                           EIROPAS
                           KOMISIJA
                                                   Briselē, 10.6.2016.
                                                   COM(2016) 395 final
                                                   2016/0184 (NLE)
                                       Priekšlikums
                                  PADOMES LĒMUMS
      par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Apvienoto Nāciju Organizācijas
   Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām ietvaros pieņemto Parīzes nolīgumu
LV                                                                                LV
 ---pagebreak---                                     PASKAIDROJUMA RAKSTS
   1.       PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
   •        Priekšlikuma pamatojums un mērķi
   Šis ir priekšlikums Padomes lēmumam, ko paredzēts pieņemt saskaņā Līguma par Eiropas
   Savienības darbību (LESD) 218. panta 6. punktu, par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu
   Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām (UNFCCC)
   ietvaros pieņemto Parīzes nolīgumu.
   UNFCCC Pušu konferences 21. sesijā (COP 21), kas notika Parīzē no 2015. gada
   30. novembra līdz 12. decembrim, tika pieņemts nolīguma teksts par to, kā stiprināt globālo
   cīņu ar klimata pārmaiņām. Nolīgums stāsies spēkā 30. dienā pēc dienas, kad vismaz
   55 konvencijas puses, kas rada vismaz aplēstos 55 % no kopējām siltumnīcefekta gāzu
   emisijām, būs deponējušas savus ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās
   instrumentus.
   Savā paziņojumā1, kurā izvērtētas Parīzes nolīguma sekas, Komisija norādīja, ka Parīzes
   nolīgumu vajadzētu parakstīt un ratificēt pēc iespējas ātrāk. Eiropadome atzinīgi vērtēja
   Komisijas paziņojumu un uzsvēra, ka Eiropas Savienībai un tās dalībvalstīm Parīzes
   nolīgumu jāspēj ratificēt pēc iespējas drīz un laikus, lai kļūtu par nolīguma Pusēm no tā spēkā
   stāšanās brīža2. Pirmais solis ir sperts — gan Komisija un Padome Eiropas Savienības vārdā,
   gan visas 28 dalībvalstis savā vārdā nolīgumu parakstīja augsta līmeņa parakstīšanas
   ceremonijā, kas notika Ņujorkā 2016. gada 22. aprīlī.
   Parīzes nolīgums ir globāls pavērsiens, ar ko tiek stiprināta kopīga rīcība pasaules mērogā un
   paātrināta globālā pārtapšana par mazoglekļa un klimatnoturīgu sabiedrību. Tas aizstās pieeju,
   ko paredz 1997. gada Kioto protokols, kurā nospraustas saistības līdz 2020. gada beigām. Pēc
   2020. gada šīs saistības vairs nebūs spēkā.
   Parīzes nolīgums dod izdevību pārkārtot ekonomiku un palielināt nodarbinātību un izaugsmi. Tas
   ir būtiskākais elements, bez kā nav iespējams nedz sasniegt plašākus ilgtspējīgas attīstības
   mērķus, nedz realizēt ES prioritātes investīciju, konkurētspējas, aprites ekonomikas, pētniecības,
   inovācijas un enerģētikas pārkārtošanas jomās.
   Parīzes nolīgumā ir izvirzīts kvalitatīvs ilgtermiņa emisiju samazināšanas mērķis, kas atbilst
   virsuzdevumam globālo vidējās temperatūras pieaugumu ierobežot krietni zem 2 °C atzīmes
   un turpināt centienus nepieļaut paaugstināšanos vairāk kā par 1,5°C. Lai šo mērķi sasniegtu,
   Puses sagatavos, paziņos un uzturēs secīgus nacionāli noteiktos devumus. Sākot ar
   2023. gadu, Puses reizi piecos gados veiks globālo izsvēršanu, kuras pamatā ir jaunākās
   zinātnes atziņas un līdzšinējā īstenošana un kuras gaitā izvērtēs gūtās sekmes un sasniegtos
   emisijas samazinājumus, pielāgošanos un sniegto atbalstu.
   Pirms COP 21 konferences UNFCCC puses nāca klajā ar iecerētajiem nacionāli noteiktajiem
   devumiem nolīguma ietvaros. Eiropas Savienība ar savām dalībvalstīm bija pirmā lielā
   tautsaimniecība, kas jau 2015. gada 6. martā paziņoja savu iecerēto nacionāli noteikto
   devumu, kas atspoguļo gan Eiropadomes 2014. gada oktobrī nosprausto klimata un
   enerģētikas politikas satvaru 2030. gadam3, gan Eiropas Komisijas sagatavoto plānu klimata
   1
           COM (2006) 110, 2016. gada 2. marts.
   2
           Eiropadomes 2016. gada 18. marta sanāksmes secinājumi.
   3
           Eiropadomes 2014. gada 24. oktobra sanāksmes secinājumi.
LV                                                    2                                               LV
 ---pagebreak---    pārmaiņu apkarošanai pēc 2020. gada4. ES ir nospraudusi vērienīgu emisijas samazināšanas
   mērķrādītāju visas ekonomikas mērogā — līdz 2030. gadam panākt iekšzemes emisiju
   samazinājumu par vismaz 40 %.
   ES jau ir sākusi procesu, ar ko plānots siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināt par vismaz
   40 %. Attiecībā uz emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas (ETS) aptvertajām nozarēm Komisija
   2015. gada 15. jūlijā pieņēma priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko
   groza Direktīvu 2003/87/EK, lai sekmētu emisiju izmaksefektīvu samazināšanu un
   investīcijas mazoglekļa risinājumos. Priekšlikumā paredzēts iepriekšminēto mērķrādītāju
   īstenot ES ETS aptvertajās nozarēs.
   Eiropas Savienība un tās dalībvalstis ir paudušas nodomu savas Parīzes nolīguma saistības
   izpildīt kopīgi5, un tas atspoguļots arī Parīzes nolīguma 4. pantā. Tas nozīmē, ka Savienība un
   tās dalībvalstis saskaņā ar minētā panta 18. punktu ir kopīgi atbildīgas par to secīgo nacionāli
   noteikto devumu sagatavošanu, paziņošanu un uzturēšanu, ko tās iecerējušas sasniegt, un par
   iekšējo mazināšanas pasākumu īstenošanu nolūkā sasniegt nacionāli noteikto devumu mērķus
   saskaņā ar minētā panta 2. punktu.
   Parīzes nolīguma 4. panta 16. punkts paredz, ka par kopīgu izpildi, tostarp par katrai Pusei
   attiecīgajā laika periodā iedalīto emisijas līmeni, ir jāinformē sekretariāts. Attiecīgais
   Savienībai iedalītais emisijas līmenis aptver siltumnīcefekta gāzu emisijas, uz kurām attiecas
   Direktīva 2003/87/EK. Attiecīgos dalībvalstīm iedalāmos emisijas līmeņus un zemes
   izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības iekļaušanu 2030. gada
   enerģētikas un klimata pārmaiņu satvarā noteiks drīzumā gaidāmos tiesību aktos.
   Norvēģija un Islande ir paudušas nodomu piedalīties Savienības un tās dalībvalstu kopīgajā
   rīcībā. Norvēģijas un Islandes iespējamo dalību reglamentējoši noteikumi tiks paredzēti
   saistītajos tiesību aktos. Šis priekšlikums neskar to, kādā veidā Norvēģija un Islande
   piedalīsies kopīgajā rīcībā.
   •         Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem attiecīgajā politikas jomā
   Komisijas 2016. gada 2. marta paziņojumā "Ceļā no Parīzes: ko mums nozīmē Parīzes
   nolīgums?" uzsvērts, ka globāla pāreja uz tīru enerģiju prasa mainīt uzņēmējdarbības un
   investīciju modeļus un attiecīgus stimulus visās rīcībpolitikas jomās. Viena no nozīmīgākajām
   Savienības prioritātēm ir Enerģētikas savienības izveide, kas ļaus iedzīvotājus nodrošināt ar
   drošu, ilgtspējīgu, konkurētspējīgu un lētu enerģiju. Lai to panāktu, ir jāturpina vērienīgie
   pasākumi klimata jomā un jāpanāk progress pārējos Enerģētikas savienības aspektos.
   •         Saskanība ar citām ES politikas jomām
   Klimata un enerģētikas politikas satvarā 2030. gadam nosprausts vērienīgs emisijas
   samazināšanas mērķrādītājs visas ekonomikas mērogā — līdz 2030. gadam panākt iekšzemes
   emisiju samazinājumu par vismaz 40 % —, savukārt atjaunojamo energoresursu un
   energoefektivitātes mērķrādītāji ir 27 %6. Īstenot klimata un enerģētikas politikas satvaru
   2030. gadam — tas ir prioritārs uzdevums, pie kā jāķeras pēc Parīzes nolīguma noslēgšanas.
   Komisija vēl šogad nāks klajā ar priekšlikumiem, kā ES tiesisko regulējumu pielāgot, lai būtu
   iespējams sasniegt energoefektivitātes un atjaunojamo energoresursu mērķrādītājus, tostarp ar
   priekšlikumu par jauno elektroenerģijas tirgus modeli.
   4
            COM (2006) 81, 2015. gada 25. februāris.
   5
            Padomes 2015. gada 18. septembra secinājumi.
   6
            Energoefektivitātes mērķrādītājs 2020. gadā tiks pārskatīts, orientējoties uz 30 % Eiropas Savienībā.
LV                                                         3                                                      LV
 ---pagebreak---    2.       JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE
   Priekšlikums ir izstrādāts atbilstīgi LESD 192. panta 1. punktam saistībā ar 218. panta
   6. punktu. LESD 218. pantā ir izklāstīta procedūra sarunu risināšanai un nolīgumu
   noslēgšanai starp Eiropas Savienību un trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām.
   Konkrētāk, minētā panta 6. punktā ir paredzēts, ka Padome pēc Komisijas kā sarunu vadītājas
   priekšlikuma pieņem lēmumu, ar kuru atļauj Eiropas Savienības vārdā noslēgt nolīgumu.
   Saskaņā ar LESD 191. pantu un 192. panta 1. punktu Eiropas Savienība palīdz sasniegt šos un
   citus šādus mērķus: saglabāt, aizsargāt un uzlabot vides kvalitāti; sekmēt starptautiska mēroga
   pasākumus, lai risinātu reģionālas vai pasaules vides problēmas, un jo īpaši cīnīties pret
   klimata pārmaiņām.
   Savienībā pastāv tiesiskais regulējums minēto mērķu sasniegšanai, un Parīzes nolīguma
   īstenošana labad to nāksies pārskatīt; tas izdarāms tikai ar Savienības tiesību aktiem.
LV                                                  4                                              LV
 ---pagebreak---                                                            2016/0184 (NLE)
                                              Priekšlikums
                                        PADOMES LĒMUMS
          par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Apvienoto Nāciju Organizācijas
      Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām ietvaros pieņemto Parīzes nolīgumu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu saistībā
   ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
   tā kā:
   (1)     Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām
           (UNFCCC) Pušu konferences 21. sesijā (COP 21), kas notika Parīzē no 2015. gada
           30. novembra līdz 12. decembrim, tika pieņemts teksts nolīgumam par to, kā stiprināt
           globālo cīņu ar klimata pārmaiņām.
   (2)     Saskaņā ar Padomes 2016. gada 1. aprīļa Lēmumu (ES) 2016/5907 Parīzes nolīgums
           2016. gada 22. aprīlī tika parakstīts.
   (3)     Parīzes nolīgums stāsies spēkā trīsdesmitajā dienā pēc dienas, kad vismaz 55
           UNFCCC puses, kas pēc aplēsēm rada vismaz 55 % no kopējām siltumnīcefekta gāzu
           emisijām, būs deponējušas savus ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai
           pievienošanās instrumentus. UNFCCC puses ir arī Savienība un tās dalībvalstis.
           Eiropadome savos 2016. gada 18. marta secinājumos uzsvēra, ka Eiropas Savienībai
           un tās dalībvalstīm Parīzes nolīgums jānoslēdz pēc iespējas drīz un laikus, lai kļūtu par
           nolīguma Pusēm no tā spēkā stāšanās brīža.
   (4)     Parīzes nolīgums aizstāj pieeju, ko paredz 1997. gada Kioto protokols.
   (5)     Parīzes nolīgumā cita starpā ir izvirzīts ilgtermiņa mērķis, kas atbilst virsuzdevumam
           globālo vidējās temperatūras pieaugumu ierobežot krietni zem 2 °C atzīmes
           salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni un tiekties temperatūras kāpumu
           iegrožot līdz 1,5 °C salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni. Lai šo mērķi
           sasniegtu, Puses sagatavos, paziņos un uzturēs secīgus nacionāli noteiktos devumus.
   (6)     Sākot ar 2023. gadu, Puses reizi piecos gados veiks globālo izsvēršanu, kuras pamatā
           būs jaunākās zinātnes atziņas un līdzšinējā īstenošana un kuras gaitā izvērtēs gūtās
           sekmes un panāktos emisijas samazinājumus, pielāgošanos un sniegto atbalstu, un
           katram nākamajam katras Puses nacionāli noteiktajam devumam jābūt lielākam par šīs
           Puses tābrīža nacionāli noteikto devumu un jābūt pēc iespējas vērienīgākam.
   (7)     Eiropadomes 2014. gada 23.-24. oktobra secinājumos par klimata un enerģētikas
           politikas satvaru8 laikposmam līdz 2030. gadam ir apstiprināts saistošais mērķrādītājs
   7
           OV L 103,19.4.2016., 1. lpp.
   8
           EUCO 169/14
LV                                                  5                                                LV
 ---pagebreak---            līdz 2030. gadam visas tautsaimniecības mērogā panākt siltumnīcefekta gāzu emisijas
           iekšējo samazinājumu vismaz par 40 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni. Padomes
           2015. gada 4. marta sanāksmē tika oficiāli apstiprināts Savienības un tas dalībvalstu
           devums kā iecerētais nacionāli noteiktais devums, un 2015. gada 6. martā tas tika
           iesniegts UNFCCC sekretariātam9.
   (8)     Paziņojumā, kas pievienots priekšlikumam Savienībai parakstīt Parīzes nolīgumu10,
           uzsvērts, ka globāla pāreja uz tīru enerģiju prasa mainīt uzņēmējdarbības un investīciju
           modeļus un stimulus visās rīcībpolitikas jomās. Viena no nozīmīgākajām Savienības
           prioritātēm ir Enerģētikas savienības izveide, kas ļaus iedzīvotājus nodrošināt ar drošu,
           ilgtspējīgu un konkurētspējīgu enerģiju par pieņemamu cenu. Lai to panāktu, ir
           jāturpina vērienīgie pasākumi klimata jomā un jāpanāk progress pārējos Enerģētikas
           savienības aspektos11.
   (9)     Padome savos 2015. gada 18. septembra secinājumos apliecināja, ka Savienība un tās
           dalībvalstis ir iecerējušas savas Parīzes nolīguma saistības izpildīt kopīgi, un atzinīgi
           vērtēja Norvēģijas un Islandes ieceri piedalīties kopīgajā rīcībā.
   (10)    Savienība un tās dalībvalstis par kopīgo rīcību vienosies pienācīgā brīdī, un vienošanās
           aptvers attiecīgo emisijas līmeni, kas Savienībai iedalīts saskaņā ar Direktīvu
           2003/87/EK, un attiecīgos dalībvalstu emisijas līmeņus.
   (11)    Parīzes nolīguma 4. panta 16. punkts paredz, ka par kopīgu rīcību, tostarp par katrai
           Pusei attiecīgajā laika periodā iedalīto emisijas līmeni, ir jāinformē sekretariāts.
   (12)    Parīzes nolīgums ir saskanīgs ar Līguma 191. pantā minētajiem Eiropas Savienības
           mērķiem vides jomā, proti, saglabāt, aizsargāt un uzlabot vides kvalitāti, aizsargāt
           cilvēku veselību, sekmēt starptautiska mēroga pasākumus, lai risinātu reģionālas vai
           pasaules vides problēmas, un jo īpaši cīnīties pret klimata pārmaiņām.
   (13)    Tādēļ Savienības vārdā vajadzētu noslēgt Parīzes nolīgumu,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
                                                    1. pants
   Ar šo Eiropas Savienības vārdā tiek apstiprināts Parīzes nolīgums, kas pieņemts 2015. gada
   12. decembrī Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām
   ietvaros.
   Parīzes nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam kā I pielikums.
   Savienības vārdā tiek apstiprināta arī II pielikumā iekļautā deklarācija par kompetenci.
                                                    2. pants
   Padomes priekšsēdētājs norīko personu vai personas, kuras ir tiesīgas Savienības vārdā
   deponēt ratifikācijas instrumentu Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram saskaņā
   ar Parīzes nolīguma 20. panta 1. punktu, un deklarāciju par kompetenci.
   9
           http://www4.unfccc.int/submissions/indc/Submission%20Pages/submissions.aspx
   10
           COM (2006) 110, 2016. gada 2. marts.
   11
           COM (2006) 80, 2015. gada 25. februāris.
LV                                                      6                                            LV
 ---pagebreak---                                               3. pants
   1. Savienības ratifikācijas dokumentu iesniedz depozitāram.
   Dalībvalstis cenšas veikt pasākumus, kas vajadzīgi, lai tās savus ratifikācijas dokumentus
   deponētu reizē ar Savienību.
   2. Dalībvalstis informē Komisiju par saviem lēmumiem par Parīzes nolīguma ratificēšanu
   vai — atkarībā no apstākļiem — par to, kad varētu noslēgties vajadzīgās procedūras.
                                              4. pants
   Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
   Briselē,
                                               Padomes vārdā –
                                               priekšsēdētājs
LV                                                7                                           LV
 ---documentbreak---                              EIROPAS
                             KOMISIJA
                                                     Briselē, 10.6.2016.
                                                     COM(2016) 395 final
                                                     ANNEX 1
                                        PIELIKUMS
                                      Padomes lēmums
   par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu nolīgumu, kas pieņemts Apvienoto Nāciju
      Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām Pušu konferences
                                          21. sesijā
                                      Parīzes nolīgums
LV                                                                                LV
 ---pagebreak--- Parīzes nolīgums
         Šā nolīguma Puses,
         būdamas Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās Konvencijas par klimata pārmaiņām
(turpmāk "konvencija") Puses,
         saskaņā ar Durbanas Pastiprinātas rīcības platformu, kas izveidota ar konvencijas Pušu
konferences 17. sesijas lēmumu 1/CP.17,
         tiekdamās sasniegt konvencijas mērķi un vadīdamās pēc tās principiem, tostarp taisnīguma
principa un kopīgas, bet diferencētas atbildības un attiecīgo iespēju principa, ņemot vērā katras valsts
atšķirīgos apstākļus,
         atzīdamas, ka ir efektīvi un progresīvi jāreaģē uz neatliekami risināmajiem klimata pārmaiņu
draudiem, balstoties uz labākajām pieejamajām zinātnes atziņām;
         atzīdamas arī jaunattīstības valstu Pušu specifiskās vajadzības un īpašos apstākļus, īpaši to
Pušu vajadzības un apstākļus, kas ir sevišķi neaizsargātas pret klimata pārmaiņu nelabvēlīgo ietekmi,
kā paredzēts konvencijā;
         pilnā mērā ņemdamas vērā vismazāk attīstīto valstu specifiskās vajadzības un īpašos
apstākļus finansējuma un tehnoloģiju nodošanas ziņā;
         atzīdamas, ka uz Pusēm iespaidu var atstāt ne tikai klimata pārmaiņas, bet arī tādu pasākumu
sekas, kas īstenoti, uz klimata pārmaiņām reaģējot;
         uzsvērdamas, ka pastāv nesaraujama saikne starp klimata pārmaiņu politiku, reaģēšanas
pasākumiem un sekām, no vienas puses, un līdztiesīgu piekļuvi ilgtspējīgai attīstībai un nabadzības
izskaušanu, no otras puses;
         atzīdamas, ka pamatprioritāte ir garantēt nodrošinātību ar pārtiku un izskaust badu un ka
pārtikas ražošanas sistēmas pret klimata pārmaiņu ietekmi ir sevišķi neaizsargātas;
         ņemdamas vērā, ka ir kritiski svarīgi, lai pārkārtošanās noritētu taisnīgi pret darbaspēku, un ka
ir jārada cienīgs darbs un kvalitatīvas darbvietas saskaņā ar nacionāli noteiktajām attīstības
prioritātēm;
         apzinādamās, ka klimata pārmaiņas ir visas cilvēces rūpests un ka Pusēm, risinot ar klimata
pārmaiņām saistītās problēmas, būtu jāievēro un jāatbalsta cilvēktiesības, tiesības uz veselību,
pamatiedzīvotāju, vietējo kopienu, migrantu, bērnu, cilvēku ar invaliditāti un neaizsargātu personu
tiesības, tiesības uz attīstību, dzimumu līdztiesība, sieviešu tiesības un paaudžu vienlīdzība, un būtu
jāņem vērā savas saistības šajā sakarā;
         atzīdamas, cik svarīgi ir pienācīgā kārtā saglabāt un pilnveidot konvencijā minētās
siltumnīcefekta gāzu piesaistītājsistēmas un krātuves;
         pieminēdamas, cik svarīgi ir nodrošināt visu ekosistēmu — tostarp okeānu — integritāti un
aizsargāt bioloģisko daudzveidību, ko dažās kultūrās uzskata par Māti Zemi, un pieminēdamas, ka
klimata pārmaiņu apkarošanas kontekstā dažiem svarīgs ir jēdziens "klimatiskais taisnīgums";
         apliecinādamas, cik svarīga ir izglītošana, apmācība, sabiedrības informētība, sabiedrības
iesaistīšanās, sabiedrības piekļuve informācijai un visu līmeņu sadarbība šajā nolīgumā apskatītajos
jautājumos;
         atzīdamas, cik svarīga klimata pārmaiņu problēmu risināšanā ir visu pārvaldes līmeņu un
dažādu subjektu iesaistīšanās saskaņā ar Pušu nacionālajiem tiesību aktiem;
                                                     1
 ---pagebreak---          atzīdamas arī, ka liela nozīme klimata pārmaiņu problēmu risināšanā ir ilgtspējīgam
dzīvesveidam un ilgtspējīgiem patēriņa un ražošanas modeļiem, turklāt attīstīto valstu Pusēm šajā
ziņā ir jārāda priekšzīme,
ir vienojušās šādi.
                                                  1. pants
         Šajā nolīgumā piemēro konvencijas 1. pantā ietvertās definīcijas. Turklāt:
         (a)     "konvencija" ir Ņujorkā 1992. gada 9. maijā pieņemtā Apvienoto Nāciju
Organizācijas Vispārējā Konvencija par klimata pārmaiņām;
         (b)     "Pušu konference" ir konvencijas pušu konference;
         (c)     "Puse" ir šā nolīguma Puse.
                                                  2. pants
1.       Šis nolīgums, sekmējot konvencijas īstenošanu un tās mērķa sasniegšanu, tiecas panākt, lai
pasaule noteiktāk stātos pretim klimata pārmaiņu draudiem ilgtspējīgas attīstības un nabadzības
izskaušanas kontekstā, tostarp:
         (a)     ierobežojot globālo vidējās temperatūras pieaugumu krietni zem 2 °C atzīmes
salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni un tiecoties temperatūras kāpumu iegrožot līdz 1,5
°C salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni, atzīstot, ka tas ievērojami mazinātu klimata
pārmaiņu riskus un ietekmi,
         (b)      vairojot spējas pielāgoties klimata pārmaiņu nelabvēlīgajai ietekmei un veicināt
klimatnoturību un tādu attīstību, kam raksturīgas zemas siltumnīcefekta gāzu emisijas, turklāt tā, lai
neapdraudētu pārtikas ražošanu, un
         (c)     finanšu plūsmas pieskaņojot izvirzītajam kursam uz mazākām siltumnīcefekta gāzu
emisijām un klimatnoturīgu attīstību.
2.       Šis nolīgums tiks īstenots taisnīgi un balstoties uz kopīgas, bet diferencētas atbildības un
attiecīgo iespēju principa, ņemot vērā katras valsts atšķirīgos apstākļus.
                                                  3. pants
         Lai tiktu sasniegts 2. pantā noteiktais šā nolīguma mērķis, visām Pusēm jāapņemas īstenot un
paziņot vērienīgus pasākumus, kas izklāstīti 4., 7., 9., 10., 11. un 13. pantā, — proti, katras Puses
nacionāli noteikto devumu globālajā cīņā pret klimata pārmaiņām. Laika gaitā visu Pušu centieni
aizvien kāpināsies, tomēr tiek atzīts, ka jaunattīstības valstu Puses šā nolīguma efektīvā īstenošanā ir
jāatbalsta.
                                                  4. pants
1. Lai sasniegtu 2. pantā izvirzīto ilgtermiņa mērķi — temperatūras kāpuma ierobežošanu —, Puses
vēlas panākt, ka pasaules siltumnīcefekta gāzu emisijas maksimums iestājas pēc iespējas drīzāk,
vienlaikus atzīdamas, ka jaunattīstības valstu Pusēm šā emisijas maksimuma iestāšanās prasīs ilgāku
laiku, un ka pēc tam emisijas līmenis tiek strauji samazināts saskaņā ar labākajām pieejamajām
zinātnes atziņām, tādējādi gadsimta otrajā pusē panākot līdzsvaru starp siltumnīcefekta gāzu
antropogēnajām emisijām no dažādiem avotiem un to piesaisti dažādās piesaistītājsistēmās, turklāt tas
tiks darīts, ievērojot taisnīguma principu un ilgtspējīgas attīstības un nabadzības izskaušanas
aspektus.
                                                      2
 ---pagebreak--- 2.       Katra Puse sagatavo, paziņo un uztur secīgus nacionāli noteiktos devumus, ko tā iecerējusi
sasniegt. Puses īsteno iekšējus mazināšanas pasākumus nolūkā sasniegt šādu devumu mērķus.
3.       Katras Puses nākamais nacionāli noteiktais devums būs lielāks par šīs Puses tābrīža nacionāli
noteikto devumu un būs pēc iespējas vērienīgāks, ievērojot kopīgo, bet diferencēto atbildību un
attiecīgo iespēju principu un ņemot vērā katras valsts atšķirīgos apstākļus.
4.       Attīstīto valstu Pusēm arī turpmāk būtu jārāda priekšzīme, proti, jāuzņemas sasniegt emisijas
samazināšanas mērķrādītājus, kas izteikti absolūtā izteiksmē visas ekonomikas mērogā. Jaunattīstības
valstu Pusēm arī turpmāk būtu jāvairo mazināšanas pūliņi, un laika gaitā tām vajadzētu virzīties uz
emisijas samazināšanas vai ierobežošanas mērķrādītājiem visas ekonomikas mērogā, ņemot vērā
katras valsts atšķirīgos apstākļus.
5.       Jaunattīstības valstu Pusēm šā panta īstenošanā sniedz atbalstu saskaņā ar 9., 10. un 11. pantu,
apzinoties, ka lielāks atbalsts jaunattīstības valstu Pusēm ļaus tām rīkoties vērienīgāk.
6.       Vismazāk attīstītās valstis un mazās salu jaunattīstības valstis var sagatavot un izziņot tādas
stratēģijas, plānus un pasākumus attīstībai ar mazām siltumnīcefekta gāzu emisijām, kas atspoguļo to
īpašos apstākļus.
7.       No Pušu īstenotajiem pielāgošanās pasākumiem un/vai ekonomikas diversifikācijas plāniem
izrietošie mazināšanas līdzieguvumi var palīdzēt sasniegt mazināšanas rezultātus saskaņā ar šo pantu.
8.       Paziņojot savu nacionāli noteikto devumu, visas Puses sniedz informāciju, kas nepieciešama,
lai nodrošinātu skaidrību, caurskatāmību un saprotamību saskaņā ar lēmumu 1/CP.21 un visiem
citiem šajā sakarā nozīmīgiem lēmumiem, kuri pieņemti Pušu konferencē, kas vienlaikus ir šā
nolīguma Pušu sanāksme.
9.       Katra Puse savu nacionāli noteikto devumu paziņo ik pēc pieciem gadiem saskaņā ar lēmumu
1/CP.21 un visiem citiem šajā sakarā nozīmīgiem lēmumiem, kuri pieņemti Pušu konferencē, kas
vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme, un tiek informēta par 14. pantā minētās globālās
izsvēršanas rezultātiem.
10.      Pušu konference, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme, savā pirmajā sēdē apspriež
nacionāli noteikto devumu kopīgos grafikus.
11.      Puse jebkurā brīdī var savu nacionāli noteikto devumu koriģēt nolūkā palielināt tā vērienu,
saskaņā ar norādījumiem, kuri pieņemti Pušu konferencē, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu
sanāksme.
12.      Pušu paziņotos nacionāli noteiktos devumus reģistrē publiskā reģistrā, ko uztur sekretariāts.
13.      Puses veic savu nacionāli noteikto devumu uzskaiti. Uzskaitot antropogēnās emisijas un to
piesaisti, kas atbilst nacionāli noteiktajam devumam, Puses sekmē vidisko integritāti, caurskatāmību,
precizitāti, pilnīgumu, salīdzināmību un saskanību un nodrošina, ka netiek pieļauta divkārša uzskaite,
saskaņā ar norādījumiem, kuri pieņemti Pušu konferencē, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu
sanāksme.
14.      Kad Puses iecer un realizē mazināšanas pasākumus attiecībā uz antropogēnajām emisijām un
to piesaisti sakarā ar savu nacionāli noteikto devumu, tām pienācīgā kārtā vajadzētu ievērot
pastāvošās metodes un norādījumus saskaņā ar konvenciju, ņemot vērā šā panta 13. punkta
noteikumus.
                                                      3
 ---pagebreak--- 15.      Šā panta īstenošanas gaitā Puses ņem vērā to Pušu bažas, kuru tautsaimniecību reakcijas
pasākumu ietekme skar visvairāk, jo īpaši jaunattīstības valstu Pušu bažas.
16.      Puses, tostarp reģionālās ekonomiskās integrācijas organizācijas un to dalībvalstis, kuras ir
vienojušās šā panta 2. punktu izpildīt, rīkojoties kopīgi, par šādas vienošanās noteikumiem, tostarp
par katrai Pusei attiecīgajā laika periodā iedalīto emisijas līmeni, sekretariātu informē tad, kad paziņo
savus nacionāli noteiktos devumus. Sekretariāts savukārt par šīs vienošanās noteikumiem informē
Puses un konvencijas parakstītājus.
17.      Katra šādas vienošanās dalībniece ir atbildīga par savu emisijas līmeni, ko paredz šā panta
16. punktā minētā vienošanās, saskaņā ar šā panta 13. un 14. punktu un 13. un 15. pantu.
18.      Ja kopīgi darbojošās Puses kopīgi darbojas tādas reģionālās ekonomiskās integrācijas
organizācijas ietvaros, kas pati ir šā nolīguma Puse, un kopā ar to, tad katra šīs reģionālās
ekonomiskās integrācijas organizācijas dalībvalsts atsevišķi un kopā ar reģionālo ekonomiskās
integrācijas organizāciju ir atbildīga par savu emisijas līmeni, kuru paredz saskaņā ar šā panta
16. punktu paziņotā vienošanās, atbilstīgi šā panta 13. un 14. punktam un 13. un 15. pantam.
19.      Visas Puses tiecas izstrādāt un paziņot savu ilgtermiņa stratēģiju attīstībai ar mazām
siltumnīcefekta gāzu emisijām, paturēdamas prātā 2. pantu un ievērodamas kopīgas, bet diferencētas
atbildības un attiecīgo iespēju principu, ņemot vērā katras valsts atšķirīgos apstākļus.
                                                  5. pants
1.       Pusēm vajadzētu rīkoties tā, lai pienācīgā kārtā saglabātu un pilnveidotu konvencijas 4. panta
1. punkta d) apakšpunktā minētās siltumnīcefekta gāzu piesaistītājsistēmas un krātuves, tostarp
mežus.
2.       Puses tiek aicinātas rīkoties tā, lai īstenotu un atbalstītu — tostarp ar rezultātnoteiktiem
maksājumiem — pastāvošo satvaru, kā paredz saskaņā ar konvenciju jau pieņemtie attiecīgie
norādījumi un lēmumi, šādos jautājumos: rīcībpolitikas pieejas un pozitīvi stimuli darbībām, kas
saistītas ar atmežošanas un meža degradācijas izraisīto emisiju samazināšanu, un meža saglabāšanas
un ilgtspējīgas apsaimniekošanas un meža oglekļa uzkrājumu palielināšanas loma jaunattīstības
valstīs; un alternatīvas rīcībpolitikas pieejas, piemēram, kopīgas mazināšanas un pielāgošanās pieejas
meža integrētas un ilgtspējīgas apsaimniekošanas jomā, tajā pašā laikā apliecinot, cik svarīgi ir
pienācīgā kārtā stimulēt šādu pieeju sniegtos ar oglekli nesaistītos līdzieguvumus.
                                                  6. pants
1.       Puses atzīst, ka dažas Puses izvēlas brīvprātīgi sadarboties savu nacionāli noteikto devumu
īstenošanā, jo tas dod iespēju realizēt vērienīgākus mazināšanas un pielāgošanās pasākumus un
veicināt ilgtspējīgu attīstību un vidisko integritāti.
2.       Ja Puses brīvprātīgi iesaistās tādu sadarbīgu pieeju īstenošanā, kas paredz starptautiski
pārskaitīto mazinājumu ieskaitīšanu nacionāli noteiktajos devumos, tad tās sekmē ilgtspējīgu attīstību
un nodrošina vidisko integritāti un caurskatāmību, tostarp pārvaldes līmenī, un izmanto pamatīgu
uzskaiti, lai nodrošinātu, ka, cita starpā, netiek pieļauta divkārša uzskaite, saskaņā ar norādījumiem,
kuri pieņemti Pušu konferencē, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme.
                                                       4
 ---pagebreak--- 3.       Starptautiski pārskaitīto mazinājumu izmantošana nacionāli noteikto devumu sasniegšanā
saskaņā ar šo nolīgumu ir brīvprātīga un līdzdalīgo Pušu apstiprināta.
4.       Pušu konferences, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme, padotībā un vadībā ar šo tiek
izveidots siltumnīcefekta gāzu emisiju mazināšanas un ilgtspējīgas attīstības atbalsta mehānisms,
kuru Puses izmanto brīvprātīgi. To pārrauga struktūra, ko iecēlusi Pušu konference, kas vienlaikus ir
šā nolīguma Pušu sanāksme, un tā mērķis ir:
         (a)     veicināt siltumnīcefekta gāzu emisijas mazināšanu, vienlaikus sekmējot ilgtspējīgu
attīstību;
         (b)     stimulēt un atvieglināt kādas Puses pilnvarotu publiskā un privātā sektora struktūru
līdzdalību siltumnīcefekta gāzu mazināšanā;
         (c)     sekmēt emisijas līmeņa samazināšanu uzņēmējā Pusē, kurai radīsies ieguvumi no
mazināšanas pasākumiem, kā rezultātā tiks panākti emisijas samazinājumi, ko sava nacionāli noteiktā
devuma izpildei var izmantot arī cita Puse; un
         (d)     panākt vispārēju globālo emisiju samazināšanu.
5.       Ar šā panta 4. punktā minētā mehānisma palīdzību panāktos emisijas samazinājumus
neizmanto, lai pierādītu, ka uzņēmēja Puse ir sasniegusi savu nacionāli noteikto devumu, ja sava
nacionāli noteiktā devuma sasniegšanas pierādīšanā tos jau izmantojusi cita Puse.
6.       Pušu konference, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme, nodrošina, ka daļu ieņēmumu
no pasākumiem, kas īstenoti ar šā panta 4. punktā minēto mehānismu, izlieto tam, lai segtu
administratīvās izmaksas un lai palīdzētu segt pielāgošanās izmaksas jaunattīstības valstu Pusēm, kas
pret klimata pārmaiņu nelabvēlīgo ietekmi ir sevišķi neaizsargātas.
7.       Pušu konference, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme, savā pirmajā sēdē pieņem
noteikumus, kārtību un procedūras attiecībā uz šā panta 4. punktā minēto mehānismu.
8.       Puses atzīst, ka ir svarīgi, lai Pušu rīcībā būtu integrētas, holistiskas un līdzsvarotas uz tirgu
nebalstītas pieejas, kas tām palīdzētu īstenot savus nacionāli noteiktos devumus ilgtspējīgas attīstības
un nabadzības izskaušanas kontekstā un koordinētā un iedarbīgā veidā, cita starpā pēc vajadzības
izmantojot tādus paņēmienus kā mazināšana, pielāgošanās, finansēšana, tehnoloģiju nodošana un
spēju veidošana. Šādu pieeju mērķis ir:
         (a)     palielināt mazināšanas un pielāgošanās centienu vērienu,
         (b)     stiprināt publiskā un privātā sektora līdzdalību nacionāli noteikto devumu īstenošanā
un
         (c)     pavērt iespējas koordinācijai starp instrumentiem un attiecīgajiem institucionālajiem
mehānismiem.
9.       Ar šo tiek noteikts satvars uz tirgu nebalstītām pieejām ilgtspējīgai attīstībai nolūkā atbalstīt
šā panta 8. punktā minētās uz tirgu nebalstītās pieejas.
                                                  7. pants
1. Ar šo Puses nosprauž globālu mērķi pielāgošanās jomā, proti, palielināt pielāgošanās spējas,
stiprināt noturību un mazināt neaizsargātību pret klimata pārmaiņām nolūkā sekmēt ilgtspējīgu
attīstību un nodrošināt pienācīgu pielāgošanos, ievērojot 2. pantā minēto temperatūras kāpuma
iegrožošanas mērķi.
                                                      5
 ---pagebreak--- 2.      Puses atzīst, ka pielāgošanās ir globāls uzdevums, kura risināšanā jāiesaistās ikvienam un
kuram ir vietēji, pavalstiski, nacionāli, reģionāli un starptautiski aspekti, un ka pielāgošanās ir
nepieciešams un palīdzīgs elements pasaules ilgtermiņa pasākumos pret klimata pārmaiņām, kurus
īsteno ar mērķi pasargāt ļaudis, iztikas līdzekļus un ekosistēmas, ievērojot to jaunattīstības valstu
Pušu steidzamās un neatliekamās vajadzības, kas pret klimata pārmaiņu nelabvēlīgo ietekmi ir sevišķi
neaizsargātas.
3.       Jaunattīstības valstu Pušu pielāgošanās pūliņus atzīst saskaņā ar kārtību, ko Pušu konference,
kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme, pieņem savā pirmajā sēdē.
4.      Puses atzīst, ka pašlaik pastāv ievērojama vajadzība pēc pielāgošanās pasākumiem, ka
intensīvāki mazināšanas pasākumi var sašaurināt vajadzību pēc papildu pielāgošanās pasākumiem un
ka lielāka vajadzība pēc pielāgošanās pasākumiem var radīt arī lielākas pielāgošanās izmaksas.
5.       Puses atzīst, ka pielāgošanās pasākumus vajadzētu īstenot saskaņā ar valstu virzītu,
dzimumlīdztiesīgu, līdzdalīgu un pilnīgi caurskatāmu pieeju, ņemot vērā neaizsargātās grupas,
kopienas un ekosistēmas, un ka tajos būtu jābalstās un jāvadās pēc labākajām pieejamajām zinātnes
atziņām un — attiecīgā gadījumā — tradicionālajām zināšanām, pamatiedzīvotāju zināšanām un
vietējām zināšanu sistēmām nolūkā pielāgošanās pasākumus pienācīgā kārtā integrēt attiecīgajā
sociālekonomiskajā un vidiskajā politikā un pasākumos.
6.      Puses atzīst, ka svarīgs ir atbalsts un starptautiska sadarbība pielāgošanās jomā un ka ir
svarīgi ņemt vērā jaunattīstības valstu Pušu vajadzības, it īpaši, ja tās ir sevišķi neaizsargātas pret
klimata pārmaiņu nelabvēlīgo ietekmi.
7.      Pusēm vajadzētu stiprināt savu sadarbību pielāgošanās pasākumu pilnveidē, ņemot vērā
Kankunas Pielāgošanās pamatregulējumu, jo īpaši:
         (a)     dalīties informācijā, paraugpraksē, pieredzē un gūtajās atziņās, tostarp — pēc
vajadzības — attiecībā uz zinātni, plānošanu, politiku un īstenošanu pielāgošanās pasākumu
kontekstā,
         (b)     stiprināt institucionālos mehānismus, tostarp konvencijā paredzētos mehānismus, kas
ir noderīgi šā nolīguma īstenošanā, nolūkā sekmēt attiecīgās informācijas un zināšanu apkopošanu un
Pusēm sniegt tehnisko atbalstu un norādes,
         (c)     pilnveidot zinātniskās zināšanas par klimatu, tostarp pētniecību, sistemātisku klimata
sistēmas novērošanu un agrīnas brīdināšanas sistēmas, tā, lai nodrošinātu klimatiskajiem
pakalpojumiem un lēmumu pieņemšanai nepieciešamo informāciju,
         (d)     palīdzēt jaunattīstības valstu Pusēm apzināt iedarbīgus pielāgošanās paņēmienus,
pielāgošanās vajadzības, prioritātes, sniegto un saņemto atbalstu pielāgošanās pasākumiem un
pūliņiem, problēmas un trūkumus, turklāt tā, lai tiktu veicināta paraugprakses ievērošana,
         (e)     uzlabot pielāgošanās pasākumu iedarbīgumu un ilgtspēju.
8.      ANO specializētās organizācijas un aģentūras tiek aicinātas atbalstīt Pušu pūliņus īstenot šā
panta 7. punktā minētos pasākumus, ņemot vērā šā panta 5. punkta noteikumus.
9.      Katra Puse pēc vajadzības iesaistās pielāgošanās plānošanas procesos un pasākumu
īstenošanā, tostarp attiecīgo plānu, politikas un/vai devumu izstrādē vai pilnveidē, un tas var ietvert:
                                                    6
 ---pagebreak---         (a)      pielāgošanās pasākumu, saistību un/vai centienu īstenošanu,
        (b)      nacionālo pielāgošanās plānu sagatavošanas un īstenošanas procesu,
        (c)      klimata pārmaiņu ietekmes un klimatneaizsargātības novērtēšanu nolūkā formulēt
nacionālā līmenī pēc prioritātes sakārtotus pasākumus, ņemot vērā neaizsargātos iedzīvotājus, vietas
un ekosistēmas,
        (d)      pielāgošanās plānu, politikas, programmu un pasākumu pārraudzību un novērtēšanu,
kā arī šajā sakarā gūtās pieredzes apkopošanu,
        (e)      sociālekonomisko un ekoloģisko sistēmu noturības veidošanu, tostarp izmantojot
ekonomikas diversifikāciju un dabas resursu ilgtspējīgu apsaimniekošanu.
10.      Katra Puse pienācīgā kārtā iesniedz un periodiski atjaunina pielāgošanās paziņojumu, kas var
ietvert Puses prioritātes, īstenošanas un atbalsta vajadzības, plānus un pasākumus, tomēr neradot
nekādu papildu apgrūtinājumu jaunattīstības valstu Pusēm.
11.      Šā panta 10. punktā minēto pielāgošanās paziņojumu pienācīgā kārtā iesniedz un periodiski
atjaunina vai nu kā daļu no, vai kopā ar citiem paziņojumiem vai dokumentiem, tostarp nacionālo
pielāgošanās plānu, 4. panta 2. punktā minēto nacionāli noteikto devumu un/vai nacionālo
paziņojumu.
12.      Šā panta 10. punktā minētos pielāgošanās paziņojumus reģistrē publiskā reģistrā, ko uztur
sekretariāts.
13.      Jaunattīstības valstu Pusēm sniedz pastāvīgu un pastiprinātu atbalstu šā panta 7., 9., 10. un
11. punkta īstenošanā saskaņā ar 9., 10. un 11. panta noteikumiem.
14.     14. pantā minētās globālās izsvēršanas gaitā cita starpā:
        (a)      atzīst jaunattīstības valstu Pušu pielāgošanās centienus;
        (b)      pilnveido pielāgošanās pasākumu īstenošanu, ņemot vērā šā panta 10. punktā minēto
pielāgošanās paziņojumu;
        (c)      izskata pielāgošanās un tai sniegtā atbalsta piemērotību un efektivitāti,
        (d)      izvērtē vispārējo progresu virzībā uz šā panta 1. punktā minēto globālo pielāgošanās
mērķi.
                                                  8. pants
1.       Puses atzīst, ka ir svarīgi novērst, līdz minimumam samazināt un izlīdzināt zaudējumus un
kaitējumus, kas saistīti ar klimata pārmaiņu nelabvēlīgo ietekmi, tostarp ekstrēmiem laikapstākļu
notikumiem un lēni norisošiem notikumiem, un ka ilgtspējīgai attīstībai ir nozīmīga loma zaudējumu
un kaitējumu riska samazināšanā.
2.       Varšavas Starptautiskais klimata pārmaiņu nodarīto zaudējumu un kaitējuma kompensēšanas
mehānisms darbojas Pušu konferences, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme, padotībā un
vadībā, un to var pilnveidot un nostiprināt, ja tā noteikusi Pušu konference, kas vienlaikus ir šā
nolīguma Pušu sanāksme.
3.       Puses sadarbīgā un veicinošā garā stiprina izpratni, pasākumus un atbalstu, tostarp attiecīgā
gadījumā ar Varšavas Starptautiskā mehānisma starpniecību, par klimata pārmaiņu nelabvēlīgās
ietekmes izraisītajiem zaudējumiem un kaitējumu.
                                                      7
 ---pagebreak--- 4.      Tas nozīmē, ka sadarbība un veicināšana nolūkā stiprināt izpratni, pasākumus un atbalstu var
aptvert šādas jomas:
        (a)      agrīnās brīdināšanas sistēmas;
        (b)      gatavība ārkārtas situācijām;
        (c)      lēni norisoši notikumi;
        (d)      parādības, kas var būt saistītas ar neatgriezeniskiem un pastāvīgiem zaudējumiem un
        kaitējumu;
        (e)      visaptverošs riska novērtējums un pārvaldība;
        (f)      riska apdrošināšanas mehānismi, klimatisko risku apvienošana un citi apdrošināšanas
        risinājumi;
        (g)      zaudējumi, kas nav saimnieciski zaudējumi,
        (h)      kopienu, iztikas līdzekļu un ekosistēmu noturība.
5.      Varšavas Starptautiskais mehānisms sadarbojas ar jau esošajām nolīgumā paredzētajām
struktūrām un ekspertu grupām, kā arī ar šajā sakarā nozīmīgām organizācijām un ekspertu grupām
ārpus šā nolīguma ietvariem.
                                                 9. pants
1.      Attīstīto valstu Puses, tā turpinādamas pildīt konvencijā noteiktās saistības, nodrošina
finansiālos resursus, ar kuriem jaunattīstības valstu Pusēm palīdz mazināšanas un pielāgošanās jomā.
2.      Citas Puses tiek aicinātas šādu atbalstu sniegt vai turpināt sniegt brīvprātīgi.
3.      Globālo centienu ietvaros attīstīto valstu Pusēm ar dažādiem pasākumiem, tostarp atbalstu
valstu virzītām stratēģijām, turklāt ņemot vērā jaunattīstības valstu Pušu vajadzības un prioritātes,
vajadzētu arī turpmāk rādīt priekšzīmi klimatiskā finansējuma mobilizēšanā no dažādiem avotiem, ar
dažādiem instrumentiem un pa dažādiem kanāliem — ievērojot, ka nozīmīga loma šajā ziņā ir
publiskajam finansējumam. Šādai klimatiskā finansējuma mobilizēšanai vajadzētu pārsniegt
iepriekšējos centienus.
4.      Nodrošināt lielākus finanšu resursus vajadzētu ar mērķi panākt līdzsvaru starp pielāgošanos
un mazināšanu, ņemot vērā gan valstu virzītās stratēģijas, gan jaunattīstības valstu Pušu vajadzības
un prioritātes, īpaši to Pušu vajadzības un prioritātes, kuras pret klimata pārmaiņu nelabvēlīgo
ietekmi ir sevišķi neaizsargātas un kuru spējas ir būtiski ierobežotas, — pie tādām pieder, piemēram,
vismazāk attīstītās valstis un mazās salu jaunattīstības valstis, — ievērojot, ka pielāgošanās sfērā ir
nepieciešami publiskie resursi un dotācijas.
5.      Attīstīto valstu Puses reizi divos gados paziņo provizorisku kvantitatīvo un kvalitatīvo
informāciju, kas saistīta ar šā panta 1. un 3. punktu, pēc iespējas norādot prognozēto publiskā
finansējuma līmeni, ko paredzēts piešķirt jaunattīstības valstu Pusēm. Pārējās Puses, kas piešķir
resursus, ir aicinātas šādu informāciju reizi divos gados paziņot brīvprātīgi.
6.      Attiecīgo informāciju, ko par klimatiskā finansējuma centieniem sniegušas attīstīto valstu
Puses un/vai nolīguma struktūras, ņem vērā 14. pantā minētajā globālajā izsvēršanā.
7.      Attīstīto valstu Puses reizi divos gados sniedz caurskatāmu un saskanīgu informāciju par
atbalstu jaunattīstības valstu Pusēm, kas ir sniegts un mobilizēts ar publiskās intervences palīdzību,
saskaņā ar kārtību, procedūrām un vadlīnijām, kuras Pušu konference, kas vienlaikus ir šā nolīguma
Pušu sanāksme, pieņem savā pirmajā sēdē, kā noteikts 13. panta 13. punktā.
                                                     8
 ---pagebreak---  Šādi rīkoties tiek aicinātas arī pārējās Puses.
8.       Konvencijas finanšu mehānisms, tostarp tā operacionālās institūcijas, ir šā nolīguma finanšu
mehānisms.
9.       Institūcijas, kas darbojas šā nolīguma labā, tostarp konvencijas finanšu mehānisma
operacionālās institūcijas, efektīvu piekļuvi finanšu resursiem cenšas nodrošināt ar tādiem
paņēmieniem kā vienkāršotas apstiprināšanas procedūras un atbalsts pastiprinātai gatavībai, ko sniedz
jaunattīstības valstu Pusēm, jo īpaši vismazāk attīstītajām valstīm un mazām salu jaunattīstības
valstīm, to nacionālo klimata stratēģiju un plānu kontekstā.
                                                 10. pants
1.       Pusēm ir kopīgs ilgtermiņa redzējums par to, cik svarīgi ir pilnīgi realizēt tehnoloģiju izstrādi
un nodošanu nolūkā uzlabot noturību pret klimata pārmaiņām un samazināt siltumnīcefekta gāzu
emisijas.
2.       Puses, izprazdamas, cik liela nozīme šajā nolīgumā paredzēto mazināšanas un pielāgošanās
pasākumu īstenošanā ir tehnoloģijām, un apzinādamās pašreizējos tehnoloģiju ieviešanas un
izplatīšanas centienus, stiprina sadarbību tehnoloģiju izstrādes un nodošanas jomā.
3.       Saskaņā ar konvenciju izveidotais Tehnoloģiju mehānisms darbojas šā nolīguma labā.
4.       Tiecoties realizēt šā panta 1. punktā minēto ilgtermiņa redzējumu, ar šo tiek izveidots
tehnoloģiju satvars, ar kuru tiek iezīmēti Tehnoloģiju mehānisma galvenie darbības virzieni, proti, kā
atbalstīt un veicināt tehnoloģiju aktīvāku izstrādi un nodošanu, tādējādi sekmējot šā nolīguma
īstenošanu.
5.       Lai būtu iespējams efektīvi, ilgtermiņā un pasaules mērogā stāties pretim klimata pārmaiņām
un veicināt ekonomisko izaugsmi un ilgtspējīgu attīstību, ir kritiski svarīgi paātrināt un rosināt
inovāciju un radīt tai labvēlīgus apstākļus. Šādiem centieniem sniedz pienācīgu atbalstu, tostarp ar
Tehnoloģiju mehānisma palīdzību un finansiālā ziņā ar konvencijas Finanšu mehānisma palīdzību,
nolūkā ieviest sadarbīgas pieejas pētniecībai un izstrādei un atvieglot jaunattīstības valstu Pušu
piekļuvi tehnoloģijām, jo īpaši tehnoloģijas cikla sākumposmos.
6.       Jaunattīstības valstu Pusēm sniedz atbalstu, tostarp finansiālu atbalstu, šā panta īstenošanai,
tostarp sadarbības stiprināšanai tehnoloģiju izstrādē un nodošanā dažādos tehnoloģijas cikla posmos,
ar mērķi iedibināt līdzsvaru starp mazināšanas pasākumiem un pielāgošanās pasākumiem sniegto
atbalstu. 14. pantā minētajā globālajā izsvēršanā ņem vērā pieejamo informāciju par centieniem
jaunattīstības valstu Puses atbalstīt tehnoloģiju izstrādē un nodošanā.
                                                 11. pants
1.       Šajā nolīgumā paredzētajai spēju veidošanai vajadzētu pilnveidot jaunattīstības valstu
Pušu — īpaši vismazāk attīstīto valstu un pret klimata pārmaiņu nelabvēlīgo ietekmi sevišķi
neaizsargāto valstu, piemēram, mazo salu jaunattīstības valstu — spējas un iespējas iedarbīgi rīkoties
klimata pārmaiņu jomā, tostarp īstenot pielāgošanās un mazināšanas pasākumus, un tai vajadzētu
atbalstīt tehnoloģiju izstrādi, izplatīšanu un ieviešanu, piekļuvi klimatiskajam finansējumam,
attiecīgos izglītības, apmācības un sabiedrības informēšanas aspektus un caurskatāmu, savlaicīgu un
precīzu informācijas paziņošanu.
2.       Spēju veidošanai vajadzētu būt valstu virzītai un uz valsts vajadzībām balstītai un orientētai
un sekmēt Pušu — jo īpaši jaunattīstības valstu Pušu — valstiskas atbildības uzņemšanos arī
nacionālā, pavalstiskā un vietējā līmenī.
                                                     9
 ---pagebreak--- Spēju veidošanā vajadzētu vadīties no jau gūtajām atziņām, tostarp tām, kas gūtas spēju veidošanā
saskaņā ar konvenciju, un tam vajadzētu būt efektīvam un iteratīvam procesam, kas rosina uz
līdzdalību, ir transversāls un saskan ar dzimumu līdztiesības principiem.
3.       Visām Pusēm vajadzētu sadarboties, lai pilnveidotu jaunattīstības valstu Pušu spējas izpildīt
šo nolīgumu. Attīstīto valstu Pusēm vajadzētu pastiprināt atbalstu spēju veidošanas pasākumiem
jaunattīstības valstu Pusēs.
4.       Visas Puses, kas stiprina jaunattīstības valstu Pušu spējas īstenot šo nolīgumu, tostarp
izmantojot reģionālas, divpusējas un daudzpusējas pieejas, par šiem spēju veidošanas pasākumiem
vai darbībām regulāri informē. Jaunattīstības valstu Puses regulāri ziņo, kā veicies ar spēju
veidošanas plānu, rīcībpolitikas, pasākumu vai darbību īstenošanu nolūkā īstenot šo nolīgumu.
5.       Spēju veidošanas pasākumus stiprina ar pienācīgiem institucionāliem mehānismiem, kas
sekmē šā nolīguma īstenošanu, tostarp ar pienācīgiem institucionāliem mehānismiem, kas izveidoti
saskaņā ar konvenciju un darbojas šā nolīguma labā. Pušu konference, kas vienlaikus ir šā nolīguma
Pušu sanāksme, savā pirmajā sēdē apspriež un pieņem lēmumu par spēju veidošanas
institucionālajiem mehānismiem.
                                                 12. pants
         Puses pēc vajadzības sadarbojas tādu pasākumu īstenošanā, kuru mērķis ir pilnveidot
izglītošanu, apmācību, sabiedrības informētību par klimata pārmaiņām, sabiedrības līdzdalību šajā
laukā un sabiedrības piekļuvi attiecīgajai informācijai, atzīstot, ka tam ir liela nozīme šajā nolīgumā
paredzēto pasākumu stiprināšanā.
                                                 13. pants
1.       Lai vairotu savstarpēju uzticēšanos un paļāvību un veicinātu efektīvu īstenošanu, ar šo tiek
izveidots pilnveidots pasākumu un atbalsta caurskatāmības satvars, kurš paredz pienācīgu elastīgumu,
kurā ir ievērotas Pušu dažādās spējas un kura pamatā ir kopīgi uzkrātā pieredze.
2.       Caurskatāmības satvars paredz, ka tās jaunattīstības valstu Puses, kurām tas ir vajadzīgs no
spēju viedokļa, šā panta noteikumus var īstenot elastīgi. Šādu elastību iestrādā šā panta 13. punktā
minētajā kārtībā, procedūrās un vadlīnijās.
3.       Caurskatāmības satvars ir balstīts konvencijā paredzētajos pārredzamības mehānismos un tos
pastiprina, tajā ir ņemti vērā vismazāk attīstīto valstu un mazo salu jaunattīstības valstu īpašie apstākļi
un to īsteno veicinošā, neuzspiedošā un nesodošā garā, ievērojot nacionālo suverenitāti un sargājoties
no Pušu nesamērīgas apgrūtināšanas.
4.       Konvencijā paredzētie caurskatāmības mehānismi, tostarp nacionālie paziņojumi, divgadējie
ziņojumi un divgadējo ziņojumu atjauninājumi, starptautiskā novērtēšana un pārskatīšana un
starptautiskā apspriešana un analīze, ir daļa no pieredzes, no kuras smeļas, izstrādājot kārtību,
procedūras un vadlīnijas saskaņā ar šā panta 13. punktu.
5.       Pasākumu caurskatāmības satvara mērķis ir sniegt skaidru priekšstatu par pasākumiem
klimata pārmaiņu jomā, ņemot vērā konvencijas 2. pantā noteikto mērķi, tostarp dot skaidrību par
4. pantā minētajiem Pušu individuālajiem nacionāli noteiktajiem devumiem un virzību uz to
sasniegšanu un par Pušu pielāgošanās pasākumiem saskaņā ar 7. pantu, tostarp par paraugpraksi,
prioritātēm, vajadzībām un trūkumiem, un to izmantos par informatīvo bāzi 14. pantā minētajā
globālajā izsvēršanā.
                                                     10
 ---pagebreak--- 6.       Atbalsta caurskatāmības satvara mērķis ir dot skaidrību par atbalstu, ko attiecīgās atsevišķās
Puses ir sniegušas un saņēmušas sakarā ar klimata pārmaiņu pasākumiem atbilstīgi 4., 7., 9., 10. un
11. pantam, un — ciktāl tas iespējams — radīt pilnīgu priekšstatu par kopējo sniegto finansiālo
atbalstu, un to izmantos par informatīvo bāzi 14. pantā minētajā globālajā izsvēršanā.
7.      Katra Puse regulāri sniedz šādu informāciju:
        (a)       nacionālais pārskats par siltumnīcefekta gāzu antropogēnajām emisijām no avotiem
un uztveršanu piesaistītājsistēmās, kas sagatavots, izmantojot paraugprakses metodiku, kuru
apstiprinājusi Klimata pārmaiņu starpvaldību padome un kura saskaņota Pušu konferencē, kas
vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme, un
        (b)       informācija, kas nepieciešama, lai sekotu līdzi sekmēm 4. pantā minētā nacionāli
noteiktā devuma īstenošanā un sasniegšanā.
8.      Katrai Pusei arī vajadzētu pienācīgā kārtā sniegt informāciju par klimata pārmaiņu ietekmi un
pielāgošanos tām saskaņā ar 7. pantu.
9.       Attīstītās valstis sniedz, bet citām atbalsta sniedzējām Pusēm vajadzētu sniegt informāciju par
finansiālo, tehnoloģiju nodošanas un spēju veidošanas atbalstu, kas saskaņā ar 9., 10. un 11. pantu
sniegts jaunattīstības valstu Pusēm.
10.      Jaunattīstības valstu Pusēm vajadzētu sniegt informāciju par finansiālo, tehnoloģiju
nodošanas un spēju veidošanas atbalstu, kas ir vajadzīgs un saņemts saskaņā ar 9., 10. un 11. pantu.
11.      Informāciju, ko katra Puse iesniegusi saskaņā ar šā panta 7. un 9. punktu, nodod tehniskajai
izvērtēšanai saskaņā ar Lēmumu 1/CP.21. Ja jaunattīstības valstu Pusēm tas ir vajadzīgs no spēju
viedokļa, izvērtēšanas procesā tām palīdz arī apzināt spēju veidošanas vajadzības. Bez tam katra Puse
iesaistās veicinošā, daudzpusējā procesā, kura gaitā tiek noskaidrots, kā norit 9. pantā minēto centienu
īstenošana, kā arī tās nacionāli noteiktā devuma īstenošana un sasniegšana.
12.      Tehniskā izvērtēšana saskaņā ar šo punktu nozīmē, ka tiek izskatīts Puses sniegtais atbalsts, ja
tāds ir, un tas, kā Pusei sokas ar tās nacionāli noteiktā devuma īstenošanu un sasniegšanu.
Izvērtēšanas gaitā arī noskaidro, kurās jomās Pusei jāpanāk uzlabojumi un kādā mērā sniegtā
informācija ir saskanīga ar šā panta 13. punktā minēto kārtību, procedūrām un vadlīnijām, ņemot vērā
elastību, kas Pusei pieejama saskaņā ar šā panta 2. punktu. Izvērtēšanā īpašu uzmanību veltī attiecīgi
jaunattīstības valstu Pušu nacionālajām iespējām un apstākļiem.
13.      Pušu konference, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme, balstīdamās uz pieredzi, kura
gūta ar konvencijā paredzētajiem caurskatāmības mehānismiem, un par pamatu ņemdama šā panta
noteikumus, pēc vajadzības pieņem kopēju kārtību, procedūras un vadlīnijas attiecībā uz pasākumu
un atbalsta caurskatāmību.
14.      Jaunattīstības valstīm sniedz atbalstu šā panta īstenošanā.
15.      Tāpat jaunattīstības valstu Pusēm pastāvīgi sniedz atbalstu spēju veidošanai caurskatāmības
aspektā.
                                                       11
 ---pagebreak---                                                  14. pants
1.       Pušu konference, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme, periodiski izsver šā nolīguma
īstenošanas norisi nolūkā novērtēt kopējo virzību uz šā nolīguma ieceres un ilgtermiņa mērķu
sasniegšanu (turpmāk "globālā izsvēršana"). Pušu konference to dara vispusīgā un veicinošā veidā un
tādus jautājumus kā mazināšana, pielāgošanās, īstenošanas un atbalsta līdzekļi apskata, ņemot vērā
taisnīgumu un labākās pieejamās zinātnes atziņas.
2.       Pušu konference, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme, pirmo globālo izsvēršanu veic
2023. gadā, bet pēc tam — ik pēc pieciem gadiem, ja vien Pušu konference, kas vienlaikus ir šā
nolīguma Pušu sanāksme, nav nolēmusi citādi.
3.       Globālās izsvēršanas rezultātus Puses ņem vērā, kad tās atbilstīgi savai nacionālajai kārtībai
atjaunina un pilnveido pasākumus un atbalstu saskaņā ar attiecīgajiem šā nolīguma noteikumiem un
pastiprina starptautisko sadarbību klimata jomā.
                                                 15. pants
1.       Ar šo tiek izveidots mehānisms, kura mērķis ir veicināt šā nolīguma noteikumu īstenošanu un
ievērošanu.
2.       Šā panta 1. punktā minētais mehānisms ir ekspertu komiteja, kuras darbība ir vērsta uz
veicināšanu un noris caurskatāmā, biedriskā un nesodošā garā. Komiteja īpašu uzmanību veltī Pušu
attiecīgajām nacionālajām iespējām un apstākļiem.
3.       Komiteja darbojas saskaņā ar kārtību un procedūrām, kuras savā pirmajā sēdē pieņēmusi Pušu
konference, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme, un ik gadus sniedz ziņojumu Pušu
konferencei, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme.
                                                 16. pants
1.       Pušu konference, kas ir konvencijas augstākā struktūra, vienlaikus ir arī šā nolīguma Pušu
sanāksme.
2.       Konvencijas Puses, kuras nav šā nolīguma Puses, kā novērotājas var piedalīties jebkurā sēdē,
kuru notur Pušu konference, kas vienlaikus ir arī šā nolīguma Pušu sanāksme. Kad Pušu konference
darbojas kā šā nolīguma Pušu sanāksme, lēmumus saskaņā ar šo nolīgumu pieņem tikai šā nolīguma
Puses.
3.       Kad Pušu konference darbojas kā šā nolīguma Pušu sanāksme, jebkuru Pušu konferences
biroja locekli, kurš pārstāv tādu konvencijas Pusi, kas tobrīd nav šā nolīguma Puse, aizstāj ar jaunu
locekli, kuru šā nolīguma Puses izvēl no sava vidus.
4.       Pušu konference, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme, regulāri izvērtē šā nolīguma
īstenošanu un saskaņā ar tai piešķirtajām pilnvarām pieņem lēmumus, kas vajadzīgi, lai veicinātu šā
nolīguma efektīvu īstenošanu. Tā veic šajā nolīgumā tai paredzētās funkcijas un:
         (a)     izveido tādas palīgstruktūras, kādas uzskata par vajadzīgām šā nolīguma īstenošanai;
un
         (b)     veic citas funkcijas, kas var būt vajadzīgas šā nolīguma īstenošanai.
                                                     12
 ---pagebreak--- 5.      Pušu konferences reglamentu un konvencijā noteiktās finanšu procedūras piemēro mutatis
mutandis saskaņā ar šo nolīgumu, ja vien Pušu konference, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu
sanāksme, vienprātīgi nav nolēmusi citādi.
6.      Pušu konferences, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme, pirmo sēdi sekretariāts
sasauc kopā ar pirmo Pušu konferences sēdi, ko iecerēts rīkot pēc šā nolīguma spēkā stāšanās dienas.
Pēc tam Pušu konferences, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme, kārtējās sēdes notur kopā ar
Pušu konferences kārtējām sēdēm, ja vien Pušu konference, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu
sanāksme, nav nolēmusi citādi.
7.      Pušu konference, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme, ārkārtas sēdes notur tad, kad
Pušu konference, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme, to uzskata par vajadzīgu, vai arī pēc
jebkuras Puses rakstiska pieprasījuma ar noteikumu, ka sešu mēnešu laikā no brīža, kad sekretariāts
par pieprasījumu ir paziņojis Pusēm, to ir atbalstījusi vismaz trešdaļa Pušu.
8.      Apvienoto Nāciju Organizācija, tās specializētās aģentūras un Starptautiskā Atomenerģijas
aģentūra, kā arī jebkura valsts, kura ir dalībniece vai novērotāja šajās organizācijās, bet nav
konvencijas Puse, var tikt pārstāvēta novērotāja statusā sēdēs, kuru notur Pušu konference, kas
vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme. Jebkuru struktūru vai aģentūru — nacionālu vai
starptautisku, valstisku vai nevalstisku —, kas ir kompetenta šā nolīguma aptvertajos jautājumos un ir
informējusi sekretariātu par savu vēlmi tikt novērotāja statusā pārstāvētai sēdē, kuru notur Pušu
konference, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme, var pielaist pie dalības sēdē, ja vien pret to
neiebilst vismaz trešdaļa no klātesošajām Pusēm. Uz novērotāju pielaišanu un dalību attiecas šā panta
5. punktā minētais reglaments.
                                               17. pants
1.      Saskaņā ar konvencijas 8. pantu izveidotais sekretariāts darbojas kā šā nolīguma sekretariāts.
2.      Konvencijas 8. panta 2. punktu par sekretariāta funkcijām un konvencijas 8. panta 3. punktu
par sekretariāta darba organizēšanu mutatis mutandis piemēro šim nolīgumam. Bez tam sekretariāts
pilda funkcijas, kuras tam saskaņā ar šo nolīgumu uzticējusi Pušu konference, kas vienlaikus ir šā
nolīguma Pušu sanāksme.
                                               18. pants
1.      Zinātniskā un tehnoloģiskā konsultatīvā padome un Pakļautā izpildinstitūcija, kas izveidotas
ar konvencijas 9. un 10. pantu, darbojas kā attiecīgi šā nolīguma Zinātniskā un tehnoloģiskā
konsultāciju padome un Pakļautā izpildinstitūcija. Konvencijas nosacījumus par šo divu struktūru
darbību mutatis mutandis piemēro šim nolīgumam. Šā nolīguma Zinātniskās un tehnoloģiskās
konsultatīvās padomes un Pakļautās izpildinstitūcijas sanāksmju sēdes attiecīgi notur kopā ar
konvencijas Zinātniskās un tehnoloģiskās konsultatīvās padomes un Pakļautās izpildinstitūcijas
sanāksmēm.
2.      Konvencijas Puses, kuras nav šā nolīguma Puses, novērotāja statusā var piedalīties jebkurā
palīgstruktūru sēdē. Ja palīgstruktūras darbojas kā šā nolīguma palīgstruktūras, lēmumus saskaņā ar
šo nolīgumu pieņem tikai šā nolīguma Puses.
                                                    13
 ---pagebreak--- 3. Ja saskaņā ar konvencijas 9. un 10. pantu izveidotās palīgstruktūras pilda savas funkcijas
jautājumos, kas skar šo nolīgumu, jebkuru palīgstruktūras biroja locekli, kurš pārstāv konvencijas
Pusi, kas tobrīd nav šā nolīguma Puse, aizstāj ar jaunu locekli, kuru šā nolīguma Puses izvēl no sava
vidus.
                                               19. pants
1.       Ikviena palīgstruktūra vai cita institucionāla struktūra, kas izveidota ar konvenciju vai
saskaņā ar to, izņemot tās, kas minētas šajā nolīgumā, var darboties šā nolīguma labā saskaņā ar
lēmumu, kuru pieņem Pušu konference, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme. Pušu
konference, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme, norāda, kādas funkcijas jāpilda šādām
palīgstruktūrām vai citām struktūrām.
2.       Pušu konference, kas vienlaikus ir šā nolīguma Pušu sanāksme, šādām palīgstruktūrām vai
citām struktūrām var sniegt tālākas norādes.
                                               20. pants
1.       Šo nolīgumu var parakstīt un to ratificē, pieņem vai apstiprina valstis un reģionālās
ekonomiskās integrācijas organizācijas, kas ir konvencijas puses. Tas ir pieejams parakstīšanai
Apvienoto Nāciju Organizācijas Galvenajā mītnē Ņujorkā no 2016. gada 22. aprīļa līdz 2017. gada
21. aprīlim. Pēc tam šim nolīgumam varēs pievienoties dienu pēc datuma, kurā tiek slēgta nolīguma
parakstīšana. Ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās instrumentus nodod
glabāšanā depozitāram.
2.       Ja par nolīguma Pusi kļūst kāda reģionālā ekonomiskās integrācijas organizācija, bet neviena
minētās organizācijas dalībvalsts nav nolīguma Puse, attiecīgajai organizācijai ir saistoši visi
pienākumi, ko uzliek šī konvencija. Ja viena vai vairākas šādas reģionālās ekonomiskās integrācijas
organizācijas dalībvalstis ir šā nolīguma Puses, organizācija un tās dalībvalstis nolemj, kādi būs to
attiecīgie pienākumi ar šo nolīgumu noteikto saistību izpildē. Šādos gadījumos šī organizācija un tās
dalībvalstis nav tiesīgas šajā nolīgumā paredzētas tiesības izmantot vienlaikus.
3.       Savos ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās dokumentos reģionālās
ekonomiskās integrācijas organizācijas deklarē, cik tālu sniedzas to kompetence nolīguma
reglamentētajos jautājumos. Šīs organizācijas par jebkādām būtiskām savas kompetences izmaiņām
informē depozitāru, kas savukārt par to informē Puses.
                                               21. pants
1.       Šis nolīgums stājas spēkā trīsdesmitajā dienā pēc dienas, kad vismaz 55 konvencijas puses,
kas rada vismaz 55 % no kopējām aplēstajām globālajām siltumnīcefekta gāzu emisijām, ir
deponējušas savus ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās instrumentus.
2.       Tikai un vienīgi šā panta 1. punkta vajadzībām "kopējās globālās siltumnīcefekta gāzu
emisijas" nozīmē visjaunāko zināmo emisiju apjomu, par ko konvencijas puses paziņojušas šā
nolīguma pieņemšanas dienā vai pirms tam.
                                                   14
 ---pagebreak--- 3.       Attiecībā uz katru valsti vai reģionālo ekonomiskās integrācijas organizāciju, kas šo nolīgumu
ratificē, pieņem vai apstiprina vai tam pievienojas pēc tam, kad ir īstenojušies šā panta 1. punktā
minētie nosacījumi par stāšanos spēkā, šis nolīgums stājas spēkā trīsdesmitajā dienā pēc tam, kad šī
valsts vai reģionālā ekonomiskās integrācijas organizācija ir deponējusi savu ratifikācijas,
pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās instrumentu.
4.       Šā panta 1. punkta vajadzībām instrumentus, kurus deponējusi kāda reģionālā ekonomiskās
integrācijas organizācija, neskaita papildus attiecīgās organizācijas dalībvalstu deponētajiem
instrumentiem.
                                                 22. pants
         Konvencijas 15. panta nosacījumus par konvencijas grozījumu pieņemšanu mutatis mutandis
piemēro šim nolīgumam.
                                                 23. pants
1.       Konvencijas 16. panta nosacījumus par konvencijas pielikumu pieņemšanu un grozīšanu
mutatis mutandis piemēro šim nolīgumam.
2.       Šā nolīguma pielikumi ir tā neatņemama daļa un, ja vien nav nepārprotami norādīts citādi,
atsaukšanās uz šo nolīgumu vienlaikus ir arī atsaukšanās uz tā pielikumiem. Šādi pielikumi var būt
tikai saraksti, veidlapas un citi aprakstoši materiāli, kam ir zinātnisks, tehnisks, procesuāls vai
administratīvs raksturs.
                                                 24. pants
         Konvencijas 14. panta nosacījumus par strīdu atrisināšanu
mutatis mutandis piemēro šim nolīgumam.
                                                 25. pants
1.       Katrai Pusei ir viena balss, izņemot šā panta 2. punktā paredzētos gadījumus.
2.       Reģionālās ekonomiskās integrācijas organizācijas savas kompetences jautājumos izmanto
savas tiesības balsot ar tādu skaitu balsu, kas vienāds ar tās dalībvalstu skaitu, kuras ir šā nolīguma
Puses. Šāda organizācija savas balsstiesības neizmanto, ja savas balsstiesības izmanto kaut viena no
tās dalībvalstīm, un otrādi.
                                                 26. pants
         Šā nolīguma depozitārs ir Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretārs.
                                                 27. pants
         Šim nolīgumam nedrīkst paredzēt nekādas atrunas.
                                                 28. pants
1.       Jebkurā laikā pēc tam, kad pagājuši trīs gadi kopš dienas, kurā nolīgums stājies spēkā
attiecībā uz kādu Pusi, šī Puse no nolīguma var izstāties, iesniedzot rakstisku paziņojumu
depozitāram.
2.       Jebkura šāda izstāšanās stājas spēkā, kad apritējis gads kopš dienas, kad depozitārs ir saņēmis
paziņojumu par izstāšanos, vai vēlāk, ja paziņojumā par izstāšanos ir norādīts vēlāks datums.
3.       Jebkuru Pusi, kura izstājusies no konvencijas, uzskata par izstājušos no šā nolīguma.
                                                     15
 ---pagebreak---                                               29. pants
        Šā nolīguma oriģinālu, kura teksti angļu, arābu, franču, krievu, ķīniešu un spāņu valodā ir
vienlīdz autentiski, deponē Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram.
Parīzē, divi tūkstoši piecpadsmitā gada divpadsmitajā decembrī.
TO APLIECINOT, pienācīgi pilnvarotās personas parakstījušas šo nolīgumu.
                                                  16
 ---documentbreak--- NA ---documentbreak---                            EIROPAS
                           KOMISIJA
                                                   Briselē, 10.6.2016.
                                                   COM(2016) 395 final
                                                   ANNEX 2
                                       PIELIKUMS
                                       dokumentam
                             priekšlikums Padomes lēmumam
      par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Apvienoto Nāciju Organizācijas
   Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām ietvaros pieņemto Parīzes nolīgumu
        Savienības deklarācija saskaņā ar Parīzes nolīguma 20. panta 3. punktu
LV                                                                                LV
 ---pagebreak---                                              PIELIKUMS
                                             dokumentam
                                  priekšlikums Padomes lēmumam
         par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Apvienoto Nāciju Organizācijas
      Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām ietvaros pieņemto Parīzes nolīgumu
             Savienības deklarācija saskaņā ar Parīzes nolīguma 20. panta 3. punktu
   Patlaban Eiropas Savienības dalībvalstis ir šādas valstis: Beļģijas Karaliste, Bulgārijas
   Republika, Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Igaunijas
   Republika, Īrija, Grieķijas Republika, Spānijas Karaliste, Francijas Republika, Horvātijas
   Republika, Itālijas Republika, Kipras Republika, Latvijas Republika, Lietuvas Republika,
   Luksemburgas Lielhercogiste, Ungārija, Maltas Republika, Nīderlandes Karaliste, Austrijas
   Republika, Polijas Republika, Portugāles Republika, Rumānija, Slovēnijas Republika,
   Slovākijas Republika, Somijas Republika, Zviedrijas Karaliste un Lielbritānijas un
   Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste.
   Eiropas Savienība deklarē, ka saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā
   191. pantu un 192. panta 1. punktu tā ir kompetenta slēgt starptautiskus nolīgumus un pildīt
   no tiem izrietošās saistības, kas palīdz sasniegt šādus mērķus:
   -       saglabāt, aizsargāt un uzlabot vides kvalitāti,
   -       aizsargāt cilvēku veselību,
   -       apdomīgi un racionāli izmantot dabas resursus,
   -       sekmēt starptautiska mēroga pasākumus, lai risinātu reģionālas vai pasaules vides
           problēmas, un jo īpaši cīnīties pret klimata pārmaiņām.
   Eiropas Savienība deklarē, ka saistības, kuras ietvertas tās 2015. gada 6. martā iesniegtajā
   iecerētajā nacionāli noteiktajā devumā, tiks pildītas, Eiropas Savienībai un tās dalībvalstīm
   rīkojoties katrai savas kompetences robežās.
   Eiropas Savienība turpinās regulāri sniegt informāciju par attiecīgajiem Eiropas Savienības
   tiesību aktiem, kas pieņemti, lai izpildītu nacionāli noteiktajos devumos paredzētās saistības,
   kā paredzēts nolīguma 20. panta 3. punktā.
LV                                                  2                                              LV


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 14.9.2015
            COM(2015) 436 final
            2015/0201(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kolumbijas Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001
                  1
                izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas. Regula (EK) Nr. 539/2001 tiek piemērota visās dalībvalstīs, izņemot Īriju un Apvienoto Karalisti.

               Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 509/2014
                  2
                grozīja Regulu (EK) Nr. 539/2001, pārceļot 19 valstis uz II pielikumu, kurā ir uzskaitītas tās trešās valstis, kuru pilsoņi ir atbrīvoti no vīzas prasības. Minētās 19 valstis ir Apvienotie Arābu Emirāti, Austrumtimora, Dominika, Grenāda, Kiribati, Kolumbija, Māršala salas, Mikronēzija, Nauru, Palau, Peru, Sentlūsija, Sentvinsenta un Grenadīnas, Samoa, Zālamana salas, Tonga, Trinidāda un Tobāgo, Tuvalu un Vanuatu. Atsaucei uz katru no II pielikumā minētajām valstīm ir pievienota zemsvītras piezīme, kurā norādīts, ka “atbrīvojumu no vīzu prasības piemēro no dienas, kad stājas spēkā ar Eiropas Savienību noslēgts nolīgums par atbrīvojumu no vīzu prasības”.

               Regula (ES) Nr. 509/2014 tika pieņemta 2014. gada 20. maijā un stājās spēkā 2014. gada 9. jūnijā. Pirmie nolīgumi par vīzu režīma atcelšanu tika parakstīti 2015. gada 6. maijā (Apvienotie Arābu Emirāti), 2015. gada 26. maijā (Austrumtimora) un 2015. gada 28. maijā (Dominika, Grenāda, Sentlūsija, Sentvinsenta un Grenadīnas, Samoa, Trinidāda un Tobāgo, Vanuatu) un tos provizoriski piemēro no parakstīšanas dienas līdz dienai, kad tie stājas spēkā.

               Kolumbijai un Peru saskaņā ar 5. apsvērumu Regulā (ES) Nr. 509/2014 un vienlaicīgi pieņemto kopīgo deklarāciju, piemēroja īpašu procedūru, kas paredzēja, ka nepieciešama papildu izvērtēšana par to, vai šīs valstis ir izpildījušas attiecīgos kritērijus, pirms Komisija var iesniegt Padomei ieteikumus lēmumiem, ar kuriem pilnvaro sākt sarunas par nolīgumiem par vīzu režīma atcelšanu ar šīm divām valstīm. Komisija 2014. gada oktobrī pieņēma ziņojumu
                  3
               , kurā izvērtēja situāciju Kolumbijā to kritēriju kontekstā, kas uzskaitīti 1. pantā Regulā (EK) Nr. 539/2001, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu (ES) Nr. 509/2014; vienlaikus tika pieņemts ziņojums par Peru
                  4
               . Ziņojumā tika izskatīti dati un tendences tādos jautājumos kā migrācija un mobilitāte (Šengenas vīzas, legāla migrācija, nelegāla migrācija, ceļošanas dokumentu drošība un krāpšana), noziedzība un drošība, ekonomika, tirdzniecība un tūrisms, ārējās attiecības un cilvēktiesības, reģionālā vienotība un savstarpība. Tajā tika izvērtēti arī iespējamie riska scenāriji, ko varētu izraisīt vīzu režīma liberalizācija. Komisija secināja, ka pēdējo gadu laikā Kolumbijas ekonomiskā, sociālā un drošības situācija ir ievērojami uzlabojusies un tāpēc ir pamatoti piešķirt kolumbiešiem bezvīzu piekļuvi dalībvalstu teritorijai, savukārt ar vīzu režīma liberalizāciju saistītie riski tika uzskatīti par pārvaldāmiem, izmantojot inter alia  pastiprinātu sadarbību atgriešanas jautājumos un pareizi īstenotas robežkontroles. Turklāt nolīgumā par vīzu režīma atcelšanu ir iekļauti vajadzīgie drošības pasākumi, lai apturētu vai pārtrauktu nolīguma darbību, ja tas būtu vajadzīgs, lai novērstu drošības vai migrācijas riskus Savienībai.

               Komisija 2015. gada martā iesniedza Padomei ieteikumu pilnvarot Komisiju sākt sarunas par nolīgumiem par vīzu režīma atcelšanu ar Kolumbiju un Peru
                  5
               : Padome 2015. gada 19. maijā izdeva Komisijai adresētas sarunu norādes. Sarunas ar Kolumbiju notika 2015. gada 20. maijā Briselē. Šīs sanāksmes laikā varēja izskatīt visu teksta projektu, tika ierosināti vairāki labojumi un tika panākta vienošanās par visiem aspektiem.

               Galvenie sarunu vedēji šo nolīgumu parafēja 2015. gada 9. jūnijā. Oficiālā ceremonija notika ES un Latīņamerikas un Karību jūras reģiona valstu kopienas augstākā līmeņa sanāksmes laikā 2015. gada 10. jūnijā. Dalībvalstīm nolīguma teksts tika nosūtīts 2015. gada 27. maijā un sīkāka informācija tika sniegta Padomes Vīzu jautājumu darba grupas sanāksmē 2015. gada 15. jūnijā.

               2.JURIDISKAIS PAMATS

               No Savienības puses nolīguma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 77. panta 2. punkta a) apakšpunkts saistībā ar tā 218. pantu.

               Pievienotais priekšlikums ir juridiskais instruments nolīguma noslēgšanai. Padome pieņems lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu pēc tam, kad nolīgumu Savienības vārdā parakstīs Padomes prezidentūras iecelta persona un no Eiropas Parlamenta būs saņemta piekrišana saskaņā ar LESD 218. panta 6. punkta otrās daļas a) apakšpunkta.

               3.SARUNU REZULTĀTI

               Komisija uzskata, ka ir sasniegti Padomes sarunu norādēs noteiktie mērķi un nolīguma par vīzu režīma atcelšanu projekts ir Savienībai pieņemams.

               Tā galīgo saturu var apkopot šādi.

               Mērķis

               Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Kolumbijas pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju, ne vairāk kā uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā.

               Lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret visiem ES pilsoņiem, nolīgumā ir iekļauts noteikums, kas paredz, ka Kolumbija var apturēt vai izbeigt nolīguma darbību tikai attiecībā uz visām Eiropas Savienības dalībvalstīm un Savienība arī var apturēt vai izbeigt nolīguma darbību tikai attiecībā uz visām tās dalībvalstīm.

               Apvienotās Karalistes un Īrijas īpašā situācija ir atspoguļota preambulā.

               Darbības joma

               Vīzu režīma atcelšana attiecas uz visām personu kategorijām (parasto, diplomātisko, dienesta/oficiālo un īpašo pasu turētājiem), kas ceļo jebkādos nolūkos, izņemot nolūkā veikt algotu darbu. Attiecībā uz pēdējo minēto kategoriju katrai dalībvalstij un arī Kolumbijai ir rīcības brīvība piemērot vīzas prasību otras līgumslēdzējas puses pilsoņiem saskaņā ar piemērojamiem Savienības vai valsts tiesību aktiem. Lai nodrošinātu saskaņotu īstenošanu, nolīgumam ir pievienota kopīga deklarācija par to personu kategorijas interpretāciju, kuras ceļo nolūkā veikt algotu darbu.

               Uzturēšanās ilgums

               Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Kolumbijas pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju, ne vairāk kā uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā. Kopīga deklarācija par to, kā interpretēt šo 90 dienu laikposmu jebkurā 180 dienu ilgā periodā, ir pievienota nolīgumam.

               Nolīgumā ņemta vērā to dalībvalstu situācija, kas Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā. Kamēr tās vēl neietilpst Šengenas zonā bez iekšējām robežām, vīzu atcelšana dod Kolumbijas pilsoņiem tiesības katras šādas dalībvalsts (šobrīd Bulgārija, Horvātija, Kipra un Rumānija) teritorijā uzturēties 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā neatkarīgi no laikposma, kas aprēķināts attiecībā uz visu Šengenas zonu.

               Teritoriālā piemērošana

               Nolīgumā ir iekļauti noteikumi par tā teritoriālo piemērošanu – Francijas un Nīderlandes gadījumā vīzu atcelšana dotu tiesības Kolumbijas pilsoņiem uzturēties tikai šo dalībvalstu Eiropas teritorijās.

               Deklarācijas

               Papildus iepriekš minētajām kopīgajām deklarācijām nolīgumam pievieno vēl četras kopīgās deklarācijas:

               –par Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā.

               –par informācijas izplatīšanu pilnā apjomā par nolīguma par vīzu režīma atcelšanu saturu un sekām un par saistītajiem jautājumiem, piemēram, ieceļošanas nosacījumiem,

               –par biometrisko pasu ieviešanu Kolumbijas Republikā, ar kuru deklarē, ka Kolumbija apņemas līdz 2015. gada 31. augustam izsniegt biometriskās pases un apstāklis, ka līdz 2015. gada 31. decembrim nav ieviestas biometriskās pases ir pietiekams iemesls nolīguma apturēšanai; kā arī

               –par sadarbību sakarā ar nelegālo migrāciju. Šī deklarācija atgādina par saistībām, kas noteiktas 49. panta 3. punktā Nolīgumā par politisko dialogu un sadarbību starp Savienību un Andu Kopienu attiecībā uz nelegālo migrantu atpakaļuzņemšanu. Puses cieši uzraudzīs šo saistību ievērošanu un vienojas par atpakaļuzņemšanas nolīguma noslēgšanu pēc jebkuras puses pieprasījuma, jo īpaši, ja ir vērojams nelegālas migrācijas pieaugums un problēmas saistībā ar nelegālo migrantu atpakaļuzņemšanu. Ja pēc pieprasījuma nav iespējams noslēgt nolīgumu par atpakaļuzņemšanu, tas ir pietiekams iemesls šā nolīguma apturēšanai.

               4.SECINĀJUMS

               Ņemot vērā iepriekšminētos rezultātus, Komisija ierosina Padomei pēc Eiropas Parlamenta piekrišanas saņemšanas apstiprināt nolīgumu par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu starp Eiropas Savienību un Kolumbiju.

               2015/0201 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kolumbijas Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar tā 218. panta 6. punkta otrās daļas a) apakšpunktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,

               tā kā:

               (1)Komisija Eiropas Savienības vārdā ir risinājusi sarunas ar Kolumbijas Republiku (turpmāk “Kolumbija”) par nolīgumu par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu (turpmāk “nolīgums”).

               (2)Šis nolīgums saskaņā ar Padomes Lēmumu .../.../ES [...] Eiropas Savienības vārdā tika parakstīts 2015. gada [...] un tiek provizoriski piemērots no dienas, kas seko minētajam datumam, ņemot vērā tā iespējamo noslēgšanu nākotnē.

               (3)Nolīgums būtu jāapstiprina.

               (4)Nolīguma pārvaldei ar šo nolīgumu izveido Apvienoto komiteju, kas pieņem savu reglamentu. Ir lietderīgi paredzēt vienkāršotu procedūru Savienības nostājas noteikšanai šajā gadījumā.

               (5)Saskaņā ar Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību pievienoto Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu un Protokolu par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, un apstiprinot, ka šā nolīguma noteikumi neattiecas uz Apvienoto Karalisti un Īriju,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Kolumbiju par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu.

               2. pants

               Padomes priekšsēdētājs sniedz nolīguma 8. panta 1. punktā minēto paziņojumu
                  6
               .

               3. pants

               Komisija, kurai palīdz dalībvalstu eksperti, pārstāv Savienību Apvienotajā ekspertu komitejā, kas izveidota ar nolīguma 6. pantu.

               4. pants

               Apspriedusies ar īpašu Padomes ieceltu komiteju, Komisija ieņem Savienības nostāju Apvienotajā ekspertu komitejā attiecībā uz komitejas reglamenta pieņemšanu, kā tas paredzēts saskaņā ar nolīguma 6. panta 4. punktu.

               5. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.

                     (2)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 509/2014 (2014. gada 15. maijs), ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, OV L 149, 20.5.2014., 67. lpp.

                     (3)
                  COM (2014) 665, 29.10.2014.

                     (4)
                  COM (2014) 663, 29.10.2014.

                     (5)
                  COM (2015) 119, 11.3.2015.

                     (6)
                  Nolīguma spēkā stāšanās datumu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 14.9.2015
            COM(2015) 436 final
            PIELIKUMI
            dokumentam
            Priekšlikums – Padomes lēmums
            par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kolumbijas Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               PIELIKUMI

               dokumentam

               Priekšlikums – Padomes lēmums

               par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kolumbijas Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               NOLĪGUMS

               starp Eiropas Savienību un Kolumbijas Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               EIROPAS SAVIENĪBA, turpmāk “Savienība” vai “ES”, un

               KOLUMBIJAS REPUBLIKA, turpmāk "Kolumbija",

               turpmāk kopā “Līgumslēdzējas puses”,

               NOLŪKĀ vēl vairāk pilnveidot draudzīgās attiecības starp līgumslēdzējām pusēm un vēloties atvieglot ceļošanu, nodrošinot bezvīzu ieceļošanu un īstermiņa uzturēšanos saviem pilsoņiem,

               ŅEMOT VĒRĀ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 509/2014 (2014. gada 15. maijs), ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas
                  1
               , inter alia 19 trešās valstis, tostarp Kolumbiju, pārceļot uz to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņi ir atbrīvoti no īstermiņa uzturēšanās vīzas prasības dalībvalstīs,

               ŅEMOT VĒRĀ to, ka Regulas (ES) Nr. 509/2014 1. pantā paredzēts, ka attiecībā uz minētajām 19 valstīm atbrīvojums no vīzas prasības ir piemērojams tikai no dienas, kad stājas spēkā nolīgums par vīzu atbrīvojumiem, kas jānoslēdz ar Savienību,

               VĒLOTIES nodrošināt vienlīdzīgas attieksmes principu attiecībā pret visiem ES pilsoņiem,

               ŅEMOT VĒRĀ to, ka šis nolīgums neattiecas uz personām, kas ceļo nolūkā veikt algotu darbu savas īstermiņa uzturēšanās laikā, un tādējādi minētajai personu kategorijai turpina piemērot attiecīgās Savienības un dalībvalstu tiesību normas un Kolumbijas tiesību aktus par vīzas prasību vai atbrīvojumu no tās, kā arī par piekļuvi nodarbinātībai,

               ŅEMOT VĒRĀ Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību pievienoto Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu un Protokolu par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, un apstiprinot, ka šā nolīguma noteikumi neattiecas uz Apvienoto Karalisti un Īriju,

               IR VIENOJUŠĀS ŠĀDI

               1. PANTS

               Mērķis

               Šis nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Savienības pilsoņiem un Kolumbijas pilsoņiem, kas ceļo uz otras Līgumslēdzējas puses teritoriju, ne vairāk kā uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā.

               2. PANTS

               Definīcijas

               Šajā nolīgumā:

               a)
                     “dalībvalsts” ir jebkura Savienības dalībvalsts, izņemot Apvienoto Karalisti un Īriju;

               b)
                     “Savienības pilsonis” ir dalībvalsts pilsonis atbilstīgi a) punktā sniegtajai definīcijai;

               c)
                     “Kolumbijas pilsonis” ir Kolumbijas valstspiederīgais;

               d)
                     “Šengenas zona” ir zona bez iekšējām robežām, kas aptver to dalībvalstu teritorijas atbilstoši a) punkta definīcijai, kurās Šengenas acquis tiek piemērots pilnībā.

               e)
                     "Šengenas acquis" ir visi pasākumi, kuru mērķis ir nodrošināt personu brīvu pārvietošanos zonā bez iekšējām robežām, kopā ar papildpasākumiem, kas tieši saistīti ar ārējo robežu kontroli, patvēruma meklētājiem un imigrāciju, kā arī noziedzības novēršanas un apkarošanas pasākumiem.

               3. PANTS

               Piemērošanas joma

               1.
                     Savienības pilsoņi, kuriem ir derīga dalībvalsts izsniegta parastā, diplomātiskā, dienesta, oficiālā vai īpašā pase, Kolumbijas teritorijā var ieceļot un uzturēties bez vīzas laikposmā, kas noteikts 4. panta 1. punktā.

               Kolumbijas pilsoņi, kuriem ir derīga Kolumbijas izsniegta parastā, diplomātiskā, dienesta, oficiālā vai īpašā pase, dalībvalstu teritorijā var ieceļot un uzturēties bez vīzas laikposmā, kas noteikts 4. panta 2. punktā.

               2.
                     Šā panta 1. punkts neattiecas uz personām, kas ceļo ar mērķi veikt algotu darbu.

               Attiecībā uz minēto personu kategoriju katra dalībvalsts var izlemt Kolumbijas pilsoņiem piemērot vīzas prasību vai atcelt to saskaņā ar 4. panta 3. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 539/2001
                  2
               .

               Attiecībā uz minēto personu kategoriju Kolumbija var saskaņā ar saviem tiesību aktiem lemt par vīzas prasības piemērošanu vai atcelšanu katras dalībvalsts pilsoņiem atsevišķi.

               3.
                     Šajā nolīgumā paredzēto vīzu režīma atcelšanu piemēro, neskarot Līgumslēdzēju pušu tiesību aktus, kas saistīti ar ieceļošanas un īstermiņa uzturēšanās nosacījumiem. Dalībvalstis un Kolumbija patur tiesības atteikt ieceļošanu un īstermiņa uzturēšanos savā teritorijā, ja viens vai vairāki no šiem nosacījumiem nav izpildīti.

               4.
                     Vīzu režīma atcelšana ir piemērojama neatkarīgi no transporta veida, kas izmantots Līgumslēdzēju pušu robežu šķērsošanai.

               5.
                     Šajā nolīgumā neaptvertos jautājumus reglamentē Savienības tiesību akti, dalībvalstu tiesību akti un Kolumbijas tiesību akti.

               4. PANTS

               Uzturēšanās ilgums

               1.
                     Savienības pilsoņi var uzturēties Kolumbijas teritorijā uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.

               2.
                     Kolumbijas pilsoņi var uzturēties dalībvalstu teritorijā, kas pilnībā piemēro Šengenas acquis, uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā. Minēto laikposmu aprēķina neatkarīgi no jebkuras uzturēšanās reizes dalībvalstī, kura Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā.

               Kolumbijas pilsoņi var uzturēties katras dalībvalsts teritorijā, kas Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā, uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, neatkarīgi no uzturēšanās laika, kas aprēķināts attiecībā uz to dalībvalstu teritoriju, kas pilnībā piemēro Šengenas acquis.

               3.
                     Šis nolīgums neietekmē Kolumbijas un dalībvalstu iespēju pagarināt uzturēšanās laiku vairāk par 90 dienām saskaņā ar to attiecīgajiem valsts tiesību aktiem un Savienības tiesību aktiem.

               5. PANTS

               Teritoriālā piemērošana

               1.
                     Šo nolīgumu attiecībā uz Francijas Republiku piemēro tikai Francijas Republikas Eiropas teritorijā.

               2.
                     Šo nolīgumu attiecībā uz Nīderlandes Karalisti piemēro tikai Nīderlandes Karalistes Eiropas teritorijā.

               6. PANTS

               Apvienotā komiteja nolīguma pārvaldībai

               1.
                     Līgumslēdzējas puses izveido Apvienoto ekspertu komiteju (turpmāk “komiteja”), kurā ir Eiropas Savienības pārstāvji un Kolumbijas pārstāvji. Savienību pārstāv Eiropas Komisija.

               2.
                     Komitejai ir šādi uzdevumi:

               a)
                     uzraudzīt šā nolīguma īstenošanu;

               b)
                     ierosināt šā nolīguma grozījumus vai papildinājumus;

               c)
                     risināt domstarpības, kas radušās sakarā ar šā nolīguma interpretāciju vai piemērošanu.

               d)
                     jebkādi citi uzdevumi, par kuriem Līgumslēdzējas puses ir vienojušās.

               3.
                     Komiteju sasauc pēc vajadzības, ja to lūdz viena no Līgumslēdzējām pusēm.

               4.
                     Komiteja izstrādā savu reglamentu.

               7. pants

               Šā nolīguma saistība ar pašreizējiem divpusējiem nolīgumiem par vīzu režīma atcelšanu
                  starp dalībvalstīm un Kolumbiju

               Šim nolīgumam ir priekšroka attiecībā pret jebkuriem divpusējiem nolīgumiem vai pasākumiem, kas noslēgti starp atsevišķām dalībvalstīm un Kolumbiju, ciktāl tie aptver jautājumus, kas ietilpst tā piemērošanas jomā.

               8. PANTS

               Nobeiguma noteikumi

               1.
                     Līgumslēdzējas puses šo nolīgumu ratificē vai apstiprina saskaņā ar to attiecīgajām iekšējām procedūrām, un tas stāsies spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad saņemts pēdējais no abiem paziņojumiem, ar kuriem Līgumslēdzējas puses viena otrai paziņo par minēto procedūru pabeigšanu.

               Līdz šā nolīguma spēkā stāšanās dienai, to piemēro no dienas, kas seko tā parakstīšanas dienai.

               2.
                     Šis nolīgums ir noslēgts uz nenoteiktu laiku, ja vien tas netiek izbeigts saskaņā ar 5. punktu.

               3.
                     Šo nolīgumu var grozīt, Līgumslēdzējām pusēm rakstiski vienojoties. Grozījumi stājas spēkā pēc tam, kad Līgumslēdzējas puses ir paziņojušas viena otrai par šim nolūkam vajadzīgo iekšējo procedūru pabeigšanu.

               4.
                     Katra Līgumslēdzēja puse var pilnībā vai daļēji apturēt šā nolīguma darbību, jo īpaši sabiedriskās kārtības, valsts drošības aizsardzības vai sabiedrības veselības aizsardzības, nelegālās imigrācijas apsvērumu dēļ vai arī, ja jebkura Līgumslēdzēja puse atjauno vīzas prasību. Lēmumu par darbības apturēšanu otrai Līgumslēdzējai pusei paziņo ne vēlāk kā divus mēnešus pirms šā lēmuma plānotās stāšanās spēkā. Līgumslēdzēja puse, kas apturējusi šā nolīguma piemērošanu, nekavējoties informē otru Līgumslēdzēju pusi, ja minētās apturēšanas iemesli vairs nepastāv, un minēto apturēšanu atceļ.

               5.
                     Katra Līgumslēdzēja puse var izbeigt šā nolīguma darbību, par to rakstveidā paziņojot otrai Pusei. Šis nolīgums zaudē spēku 90 dienas pēc paziņojuma.

               6.
                     Kolumbija var apturēt vai izbeigt šā nolīguma darbību vienīgi attiecībā uz visām dalībvalstīm.

               7.
                     Savienība var apturēt vai izbeigt šā nolīguma darbību vienīgi attiecībā uz visām tās dalībvalstīm.

               Sagatavots divos eksemplāros bulgāru, spāņu, čehu, dāņu, vācu, igauņu, grieķu, angļu, franču, horvātu, itāļu, latviešu, lietuviešu, ungāru, maltiešu, holandiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu un zviedru valodā, visi teksti ir vienlīdz autentiski.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA ATTIECĪBĀ UZ ISLANDI, NORVĒĢIJU, ŠVEICI
                  UN LIHTENŠTEINU

               Līgumslēdzējas puses ņem vērā ciešās attiecības starp Eiropas Savienību un Norvēģiju, Islandi, Šveici un Lihtenšteinu, jo īpaši ņemot vērā 1999. gada 18. maija un 2004. gada 26. oktobra nolīgumus par minēto valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā.

               Šādos apstākļos ir vēlams, ka Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas iestādes, no vienas puses, un Kolumbija, no otras puses, nekavējoties noslēdz divpusējus nolīgumus par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu ar tādiem pašiem nosacījumiem kā šajā nolīgumā.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR TO PERSONU KATEGORIJAS INTERPRETĀCIJU, KURAS CEĻO AR MĒRĶI VEIKT ALGOTU DARBU
                  ATBILSTOŠI ŠĀ NOLĪGUMA 3. PANTA 2. PUNKTĀ PAREDZĒTAJAM

               Vēloties nodrošināt vienotu interpretāciju, Līgumslēdzējas puses vienojas, ka šajā nolīgumā to personu kategorija, kuras veic algotu darbu, aptver personas, kas otras Līgumslēdzējas puses teritorijā ieceļo nolūkā veikt algotu darbu vai atlīdzinātu darbību kā darbinieks vai pakalpojumu sniedzējs.

               Šajā kategorijā neietilpst:

               –
                     uzņēmēji, t. i., personas, kas ceļo darījumdarbības apspriežu nolūkā (un nav nodarbinātas otras Līgumslēdzējas puses valstī),

               –
                     sportisti vai mākslinieki, kas veic darbību pēc ad hoc principa,

               –
                     žurnālisti, kurus nosūtījuši viņu mītnes valsts plašsaziņas līdzekļi, un

               –
                     uzņēmumu iekšējie praktikanti.

               Šīs deklarācijas īstenošanu uzrauga Apvienotā komiteja atbilstīgi savai kompetencei saskaņā ar šā nolīguma 6. pantu, un tā var ierosināt pielāgojumus, ja tā uzskata tos par vajadzīgiem, pamatojoties uz Līgumslēdzēju pušu pieredzi.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR 90 DIENU LAIKPOSMA INTERPRETĀCIJU
                  JEBKURĀ 180 DIENU LAIKPOSMĀ, KĀ NOTEIKTS ŠĀ NOLĪGUMA 4. PANTĀ

               Līgumslēdzējas puses saprot, ka laiks, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, kā paredzēts šā nolīguma 4. pantā, nozīmē vai nu nepārtrauktu apmeklējumu vai vairākus secīgus apmeklējumus, kuru kopējais ilgums nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.

               Jēdziens “jebkurš” nozīmē, ka tiek piemērots “kustīgs” 180 dienu atsauces laikposms, skaitot atpakaļ katru uzturēšanās dienu pēdējo 180 dienu laikposmā, lai pārbaudītu, vai joprojām tiek izpildīta prasība par 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā. Tas inter alia nozīmē, ka pēc nepārtrauktas 90 dienu ilgas prombūtnes var atkal uzturēties uz laiku līdz 90 dienām.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR PILSOŅU INFORMĒŠANU
                  PAR NOLĪGUMU PAR VĪZU REŽĪMA ATCELŠANU

               Ņemot vērā pārskatāmības svarīgumu Eiropas Savienības un Kolumbijas pilsoņiem, Līgumslēdzējas puses vienojas nodrošināt informācijas izplatīšanu pilnā apjomā par nolīguma par vīzu režīma atcelšanu saturu un sekām, kā arī par saistītajiem jautājumiem, piemēram, ieceļošanas nosacījumiem.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR BIOMETRISKO PASU IEVIEŠANU, KAS JĀVEIC KOLUMBIJAS REPUBLIKAI

               Kolumbijas Republika kā līgumslēdzēja puse paziņo, ka tā ir piešķīrusi līguma slēgšanas tiesības par biometrisko pasu izgatavošanu un apņemas izsniegt saviem pilsoņiem biometriskās pases līdz 2015. gada 31. augustam. Šīs pases pilnībā atbilst ICAO prasībām, kas noteiktas ICAO dokumentā Nr. 9303.

               Līgumslēdzējas puses vienojas, ka gadījumā, ja biometriskās pases netiek ieviestas līdz 2015. gada 31. decembrim, tas ir pietiekams pamats šā nolīguma darbības apturēšanai saskaņā ar 8. panta 4. punktā noteiktajām procedūrām.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR SADARBĪBU SAKARĀ AR NELEGĀLO MIGRĀCIJU

               Līgumslēdzējas puses atgādina par savām saistībām, kas noteiktas 49. panta 3. punktā Nolīgumā par politisko dialogu un sadarbību starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Andu Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses (parakstīts 2003. gadā), attiecībā uz nelegālo migrantu atpakaļuzņemšanu.

               Līgumslēdzējas puses cieši uzraudzīs šo saistību ievērošanu. Tās vienojas noslēgt, pēc jebkuras puses pieprasījuma, un jo īpaši gadījumos, kad ir vērojams nelegālas migrācijas pieaugums un problēmas saistībā ar nelegālo migrantu atpakaļuzņemšanu pēc tam, kad ir stājies spēkā nolīgums par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu, nolīgumu, kas regulētu abu pušu īpašos pienākumus saistībā ar atpakaļuzņemšanu.

               Līgumslēdzējas puses vienojas, ka šāds atpakaļuzņemšanas nolīgums būtu nozīmīgs elements, kas nostiprinātu šajā nolīgumā izteiktās saistības, un apstāklis, ka pēc pieprasījuma nav iespējams noslēgt nolīgumu par atpakaļuzņemšanu, ir pietiekams iemesls šā nolīguma apturēšanai saskaņā ar 8. panta 4. punktā noteiktajām procedūrām.

               _________________

                     (1)
                  OV L 149, 20.5.2014., 67. lpp.

                     (2)
                  Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.).