tam, kad attiecīgajai Kopienas ražošanas nozarei bija dota iespēja sniegt piezīmes, Komisija ar Regulu (EK) Nr. 241/2009[4] sāka pārskatīt Regulu (EK) Nr. 1911/2006 (“spēkā esošie pasākumi”) attiecībā uz pieprasījuma iesniedzēju.6.  Saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 241/2009 2. pantu tika atcelts antidempinga maksājums EUR 20,11 par tonnu, kas ar Regulu (EK) Nr. 1911/2006 bija piemērots tāda UAN importam, ko pieprasījuma iesniedzējs bija ražojis un pārdevis eksportam uz Kopienu. Vienlaikus saskaņā ar pamatregulas 14. panta 5. punktu muitas iestādēm tika uzdots veikt attiecīgus pasākumus, lai reģistrētu šādu importu.3. ATTIECīGAIS RAžOJUMS7.  Ražojums, uz kuru attiecas pašreizējā pārskatīšana, ir tas pats ražojums, kas tika aplūkots sākotnējā izmeklēšanā, proti, urīnvielas un amonija nitrāta šķīdums — šķidrais mēslošanas līdzeklis, ko parasti izmanto lauksaimniecībā un kura izcelsme ir Krievijā (“attiecīgais ražojums”). Tas sastāv no urīnvielas, amonija nitrāta un ūdens maisījuma. Attiecīgais ražojums patlaban atbilst KN kodam 3102 80 00.4. PERSONAS, UZ KURāM ATTIECAS PROCEDūRA8.  Komisija oficiāli paziņoja pieprasījuma iesniedzējam, eksportētājvalsts pārstāvjiem un Kopienas ražotāju asociācijai par pārskatīšanas sākšanu. Ieinteresētajām personām tika dota iespēja paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajā termiņā rakstveidā darīt zināmu savu viedokli un lūgt, lai tās tiktu uzklausītas. Tika uzklausītas visas ieinteresētās personas, kas to pieprasīja un norādīja konkrētus iemeslus, kāpēc tās būtu jāuzklausa.9.  Komisija nosūtīja anketas pieprasījuma iesniedzējam un tā saistītajiem uzņēmumiem un šim nolūkam atvēlētajā termiņā saņēma atbildes. Komisija ieguva un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu dempinga noteikšanai. Komisija veica pārbaudes apmeklējumus pieprasījuma iesniedzēja uzņēmumā un saistītajā uzņēmumā:10.  A/S Acron , Novgorod , Krievija,11.  Agronova International Inc. , Hallandale , ASV (“Agronova”).5. PāRSKATīšANAS IZMEKLēšANAS PERIODS12.  Pārskatīšanas izmeklēšanas periods attiecībā uz jauno eksportētāju aptvēra laikposmu no 2008. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim (“PIP”).C. IZMEKLĒŠANAS REZULTĀTI1. JAUNā EKSPORTēTāJA STATUSS13.  Izmeklēšanā apstiprinājās fakts, ka pieprasījuma iesniedzējs sākotnējās izmeklēšanas periodā nebija eksportējis attiecīgo ražojumu un ka tikai pēc šā perioda tas bija sācis eksportēšanu uz Kopienu.14.  Turklāt pieprasījuma iesniedzējs spēja pierādīt, ka tas nav saistīts ne ar vienu no eksportētājiem vai ražotājiem Krievijā, uz kuriem attiecas spēkā esošie antidempinga maksājumi par Krievijas izcelsmes attiecīgā ražojuma importu.15.  Tādējādi tiek apstiprināts, ka pieprasījuma iesniedzējs jāuzskata par jaunu eksportētāju saskaņā ar pamatregulas 11. panta 4. punktu.2. DEMPINGS2.1. Normālās vērtības noteikšana16.  Pieprasījuma iesniedzējam nebija attiecīgā ražojuma pārdevumu Krievijas iekšējā tirgū. Ja normālās vērtības noteikšanai nevar izmantot cenas iekšējā tirgū, ir jāizmanto cita metode. Tā vietā Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 3. punktu salikto normālo vērtību aprēķināja šādi.17.  Normālo vērtību saskaņā ar pamatregulas 2. panta 3. un 6. punktu noteica, pamatojoties uz pieprasījuma iesniedzēja ražošanas izmaksām, tām pieskaitot samērīgas pārdošanas, vispārējās un administratīvās izmaksas (“PVA izmaksas”) un peļņu.2.1.1. Dabas gāzes izmaksu koriģēšana Krievijas iekšējā tirgū18.  Attiecībā uz ražošanas izmaksām jānorāda, ka gāzes izmaksas veido lielāko ražošanas izmaksu daļu un būtisku kopējo ražošanas izmaksu daļu. Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 5. punktu tika pārbaudīts, vai izmaksas, kas saistītas ar attiecīgā ražojuma ražošanu un pārdošanu, bija pienācīgi atspoguļotas pieprasījuma iesniedzēja dokumentācijā.19.  Tika konstatēts, ka gāzes cenas, ko pieprasījuma iesniedzējs maksāja iekšējā tirgū, bija nesamērīgi zemas. Tās, piemēram, veidoja vienu ceturtdaļu līdz vienu piektdaļu no Krievijas dabas gāzes eksporta cenas. Šajā ziņā visa pieejamā informācija liecina, ka gāzes cenas Krievijas iekšējā tirgū bija regulētas un ir ievērojami zemākas nekā tirgus cenas, ko par dabasgāzi maksā neregulētos tirgos. Tā kā gāzes izmaksas nebija pienācīgi atspoguļotas pieprasījuma iesniedzēja dokumentācijā, tās bija attiecīgi jākoriģē. Krievijas iekšējā tirgū nebija nesagrozītu gāzes cenu, tāpēc saskaņā ar pamatregulas 2. panta 5. punktu gāzes cenas bija jānosaka, “balstoties uz citiem pamatotiem apsvērumiem, tostarp informāciju, kas iegūta no citiem reprezentatīviem tirgiem”.20.  Koriģētās cenas tika aprēķinātas, pamatojoties uz eksportam pārdotās Krievijas gāzes vidējo cenu uz Vācijas un Čehijas robežas ( Waidhaus centrā), neskaitot transporta izmaksas un koriģējot tās, lai ņemtu vērā vietējās sadales izmaksas. Waidhaus – lielāko centru, no kurienes Krievijas gāze tiek pārdota uz ES, kas ir lielākais Krievijas gāzes tirgus un kurā cenas pienācīgi atspoguļo izmaksas, var uzskatīt par reprezentatīvu tirgu pamatregulas 2. panta 5. punkta nozīmē.21.  Pēc informācijas izpaušanas pieprasījuma iesniedzējs izdarīja vairākus apgalvojumus, kas saistīti ar i) gāzes cenu koriģēšanas juridisko pamatu, no vienas puses, un ii) gāzes cenu koriģēšanai piemēroto metodiku, no otras puses.2.1.1.1. Gāzes cenu koriģēšanas juridiskais pamats22.  Pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka nav pamata koriģēt Krievijas iekšējā tirgū samaksāto gāzes cenu, jo tā grāmatvedības dokumentācijā bija pilnībā atspoguļotas ar attiecīgā ražojuma ražošanu saistītās izmaksas Krievijā. Turklāt tas apgalvoja, ka saskaņā ar pamatregulas 1. pantu normālā vērtība vienmēr jānosaka attiecībā uz eksportētājvalsti un ka tādējādi konstatējumu pamatošana ar citu trešo valstu ražotāju sniegto informāciju būtu pretrunā minētajam pantam.23.  Attiecībā uz pieprasījuma iesniedzēja argumentu par iespējamo pamatregulas 1. panta neievērošanu jānorāda, ka 1. pantā ir aprakstīts tikai vispārējais dempinga jēdziens, bet sīkāki noteikumi par dempinga konstatēšanu ir izklāstīti pamatregulas 2. pantā. Pamatregulas 2. panta 5. punkts paredz iespēju izmantot informāciju no citiem reprezentatīviem tirgiem, ieskaitot kādu trešo valsti, ja ar pārbaudāmā ražojuma ražošanu un pārdošanu saistītās izmaksas nav pienācīgi atspoguļotas attiecīgās personas dokumentācijā. Tāpēc šajā ziņā pieprasījuma iesniedzēja arguments bija jānoraida.24.  Pieprasījuma iesniedzējs arī norādīja, ka Krievijā ir tādas dabiskās konkurences priekšrocības kā plaša dabasgāzes pieejamība un labvēlīgi piegādes nosacījumi, kas izskaidro cenu starpību starp dabasgāzi, kas pārdota Krievijas iekšējā tirgū, un dabasgāzi, kas eksportēta. Pieprasījuma iesniedzējs arī apgalvoja, ka gāzes cenas Krievijas iekšējā tirgū sedz izmaksas.25.  Saistībā ar dabisko priekšrocību pastāvēšanu pieprasījuma iesniedzējs neminēja to, ka dabasgāzes cenas Krievijas iekšējā tirgū tika regulētas, tādējādi nevarēja uzskatīt, ka tās pienācīgi atspoguļo cenu, kas parasti tiek maksāta netraucētas konkurences tirgos. Pieprasījuma iesniedzējs arī nesniedza nekādus pierādījumus, kas pamatotu šos apgalvojumus. Turklāt attiecībā uz izmaksām pat tad, ja pieprasījuma iesniedzēja maksātās gāzes cenas segtu ražošanas vienības izmaksas un gāzes operatoram radušās gāzes pārdošanas izmaksas, šis apgalvojums nav būtisks, jo gāzes tirgus cena ne vienmēr ir saistīta ar tās ražošanas un pārdošanas izmaksām. Tāpēc šie apgalvojumi bija jānoraida.26.  Pieprasījuma iesniedzējs arī apgalvoja, ka atbilstoši pamatregulai veiktajā izmeklēšanā nebija jāpārbauda augšupējo ražojumu subsidēšana. Tiek norādīts, ka pamatregulas 2. panta 5. punkta mērķis ir noteikt, vai attiecīgās personas dokumentācijā ir pienācīgi atspoguļotas ar līdzīgā ražojuma ražošanu un pārdošanu saistītās izmaksas. Tika konstatēts, ka tas tā nebija 17. apsvērumā minēto iemeslu dēļ. Tas atšķiras no stāvokļa, kad tiek noteikta subsīdiju pastāvēšana, uz kuru neattiecās pašreizējā izmeklēšana. Tāpēc pieprasījuma iesniedzēja arguments bija jānoraida.27.  Saistībā ar šo pieprasījuma iesniedzējs arī apgalvoja, ka pat tad, ja pastāv īpaši tirgus apstākļi pamatregulas 2. panta 3. punkta nozīmē, tie attiecas tikai uz attiecīgā ražojuma, proti, UAN tirgu kā tādu, un to nevar attiecināt uz apstākļiem augšupējā ražojuma tirgū. Tomēr, kā izriet no 24. apsvērumā minētā, dabasgāzes cenas tika koriģētas, balstoties uz pamatregulas 2. panta 5. punktu, kas atbilstoši 21. apsvērumā minētajam īpaši ļauj iestādēm izmantot ražošanas izmaksas, kas iegūtas no citiem reprezentatīviem tirgiem. Tāpēc pieprasījuma iesniedzēja arguments bija jānoraida.28.  Visbeidzot pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka pamatregulas 2. panta 5. punkts attiecas tikai uz to, ciktāl tiek pārbaudīts, vai uzņēmuma dokumentācija atbilst attiecīgās trešās valsts vispārpieņemtajiem grāmatvedības principiem, bet neizvirza prasību, lai izmaksas atbilstu izmaksām neregulētos tirgos.29.  Jānorāda, ka saskaņā ar pamatregulas 2. panta 5. punktu ir jāievēro divi nosacījumi, lai izmaksas varētu aprēķināt, balstoties uz eksportētāja dokumentāciju: i) dokumentācija jāuztur saskaņā ar attiecīgās valsts vispārpieņemtajiem grāmatvedības principiem (“GAAP”) un ii) dokumentācijā pienācīgi jāatspoguļo ar attiecīgā ražojuma ražošanu un pārdošanu saistītās izmaksas. Ja otrais nosacījums netiek izpildīts, jo dokumentācijā nav atspoguļotas izmaksas, kā tas ir šajā gadījumā, tad izmaksas ir jākoriģē. Tāpēc pieprasījuma iesniedzēja arguments bija jānoraida.2.1.1.2. Gāzes cenu koriģēšanā izmantotā metodika30.  Pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka gāzes cenas pašreizējās izmeklēšanas PIP laikā ievērojami svārstījās un ka tāpēc normālā vērtība jānosaka reizi mēnesī (vai vismaz reizi ceturksnī), nevis reizi gadā.31.  Jānorāda, ka gāzes cenas PIP laikā svārstījās, taču šīs svārstības netika uzskatītas par ārkārtējām vai īpaši nozīmīgām. Dabasgāzes tirgū parasti patiešām ir novērojamas diezgan ievērojamas cenu svārstības. Pieprasījuma iesniedzējs nevarēja pierādīt, ka ir bijuši īpaši apstākļi un ka cenu svārstības PIP laikā bijušas ievērojami mazākas nekā parasti novērojamās svārstības. Tāpēc nebija iemesla atteikties no metodikas, kas tika izmantota izmeklēšanā, kuras rezultātā tika noteikti spēkā esošie pasākumi. Otrkārt, tikai daļēji bija pieejama informācija, kas, pēc pieprasījuma iesniedzēja vārdiem, bija jāizmanto normālo vērtību noteikšanai, jo vajadzīgo informāciju, proti, PVA un peļņu, no ASV uzņēmumiem varēja iegūt tikai reizi gadā. Tāpēc pat tad, ja pieprasījuma iesniedzēja arguments tiktu ievērots, būtu neiespējami pienācīgi aprēķināt ikmēneša vai ikceturkšņa vērtības. Tādējādi pieprasījuma iesniedzēja arguments bija jānoraida.32.  Pieprasījuma iesniedzējs arī apstrīdēja Waidhaus izmantošanu par atbilstošu atskaites tirgu, norādot uz to, ka gāzes cenas Vācijā nenosaka pēc konkurences principiem, un uz attiecībām starp personām, kas ir ar cenu aprēķināšanas formulām saistīts faktors, ko izmanto no Krievijas veiktā gāzes eksporta līgumos.33.  Jānorāda, ka apgalvojumu, ka gāzes cenas Vācijas iekšējā tirgū nenosaka pēc konkurences principiem, jebkurā gadījumā uzskatīja par nebūtisku, jo tas attiecās tikai uz cenām, par kādām Vācijas gāzes sadales uzņēmumi pārdod gāzi iekšējā tirgū, tāpēc tas nav saistīts ar cenu, par kādu no Krievijas eksportētā gāze tiek pārdota Waidhaus centrā. Pieprasījuma iesniedzēja arguments par to, ka Vācijas tradicionālajiem gāzes sadales uzņēmumiem nav motivācijas vienoties ar Krieviju par zemām importētās gāzes cenām Waidhaus centrā, ir tikai pieņēmums, kurš nav pamatots ar faktisko informāciju un pierādījumiem. Tādējādi šie argumenti tika noraidīti.34.  Turklāt pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka, izmantojot eksporta cenu uz Waidhaus centru, Krievijas eksporta maksājums, ko veic visos eksporta gadījumos, ir bijis jāatskaita no Waidhaus cenas, jo tas neattiecās uz iekšējo tirgu.35.  Tirgus cena Waidhaus centrā, ko uzskatīja par reprezentatīvu tirgu pamatregulas 2. panta 5. punkta nozīmē, ir cena pēc eksporta nodokļu samaksas, nevis cena pirms minētajiem nodokļiem. No pircēja viedokļa jāņem vērā cena, kas tam jāmaksā Waidhaus centrā, un šajā ziņā nav svarīgi, kādu procentu no šīs cenas veido eksporta nodoklis un cik procentu tiek samaksāts gāzes piegādātājam. Savukārt gāzes piegādātājs vienmēr centīsies maksimāli paaugstināt cenu un tādējādi pieprasīs visaugstāko cenu, ko patērētāji vēlēsies maksāt. Ievērojot to, ka šī cena vienmēr ir daudz augstāka par ražošanas izmaksām, tādējādi gāzes piegādātājs gūst lielu peļņu, gāzes cenu galvenokārt ietekmē nevis eksporta nodokļa apjoms, bet gan tas, par kādu cenu tirgus dalībnieki to vēlas iegādāties. Tāpēc tika secināts, ka neizkropļotā tirgū noteiktā cena ir cena, kurā iekļauts eksporta nodoklis, nevis cena pirms nodokļa samaksas. Tādējādi šajā gadījumā pieprasījuma iesniedzēja argumenti tika noraidīti.36.  Saistībā ar šo pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka vietējā gāzes sadales uzņēmuma uzcenojums nav jāpieskaita eksporta cenai Waidhaus centrā, taču nepaskaidroja, kāpēc tas uzskata, ka vietējam gāzes sadales uzņēmumam piemērojamā korekcija nav atbilstoša. Tika uzskatīts, ka patērētāji iekšējā tirgū iegādājās gāzi no vietējiem piegādātājiem, tāpēc bija jāpieņem, ka tiem būtu jāsedz vietējās gāzes sadales izmaksas, kas pašas par sevi nav iekļautas nekoriģētajā Waidhaus cenā. Tāpēc tika uzskatīts, ka šī korekcija patiesi ir pamatota, un tādējādi pieprasījuma iesniedzēja apgalvojums tika noraidīts.2.1.2. Pārdošanas, vispārējās un administratīvās izmaksas (“PVA izmaksas”)37.  PVA izmaksas un peļņu nevarēja noteikt, pamatojoties uz pamatregulas 2. panta 6. punkta pirmo teikumu, jo pieprasījuma iesniedzējam nebija līdzīgā ražojuma pārdevumu Krievijas iekšējā tirgū. Turklāt nevarēja piemērot pamatregulas 2. panta 6. punkta a) apakšpunktu, jo izmeklēšana attiecās tikai uz pieprasījuma iesniedzēju. Nebija piemērojams arī pamatregulas 2. panta 6. punkta b) apakšpunkts, jo dabasgāze, tāpat kā tajā pašā vispārējā preču kategorijā ietilpstošie ražojumi, ir vissvarīgākā izejviela, tāpēc, ļoti iespējams, 17. apsvērumā minēto iemeslu dēļ būtu jākoriģē arī ražošanas izmaksas. Šajā pārskatīšanā nebija informācijas, kas ļautu pienācīgi noteikt šādu korekciju, PVA izmaksas un attiecīgo peļņas normu, pārdodot šādus ražojumus pēc minētās korekcijas veikšanas. Tāpēc PVA izmaksas un peļņu noteica saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6. punkta c) apakšpunktu, izmantojot saprātīgu metodi.38.  Tā kā tās pašas vispārējās ražojumu kategorijas Krievijas iekšējais tirgus ir ļoti mazs, informācija bija jāiegūst no citiem reprezentatīviem tirgiem. Šajā saistībā tika ņemta vērā publiski pieejamā informācija par lielākajiem uzņēmumiem, kas darbojas slāpekļa mēslošanas līdzekļu nozarē. Ziemeļamerikas (proti, ASV) ražotāju atbilstošos datus atzina par piemērotākajiem izmeklēšanai, ņemot vērā to, ka bija plaši pieejama ticama un pilnīga publiski pieejama informācija no biržā kotētajiem uzņēmumiem šajā pasaules reģionā. Turklāt Ziemeļamerikas tirgū bija raksturīgs nozīmīgs iekšzemes pārdevumu apjoms un ievērojams vietējo un ārvalstu uzņēmumu konkurences līmenis. Tāpēc PVA izmaksas un peļņu noteica, pamatojoties uz vidējām svērtajām to trīs Ziemeļamerikas ražotāju PVA izmaksām un peļņu, kuri bija atzīti par lielākajiem uzņēmumiem mēslošanas līdzekļu nozarē, ņemot vērā to Ziemeļamerikā veiktos tās pašas vispārējās kategorijas ražojumu (slāpekļa mēslošanas līdzekļu) pārdevumus. Šos trīs ražotājus uzskatīja par reprezentatīviem slāpekļa mēslošanas līdzekļu ražošanas nozares pārstāvjiem, un to PVA izmaksas un peļņu pieņēma par reprezentatīviem rādītājiem attiecībā uz tādām pašām izmaksām, kas parasti rodas uzņēmumiem, kuri veiksmīgi darbojas minētajā uzņēmējdarbības segmentā. Turklāt nav norāžu, kas liecinātu, ka šādi konstatētais peļņas apmērs pārsniedz peļņu, kādu parasti gūst Krievijas ražotāji, tās pašas vispārējās kategorijas ražojumus pārdodot iekšējā tirgū.39.  Pēc informācijas izpaušanas pieprasījuma iesniedzējs apstrīdēja iepriekš minēto metodiku un apgalvoja, ka izmantotā peļņas norma ir nesamērīga un pārāk augsta, īpaši salīdzinot ar peļņas normu, kas izmantota iepriekšējās antidempinga izmeklēšanās, kurās bija aplūkots šis pats ražojums. Tas apgalvoja, ka 2008. gads, par kuru tika noteiktas PVA izmaksas un peļņa, bija neparasts ASV tirgū, jo ievērojami svārstījās gāzes cenas un bija ārkārtīgi augstas mēslošanas līdzekļu cenas, kas ASV ražotājiem ļāva gūt neparasti lielu peļņu.40.  Kopumā pašreizējā pārskatīšanā apstiprināja, ka nebija mainījušies apstākļi pamatregulas 11. panta 9. punkta nozīmē, kas pamatotu atteikšanos no metodikas, ko izmantoja izmeklēšanā, kuras rezultātā tika noteikti spēkā esošie pasākumi. Pirmkārt, tika konstatēts, ka peļņas norma, ko līdz 2008. gadam bija guvuši šie ASV ražotāji, bija līdzīga 2008. gadā gūtajai peļņas normai. Otrkārt, pat tad, ja peļņas līmenis 2008. gadā atšķīrās no peļņas līmeņa iepriekšējos gados, tā ir parasta parādība tirgus ekonomikas apstākļos, kur izmaksas, cenas un peļņa laika gaitā mainās. Treškārt, dabasgāzes tirgus parasti ir nestabils. Salīdzinot dabasgāzes cenas ASV tirgos un Waidhaus centrā 2008. gadā un iepriekšējos gados, netika konstatētas novirzes, kas būtu par pamatu neparasti lielai peļņai ASV tirgū. Ievērojot iepriekš minēto, tiek uzskatīts, ka nebija pamata atteikties no metodikas, kas aprakstīta 36. apsvērumā iepriekš.41.  Turklāt pieprasījuma iesniedzējs izvirzīja apgalvojumu, ka netika izmantota 2. panta 6. punkta c) apakšpunktā minētā pārbaude saistībā ar izmantotās peļņas normas pamatotību, jo peļņas norma pārsniedz peļņu, ko par vienas un tās pašas vispārējās kategorijas ražojumiem izcelsmes valsts iekšējā tirgū parasti gūst citi eksportētāji vai ražotāji pamatregulas 2. panta 6. punkta c) apakšpunkta nozīmē.42.  Pieprasījuma iesniedzējs nesniedza pierādījumus, kas pamatotu šo apgalvojumu. Tā kā pašreizējā pārskatīšana attiecās tikai uz dempinga noteikšanu attiecībā uz pieprasījuma iesniedzēju, tad nebija informācijas par citiem ražotājiem Krievijā. Ievērojot to, ka iepriekš minēto iemeslu dēļ nevarēja izmantot gāzes izmaksas, kas bija radušās pieprasījuma iesniedzējam, rentabilitāte, par kuru ziņojis pats pieprasījuma iesniedzējs uzņēmuma līmenī par iekšējā tirgū pārdotajiem ražojumiem pēc tam, kad bija koriģēta no finanšu darbībām gūtā neparastā peļņa un zaudējumi, ir tikpat liela kā ASV ražotāju rentabilitāte. Šajos apstākļos nav pamata uzskatīt, ka izmantotā peļņas norma pārsniedz peļņu, ko parasti ko par vienas un tās pašas vispārējās kategorijas ražojumiem izcelsmes valsts iekšējā tirgū parasti gūst citi eksportētāji vai ražotāji pamatregulas 2. panta 6. punkta c) apakšpunkta nozīmē.43.  Kopienas ražošanas nozare iebilda, ka iepriekšminētā pieeja tiek izmantota attiecībā uz PVA izmaksu un peļņas noteikšanu, un uzstāja, ka jāizmanto paša pieprasījuma iesniedzēja PVA izmaksas. Tomēr pamatregulas 2. panta 6. punktā noteikts, ka PVA izmaksu un peļņas summas jānosaka, vienīgi balstoties uz faktiskajiem datiem par attiecīgā ražotāja eksportētāja ražošanu un pārdošanu, ja šie pārdevumi tika veikti parastās tirdzniecības operācijās. Atbilstoši 35. un 36. apsvērumā izklāstītajam situācija bija pavisam citāda, jo pieprasījuma iesniedzējam nebija līdzīgā ražojuma pārdevumu Krievijas iekšējā tirgū. Tāpēc šis arguments bija jānoraida.2.2. Eksporta cena44.  Eksporta cenu noteica saskaņā ar pamatregulas 2. panta 8. punktu, proti, pamatojoties uz faktiski samaksāto vai maksājamo cenu par ražojumu, kad no eksportētājvalsts to pārdod eksportam uz Kopienu.2.3. Salīdzināšana45.  Normālo vērtību un eksporta cenu salīdzināja, pamatojoties uz ražotāja cenu. Lai nodrošinātu taisnīgu normālās vērtības un eksporta cenas salīdzinājumu, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu tika veiktas korekcijas, ņemot vērā faktorus, kas ietekmē cenas un cenu salīdzināmību. Tādējādi attiecīgos gadījumos un tad, ja bija iesniegti pārbaudīti pierādījumi, tika veiktas korekcijas, ņemot vērā atšķirības saistībā ar transporta, kravas apstrādes, iekraušanas izmaksām, palīgizmaksām un netiešajiem nodokļiem.46.  Pieprasījuma iesniedzējs PIP laikā veica eksporta pārdevumus, izmantojot uzņēmumu Agronova , kas ir saistītais tirgotājs ASV. Izmeklēšanā ir konstatēts, ka vienīgie saistītā uzņēmuma pienākumi bija atrast pircējus un noslēgt pārdošanas līgumus. Veicot pārbaudi, atklājās, ka uzņēmuma Agronova dokumentācijā nebija pilnībā atspoguļotas visas darbības, un bija norādes uz to, ka, lai gan uzņēmumam netika maksāta komisijas naudu saistībā ar darījumiem, tā darbības tika atalgotas citos veidos. Šo iemeslu dēļ tika uzskatīts, ka uzņēmums Agronova darbojas kā aģents un saņem komisijas naudu. Tāpēc eksporta cenu koriģēja, ņemot vērā nosacītu komisijas naudu, kas atbilst tirgotāja uzcenojumam, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu.47.  Pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka eksporta cenu saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu nevajadzēja koriģēt ar nosacīto komisijas naudu par pārdevumiem, kas veikti ar saistītā uzņēmuma palīdzību ASV, jo šis uzņēmums, iespējams, veica darbības, kas bija identiskas pilnībā integrēta eksporta pārdevumu departamenta darbībām, tāpēc tas nebija uzskatāms par aģentu, kurš par savu darbu saņem komisijas naudu.48.  Šajā izmeklēšanā to nevarēja apstiprināt, bet atklāja, ka attiecībā uz saistītā uzņēmuma pienākumiem un veidu, kā pieprasījuma iesniedzējs tam atlīdzina par darbu, saistītais uzņēmums drīzāk jāuzskata par aģentu, kurš par savu darbu saņem komisijas naudu.2.4. Dempinga starpība49.  Dempinga starpību saskaņā ar pamatregulas 2. panta 11. punktu noteica, vidējo svērto normālo vērtību salīdzinot ar vidējo svērto eksporta cenu.50.  Šis salīdzinājums liecināja, ka dempinga starpība, kas izteikta procentos no CIF cenas pie Kopienas robežas pirms nodokļu samaksas, ir 22,9 %.D. ANTIDEMPINGA PASĀKUMI51.  Jāatgādina, ka saskaņā ar pamatregulas 9. panta 4. punktu un atbilstoši Padomes Regulas (EK) Nr. 1995/2000 49. apsvērumā minētajam sākotnējā izmeklēšanā galīgo antidempinga maksājumu noteica konstatētā kaitējuma apjoma līmenī, kas bija mazāks par dempinga starpību, jo tika konstatēts, ka ar šādu mazāku maksājumu pietiek, lai novērstu kaitējumu Kopienas ražošanas nozarei. Ņemot vērā iepriekš minēto, šajā pārskatīšanā noteiktais maksājums nevar būt lielāks par kaitējuma apjomu.52.  Šajā daļējā starpposma pārskatīšanā nevar noteikt individuālu kaitējuma apjomu, jo tajā pārbaudīja dempingu tikai tiktāl, ciktāl tas attiecas uz pieprasījuma iesniedzēju. Tāpēc šajā pārskatīšanā noteikto dempinga starpību salīdzināja ar sākotnējā izmeklēšanā noteikto kaitējuma apjomu. Tā kā kaitējuma apjoms bija mazāks par pašreizējā izmeklēšanā konstatēto dempinga starpību, galīgais antidempinga maksājums attiecībā uz pieprasījuma iesniedzēju jāpiemēro sākotnējā izmeklēšanā konstatētā kaitējuma apjoma līmenī.53.  Attiecībā uz pasākuma veidu tika uzskatīts, ka grozītajam antidempinga maksājumam jābūt tādam pašam kā maksājumiem, kas piemēroti ar Regulu (EK) Nr. 1995/2000. Lai nodrošinātu pasākumu efektivitāti un novērstu manipulācijas ar cenām, maksājumi bija jānosaka kā konkrēta summa par tonnu. Tādējādi antidempinga maksājumam, kas jāpiemēro attiecīgā ražojuma importam, ko pieprasījuma iesniedzējs ražoja un pārdeva eksportam uz Kopienu, kas aprēķināts, par pamatu ņemot kaitējuma apjomu un sākotnējā izmeklēšanā izteikts kā konkrēta summa par tonnu, ir jābūt EUR 20,11 par tonnu.E. ANTIDEMPINGA MAKSĀJUMA UZLIKŠANA AR ATPAKAĻEJOŠU DATUMU54.  Ņemot vērā iepriekšminētos secinājumus, antidempinga maksājumu, kas jāpiemēro pieprasījuma iesniedzējam, uzliek ar atpakaļejošu datumu no pārskatīšanas sākšanas dienas attiecīgā ražojuma importam, uz kuru attiecas Komisijas Regulas (EK) Nr. 241/2009 3. pantā noteiktā reģistrācija.F. INFORMĀCIJAS IZPAUŠANA UN PASĀKUMU ILGUMS55.  Pieprasījuma iesniedzējs un pārējās personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuriem balstījās iecere atkārtoti piemērot galīgo antidempinga maksājumu tāda UAN importam, kura izcelsme, cita starpā, ir Krievijā un kuru pieprasījuma iesniedzējs ražoja un pārdeva eksportam uz Kopienu, un ar atpakaļejošu datumu uzlikt šo maksājumu importam, uz kuru attiecas reģistrācija. Visām personām tika dota iespēja sniegt piezīmes.56.  Šī pārskatīšana neietekmē dienu, no kuras saskaņā ar pamatregulas 11. panta 2. punktu vairs nav spēkā ar Regulu (EK) Nr. 1911/2006 noteiktie pasākumi.G. SAISTĪBAS57.  Pēc informācijas galīgās izpaušanas pieprasījuma iesniedzējs saskaņā ar pamatregulas 8. pantu piedāvāja saistības. Tas norādīja, ka piedāvājums jāsagatavo, izmantojot pamatotu pieņēmumu, ka daži no apgalvojumiem, kas veikti pēc galīgās informācijas izpaušanas, tiks pieņemti un tādējādi tiks noteikta minimālā importa cena, kas būs piemērojama pieprasījuma iesniedzējam. Tā kā neviena no pieprasījuma iesniedzēja piezīmēm netika atzīta par pamatotu un tas, šķiet, vairs nevēlas piedāvāt minimālo importa cenu, kas būtu noteikta, izmantojot sākotnējā izmeklēšanā konstatēto kaitējuma novēršanas līmeni, tika uzskatīts, ka turpmāka saistību piedāvājuma analizēšana attiecībā uz to pieņemšanu vairs nav vajadzīga,IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.1. pants1. Padomes Regulas (EK) Nr. 1911/2006 1. panta 2. punkta tabulu groza, to papildinot šādi:“Valsts | Uzņēmums | Maksājuma summa (par tonnu) | TARIC papildkods |Krievija | Akciju sabiedrība Acron | EUR 20,11 | A932” |2. Ar šo uzlikto maksājumu arī ar atpakaļejošu datumu piemēro urīnvielas un amonija nitrāta maisījumu ūdens vai amonjaka šķīdumā importam, kas reģistrēts saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 241/2009 3. pantu.3. Muitas iestādēm ir uzdots pārtraukt tādu urīnvielas un amonjaka nitrāta maisījumu ūdens vai amonjaka šķīdumā importa reģistrēšanu, kuru izcelsme ir Krievijā un kurus akciju sabiedrība Acron ražoja un pārdeva eksportam uz Kopienu.4. Ja vien nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.2. pantsŠī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē, [..]Padomes vārdā —Komisijas loceklis Catherine ASHTON [1] OV L 56, 6.3.1996., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2117/2005 (OV L 340, 23.12.2005., 17. lpp.).[2] OV L 238, 22.9.2000., 15. lpp.[3] OV L 365, 21.12.2006., 26. lpp.[4] OV L 75, 21.3.2009., 5. lpp.


				|

		52012PC0424

			Priekšlikums PADOMES REGULA, ar kuru pēc daļējas starpposma pārskatīšanas atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1225/2009 11. panta 3. punktam groza Regulu (ES) Nr. 585/2012, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu par konkrētu Krievijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs vai tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importu /* COM/2012/0424 final - 2012/0204 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
 Priekšlikuma konteksts
   || Priekšlikuma pamatojums un mērķi Šis priekšlikums attiecas uz to, kā Padomes 2009. gada 30. novembra Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, (“pamatregula”) piemēro procedūrā attiecībā uz konkrētu Ukrainas izcelsmes dzelzs vai tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importu.
   || Vispārīgais konteksts Šis priekšlikums sagatavots, īstenojot pamatregulu un veicot izmeklēšanu saskaņā ar pamatregulā, jo īpaši tās 11. panta 3. punktā, noteiktajām pamatprasībām un procedūras prasībām.
   || Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Patlaban spēkā esošie pasākumi tika noteikti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 585/2012, ar ko pēc termiņbeigu pārskatīšanas atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1225/2009 11. panta 2. punktam nosaka galīgo antidempinga maksājumu par konkrētu Krievijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs vai tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importu un izbeidz termiņbeigu pārskatīšanas procedūru attiecībā uz konkrētu Horvātijas izcelsmes dzelzs vai tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importu.
   || Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Nepiemēro
 Apspriešanās ar ieinteresētajām personām un ietekmes novērtējums
   || Apspriešanās ar ieinteresētajām personām
   || Procedūrā iesaistītajām ieinteresētajām personām ir bijusi iespēja izmeklēšanas laikā aizstāvēt savas intereses saskaņā ar pamatregulas noteikumiem.
   || Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana
   || Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs.
   || Ietekmes novērtējums Šis priekšlikums ir sagatavots, īstenojot pamatregulu. Pamatregulā nav paredzēts vispārējs ietekmes novērtējums, bet sniegts pilnīgs vērtējamo nosacījumu uzskaitījums.
 Priekšlikuma juridiskie aspekti
   || Ierosināto pasākumu kopsavilkums Komisija 2011. gada 29. jūlijā pēc Ukrainas ražotāja Interpipe pieprasījuma sāka daļēju starpposma pārskatīšanu attiecībā uz antidempinga pasākumiem, ko piemēro konkrētu Ukrainas izcelsmes dzelzs vai tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importam. Pievienotais Padomes Regulas priekšlikums ir balstīts uz šādiem konstatējumiem – antidempinga maksājumu līmenis, kas patlaban noteikts par konkrētu Interpipe ražotu dzelzs vai tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importu, kaitējumu izraisošā dempinga novēršanai vairs nav vajadzīgs un apstākļu pārmaiņas, kuru rezultātā pastāv zemāka dempinga starpība, ir ilglaicīgas. Tādēļ Padomei tiek ierosināts pieņemt pievienoto regulas priekšlikumu, ar ko groza patlaban spēkā esošo antidempinga maksājumu par konkrētu dzelzs vai tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importu no LLC Interpipe Niko Tube un OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant.
   || Juridiskais pamats Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, un jo īpaši tās 11. panta 3. punkts.
   || Subsidiaritātes princips Priekšlikums ir Savienības ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro.
   || Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ.
   || Rīcības forma ir aprakstīta iepriekš minētajā pamatregulā un neparedz valstu lēmumus.
   || Netiek prasīts norādīt, kā līdz minimumam samazina un proporcionāli priekšlikuma mērķim sadala Savienības, valstu valdību, reģionālo un vietējo varas iestāžu, uzņēmēju un pilsoņu finansiālo un administratīvo slogu.
   || Juridisko instrumentu izvēle
   || Ierosinātais juridiskais instruments: regula.
   || Citi instrumenti nebūtu piemēroti šāda iemesla dēļ: iepriekš minētā pamatregula neparedz alternatīvas.
 Ietekme uz budžetu
   || Priekšlikums neietekmē Savienības budžetu.
2012/0204 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES REGULA,
ar kuru pēc daļējas starpposma
pārskatīšanas atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1225/2009
11. panta 3. punktam groza Regulu (ES) Nr. 585/2012,
ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu par konkrētu
Krievijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs vai tērauda bezšuvju
cauruļvadu un cauruļu importu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2009. gada 30. novembra
Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par
dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis[1], (“pamatregula”) un jo
īpaši tās 9. panta 4. punktu un 11. panta 3., 5. un 6. punktu,
ņemot vērā priekšlikumu, ko
Eiropas Komisija (“Komisija”) ir iesniegusi pēc apspriešanās ar
padomdevēju komiteju,
tā kā:
1.           PROCEDŪRA
1.1.        Spēkā esošie
pasākumi
(1)       Pēc izmeklēšanas
(“sākotnējā izmeklēšana”) Padome ar Regulu (EK)
Nr. 954/2006[2]
noteica galīgo antidempinga maksājumu par konkrētu
Horvātijas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs vai tērauda
bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importu. Pasākumi bija
procentuālais antidempinga maksājums 12,3 % līdz 25,7 %
apmērā, ko piemēro importam no atsevišķi minētiem
ražotājiem eksportētājiem Ukrainā, bet importam no visiem
pārējiem uzņēmumiem Ukrainā piemēro atlikušo
maksājuma likmi 25,7 % apmērā. Galīgais antidempinga maksājums, ko
piemēro ražotājam eksportētājam, uz kuru attiecas šī
pārskatīšanas izmeklēšana, proti, CJSC Nikopolsky Seamless
Tubes Plant Niko Tube un OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant,
ko tagad sauc LLC Interpipe Niko Tube un OJSC Interpipe
Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (“pieprasījuma iesniedzējs”
jeb “Interpipe”), ir 25,1 %.
(2)       Pēc Interpipe
pieprasījuma atcelt Padomes Regulu (EK) Nr. 954/2006
Eiropas Savienības Vispārējā tiesa atcēla Padomes
Regulas (EK) Nr. 954/2006 1. pantu,
ciktāl antidempinga maksājums, kas noteikts Interpipe,
pārsniedza to maksājumu, kurš būtu piemērojams, ja eksporta
cena nebūtu koriģēta, ņemot vērā komisijas maksu
tajos gadījumos, kad pārdošana notika, izmantojot saistītā
tirgotāja starpnieku Sepco SA[3].
Eiropas Savienības Tiesa 2012. gada
16. februārī atstāja
spēkā Vispārējās tiesas spriedumu[4].
(3)       Pēc šiem spriedumiem
Padome ar Regulu (ES) Nr. 540/2012[5]
grozīja Padomes Regulu (EK) Nr. 954/2006, lai labotu Interpipe noteikto
antidempinga maksājumu, ciktāl tas bija noteikts kļūdaini.
Tādējādi spēkā esošais antidempinga maksājums,
kas noteikts Interpipe, patlaban ir 17,7 %.
(4)       Pēc termiņbeigu
pārskatīšanas Padome ar Regulu 585/2012[6]
saglabāja pasākumus, kas ar Padomes Regulu (EK) Nr. 954/2006
bija noteikti par Krievijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs vai tērauda
bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importu (“termiņbeigu
pārskatīšanas izmeklēšana”).
(5)       Tādējādi
patlaban spēkā esošie pasākumi ir tie, kas noteikti ar Regulu (ES)
Nr. 585/2012, t.i., no 24,1 % līdz 35,8 % importam no
Krievijas un no 12,3 % līdz 25,7 % importam no
Ukrainas, bet LLC Interpipe Niko Tube un OJSC Interpipe
Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant noteiktais antidempinga maksājums
ir 17,7 %.

1.2.        Daļējas starpposma
pārskatīšanas pieprasījums
(6)       Komisija 2011. gada 29. jūlijā
ar Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
publicētu paziņojumu (“paziņojums par procedūras
sākšanu”)[7]
informēja par daļējas starpposma pārskatīšanas
sākšanu attiecībā uz antidempinga pasākumiem, kas
piemērojami konkrētu Ukrainas izcelsmes dzelzs vai tērauda
bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importam, saskaņā ar
pamatregulas 11. panta 3. punktu.
(7)       Šī
pārskatīšana, kas attiecās vienīgi uz dempinga izpēti,
tika sākta pēc Interpipe iesniegta pamatota pieprasījuma.
Interpipe pieprasījumā sniedza pirmšķietamus
pierādījumus tam, ka pasākuma turpmāka piemērošana
pašreizējā apmērā, lai neitralizētu kaitējumu
radošu dempingu, vairs nav vajadzīga.
1.3.        Izmeklēšana
(8)       Izmeklēšana par dempinga
līmeni aptvēra laika posmu no 2010. gada
1. aprīļa līdz 2011. gada 31. martam
(“pārskatīšanas izmeklēšanas periods” jeb “PIP”).
(9)       Par daļējas
starpposma pārskatīšanas sākšanu Komisija oficiāli
paziņoja pieprasījuma iesniedzējam, eksportētājvalsts
iestādēm un Savienības ražošanas nozarei.
Ieinteresētajām personām tika dota iespēja
paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajā
termiņā rakstiski darīt zināmu savu viedokli un
pieprasīt uzklausīšanu.
(10)     Lai iegūtu
izmeklēšanai vajadzīgo informāciju, Komisija nosūtīja
anketu pieprasījuma iesniedzējam, kas noteiktajā
termiņā sniedza atbildi.
(11)     Komisija pieprasīja un
pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par
vajadzīgu, lai noteiktu dempinga līmeni. Tika veikti pārbaudes
apmeklējumi pieprasījuma iesniedzēja un tā saistīto
tirdzniecības uzņēmumu LLC Interpipe Ukraine un Interpipe
Europe SA telpās.
2.           ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN
LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
2.1.        Attiecīgais ražojums
(12)     Attiecīgais ražojums ir tāds pats kā
definēts Regulā (ES) Nr. 585/2012, ar kuru tika noteikti patlaban
spēkā esošie pasākumi, t. i., konkrēti Ukrainas
izcelsmes dzelzs vai tērauda bezšuvju cauruļvadi vai
caurules (BCC), kā apaļā šķērsgriezuma
ārējais diametrs nepārsniedz 406,4 mm un oglekļa ekvivalentā
vērtība (OEV) nepārsniedz 0,86 saskaņā ar Starptautiskā
metināšanas institūta (IIW) formulu un ķīmisko
analīzi[8] un ko pašlaik klasificē ar KN kodiem ex 7304 11 00, ex 7304 19 10, ex 7304 19 30, ex 7304 22 00, ex 7304 23 00, ex 7304 24 00, ex 7304 29 10, ex 7304 29 30, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 un ex 7304 59 93 (“attiecīgais ražojums”).
2.2.        Līdzīgais ražojums
(13)     Kā
jau konstatēts sākotnējā izmeklēšanā un
termiņbeigu pārskatīšanas izmeklēšanā, arī
pašreizējā izmeklēšana apstiprināja, ka Ukrainā
ražotajam un uz Savienību eksportētajam ražojumam, Ukrainas
iekšējā tirgū ražotajam un pārdotajam ražojumam un
Savienības ražotāju ražotajam un Savienībā pārdotajam
ražojumam ir vienādas fizikālās un tehniskās
pamatīpašības un galalietojums. Tāpēc šie ražojumi ir
uzskatāmi par līdzīgiem pamatregulas 1. panta 4. punkta
nozīmē.
3.           DEMPINGS
3.1.        Iepriekšējas
piezīmes
(14)     Interpipe
pilnībā pieder un tās kontrolē atrodas divi ražotāji
eksportētāji – LLC Interpipe Niko Tube (Niko Tube)
un OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (Interpipe NTRP).
Saskaņā ar iestāžu parasto praksi abiem ražotājiem
eksportētājiem tika aprēķināta viena kopīga
dempinga starpība. Dempinga apjoms vispirms tika aprēķināts
katram ražotājam eksportētājam, un tad noteikta vienota
vidējā svērtā likme abiem uzņēmumiem.
(15)     Tomēr šī metode
atšķīrās no sākotnējā izmeklēšanā
piemērotās metodes, kurā kopējo dempinga starpību
aprēķināja, grupējot visus abu ražotāju datus par
ražošanu, rentabilitāti un pārdošanas apjomu Savienībā.
Metodes maiņas pamatā ir ievērojamās izmaiņas grupas
korporatīvajā struktūrā, dodot iespēju
identificēt attiecīgā ražošanas uzņēmuma
pārdošanas un ražošanas apjomu, kas sākotnējā
izmeklēšanā nebija iespējams.
(16)     Turklāt
sākotnējā izmeklēšanā atbilstīgi pamatregulas 2. panta 5. punktam
tika veikta korekcija attiecībā uz Interpipe enerģijas
izmaksām, lai pienācīgi atspoguļotu ar elektroenerģijas
un gāzes ražošanu un pārdošanu saistītās izmaksas
Ukrainā. Šī korekcija tika uzskatīta par nepieciešamu
tādēļ, ka Ukrainas gāzes un elektroenerģijas cenas
tobrīd bija ievērojami zemākas nekā vidējā cena
Savienībā un neatspoguļoja starptautiskās tirgus cenas.
Minētā korekcija balstījās uz vidējām cenām
Rumānijā, kas tobrīd bija iesaistīta izmeklēšanā.
(17)     Tomēr pretēji
sākotnējai izmeklēšanai tiek uzskatīts, ka šajā
starpposma pārskatīšanā korekcija attiecībā uz
enerģiju nav nepieciešama. Izmeklēšana liecina, ka enerģijas
vidējās cenas Ukrainā kopš sākotnējās
izmeklēšanas ir pastāvīgi pieaugušas daudz straujāk
nekā vidējās cenas Eiropas Savienībā,
tādējādi pakāpeniski samazinot minēto starpību.
Tādējādi ievērojamā enerģijas izmaksu
starpība, kas tika konstatēta sākotnējā
izmeklēšanā un kā dēļ tika veikta korekcija,
šobrīd vairs nepastāv .
(18)     Ņemot vērā
iepriekš minēto, šajā starpposma pārskatīšanā netiek
uzskatīts par lietderīgu veikt korekciju attiecībā uz
enerģiju.
3.2.        Imports par dempinga
cenām PIP laikā
3.2.1.     Normālā
vērtība
(19)     Saskaņā ar
pamatregulas 2. panta 2. punktu vispirms tika pārbaudīts,
vai katra ražotāja eksportētāja līdzīgā ražojuma
apjoms, kas iekšzemes tirgū pārdots neatkarīgiem klientiem, ir
reprezentatīvs salīdzinājumā ar kopējo eksporta
pārdošanas apjomu uz Savienību, t. i., vai šis kopējais
pārdošanas apjoms ir vismaz 5 %
no attiecīgā ražojuma kopējā apjoma, kas tika pārdots
eksportam uz Savienību. Izmeklēšanā noskaidrojās, ka abiem
ražotājiem eksportētājiem iekšzemes pārdošanas apjomi ir
reprezentatīvi.
(20)     Pēc
tam tika pārbaudīts, vai katrs līdzīgā ražojuma veids,
ko ražotāji eksportētāji pārdeva iekšzemes tirgū, ir
pietiekami reprezentatīvs pamatregulas 2. panta
2. punkta nozīmē.
Konkrētā ražojuma veida pārdošanas apjomu iekšzemes tirgū
uzskatīja par pietiekami reprezentatīvu, ja PIP laikā
kopējais attiecīgā veida ražojumu apjoms, ko pieprasījuma
iesniedzējs pārdevis neatkarīgiem klientiem iekšzemes tirgū
bija vismaz 5 % no tā
kopējā uz Savienību eksportētā
salīdzināmā ražojuma veida pārdošanas apjoma.
(21)     Saskaņā
ar pamatregulas 2. panta 4. punktu pēc tam tika
pārbaudīts, vai katra ražojuma veida, kas pārdots
reprezentatīvā apjomā, iekšzemes pārdošana ir
uzskatāma par notikušu parastos tirdzniecības apstākļos. To
pārbaudīja, katram eksportētā attiecīgā ražojuma
veidam pārskatīšanas izmeklēšanas periodā nosakot rentablo
iekšzemes pārdošanas darījumu īpatsvaru ar neatkarīgiem
pircējiem iekšzemes tirgū.
(22)     Ražojuma veidiem, kuriem
vairāk nekā 80 % no
pārdošanas apjoma iekšzemes tirgū pārsniedza to izmaksas un
vidējā svērtā pārdošanas cena bija vienāda ar
vienas vienības ražošanas izmaksām vai lielāka par tām,
ražojuma veida normālo vērtību aprēķināja kā
visu attiecīgā veida pārdošanas apjoma faktisko iekšzemes cenu
vidējo svērto vērtību, neņemot vērā to, vai
minētā pārdošana bijusi rentabla.
(23)     Ja kāda ražojuma veida
rentablās pārdošanas apjoms bija līdz 80 % no šā veida pārdošanas kopējā
apjoma vai ja šā ražojuma veida vidējā svērtā cena
bija zemāka par vienas vienības ražošanas izmaksām, normālo
vērtību noteica, balstoties uz faktisko cenu iekšzemes tirgū, ko
aprēķināja kā vidējo svērto cenu, ņemot
vērā tikai rentablos iekšzemes pārdošanas apjomus PIP
attiecīgajam ražojuma veidam.
(24)     Normālā
vērtība nereprezentatīvajiem ražojuma veidiem (t. i., tiem
veidiem, kuru iekšzemes pārdošanas apjoms veidoja mazāk nekā 5 % no eksporta pārdevumiem uz
Eiropas Savienību vai kurus iekšzemes tirgū vispār
nepārdeva) tika aprēķināta, pamatojoties uz ražošanas
izmaksām katram ražojuma veidam, pieskaitot pārdošanas,
vispārējās un administratīvās izmaksas un
peļņu. Ja pārdošana iekšzemes tirgū bija notikusi,
attiecīgajiem ražojuma veidiem tika izmantota peļņa no
darījumiem parastā tirdzniecības apritē iekšzemes
tirgū pa ražojuma veidiem. Ja ražojums iekšējā tirgū netika
pārdots, tika izmantota vidējā peļņa. Šī metode
tika mainīta tādēļ, ka pēc sākotnējās
izmeklēšanas PTO ekspertu grupa izstrādāja un PTO Strīdu
izšķiršanas padome pieņēma ziņojumu lietā Eiropas
Kopienas – antidempinga pasākumi attiecībā uz
saimniecībās audzētiem lašiem no Norvēģijas[9], kurā noteikts, ka nevar neņemt vērā faktisko
peļņas normu, kas noteikta darījumiem parastā
tirdzniecības apritē attiecīgajiem ražojuma veidiem, kuriem
jāaprēķina normālā vērtība.
(25)     Pēc galīgo
secinājumu izpaušanas abi ražotāji eksportētāji apgalvoja,
ka attiecīgā ražojuma kopējās ražošanas izmaksās PIP
laikā nevajadzēja iekļaut dīkstāves izdevumus, jo
tādējādi tiek pārkāpts antidempinga pamatregulas 2. panta 5. punkts
un tas esot arī pretunā grāmatvedības principiem, kuri
izklāstīti starptautiskajos grāmatvedības standartos (IAS)
un jo īpaši IAS 2. Attiecībā
uz 2. panta 5. punktu jāpiemin, ka tajā noteikts – ja
tiek uzskatīts, ka ar attiecīgā ražojuma ražošanu
saistītās izmaksas nav pienācīgi atspoguļotas
attiecīgās personas grāmatvedībā, tās
koriģē. Tas, ka uzņēmums nedarbojās ar pilnu jaudu, nozīmē,
ka izmaksas tomēr radās. Šīs izmaksas abu eksportētāju
ieņēmumu pārskatā patiešām tika reģistrētas
kā izmaksas, un tās bija tieši saistāmas ar līdzīgo
ražojumu. Turklāt tika konstatēts, ka atsauce uz IAS 2 šajā gadījumā nav pamatota,
jo IAS 2 mērķis ir
noteikt grāmatvedības principus attiecībā uz
inventāru, un tur nav noteikts, kas būtu uzskatāms par ražošanas
izmaksām. Tādēļ šis apgalvojums tika noraidīts.
(26)                 Tie paši
ražotāji eksportētāji arī apgalvoja, ka nevajadzēja
ņemt vērā konkrētus finansiālus izdevumus saistībā
ar aizņēmumiem, kas tika iekļauti tirdzniecības,
vispārējās un administratīvajās izmaksās. Viņi
apgalvoja, ka šie aizņēmumi tika ņemti, lai izpildītu
uzņēmuma likviditātes un īstermiņa finansēšanas
prasības un nav saistīti ar attiecīgā ražojuma ražošanu. Pārbaudes
apmeklējumā tika konstatēts, ka procentu izmaksas bija
galvenokārt saistītas ar apgrozāmā kapitāla finansēšanu.
Tādēļ procentu izmaksas attiecās uz visiem ražojumiem. Ražotāji
eksportētāji nevarēja pierādīt, ka procentu izmaksas bija
īpaši saistītas ar citiem mērķiem, nevis ar
apgrozāmā kapitāla finansēšanu. Abi ražotāji
eksportētāji arī nevarēja sniegt nekādus citus pierādījumus
savam apgalvojumam, tādēļ tas tika noraidīts.
3.2.2.     Eksporta cena
(27)     Viss attiecīgā
ražojuma eksports, ko uz Savienību veica abi ražotāji
eksportētāji, notika ar Šveicē esoša saistīta
tirdzniecības uzņēmuma starpniecību tieši neatkarīgiem
klientiem Savienībā. Tādēļ eksporta cenas pamatā
bija eksporta cenas, kas ir faktiski samaksātas vai kas ir maksājamas
saskaņā ar pamatregulas 2. panta
8. punktu.
3.2.3.     Salīdzinājums
(28)     Tiek atgādināts, ka
sākotnējā izmeklēšanā tika veikta eksporta cenas
korekcija atbilstīgi pamatregulas 2. panta
10. punkta i) apakšpunktam, ja
pārdošana notika ar saistītu tirgotāju starpniecību.
Tomēr saskaņā ar Tiesas spriedumu Interpipe lietā[10], kurā tika nolemts, ka
korekcija nebija pamatota, šajā starpposma pārskatīšanā
šāda korekcija netika veikta.
(29)     Abu ražotāju
eksportētāju normālā vērtība un eksporta cena
tika salīdzināta, par pamatu ņemot ražotāja cenu (EXW).
Lai nodrošinātu godīgu normālās vērtības un
eksporta cenas salīdzinājumu, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu
tika izdarītas pienācīgas korekcijas, lai ņemtu
vērā atšķirības, kas ietekmē cenas un to salīdzināmību.
Tādējādi tika veiktas korekcijas saistībā ar
transporta izmaksām, atlaidēm un rabatiem, komisijas maksām un
kredītu izmaksām.
3.2.4.     Dempinga starpība
(30)     Atbilstīgi pamatregulas 2. panta 11.
un 12. punktam katram no abiem
ražotājiem eksportētājiem katra ražojuma veida vidējā
svērtā normālā vērtība tika salīdzināta
ar vidējo svērto eksporta cenu, pamatojoties uz ražotāja cenu (EXW).
Kā minēts 14. apsvērumā,
pēc tam Interpipe tika noteikta viena kopēja dempinga
starpība, aprēķinot vienotu vidējo svērto dempinga
likmi abiem ražotājiem eksportētājiem, kuri ietilpst Interpipe.
(31)     Tādējādi
dempinga starpība, ko izsaka kā procentuālo daļu no CIF
cenas pie Savienības robežas pirms nodokļa nomaksas, ir 13,8 %.
4.           APSTĀKĻU
PĀRMAIŅU ILGLAICĪGUMS
(32)     Daļējas starpposma
pārskatīšanas pieprasījumā tā iesniedzējs
apgalvoja, ka pārmaiņas korporatīvajā struktūrā
un ražošanas organizēšanā un pārdošanas pārstrukturēšana
gan iekšzemes, gan eksporta tirgū ir ietekmējusi tā izmaksu
struktūru un ka tādēļ esošais antidempinga maksājuma
līmenis kaitējumu izraisošā dempinga neitralizēšanai vairs
nav vajadzīgs.
(33)     Tādēļ tika
pārbaudīts, vai ir pamats uzskatīt, ka pārmaiņas, kuru
rezultātā tika uzsākta šī starpposma
pārskatīšana, un to iznākums ir ilglaicīgs.
(34)     Izmeklēšanā tika
atklāts, ka galvenie faktori, kuru dēļ pastāv šajā
pārskatīšanas izmeklēšanā konstatētā
zemākā dempinga starpība, ir izmaiņas
korporatīvajā struktūrā, kas ietver divu ražošanas
uzņēmumu apvienošanos un pārdošanas pārstrukturēšanu,
to racionalizējot. Šīs pārmaiņas, kas ir ietekmējušas
pieprasījuma iesniedzēja izmaksu struktūru, ražojot un
pārdodot attiecīgo ražojumu, ir strukturālas, un
tādēļ nav pamata uzskatīt, ka tuvākajā laikā
stāvoklis varētu mainīties. Turklāt nav nekādu
norāžu par pieprasījuma iesniedzēja cenu ievērojamu
nestabilitāti.
(35)     Tādējādi tika
secināts, ka apstākļu pārmaiņas uzskatāmas par
ilglaicīgām un ka spēkā esošo pasākumu
piemērošana pašreizējā līmenī vairs nav vajadzīga,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
(1)
Ierakstu par LLC Interpipe Niko Tube un OJSC
Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (Interpipe NTRP)
Regulas (ES) Nr. 585/2012 1. panta
2. punkta tabulā aizstāj
ar šādu.
 LLC Interpipe Niko Tube un OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (Interpipe NTRP) || 13,8 % || A743
2. pants
Šī regula stājas spēkā
nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 343, 22.12.2009.,
51. lpp.
[2]               OV L 175, 29.6.2006.,
4. lpp.
[3]               2009. gada 10. marta
spriedums lietā T-249/06 Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes
Plant Niko Tube ZAT un Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT/Eiropas
Savienības Padome (Interpipe/Padome).
[4]               2012. gada 16. februāra
spriedums apvienotajās lietās C-191/09 P un C-200/09 P, Eiropas Savienības Padome/Interpipe
Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT un Interpipe
Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Padome/Interpipe).
[5]               OV L 165, 26.6.2012., 1. lpp.
[6]               OV L 174,
4.7.2012., 5. lpp.
[7]               OV C 223, 29.7.2011., 8. lpp.
[8]               OEV nosaka saskaņā ar tehnisko ziņojumu 1967, IIW doc. IX-555-67, ko
publicējis Starptautiskais metināšanas institūts (IIW).
[9]               WT/DS337/R,
2007. gada 16. novembris; pieņemts Strīdu izšķiršanas
padomē 2008. gada 15. janvārī.
[10]             Eiropas Savienības Tiesas 2012. gada
16. februāra spriedums apvienotajās lietās C-191/09 P
un C-200/09 P,
Eiropas Savienības Padome/Interpipe Nikopolsky Seamless Tube Plant Niko
Tube ZAT un Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (“Interpipe”).


				|

		52014PC0374

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par dažām procedūrām, lai piemērotu Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Melnkalnes Republiku, no otras puses (kodificēta redakcija) /* COM/2014/0374 final - 2014/0190 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           Tautu Eiropas kontekstā
Komisija piešķir lielu nozīmi Savienības tiesību
vienkāršošanai un skaidrošanai, lai tās padarītu skaidrākas
un pieejamākas pilsoņiem, tādējādi sniedzot tiem jaunas
iespējas un izdevību izmantot tiem piešķirtās
īpašās tiesības.
Šo mērķi nevar sasniegt kamēr
daudzie noteikumi, kas tikuši grozīti vairākas reizes, bieži diezgan
būtiski, paliek izkaisīti, tādā veidā, ka tie
jāmeklē daļēji oriģinālajā dokumentā un
daļēji vēlākajos grozošajos dokumentos.
Tādējādi, lai identificētu šībrīža noteikumus, ir
vajadzīgs nozīmīgs pētījums, kas salīdzina
dažādus instrumentus.
Šajā sakarā to noteikumu
kodifikācija, kas bieži tikuši grozīti, ir arī svarīga, lai
tiesību akti būtu skaidri un pārskatāmi.
2.           Komisija 1987. gada 1. aprīlī
nolēma[1]
sniegt rīkojumus saviem darbiniekiem, ka visiem tiesību aktiem
jābūt kodificētiem ne vēlāk kā pēc
desmit grozījumiem, uzsverot, ka šī ir minimālā
prasība un ka struktūrām jācenšas kodificēt pat
īsākos laika posmos tekstus par kuriem tās ir atbildīgas,
lai nodrošinātu, ka noteikumi ir skaidri un viegli saprotami.
3.           Edinburgas Eiropadomes
(1992. g. decembris) prezidentūras secinājumi
to apstiprināja[2],
uzsverot kodifikācijas nozīmi, jo tā nodrošina
piemērojamo tiesību skaidrību attiecībā uz to,
kādas tiesības attiecīgam jautājumam piemērojamas
attiecīgajā laikā.
Kodifikācija jāveic pilnīgā
atbilstībā normālajai procedūrai Savienības
tiesību aktu pieņemšanai.
Ņemot vērā to, ka nekādas
izmaiņas pēc būtības nevar tikt veiktas dokumentos, kurus skar
kodifikācija, Eiropas Parlaments, Padome un Komisija ir
nolēmuši ar 1994. gada 20. decembra Starpinstitūciju
vienošanos, ka var izmantot pasteidzinātu procedūru
kodifikācijas dokumentu paātrinātai pieņemšanai.
4.           Šī priekšlikuma mērķis ir
uzņemties Padomes 2007. gada 19. novembra Regulas (EK)
Nr. 140/2008 par dažām procedūrām, lai piemērotu
Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu starp Eiropas
Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Melnkalnes
Republiku, no otras puses, kā arī lai piemērotu Pagaidu
nolīgumu starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Melnkalnes Republiku,
no otras puses[3]
kodifikāciju. Jaunā regula pārņems dažādos tajā
ietvertos tiesību aktus[4];
šis priekšlikums pilnībā saglabā kodificēto tiesību
aktu saturu un līdz ar to tikai apkopo tos ar tādiem
formāliem grozījumiem, ko prasa pats kodifikācijas
pasākums.
5.           Kodifikācijas priekšlikums tika
izstrādāts pamatojoties uz iepriekšēju Regulas (EK)
Nr. 140/2008 un tās grozošo tiesību aktu konsolidāciju
22 oficiālajās valodās, ko veica Eiropas Savienības
Publikāciju birojs ar datu apstrādes sistēmas
palīdzību. Ja pantiem ir piešķirti jauni numuri, atbilstību
veco un jauno numuru starpā parāda tabulā, kas atrodas
kodificētās regulas II pielikumā.
ê 140/2008
(pielāgots)
2014/0190 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
par dažām procedūrām, lai
piemērotu Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu starp
Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un
Melnkalnes Republiku, no otras puses (kodificēta redakcija)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Ö Līgumu par
Eiropas Savienības darbību Õ un jo īpaši
tā Ö 207. panta
2. punktu Õ ,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[5],
saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
ê
(1)       Padomes Regula (EK)
Nr. 140/2008[6]
ir būtiski grozīta[7].
Skaidrības un praktisku apsvērumu dēļ minētā
regula būtu jākodificē.
ê 140/2008 1.
apsvērums (pielāgots)
(2)       Stabilizācijas un
asociācijas nolīgums starp Eiropas Kopienām un to
dalībvalstīm, no vienas puses, un Melnkalnes Republiku, no otras
puses (“SAN”), tika parakstīts 2007. gada 15. oktobrī Ö un stājās
spēkā 2010. gada 1. maijā Õ .
ê 140/2008
(pielāgots)
(3)       Ir jānosaka
procedūras, lai piemērotu konkrētus Ö SAN Õ noteikumus.
(4)       SAN Ö paredz, Õ ka
zivsaimniecības produktus, kuru izcelsme ir Melnkalnē,
atbilstīgi tarifa kvotu limitam var ievest Ö Savienībā Õ , piemērojot
pazeminātu muitas nodokļa likmi. Tāpēc ir nepieciešams
paredzēt noteikumus, kas reglamentē Ö minēto Õ tarifa kvotu
pārvaldīšanu.
(5)       Ja ir nepieciešami
tirdzniecības aizsardzības pasākumi, tie būtu
jāpieņem atbilstīgi vispārīgiem noteikumiem, kas
paredzēti Padomes Regulā (EK) Nr. 260/2009[8], Padomes Regulā
(EK) Nr. 1061/2009[9],
Padomes Regulā (EK) Nr. 1225/2009[10], vai attiecīgi
Padomes Regulā (EK) Nr. 597/2009[11].
(6)       Ja dalībvalsts sniedz
informāciju Komisijai par iespējamu krāpšanu vai nespēju
nodrošināt administratīvu sadarbību, piemēro
attiecīgos Ö Savienības Õ tiesību aktus,
jo īpaši Padomes Regulu (EK) Nr. 515/97[12].
(7)       Šīs regulas
atbilstīgo noteikumu īstenošanas nolūkā Muitas kodeksa
komitejai, ko izveidoja ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 952/2013[13] 285. pantu, būtu
jāpalīdz Komisijai.
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 15. punkts (pielāgots)
(8)       Ö SAN Õ divpusējo
drošības klauzulu īstenošanai ir vajadzīgi vienoti
nosacījumi aizsardzības un citu pasākumu pieņemšanai.
Minētie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Eiropas
Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011[14].
(9)       Komisijai būtu
jāpieņem nekavējoties piemērojami īstenošanas akti, ja
tas nepieciešams nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ
pienācīgi pamatotos gadījumos, kas saistīti ar
ārkārtējiem un kritiskiem apstākļiem Ö SAN Õ 41. panta 5.b punkta
un 42. panta 4. punkta nozīmē,
ê 140/2008
(pielāgots)
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets
Ar šo regulu nosaka dažas procedūras, lai
pieņemtu sīki izstrādātas normas Stabilizācijas un
asociācijas nolīguma starp Eiropas Kopienām un to
dalībvalstīm, no vienas puses, un Melnkalnes Republiku, no otras puses
(“SAN”).
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 15. punkta 1. apakšpunkts (pielāgots)
2. pants
Koncesijas zivīm un
zivsaimniecības produktiem
Komisija saskaņā ar šīs regulas
9. panta Ö 3. Õ punktā
minēto pārbaudes procedūru pieņem sīki
izstrādātus noteikumus par to, kā attiecībā uz zivju
un zivsaimniecības produktu tarifu kvotām īstenot Ö SAN Õ 29. pantu.
ê 140/2008
3. pants
Tarifu pazeminājumi
1. Ņemot vērā 2. punktu,
preferenciālā nodokļa likmes noapaļo uz leju līdz
pirmajai zīmei aiz komata.
2. Ja 1. punktā minētā
preferenciālā nodokļa likmes aprēķina rezultāts
atbilst kādam no šiem, preferenciālā likme ir uzskatāma par
pilnīgu atbrīvojumu:
a)           attiecībā uz ad valorem
nodevām – 1 % vai mazāk; vai
b)           attiecībā uz
specifiskajiem nodokļiem – EUR 1 vai mazāk attiecībā
uz katru atsevišķu daudzumu.
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 15. punkta 2. apakšpunkts (pielāgots)
4. pants
Tehniski
pielāgojumi
Grozījumus un to noteikumu tehniskos
pielāgojumus, kas pieņemti, ievērojot šo regulu, kuri ir
vajadzīgi sakarā ar izmaiņām kombinētās
nomenklatūras kodos vai Taric apakšgrupās vai sakarā ar to, ka
noslēgti jauni vai mainīti nolīgumi, protokoli, veiktas
vēstuļu apmaiņas vai citas darbības starp Savienību un
Melnkalni, pieņem saskaņā ar 9. panta 3. punktā
minēto pārbaudes procedūru.
5. pants
Vispārīga aizsardzības
pasākumu klauzula
Ja Savienībai ir jāveic
pasākums, kas paredzēts SAN 41. pantā, to pieņem
atbilstīgi pārbaudes procedūrai, kura minēta šīs
regulas 9. panta 3. punktā, ja SAN 41. pantā nav
paredzēts citādi.
6. pants
Deficīta klauzula
Ja Savienībai ir jāveic
pasākums, kas paredzēts SAN 42. pantā, to pieņem
saskaņā ar šīs regulas 9. panta 3. punktā
minēto pārbaudes procedūru.
ê 140/2008
(pielāgots)
7. pants
Ārkārtēji un kritiski
apstākļi
Ja SAN 41. panta 5. punkta
b) apakšpunkta un 42. panta 4. punkta nozīmē
iestājas ārkārtēji un kritiski apstākļi, Komisija
var veikt tūlītējus pasākumus, kā paredzēts SAN
41. un 42. pantā.
Ja Komisija saņem dalībvalsts
pieprasījumu, tā pieņem par to lēmumu piecu darbdienu
laikā pēc pieprasījuma saņemšanas.
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 15. panta 3. punkts (pielāgots)
Komisija šādus pasākumus pieņem
saskaņā ar Ö šīs
regulas Õ 9. panta
3. punktā minēto pārbaudes procedūru. Steidzamos
gadījumos piemēro Ö šīs
regulas Õ 9. panta
4. punktu.
ê 140/2008
(pielāgots)
8. pants
Drošības klauzula par
lauksaimniecības un zivsaimniecības produktiem
1. Neatkarīgi no šīs regulas
5. un 6. pantā paredzētajām procedūrām, ja Ö Savienībai Õ jāveic
drošības pasākums, kā paredzēts SAN 41. pantā
attiecībā uz lauksaimniecības un zivsaimniecības
produktiem, Komisija pēc dalībvalsts pieprasījuma vai pati
pēc savas iniciatīvas lemj par vajadzīgajiem pasākumiem
pēc tam, kad attiecīgā gadījumā lieta nodota
izskatīšanai, kā paredzēts SAN 41. pantā.
Ja Komisija saņem pieprasījumu no
dalībvalsts, tā pieņem par to lēmumu:
a)           trīs darbdienu laikā kopš pieprasījuma
saņemšanas, ja nepiemēro SAN 41. pantā paredzēto
procedūru par lietas nodošanu izskatīšanai; vai
b)           trīs dienu laikā kopš SAN
41. panta 5. punkta a) apakšpunktā paredzētā
trīsdesmit dienu laikposma beigām, ja piemēro SAN
41. pantā paredzēto procedūru par lietas nodošanu
izskatīšanai.
Komisija ziņo Padomei par
pasākumiem, par kuriem tā pieņēmusi lēmumu.
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 15. punkta 4. apakšpunkts
2. Komisija šādus pasākumus
pieņem saskaņā ar 9. panta 3. punktā minēto
pārbaudes procedūru. Steidzamos gadījumos piemēro 9. panta
4. punktu.
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 15. punkta 5. apakšpunkts (pielāgots)
9. pants
Komiteju procedūra
1. Piemērojot 4. pantu, Komisijai
palīdz Muitas kodeksa komiteja, kas izveidota ar Regulas (ES)
Nr. 952/2003 285. pantu. Minētā komiteja ir komiteja
Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Piemērojot 5. Ö līdz Õ 8. pantu,
Komisijai palīdz Ö Aizsardzības
pasākumu Õ komiteja, kas
izveidota ar Regulas (EK) Nr. 260/2009 Ö 4. panta 1.
punktu Õ . Minētā
komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro
Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
4. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro
Regulas (ES) Nr. 182/2011 8. pantu saistībā ar
tās 5. pantu.
ê 140/2008
(pielāgots)
10. pants
Dempings un subsīdijas
Ja tiek īstenota prakse, kurai Ö Savienība Õ var pamatoti
piemērot SAN 40. panta 2. punktā paredzētos
pasākumus, lēmumu par antidempinga un/vai kompensācijas
pasākumu ieviešanu pieņem saskaņā ar attiecīgi
Regulā (EK) Nr. 1225/2009 un/vai Regulā (EK) Nr. 597/2009
izklāstītajiem noteikumiem.
11. pants
Konkurence
1. Ja tiek īstenota prakse, kas Ö Savienībai Õ ļauj
piemērot SAN 73. pantā paredzētos pasākumus, tad
Komisija, pēc savas iniciatīvas vai dalībvalsts
pieprasījuma izskatījusi konkrēto gadījumu, pieņem
lēmumu, vai šāda prakse ir saderīga ar Ö SAN Õ.
Pasākumus, kas paredzēti SAN
73. panta 10. punktā, atbalsta gadījumos pieņem
atbilstīgi procedūrām, kas noteiktas Regulā (EK)
Nr. 597/2009, bet pārējos gadījumos – saskaņā ar
procedūru, kas paredzēta Līguma Ö 207. Õ pantā.
2. Ja tiek īstenota prakse, kas var
būt par iemeslu tam, ka Melnkalne, pamatojoties uz SAN 73. pantu,
piemēro pasākumus Ö Savienībai Õ , Komisija pēc
gadījuma izskatīšanas nolemj, vai tāda prakse ir saderīga ar
SAN principiem. Vajadzības gadījumā Ö Komisija Õ pieņem
attiecīgus lēmumus, pamatojoties uz kritērijiem, kas izriet no Līguma 101.,
102. un 107. panta piemērošanas.
12. pants
Krāpšana vai administratīvas
sadarbības nenodrošināšana
Ja Komisija, pamatojoties uz dalībvalsts
iesniegto informāciju vai pēc savas iniciatīvas, konstatē,
ka SAN 46. pantā paredzētie nosacījumi ir izpildīti,
Komisija nekavējoties:
a)           informē Padomi; un
b)           par konstatējumu un
objektīvo informāciju paziņo Stabilizācijas un
asociācijas komitejai un sāk apspriedes ar Stabilizācijas un
asociācijas komiteju.
Publicēšanu Eiropas Savienības
Oficiālajā Vēstnesī, kas paredzēta SAN
46. panta 5. punktā, veic Komisija.
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 15. punkta 6. apakšpunkts (pielāgots)
Komisija var saskaņā ar šīs
regulas 9. panta 3. punktā minēto pārbaudes
procedūru nolemt uz laiku pārtraukt attiecīgo atvieglojumu
režīmu produktiem, kā paredzēts SAN 46. panta
4. punktā.
ê 140/2008
(pielāgots)
13. pants
Paziņojums
Komisija, kas rīkojas Ö Savienības Õ vārdā,
atbild par paziņojumiem Stabilizācijas un asociācijas padomei un
Stabilizācijas un asociācijas komitejai atbilstīgi SAN
prasībām.
ê
14. pants
Atcelšana
Regulu (EK) Nr. 140/2008 atceļ.
Atsauces uz atcelto regulu uzskata par
atsaucēm uz šo regulu un tās lasa saskaņā ar
atbilstības tabulu II pielikumā.
ê 140/2008
15. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā
divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī
regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama
visās dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā –                         Padomes
vārdā –
priekšsēdētājs                                                 priekšsēdētājs
[1]               COM(87) 868 PV.
[2]               Skat. Secinājumu A daļas 3. pielikumu.
[3]               Iekļauts likumdošanas programmā 2014.
[4]               Skat. šī priekšlikuma I pielikumu.
[5]               OV C […], […], […] lpp.
[6]               Padomes 2007. gada 19. novembra
Regula (EK) Nr. 140/2008 par dažām procedūrām, lai
piemērotu Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu starp
Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un
Melnkalnes Republiku, no otras puses, kā arī lai piemērotu
Pagaidu nolīgumu starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Melnkalnes
Republiku, no otras puses (OV L 43, 19.2.2008., 1. lpp.).
[7]               Skat. I pielikumu.
[8]               Padomes 2009. gada 26. februāra
Regula (EK) Nr. 260/2009 par kopējiem importa noteikumiem (OV L 84,
31.3.2009., 1. lpp.).
[9]               Padomes 2009. gada 19. oktobra
Regula (EK) Nr. 1061/2009 ar ko nosaka kopīgus eksporta
noteikumus (OV L 291, 7.11.2009., 1. lpp.).
[10]             Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK)
Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no
valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343,
22.12.2009., 51. lpp.).
[11]             Padomes 2009. gada 11. jūnija
Regula (EK) Nr. 597/2009 par aizsardzību pret subsidētu
importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis
(OV L 188, 18.7.2009., 93. lpp.).
[12]             Padomes 1997. gada 13. marta Regula (EK)
Nr. 515/97 par dalībvalstu pārvaldes iestāžu
savstarpēju palīdzību un šo iestāžu un Komisijas
sadarbību, lai nodrošinātu muitas un lauksaimniecības
tiesību aktu pareizu piemērošanu (OV L 82, 22.3.1997., 1.
lpp.)
[13]             Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada
9. oktobra Regula (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības
Muitas kodeksu (OV L 269, 10.10.2013., 1. lpp.)
[14]             Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada
16. februāra Regula (ES) Nr. 182/2011 ar ko nosaka normas
un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles
mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru
izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).
é
I PIELIKUMS
Atceltā
regula ar tajā veikto grozījumu
 Padomes Regula (EK) Nr. 140/2008 (OV L 43, 19.2.2008., 1. lpp.) ||   ||
 || Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 37/2014 (OV L 18, 21.1.2014., 1. lpp.) || tikai pielikuma 15. punkts
________________
II PIELIKUMS
Atbilstības tabula
 Regula (EK) Nr. 140/2008 || Šī regula
 1. līdz 8. pants || 1. līdz 8. pants
 8.a pants || 9. pants
 9. pants || 10. pants
 10. pants || 11. pants
 11. pants || 12. pants
 13. pants || 13. pants
 __ || 14. pants
 14. pants || 15. pants
 __ || I pielikums
 __ || II pielikums
_____________


				|

		52014PC0304

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par aizsardzības pasākumiem, kas paredzēti Eiropas Ekonomikas kopienas un Norvēģijas Karalistes nolīgumā (kodificēta redakcija) /* COM/2014/0304 final - 2014/0159 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           Tautu Eiropas kontekstā
Komisija piešķir lielu nozīmi Savienības tiesību
vienkāršošanai un skaidrošanai, lai tās padarītu skaidrākas
un pieejamākas pilsoņiem, tādējādi sniedzot tiem jaunas
iespējas un izdevību izmantot tiem piešķirtās
īpašās tiesības.
Šo mērķi nevar sasniegt kamēr
daudzie noteikumi, kas tikuši grozīti vairākas reizes, bieži diezgan
būtiski, paliek izkaisīti, tādā veidā, ka tie
jāmeklē daļēji oriģinālajā dokumentā un
daļēji vēlākajos grozošajos dokumentos.
Tādējādi, lai identificētu šībrīža noteikumus, ir
vajadzīgs nozīmīgs pētījums, kas salīdzina
dažādus instrumentus.
Šajā sakarā to noteikumu
kodifikācija, kas bieži tikuši grozīti, ir arī svarīga, lai
tiesību akti būtu skaidri un pārskatāmi.
2.           Komisija 1987. gada 1.
aprīlī nolēma[1]
sniegt rīkojumus saviem darbiniekiem, ka visiem tiesību aktiem
jābūt kodificētiem ne vēlāk kā pēc
desmit grozījumiem, uzsverot, ka šī ir minimālā
prasība un ka struktūrām jācenšas kodificēt pat
īsākos laika posmos tekstus par kuriem tās ir atbildīgas,
lai nodrošinātu, ka noteikumi ir skaidri un viegli saprotami.
3.           Edinburgas Eiropas Padomes (1992. g.
decembris) prezidentūras secinājumi
to apstiprināja[2],
uzsverot kodifikācijas nozīmi, jo tā nodrošina
piemērojamo tiesību skaidrību attiecībā uz to,
kādas tiesības attiecīgam jautājumam piemērojamas
attiecīgajā laikā.
Kodifikācija jāveic pilnīgā
atbilstībā normālajai procedūrai Savienības
tiesību aktu pieņemšanai.
Ņemot vērā to, ka nekādas
izmaiņas pēc būtības nevar tikt veiktas dokumentos, kurus
skar kodifikācija, Eiropas Parlaments, Padome un Komisija ir
nolēmuši ar 1994. gada 20. decembra Starpinstitūciju
vienošanos, ka var izmantot pasteidzinātu procedūru
kodifikācijas dokumentu paātrinātai pieņemšanai.
4.           Šī priekšlikuma
mērķis ir uzņemties Padomes 1973. gada 25. jūnija Regulas
(EEK) Nr. 1692/73 par aizsardzības pasākumiem, kas paredzēti
Eiropas Ekonomikas kopienas un Norvēģijas Karalistes
nolīgumā[3]
kodifikāciju. Jaunā regula pārņems dažādos tajā
ietvertos tiesību aktus[4];
šis priekšlikums pilnībā saglabā kodificēto tiesību
aktu saturu un līdz ar to tikai apkopo tos ar tādiem
formāliem grozījumiem, ko prasa pats kodifikācijas
pasākums.
5.           Kodifikācijas
priekšlikums tika izstrādāts pamatojoties uz iepriekšēju
Regulas (EEK) Nr. 1692/73 un tās grozošo tiesību aktu konsolidāciju
22 oficiālajās valodās, ko veica Eiropas Savienības
Publikāciju birojs ar datu apstrādes sistēmas
palīdzību. Ja pantiem ir piešķirti jauni numuri, atbilstību
veco un jauno numuru starpā parāda tabulā, kas atrodas kodificētās
regulas II pielikumā.
ê 1692/73
(pielāgots)
2014/0159 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
par aizsardzības pasākumiem, kas
paredzēti Eiropas Ekonomikas kopienas un Norvēģijas Karalistes
nolīgumā (kodificēta redakcija)
EIROPAS PARLAMENS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Ö Līgumu par
Eiropas Savienības darbību Õ un jo īpaši
tā Ö 207. panta
2. punktu Õ,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Ekonomikas un
sociālo lietu komitejas atzinumu[5],
saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
ê
(1)       Padomes Regula (EEK) Nr.
1692/73[6]
ir vairākas reizes būtiski grozīta[7]. Skaidrības un
praktisku apsvērumu dēļ minētā regula būtu
jākodificē.
ê 1692/73, 1.
apsvērums (pielāgots)
(2)       1973. gada 14. maijā
Briselē tika parakstīts Eiropas Ekonomikas kopienas un
Norvēģijas Karalistes nolīgums Ö (“Nolīgums”) Õ.
ê 1692/73, 3.
apsvērums (pielāgots)
(3)       Ö Ir
nepieciešami Õ sīki
izstrādāti noteikumi, lai īstenotu drošības klauzulas un
drošības pasākumus, kas paredzēti Nolīguma 22. līdz
27. pantā.
ê 37/2014, 1.
pants un Pielikuma 3. punkts (pielāgots)
(4)       Nolīguma divpusējo
drošības klauzulu īstenošanai ir vajadzīgi vienoti
nosacījumi aizsardzības pasākumu pieņemšanai. Minētie
pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Eiropas
Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011[8].
(5)       Komisijai būtu
nekavējoties jāpieņem piemērojami īstenošanas akti, ja
tas nepieciešams nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ
pienācīgi pamatotos gadījumos Nolīguma 24., 24.a un 26.
pantā minētajās situācijās vai ja piešķirts
tāds eksporta atbalsts, kam ir tieša un tūlītēja ietekme uz
tirdzniecību,
ê 1692/73
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
ê 37/2014, 1.
pants un Pielikuma 3. punkta 1) apakšpunkts
1. pants
Komisija var nolemt, ka jautājumu nodod
Eiropas Ekonomikas kopienas un Norvēģijas Karalistes
nolīgumā (turpmāk “Nolīgums”) izveidotajai Apvienotai
komitejai, lai veiktu Nolīguma 22., 24., 24.a un 26. pantā
paredzētos pasākumus. Vajadzības gadījumā Komisija
pieņem minētos pasākumus saskaņā ar šīs regulas
6. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
Ja Komisija nolemj jautājumu nodot
Apvienotajai komitejai, tā par to informē dalībvalstis.
ê 1692/73
(pielāgots)
è1 37/2014,
1. pants un Pielikuma 3. punkta 2) apakšpunkts
2. pants
1. Tādas prakses gadījumā,
kuras dēļ Ö Savienībai Õ var rasties
pamatojums piemērot Nolīguma 23. pantā paredzētos
pasākumus, Komisija, kas pēc savas ierosmes vai pēc
dalībvalsts lūguma izskatījusi gadījumu, nolemj, vai
šāda prakse ir saderīga ar Nolīgumu. è1 Vajadzības
gadījumā Komisija pieņem aizsardzības pasākumus
saskaņā ar šīs regulas 6. panta 2.
punktā minēto pārbaudes procedūru. ç
2. Tādas prakses gadījumā, kas
var būt par iemeslu tam, ka Ö Savienībai Õ piemēro
aizsardzības pasākumus, pamatojoties uz Līguma 23. pantu,
Komisija, izskatījusi gadījumu, izlemj, vai šāda prakse ir
saderīga ar Nolīgumā izklāstītajiem principiem.
Vajadzības gadījumā tā izstrādā atbilstošus
ieteikumus.
3. pants
Tādas prakses gadījumā, kuras
dēļ Ö Savienībai Õ var rasties
pamatojums piemērot Nolīguma 25. pantā paredzētos
pasākumus, piemēro Padomes Regulā (EK) Nr. 597/2009[9] un Padomes Regulā
(EK) Nr. 1225/2009[10]
noteiktās procedūras.
ê 37/2014, 1.
pants un Pielikuma 3. punkta 3) apakšpunkts
4. pants
1. Ja ārkārtas apstākļu
dēļ ir vajadzīga tūlītēja rīcība
Nolīguma 24., 24.a un 26. pantā minētajās
situācijās vai ja ir piešķirts tāds eksporta atbalsts, kam
ir tieša un tūlītēja ietekme uz tirdzniecību, Komisija var
pieņemt Nolīguma 27. panta 3. punkta e) apakšpunktā
paredzētos piesardzības pasākumus saskaņā ar šīs
regulas 6. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru vai
steidzamos gadījumos saskaņā ar šīs regulas 6. panta 3.
punktu.
2. Ja dalībvalsts lūdz Komisiju
rīkoties, Komisija pieņem lēmumu par minēto lūgumu ne
vēlāk kā piecu darba dienu laikā pēc tā
saņemšanas.
ê 1692/73
(pielāgots)
5. pants
Ö Savienības Õ paziņojums
Apvienotajai komitejai, kā paredzēts Nolīguma 27. panta
2. punktā, ir Komisijas kompetencē.
ê 37/2014, 1.
pants un Pielikuma 3. punkta 5) apakšpunkts
6. pants
1. Komisijai palīdz Aizsardzības
pasākumu komiteja, kas izveidota ar 4. panta 1. punktu Padomes Regulā
(EK) Nr. 260/2009 par kopējiem importa noteikumiem[11]. Minētā
komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro
Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
3. Ja ir atsauce
uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 8. pantu
saistībā ar tās 5. pantu.
7. pants
Komisija iekļauj informāciju par
šīs regulas īstenošanu savā gada ziņojumā par
tirdzniecības aizsardzības pasākumu piemērošanu un
īstenošanu, ko iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei, ievērojot
22.a pantu Regulā (EK) 1225/2009.
ê
8. pants
Regulu (EEK) Nr. 1692/73 atceļ.
Atsauces uz atcelto regulu uzskata par
atsaucēm uz šo regulu, un tās lasa saskaņā ar
atbilstības tabulu II pielikumā.
9. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā
dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības
Oficiālajā Vēstnesī.
ê 1692/73
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā –                         Padomes
vārdā –
priekšsēdētājs                                                 priekšsēdētājs
[1]               COM(87) 868 PV.
[2]               Skat. Secinājumu A daļas 3. pielikumu.
[3]               Iekļauts 2014. gada likumdošanas programmā.
[4]               Skat. šī priekšlikuma I pielikumu.
[5]               OV C […], […], […] lpp.
[6]               Padomes 1973. gada 25. jūnija Regula (EEK) Nr.
1692/73 par aizsardzības pasākumiem, kas paredzēti Eiropas
Ekonomikas kopienas un Norvēģijas Karalistes nolīgumā (OV L
171, 27.06.1973., 103. lpp.).
[7]               Skatīt I pielikumu.
[8]               Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16.
februāra Regula (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un
vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem,
kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.02.2011.,
13. lpp.).
[9]               Padomes 2009. gada 11. jūnija Regula (EK)
Nr. 597/2009 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm,
kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 188, 18.7.2009., 93. lpp. ).
[10]             Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr.
1225/2009, par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no
valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 22.12.2009.,
51. lpp.).
[11]             Padomes 2009. gada
26. februāra Regula (EK) Nr. 260/2009 par kopējiem importa
noteikumiem (OV L 84, 31.3.2009., 1. lpp.).
é
I PIELIKUMS
Atceltā
regula ar tajā secīgi veikto grozījumu sarakstu
 Padomes Regula (EEK) Nr. 1692/73  (OV L 171, 27.6.1973., 103. lpp.) ||   ||
 || Padomes Regula (EEK) Nr. 641/90    (OV L 74, 20.3.1990., 5. lpp.) ||
 || Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 37/2014    (OV L 18, 21.1.2014., 1. lpp.) || Tikai Pielikuma 3. punkts.
_____________
II PIELIKUMS
Atbilstības
tabula
 Regula (EEK) Nr. 1692/73 || Šī regula
 1. līdz 4. pants || 1. līdz 4. pants
 6. pants || 5. pants
 7. pants || 6. pants
 8. pants || 7. pants
 ___ || 8. pants
 ___ || 9. pants
 ___ || I pielikums
 ___ || II pielikums
_____________


				|

		52014PC0308

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par aizsardzības pasākumiem, kas paredzēti Eiropas Ekonomikas kopienas un Islandes Republikas nolīgumā (kodificēta redakcija) /* COM/2014/0308 final - 2014/0160 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           Tautu Eiropas kontekstā
Komisija piešķir lielu nozīmi Savienības tiesību
vienkāršošanai un skaidrošanai, lai tās padarītu skaidrākas
un pieejamākas pilsoņiem, tādējādi sniedzot tiem jaunas
iespējas un izdevību izmantot tiem piešķirtās
īpašās tiesības.
Šo mērķi nevar sasniegt kamēr
daudzie noteikumi, kas tikuši grozīti vairākas reizes, bieži diezgan
būtiski, paliek izkaisīti, tādā veidā, ka tie
jāmeklē daļēji oriģinālajā dokumentā un
daļēji vēlākajos grozošajos dokumentos.
Tādējādi, lai identificētu šībrīža noteikumus, ir
vajadzīgs nozīmīgs pētījums, kas salīdzina
dažādus instrumentus.
Šajā sakarā to noteikumu
kodifikācija, kas bieži tikuši grozīti, ir arī svarīga, lai
tiesību akti būtu skaidri un pārskatāmi.
2.           Komisija 1987. gada 1.
aprīlī nolēma[1]
sniegt rīkojumus saviem darbiniekiem, ka visiem tiesību aktiem
jābūt kodificētiem ne vēlāk kā pēc
desmit grozījumiem, uzsverot, ka šī ir minimālā
prasība un ka struktūrām jācenšas kodificēt pat
īsākos laika posmos tekstus par kuriem tās ir atbildīgas,
lai nodrošinātu, ka noteikumi ir skaidri un viegli saprotami.
3.           Edinburgas Eiropas Padomes (1992. g.
decembris) prezidentūras secinājumi
to apstiprināja[2],
uzsverot kodifikācijas nozīmi, jo tā nodrošina
piemērojamo tiesību skaidrību attiecībā uz to,
kādas tiesības attiecīgam jautājumam piemērojamas
attiecīgajā laikā.
Kodifikācija jāveic pilnīgā
atbilstībā normālajai procedūrai Savienības
tiesību aktu pieņemšanai.
Ņemot vērā to, ka nekādas
izmaiņas pēc būtības nevar tikt veiktas dokumentos, kurus
skar kodifikācija, Eiropas Parlaments, Padome un Komisija ir
nolēmuši ar 1994. gada 20. decembra Starpinstitūciju vienošanos,
ka var izmantot pasteidzinātu procedūru kodifikācijas dokumentu
paātrinātai pieņemšanai.
4.           Šī priekšlikuma
mērķis ir uzņemties Padomes 1972. gada 19. decembra Regulas
(EEK) Nr. 2843/72 par aizsardzības pasākumiem, kas paredzēti
Eiropas Ekonomikas kopienas un Islandes Republikas nolīgumā[3] kodifikāciju.
Jaunā regula pārņems dažādos tajā ietvertos
tiesību aktus[4];
šis priekšlikums pilnībā saglabā kodificēto tiesību
aktu saturu un līdz ar to tikai apkopo tos ar tādiem
formāliem grozījumiem, ko prasa pats kodifikācijas
pasākums.
5.           Kodifikācijas
priekšlikums tika izstrādāts pamatojoties uz iepriekšēju Regulas
(EEK) Nr. 2843/72 un tās grozošo tiesību aktu konsolidāciju
22 oficiālajās valodās, ko veica Eiropas Savienības
Publikāciju birojs ar datu apstrādes sistēmas
palīdzību. Ja pantiem ir piešķirti jauni numuri, atbilstību
veco un jauno numuru starpā parāda tabulā, kas atrodas kodificētās
regulas II pielikumā.
ê 2843/72
(pielāgots)
2014/0160 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
par aizsardzības pasākumiem, kas
paredzēti Eiropas Ekonomikas kopienas un Islandes Republikas
nolīgumā (kodificēta redakcija)
EIROPAS PARLAMENS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Ö Līgumu par
Eiropas Savienības darbību Õ un jo īpaši
tā Ö 207. panta
2. punktu Õ,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Ekonomikas un
sociālo lietu komitejas atzinumu[5],
saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
ê
(1)       Padomes Regula (EEK) Nr.
2843/72[6]
ir vairākas reizes būtiski grozīta[7]. Skaidrības un
praktisku apsvērumu dēļ minētā regula būtu
jākodificē.
ê 2843/72, 1.
apsvērums (pielāgots)
(2)       Eiropas Ekonomikas kopienas
un Islandes Republikas nolīgums Ö (“Nolīgums”) Õ tika parakstīts
Briselē 1972. gada 22. jūlijā.
ê 2843/72, 3.
apsvērums (pielāgots)
(3)       Ö Ir
nepieciešami Õ sīki
izstrādāti to drošības klauzulu un drošības pasākumu
īstenošanas noteikumi, kas paredzēti Nolīguma 23. līdz
28. pantā.
ê 37/2014, 1.
pants un Pielikuma 2. punkts (pielāgots)
(4)       Nolīguma divpusējo
drošības klauzulu īstenošanai ir vajadzīgi vienoti
nosacījumi aizsardzības pasākumu pieņemšanai. Minētie
pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Eiropas
Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011[8].
(5)       Komisijai būtu
nekavējoties jāpieņem piemērojami īstenošanas akti, ja
tas nepieciešams nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ
pienācīgi pamatotos gadījumos Nolīguma 25., 25.a un 27.
pantā minētajās situācijās vai ja piešķirts
tāds eksporta atbalsts, kam ir tieša un tūlītēja ietekme uz
tirdzniecību,
ê 2843/72
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
ê 37/2014, 1.
pants un Pielikuma 2. punkta 1) apakšpunkts
1. pants
Komisija var nolemt, ka jautājumu nodod
Eiropas Ekonomikas kopienas un Islandes Republikas nolīgumā
(turpmāk “Nolīgums”) izveidotajai Apvienotai komitejai, lai veiktu
Nolīguma 23., 25., 25.a un 27. pantā paredzētos pasākumus.
Vajadzības gadījumā Komisija pieņem minētos
pasākumus saskaņā ar šīs regulas 6. panta 2. punktā
minēto pārbaudes procedūru.
Ja Komisija nolemj jautājumu nodot
Apvienotajai komitejai, tā par to informē dalībvalstis.
ê 2843/72
(pielāgots)
è1 37/2014,
1. pants un Pielikuma 2. punkta 2) apakšpunkts
2. pants
1. Tādas prakses gadījumā,
kuras dēļ Ö Savienība Õ var pamatoti
piemērot pasākumus, kas paredzēti Nolīguma Ö 24. Õ pantā,
Komisija, kas pēc savas ierosmes vai pēc dalībvalsts lūguma
izskatījusi gadījumu, nolemj, vai šāda prakse ir saderīga
ar Nolīgumu. è1 Vajadzības
gadījumā Komisija pieņem aizsardzības pasākumus
saskaņā ar šīs regulas 6. panta 2. punktā minēto
pārbaudes procedūru. ç
2. Tādas prakses gadījumā, kas
var būt par iemeslu tam, ka, pamatojoties uz Nolīguma Ö 24. Õ pantu, Ö Savienībai Õ piemēro
aizsardzības pasākumus, Komisija, izskatījusi gadījumu,
izlemj, vai šāda prakse ir saderīga ar Nolīgumā
izklāstītajiem principiem. Vajadzības gadījumā
Komisija izstrādā attiecīgus ieteikumus.
3. pants
Tādas prakses gadījumā, kuras
dēļ Ö Savienība Õ var pamatoti
piemērot Nolīguma Ö 26. Õ pantā
paredzētos pasākumus, piemēro Padomes Regulā (EK) Nr.
597/2009[9]
un Padomes Regulā (EK) Nr. 1225/2009[10]
noteiktās procedūras.
ê 37/2014, 1.
pants un Pielikuma 2. punkta 3) apakšpunkts (pielāgots)
4. pants
1. Ja ārkārtas apstākļu
dēļ ir vajadzīga tūlītēja rīcība
Nolīguma 25., 25.a un 27. pantā minētajās
situācijās vai ja ir piešķirts tāds eksporta atbalsts, kam
ir tieša un tūlītēja ietekme uz tirdzniecību, Komisija var
pieņemt Nolīguma 28. panta 3. punkta e) apakšpunktā
paredzētos Ö piesardzības
Õ pasākumus
saskaņā ar šīs regulas 6. panta 2. punktā minēto
pārbaudes procedūru vai steidzamos gadījumos saskaņā
ar šīs regulas 6. panta 3. punktu.
2. Ja dalībvalsts lūdz Komisiju
rīkoties, Komisija pieņem lēmumu par minēto lūgumu ne
vēlāk kā piecu darba dienu laikā pēc tā
saņemšanas.
ê 2843/72
(pielāgots)
5. pants
Paziņojums, ko Ö Savienība Õ sniedz apvienotajai
komitejai, kā paredzēts Nolīguma 28. panta
2. punktā, ir Komisijas kompetencē.
ê 37/2014, 1.
pants un Pielikuma 2. punkta 5) apakšpunkts
6. pants
1. Komisijai palīdz Aizsardzības
pasākumu komiteja, kas izveidota ar 4. panta 1. punktu Padomes Regulā
(EK) Nr. 260/2009[11].
Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011
nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro
Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
3. Ja ir atsauce
uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 8. pantu
saistībā ar tās 5. pantu.
7. pants
Komisija iekļauj informāciju par
šīs regulas īstenošanu savā gada ziņojumā par
tirdzniecības aizsardzības pasākumu piemērošanu un īstenošanu,
ko iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei, ievērojot 22.a pantu
Regulā (EK) 1225/2009.
ê
8. pants
Regulu (EEK) Nr. 2843/72 atceļ.
Atsauces uz atcelto regulu uzskata par
atsaucēm uz šo regulu, un tās lasa saskaņā ar
atbilstības tabulu II pielikumā.
9. pants
Šī regula stājas spēkā
divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
ê 2843/72
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā –                         Padomes
vārdā –
priekšsēdētājs                                                 priekšsēdētājs
[1]               COM(87) 868 PV.
[2]               Skat. Secinājumu A daļas 3. pielikumu.
[3]               Iekļauts 2014. gada likumdošanas programmā..
[4]               Skat. šī priekšlikuma I pielikumu.
[5]               OV C […], […], […] lpp.
[6]               Padomes 1972. gada
19. decembra Regula (EEK) Nr. 2843/72 par aizsardzības pasākumiem,
kas paredzēti Eiropas Ekonomikas kopienas un Islandes Republikas
nolīgumā (OV L 301, 31.12.1972., 162. lpp.).
[7]               Skatīt I pielikumu.
[8]               Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16.
februāra Regula (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un
vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem,
kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.02.2011.,
13. lpp.).
[9]               Padomes 2009. gada 11. jūnija Regula (EK) Nr.
597/2009 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas
nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 188, 18.7.2009., 93. lpp.).
[10]             Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009,
par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas
nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 22.12.2009., 51. lpp.).
[11]             Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK)
Nr. 260/2009 par kopējiem importa noteikumiem (OV L 84,
31.3.2009., 1. lpp.).
é
I PIELIKUMS
Atceltā
regula ar tajā secīgi veikto grozījumu sarakstu
 Padomes Regula (EEK) Nr. 2843/72 (OV L 301, 31.12.1972., 162. lpp.) ||   ||
 || Padomes Regula (EEK) Nr. 640/90 (OV L 74, 20.3.1990., 4. lpp.) ||
 || Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 37/2014 (OV L 18, 21.1.2014., 1. lpp.) || Tikai Pielikuma 2. punkts.
_____________
II PIELIKUMS
Atbilstības
tabula
 Regula (EEK) Nr. 2843/72 || Šī regula
 1. līdz 4. pants || 1. līdz 4. pants
 6. pants || 5. pants
 7. pants || 6. pants
 8. pants || 7. pants
 - || 8. pants
 - || 9. pants
 - || I pielikums
 - || II pielikums
_____________