title: Priekšlikums Padomes lemumam par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Japānas valdību attiecībā uz muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0177

Priekšlikums padomes Lemumam par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Japānas valdību attiecībā uz muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās  /* COM/2007/0177 galīgā redakcija - ACC 2007/0067 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 11.4.2007COM(2007) 177 galīgā redakcija2007/0067 (ACC)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMpar nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Japānas valdību attiecībā uz muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPRIEKšLIKUMA KONTEKSTS |110 | Priekšlikuma pamatojums un mērķi Eiropas Kopiena kā daļu no ES ārpolitikas tiecas starptautiskā līmenī īstenot sadarbību muitas lietās ar tās lielākajiem tirdzniecības partneriem. Pamatojoties uz Komisijas ieteikumu saistībā ar Padomes pilnvarojumu attiecībā uz sarunām par muitas sadarbības nolīgumu noslēgšanu, Padome 1993. gada 5. aprīlī nolēma pilnvarot Komisiju uzsākt sarunas ar tās galvenajiem tirdzniecības partneriem: Koreju, Kanādu, ASV, Honkongu un Japānu. Muitas sadarbības nolīgums starp EK un Japānu būtu nozīmīgs līdzeklis, lai līdzsvarotu tirdzniecības liberalizāciju un procesuālu tirdzniecības veicināšanu ar mērķi apkarot krāpšanu un nelikumīgas darbības. |120 | Vispārīgais konteksts Atbilstīgi EK starptautiskās muitas sadarbības politikai nolīgumi par muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās ir līdzeklis, kas pusēm vajadzīgs muitas sadarbības īstenošanai. Līdz šim EK ir noslēgusi muitas sadarbības nolīgumus ar Koreju, Honkongu, Kanādu, ASV, Indiju un Ķīnu. Japāna ir vienīgā no EK galvenajiem tirdzniecības partneriem, ar ko EK vēl nav noslēgusi muitas nolīgumu. EK un Japānas muitas sadarbības nolīgums, kas ES un Japānas rīcības plānā iekļauts kā prioritāte, būtu vispiemērotākais dokuments, balstoties uz ko apspriest visus ar muitu saistītos jautājumus un problēmas, piemēram, tirdzniecības veicināšanu, intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanu un viltotu preču apkarošanu, kā arī drošību loģistikas piegādes ķēdē, kas ir prioritāras jomas ES un Japānā. Kontakti nolūkā apspriest ES un Japānas nolīgumu tika nodibināti tikai 2004. gadā, un pēc tam 2005. un 2006. gadā ar Japānas iestādēm tika rīkotas vairākas oficiālas sarunu kārtas. Pēc pēdējās sarunu kārtas 2006. gadā un nolīguma projekta juridiskās rediģēšanas, ko pagājušā gada beigās veica Japānas Ministru kabineta juridiskais birojs, abas puses vienojās par pielikumā pievienoto tekstu. Lai nolīgumu par muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās varētu parakstīt pēc iespējas drīzāk, Komisija ierosina Padomei apstiprināt pievienoto priekšlikumu lēmumam par nolīguma parakstīšanu un noslēgšanu. |130 | Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā ES un Japānas muitas sadarbības nolīguma projektā ietverti standarta noteikumi par sadarbību tieslietās, tehnisko palīdzību un savstarpēju administratīvo palīdzību, kas iekļauti iepriekšējos nolīgumos par muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību. |140 | Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Priekšlikums pilnībā atbilst EK muitas politikai muitas sadarbības jomā attiecībā uz trešām valstīm. Tā mērķis ir vienkāršot un saskaņot muitas procedūras, un tas ir līdzeklis muitas pārkāpumu apkarošanai un informācijas apmaiņai savstarpējas administratīvas palīdzības lietās. |APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS |Apspriešanās ar ieinteresētajām personām |211 | Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojums Sarunu laikā notika regulāra apspriešanās ar dalībvalstīm Padomes Muitas savienības darba grupā. Pirms starpdienestu apspriešanas sākuma nolīgumu nosūtīja Eiropas Birojam krāpšanas apkarošanai (OLAF), Ārējo sakaru ĢD, Tirdzniecības ĢD un Juridiskajam dienestam to atzinuma saņemšanai.. |212 | Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā Priekšlikumā ņemtas vērā mutiskās atsauksmes, ko sniedza Padomes Muitas savienības darba grupā pārstāvētās dalībvalstis. Tajā atspoguļots arī attiecīgo Komisijas dienestu devums. Aptaujātās iestādes piekrīt viedoklim, ka nolīgums ir standarta dokuments un ir saskaņā ar iepriekšējiem vienošanās dokumentiem muitas sadarbības jomā, kurus EK ir noslēgusi ar trešām valstīm. |Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana |229 | Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. |230 | Ietekmes novērtējums Sabiedriskā apspriešana nebija plānota kā daļa no stratēģiskās pieejas ES un Japānas attiecībām muitas jomā. Tomēr ieinteresētās personas, piemēram, valdības, privāti uzņēmumi, konsultanti, uzņēmēju asociācijas un nozaru apvienības, dažādos ES un Japānas forumos un dialogos izteica vēlmi, lai ES un Japānas muitas sadarbības nolīgums būtu nozīmīgs līdzeklis, ar kā palīdzību risināt grūtības muitas lietās, ar kurām šobrīd saskaras EK un Japāna. Nolīgums būs juridiskais pamats informācijas apmaiņai un administratīvai palīdzībai starp līgumslēdzējām pusēm ar mērķi pienācīgi piemērot muitas tiesību aktus, un tas piedāvā dažas priekšrocības un mūsdienīgas sadarbības metodes, kas saistītas ar daudzveidīgiem īstenošanas paņēmieniem. Priekšlikums būs juridisks instruments, kas vajadzīgs, lai nodrošinātu pienācīgu muitas sadarbību starp EK un Japānu, un atspoguļos to, ka tiek atzīts starptautiskā pirātisma un viltošanas arvien pieaugošais apjoms, darbību mērogs un sarežģītība, kā arī pierādīs pušu apņemšanos uzlabot intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzību, palielināt drošību starptautiskajā piegādes ķēdē, vienlaicīgi veicinot likumīgu preču tirdzniecības apriti visā pasaulē. |PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI |305 | Ierosināto pasākumu kopsavilkums Saskaņā ar 1993. gada Padomes direktīvām un ņemot vērā Japānas (viena no ES galvenajiem tirdzniecības partneriem) un EK tirdzniecības sakaru nozīmīgumu, līgumslēdzēju pušu muitas iestādes ir apņēmušās nodrošināt efektīvu savstarpēju sadarbību. Pievienotā priekšlikuma mērķis ir ierosināt Padomei pieņemt lēmumu par nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Japānu attiecībā uz muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās. Šāda juridiskā instrumenta pieņemšana ļaus pusēm attīstīt muitas sadarbību, lai cīnītos pret muitas pārkāpumiem, novērstu, izmeklētu un apkarotu jebkādu muitas tiesību aktu neievērošanu, vienkāršotu un saskaņotu muitas procedūras, un dos iespēju apmainīties ar informāciju par darbībām, kuru rezultātā varētu rasties noziedzīgi nodarījumi otras puses teritorijā. |310 | Juridiskais pamats Saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 133. pantu, ja ar vienu vai vairākām valstīm vai starptautiskām organizācijām vajadzīgas sarunas par nolīgumiem, Komisija iesniedz ieteikumus Padomei, kas pilnvaro Komisiju sākt vajadzīgās sarunas. Padome un Komisija atbild par to, ka tiek nodrošināta apspriesto nolīgumu saderība ar Kopienas iekšējo politiku un noteikumiem. Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 300. pantā noteikts, ka Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu pieņem lēmumus par nolīgumu parakstīšanu un noslēgšanu. Padomes 1993. gada 5. aprīļa lēmums, kurā ietvertas direktīvas sarunām par muitas sadarbības nolīgumiem ar ES galvenajiem tirdzniecības partneriem. |329 | Subsidiaritātes princips Priekšlikums ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro. |Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. |331 | Ierosinātais pasākums ir nepieciešams un piemērots, lai pienācīgi īstenotu muitas sadarbību starp EK un Japānu. |332 | Ar priekšlikumu izveido koordinējošu mehānismu – Apvienoto muitas sadarbības komiteju – kurā ir pārstāvji no līgumslēdzēju pušu muitas administrācijām un Komisijas. Apvienotā muitas sadarbības komiteja tieksies samazināt nolīguma administratīvo apgrūtinājumu, vienlaikus darbojoties atbilstīgi un proporcionāli līgumslēdzēju pušu izvirzītajiem mērķiem. |Juridisko instrumentu izvēle |342 | Saskaņā ar EK Līguma 300. pantu Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu pieņem lēmumus par nolīgumu parakstīšanu un noslēgšanu. Padomes lēmums ir piemērots juridiskais instruments (un Padome to minēja 1993. gada aprīlī, pilnvarojot Komisiju tās vārdā veikt sarunas par muitas sadarbības nolīgumiem ar ES galvenajiem tirdzniecības partneriem). |IETEKME UZ BUDžETU |409 | Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. |PAPILDU INFORMāCIJA |Pārbaude, pārskatīšana un turpināmība |533 | Priekšlikums neietver turpināmības klauzulu. |1.  2007/0067 (ACC)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMpar nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Japānas valdību attiecībā uz muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietāsEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 133. pantu saistībā ar tā 300. panta 2. punkta pirmo teikumu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā Padome 1993. gada 5. aprīlī pilnvaroja Komisiju Eiropas Kopienas vārdā uzsākt sarunas ar dažiem no Kopienas galvenajiem tirdzniecības partneriem par muitas sadarbības nolīgumiem,tā kā jāapstiprina Eiropas Kopienas un Japānas valdības nolīgums par muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās,IR NOLĒMUSI ŠĀDI.1. pantsAr šo Eiropas Kopienas vārdā tiek apstiprināts Eiropas Kopienas un Japānas valdības nolīgums par muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās.Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.2. pantsKomisija, kurai palīdz dalībvalstu pārstāvji, pārstāv Kopienu Apvienotajā muitas sadarbības komitejā, kas izveidota saskaņā ar nolīguma 21. pantu.3. pantsAr šo Padomes priekšsēdētājs ir pilnvarots iecelt personas, kas ir tiesīgas parakstīt nolīgumu Kopienas vārdā.4. pantsPadomes priekšsēdētājs Kopienas vārdā sniedz nolīguma 22. pantā noteikto paziņojumu[1].5. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Briselē,Padomes vārdā –priekšsēdētājsPIELIKUMSEIROPAS KOPIENAS UN JAPĀNAS VALDĪBAS NOLĪGUMS PAR MUITAS SADARBĪBU UN SAVSTARPĒJU ADMINISTRATĪVO PALĪDZĪBU MUITAS LIETĀSEIROPAS KOPIENA un JAPĀNAS VALDĪBA (še turpmāk „Līgumslēdzējas puses”),ŅEMOT VĒRĀ Japānas un Eiropas Kopienas (šajā nolīgumā turpmāk „Kopiena”) tirdzniecības sakaru nozīmīgumu un vēloties sniegt ieguldījumu šo sakaru saskaņotā attīstībā abu Līgumslēdzēju pušu interesēs,UZSKATOT, ka šā mērķa sasniegšanas nolūkā ir jāapņemas attīstīt muitas sadarbību,ŅEMOT VĒRĀ Līgumslēdzēju pušu muitas sadarbības attīstību muitas procedūru jomā,ŅEMOT VĒRĀ to, ka darbības, kas ir pretrunā muitas tiesību aktiem, kaitē abu Līgumslēdzēju pušu ekonomiskajām, fiskālajām un tirdzniecības interesēm, un, atzīstot, ka ir svarīgi precīzi novērtēt muitas nodokļus un citus maksājumus,PĀRLIECINĀTAS par to, ka pasākumu veikšana pret šādiem pārkāpumiem var būt daudz efektīvāka, sadarbojoties muitas iestādēm,ATZĪSTOT muitas iestāžu nozīmīgumu un muitas procedūru svarīgumu tirdzniecības veicināšanā,ŅEMOT VĒRĀ abu Līgumslēdzēju pušu stingro apņemšanos veikt muitas darbības un sadarboties intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumu apkarošanā,ŅEMOT VĒRĀ saistības, ko Līgumslēdzējas puses jau uzņēmušās vai ko tām piemēro saskaņā ar starptautiskām konvencijām, kā arī ar muitu saistītas darbības, ko veic Pasaules tirdzniecības organizācija (šajā nolīgumā turpmāk „PTO”),ŅEMOT VĒRĀ Muitas sadarbības padomes (šajā nolīgumā turpmāk „MSP”) 1953. gada 5. decembra ieteikumu par savstarpēju administratīvo palīdzību,TĀ KĀ 1991. gadā Kopīgajā deklarācijā par Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu un Japānas attiecībām noteiktas attiecību vispārīgas pamatnostādnes un izvirzīti procesuāli mērķi attiecību turpmākai attīstībai,IR VIENOJUŠĀS ŠĀDI.I SADAĻA VISPĀRĪGI NOTEIKUMI1. pantsDefinīcijasŠajā nolīgumā:a) „muitas tiesību akti” ir jebkuri Japānas vai Kopienas normatīvie akti, ar ko reglamentē preču ievešanu, izvešanu un tranzītu vai jebkuru citu muitas procedūru, tostarp aizlieguma, ierobežojuma un kontroles pasākumu, piemērošanu precēm, kas ir muitas iestāžu kompetencē;b) „Līgumslēdzējas puses normatīvie akti” un „katras Līgumslēdzējas puses normatīvie akti” atkarībā no konteksta ir Japānas normatīvie akti vai Kopienas normatīvie akti;c) „muitas iestāde” ir: Japānā – Finanšu ministrija un Kopienā – Eiropas Kopienu Komisijas kompetentie dienesti, kas ir atbildīgi par muitas jautājumiem, un Kopienas dalībvalstu muitas iestādes;d) „pieprasījuma iesniedzēja iestāde” ir Līgumslēdzējas puses muitas iestāde, kura iesniedz palīdzības pieprasījumu, pamatojoties uz šo nolīgumu;e) „prasītā iestāde” ir Līgumslēdzējas puses muitas iestāde, kura saņem palīdzības pieprasījumu, pamatojoties uz šo nolīgumu;f) „personas dati” ir visa informācija attiecībā uz identificēto vai identificējamo personu;g) „darbība, kas ir pretrunā muitas tiesību aktiem” ir jebkurš muitas tiesību aktu pārkāpums vai pārkāpuma mēģinājums;h) „persona” ir jebkura fiziska persona, jebkura juridiska persona vai jebkurš cits subjekts, kas nav juridiska persona, kura izveidota vai organizēta saskaņā ar katras Līgumslēdzējas puses normatīvajiem aktiem un veic preču ievešanu, izvešanu vai tranzītu, uni) „informācija” ir dati, dokumenti, ziņojumi un citi paziņojumi jebkurā formā, arī to eksemplāri elektroniskā formātā.2. pantsTeritoriālā piemērošanaŠis nolīgums attiecas, no vienas puses, uz Japānas teritoriju, kurā ir spēkā tās muitas tiesību akti, un, no otras puses, uz teritorijām, kurās ir spēkā Eiropas Kopienas dibināšanas līgums, saskaņā ar minētajā līgumā izklāstītajiem nosacījumiem.3. pantsĪstenošanaLīgumslēdzējas puses īsteno šo nolīgumu saskaņā ar katras Līgumslēdzējas puses normatīvajiem aktiem un ar attiecīgo muitas iestāžu pieejamajiem resursiem.4. pantsSadarbības joma1. Saskaņā ar šo nolīgumu sadarbība muitas lietās ietver visus jautājumus attiecībā uz muitas tiesību aktu piemērošanu.2. Līgumslēdzējas puses ar savu muitas iestāžu palīdzību apņemas izvērst sadarbību muitas lietās. Jo īpaši Līgumslēdzējas puses sadarbojas šādās jomās:a) izveidojot un uzturot saziņu starp attiecīgajām muitas iestādēm, lai veicinātu drošu un ātru informācijas apmaiņu;b) veicinot attiecīgo muitas iestāžu efektīvu koordināciju, unc) visos citos administratīvajos jautājumos, kas ir saistīti ar šo nolīgumu un kuros laiku pa laikam var būt nepieciešama Līgumslēdzēju pušu vienota rīcība.3. Līgumslēdzējas puses arī apņemas ar savu muitas iestāžu palīdzību veicināt sadarbības centienus, lai pilnveidotu tirdzniecības veicināšanas pasākumus muitas jomā saskaņā ar starptautiskajiem standartiem.5. pantsPalīdzības joma1. Līgumslēdzējas puses ar savu muitas iestāžu palīdzību savas kompetences jomās un ar pieejamajiem resursiem tādā veidā un ar tādiem nosacījumiem, kas izklāstīti šajā nolīgumā, palīdz viena otrai nodrošināt muitas tiesību aktu pareizu piemērošanu, jo īpaši, novēršot, izmeklējot un apkarojot darbības, kas ir pretrunā ar šiem tiesību aktiem.2. Palīdzību muitas lietās saskaņā ar šo nolīgumu savstarpēji sniedz Līgumslēdzēju pušu muitas iestādes, kas ir kompetentās iestādes šā nolīguma piemērošanai. Tā neierobežo nevienas Līgumslēdzējas puses tiesības un saistības attiecībā uz savstarpējo palīdzību krimināllietās saskaņā ar starptautiskajiem nolīgumiem vai katras Līgumslēdzējas puses normatīvajiem aktiem. Tā arī neattiecas uz informāciju, kas iegūta, īstenojot pilnvaras pēc tiesu iestādes pieprasījuma.3. Šis nolīgums neattiecas uz palīdzību nodevu, nodokļu vai maksājumu atgūšanā.6. pantsSaistība ar citiem starptautiskajiem nolīgumiem1. Šā nolīguma noteikumi neskar nevienas Līgumslēdzējas puses tiesības un saistības saskaņā ar jebkuru citu starptautisku nolīgumu.2. Neskarot 1. punkta noteikumus, šā nolīguma noteikumiem ir priekšroka salīdzinājumā ar noteikumiem jebkurā divpusējā nolīgumā par muitas sadarbību un savstarpēju administratīvo palīdzību, kas ir noslēgts vai var tikt noslēgts starp atsevišķām Kopienas dalībvalstīm un Japānu, ciktāl minētā divpusējā nolīguma noteikumi nav savienojami ar šā nolīguma noteikumiem.3. Šā nolīguma noteikumi neskar Kopienas noteikumus, ar ko reglamentē Komisijas kompetento dienestu un Kopienas dalībvalstu muitas iestāžu saziņu attiecībā uz informāciju, kura iegūta saskaņā ar šo nolīgumu un kura varētu būt Kopienas interesēs.II SADAĻA MUITAS SADARBĪBA7. pantsSadarbība muitas procedūru jomāLai veicinātu preču likumīgu apriti, muitas iestādes saskaņā ar šā nolīguma noteikumiem apmainās ar informāciju un speciālām zināšanām par pasākumiem muitas metožu un procedūru uzlabošanai un par datorizētām sistēmām.8. pantsTehniskā sadarbībaMuitas iestādes var veikt savstarpēju tehnisku sadarbību un apmainīties ar personālu un speciālām zināšanām par pasākumiem muitas metožu un procedūru uzlabošanai un par datorizētām sistēmām, lai sasniegtu šos mērķus saskaņā ar šā nolīguma noteikumiem.9. pantsPārrunas starptautiskās organizācijāsMuitas iestādes cenšas attīstīt un stiprināt sadarbību kopējo interešu jautājumos, veicinot pārrunas par muitas lietām attiecīgās starptautiskās organizācijās, piemēram, MSP un PTO.III SADAĻA SAVSTARPĒJA ADMINISTRATĪVĀ PALĪDZĪBA10. pantsPalīdzība pēc pieprasījuma1. Pēc pieprasījuma iesniedzējas iestādes lūguma prasītā iestāde sniedz visu attiecīgo informāciju, kas varētu palīdzēt nodrošināt pieprasījuma iesniedzējas iestādes Līgumslēdzējas puses muitas tiesību aktu pareizu piemērošanu, tostarp informāciju par konstatētām vai plānotām darbībām, kas ir vai varētu būt pretrunā muitas tiesību aktiem.Jo īpaši prasītā iestāde pēc pieprasījuma sniedz pieprasījuma iesniedzējai iestādei informāciju par aktivitātēm, kuras var izraisīt darbības, kas ir pretrunā pieprasījuma iesniedzējas iestādes Līgumslēdzējas puses muitas tiesību aktiem, piemēram, par nepareizi aizpildītām muitas deklarācijām, kā arī par tādiem izcelsmes sertifikātiem, faktūrrēķiniem vai citiem dokumentiem, par kuriem zināms vai ir aizdomas, ka tie ir nepareizi aizpildīti vai viltoti.2. Pēc pieprasījuma iesniedzējas iestādes lūguma prasītā iestāde to informē,a) vai preces, kas izvestas no vienas Līgumslēdzējas puses teritorijas, ir pienācīgi ievestas otras Līgumslēdzējas puses teritorijā, attiecīgā gadījumā precizējot precēm piemēroto muitas procedūru, unb) vai preces, kas ievestas vienas Līgumslēdzējas puses teritorijā, ir pienācīgi izvestas no otras Līgumslēdzējas puses teritorijas, attiecīgā gadījumā precizējot precēm piemēroto muitas procedūru.3. Pēc pieprasījuma iesniedzējas iestādes lūguma prasītā iestāde saskaņā ar prasītās iestādes Līgumslēdzējas puses normatīvajiem aktiem sniedz informāciju un veic īpašu uzraudzību attiecībā uza) personām, par kurām ir pamats uzskatīt, ka tās ir vai ir bijušas iesaistītas darbībās, kas ir pretrunā pieprasījuma iesniedzējas iestādes Līgumslēdzējas puses muitas tiesību aktiem;b) vietām, kurās preču krājumi ir vai var tikt uzglabāti vai savākti tādā veidā, ka ir pamats uzskatīt, ka šīs preces paredzētas izmantošanai darbībās, kas ir pretrunā pieprasījuma iesniedzējas iestādes Līgumslēdzējas puses muitas tiesību aktiem;c) precēm, kuras tiek vai var tikt pārvadātas tādā veidā, ka ir pamats uzskatīt, ka tās paredzētas izmantošanai darbībās, kas ir pretrunā pieprasījuma iesniedzējas iestādes Līgumslēdzējas puses muitas tiesību aktiem und) transportlīdzekļiem, kas tiek vai var tikt izmantoti tādā veidā, ka ir pamats uzskatīt, ka tie paredzēti izmantošanai darbībās, kas ir pretrunā pieprasījuma iesniedzējas iestādes Līgumslēdzējas puses muitas tiesību aktiem.11. pantsSpontāna palīdzībaLīgumslēdzējas puses pēc pašu ierosmes un saskaņā katras Līgumslēdzējas puses normatīvajiem aktiem sniedz viena otrai palīdzību, ja tās uzskata, ka šāda palīdzība ir vajadzīga muitas tiesību aktu pareizai piemērošanai, jo īpaši gadījumos, kad otras Līgumslēdzējas puses ekonomikai, sabiedrības veselībai, sabiedrības drošībai vai citām līdzīgām būtiskām interesēm var rasties nopietns kaitējums, jo īpaši sniedzot informāciju, ko tās ieguvušas para) darbībām, kas ir vai varētu būt pretrunā muitas tiesību aktiem un par kurām varētu ieinteresēties otra Līgumslēdzēja puse;b) jauniem līdzekļiem vai metodēm, ko izmanto, veicot darbības, kas ir pretrunā muitas tiesību aktiem;c) precēm, par kurām zināms, ka tās izmantotas darbībās, kas ir pretrunā muitas tiesību aktiem;d) personām, par kurām ir pamats uzskatīt, ka tās ir vai ir bijušas iesaistītas darbībās, kas ir pretrunā muitas tiesību aktiem, une) transportlīdzekļiem, par kuriem ir pamats uzskatīt, ka tie tikuši, tiek vai var tikt izmantoti darbībās, kas ir pretrunā muitas tiesību aktiem.12. pantsPalīdzības pieprasījuma forma un saturs1. Ievērojot šo nolīgumu, pieprasījumus sagatavo rakstiski. Tiem pievieno dokumentus, kas vajadzīgi, lai izpildītu pieprasījumu. Ja situācijas steidzamības dēļ vajadzīgs, var pieņemt arī mutiskus pieprasījumus, tomēr tie tūlīt jāapstiprina rakstveidā.2. Saskaņā ar 1. punktu iesniegtie pieprasījumi ietver šādu informāciju:2.  pieprasījuma iesniedzēja iestāde;3.  darbība, kuru lūdz veikt;4.  pieprasījuma mērķis un iemesls;5.  iespējami precīzas un izsmeļošas norādes par personām, kas ir attiecīgās izmeklēšanas mērķis;6.  kopsavilkums par attiecīgajiem faktiem un jau veikto izmeklēšanu un7.  attiecīgie juridiskie elementi.3. Pieprasījumus iesniedz valodā, kas ir pieņemama gan pieprasījuma iesniedzējai iestādei, gan prasītajai iestādei. Šī prasība nepieciešamajā apmērā var attiekties arī uz jebkuru no dokumentiem, ko pievieno pieprasījumam saskaņā ar 1. punktu.4. Ja pieprasījums neatbilst iepriekš minētajai formālajai prasībai, var lūgt to labot vai papildināt; pa to laiku prasītā iestāde var veikt piesardzības pasākumus.13. pantsPieprasījumu izpilde1. Lai izpildītu palīdzības pieprasījumu, prasītā iestāde savas kompetences un pieejamo resursu robežās veic visus pamatotos pasākumus, sniedzot tās rīcībā jau esošu informāciju, veicot attiecīgu izmeklēšanu vai organizējot šādas izmeklēšanas veikšanu.2. Palīdzības pieprasījumus izpilda saskaņā ar prasītās iestādes Līgumslēdzējas puses normatīvajiem aktiem.3. Pieprasījuma iesniedzējas iestādes attiecīgi pilnvarotas amatpersonas, saņemot prasītās iestādes piekrišanu un ievērojot tās paredzētos nosacījumus, var ierasties prasītās iestādes birojos, lai par darbībām, kas ir vai varētu būt pretrunā muitas tiesību aktiem, iegūtu informāciju, kura pieprasījuma iesniedzējai iestādei vajadzīga šā nolīguma nolūkā.4. Pieprasījuma iesniedzējas iestādes attiecīgi pilnvarotas amatpersonas, saņemot prasītās iestādes piekrišanu un ievērojot tās paredzētos nosacījumus, īpašos gadījumos var piedalīties izmeklēšanā, ko veic prasītās iestādes jurisdikcijā.5. Ja palīdzības pieprasījumu nevar izpildīt, par šo faktu nekavējoties paziņo pieprasījuma iesniedzējai iestādei, minot attiecīgos iemeslus. Paziņojumam var pievienot attiecīgu informāciju, kas pēc prasītās iestādes ieskatiem varētu būt noderīga pieprasījuma iesniedzējai iestādei.6. Prasītā iestāde pēc pieprasījuma iesniedzējas iestādes lūguma un, ja to uzskata par piemērotu, informē pieprasījuma iesniedzēju iestādi par laiku un vietu, kad un kur notiks pasākums, ko veiks, atbildot uz palīdzības pieprasījumu, lai šādu pasākumu varētu saskaņot.14. pantsInformācijas paziņošanas veids1. Prasītā iestāde rakstveidā paziņo pieprasījuma iesniedzējai iestādei izmeklēšanas rezultātus, pievienojot tiem attiecīgus dokumentus vai citus materiālus.2. Šī informācija var būt datorizēta.15. pantsIzņēmumi pienākumam sniegt palīdzību1. Palīdzību var atteikt vai atlikt, vai sniegt tikai tad, ja ievēroti konkrēti nosacījumi vai prasības, gadījumos, ja prasītās iestādes Līgumslēdzēja puse uzskata, ka palīdzība saskaņā ar šo nolīgumu būtu Japānas vai Kopienas dalībvalsts suverenitātes pārkāpums vai būtu pretrunā tās drošības, sabiedriskās kārtības vai citām būtiskām interesēm, kā minēts 16. panta 2. punktā.Jo īpaši katra Līgumslēdzēja puse var ierobežot informāciju, ko tā sniedz otrai Līgumslēdzējai pusei, ja otrā Līgumslēdzēja puse nespēj nodrošināt pirmās Līgumslēdzējas puses pieprasīto konfidencialitāti vai attiecīgi ierobežot mērķus, kuriem informācija tiks izmantota.2. Prasītā iestāde var atlikt palīdzības sniegšanu ar pamatojumu, ka palīdzības sniegšana var traucēt izmeklēšanu, kas tajā laikā tiek veikta, tostarp izmeklēšanu, ko veic attiecīgās tiesībaizsardzības iestādes, kā arī lietas ierosināšanu vai tiesvedību un administratīvos procesus. Tādā gadījumā prasītā iestāde apspriežas ar pieprasījuma iesniedzēju iestādi, lai noteiktu, vai palīdzību var sniegt saskaņā ar tādiem noteikumiem vai nosacījumiem, kādus prasītā iestāde var izvirzīt.3. Ja pieteikuma iesniedzēja iestāde lūdz palīdzību, kuru tā pati nespētu sniegt, ja šāda palīdzība tai tiktu lūgta, tad pieprasījumā tā vērš uzmanību uz šo faktu. Tad prasītajai iestādei jāizlemj, kā atbildēt uz šādu pieprasījumu.4. Gadījumos, kas minēti 1. un 2. punktā, prasītās iestādes lēmums un tā pamatojums jāpaziņo pieprasījuma iesniedzējai iestādei bez liekas kavēšanās.16. pantsInformācijas apmaiņa un konfidencialitāte1. Jebkura informācija, kas paziņota saskaņā ar šo nolīgumu, jebkādā veidā uzskatāma par konfidenciālu atkarībā no katras Līgumslēdzējas puses normatīvajiem aktiem, un tai jānodrošina aizsardzība, kas paredzēta tāda veida informācijai saskaņā ar tās muitas iestādes Līgumslēdzējas puses attiecīgajiem normatīvajiem aktiem, kura saņēmusi šo informāciju, un saskaņā ar atbilstīgajiem noteikumiem, kas attiecas uz Kopienas iestādēm, ja vien Līgumslēdzēja puse, kura sniedz informāciju, nedod iepriekšēju piekrišanu šādas informācijas izpaušanai.2. Ar personas datiem var apmainīties tikai tādos gadījumos, kad saņēmēja Līgumslēdzēja puse apņemas šos datus aizsargāt vismaz līdzvērtīgā veidā, kā attiecīgajā gadījumā tas tiktu darīts Līgumslēdzējā pusē, kura var sniegt datus. Līgumslēdzēja puse, kas var sniegt informāciju, neizvirza nekādas prasības, kuras ir apgrūtinošākas nekā tās, kas tai piemērojamas pašas jurisdikcijā.Līgumslēdzējas puses paziņo viena otrai informāciju par katras Līgumslēdzējas puses normatīvajiem aktiem, tostarp attiecīgā gadījumā arī par Kopienas dalībvalstīs spēkā esošiem normatīvajiem aktiem.3. Iegūto informāciju izmanto tikai šajā nolīgumā paredzētajiem mērķiem. Ja kāda no Līgumslēdzējām pusēm vēlas izmantot šo informāciju citiem mērķiem, tai jāsaņem iepriekšēja rakstiska piekrišana no muitas iestādes, kas sniedza šo informāciju. Uz šādu izmantojumu tad attiecas jebkuri šīs iestādes noteiktie ierobežojumi.4. Šā panta 3. punkts neliedz saskaņā ar šo nolīgumu iegūto informāciju izmantot par pierādījumu administratīvos procesos, ko vēlāk uzsāk attiecībā uz darbībām, kas ir pretrunā muitas tiesību aktiem. Tādēļ Līgumslēdzējas puses savos pierādījumu dokumentos, ziņojumos un liecībās, kā arī administratīvā tiesvedībā kā pierādījumu var izmantot saskaņā ar šā nolīguma noteikumiem iegūto informāciju. Par šādu izmantojumu ziņo muitas iestādei, kas sniegusi attiecīgo informāciju.5. Neatkarīgi no šā panta 3. punkta, ja vien muitas iestāde, kas sniedz informāciju, nav noteikusi citādi, muitas iestāde, kas saņem informāciju, var nodot saskaņā ar šo nolīgumu iegūto informāciju attiecīgajām savas Līgumslēdzējas puses tiesībaizsardzības iestādēm. Šīs tiesībaizsardzības iestādes var izmantot šo informāciju tikai muitas tiesību aktu pareizai piemērošanai, un uz tām attiecas šā nolīguma 16. un 17. pantā izklāstītie nosacījumi.6. Šis pants neliedz informācijas izmantošanu vai izpaušanu tiktāl, ciktāl tāds pienākums noteikts tās Līgumslēdzējas puses normatīvajos aktos, kuras muitas iestāde, saņem šo informāciju. Šī muitas iestāde, kad vien iespējams, iepriekš paziņo par jebkuru šādu izpaušanu muitas iestādei, kas sniegusi informāciju.Saņēmēja Līgumslēdzēja puse, ja vien nav panākta citāda vienošanās ar Līgumslēdzēju pusi, kas sniegusi informāciju, attiecīgā gadījumā izmanto visus pieejamos līdzekļus atbilstīgi pirmās Līgumslēdzējas puses spēkā esošiem normatīvajiem aktiem, lai uzturētu informācijas konfidencialitāti un aizsargātu personas datus attiecībā uz trešās puses vai citu iestāžu pieprasījumiem izpaust attiecīgo informāciju.17. pantsKriminālprocessInformāciju, ko vienas Līgumslēdzējas puses muitas iestāde sniegusi otras Līgumslēdzējas puses muitas iestādei saskaņā ar šo nolīgumu, otra Līgumslēdzēja puse neizmanto kriminālprocesā, ko veic tiesa vai tiesnesis.18. pantsPalīdzības izdevumi1. Izdevumus, kas rodas, īstenojot šo nolīgumu, sedz attiecīgās Līgumslēdzējas puses.2. Ja pieprasījuma izpildes laikā izrādās, ka pieprasījuma izpildes pabeigšanai būs nepieciešami ārkārtas izdevumi, muitas iestādes apspriežas, lai izstrādātu noteikumus un nosacījumus izpildes turpināšanai.IV SADAĻA NOBEIGUMA NOTEIKUMI19. pantsNosaukumiŠā nolīguma sadaļu un pantu nosaukumi ieviesti ērtības labad tikai atsaucēm un neietekmē šā nolīguma interpretāciju.20. pantsKonsultācijasVisus jautājumu vai strīdus saistībā ar šā nolīguma interpretāciju vai īstenošanu risina, Līgumslēdzējām pusēm savstarpēji konsultējoties.21. pantsApvienotā muitas sadarbības komiteja1. Ar šo izveido Apvienoto muitas sadarbības komiteju, kurā ir Japānas Finanšu ministrijas un Ārlietu ministrijas amatpersonas un Eiropas Kopienas amatpersonas, kas ir atbildīgas par muitas lietām. Īpašos gadījumos Komitejā var iekļaut citas abu Līgumslēdzēju pušu amatpersonas, kurām ir nepieciešamās zināšanas par apspriežamajiem jautājumiem. Komitejas sanāksmju vietu, laiku un darba kārtību nosaka, abpusēji vienojoties.2. Apvienotā muitas sadarbības komiteja, cita starpā ,a) pārrauga pareizu nolīguma īstenošanu;b) saskaņā ar šā nolīguma mērķiem veic pasākumus, kas nepieciešami muitas sadarbībai;c) apmainās ar uzskatiem par jebkuriem muitas sadarbības jautājumiem, kas ir kopējās interesēs, tostarp par turpmākajiem pasākumiem un tiem paredzētajiem līdzekļiem;d) iesaka risinājumus šā nolīguma mērķu sasniegšanai une) pieņem Komitejas reglamentu.22. pantsStāšanās spēkā un ilgums1. Šis nolīgums stājas spēkā tā mēneša pirmajā dienā, kurš seko dienai, kad Līgumslēdzējas puses, apmainoties ar diplomātiskajām notām, viena otrai paziņo par to, ka pabeigtas visas šajā nolūkā vajadzīgās procedūras.2. Šo nolīgumu var grozīt pēc Līgumslēdzēju pušu abpusējas vienošanās, tām apmainoties ar diplomātiskajām notām. Grozījumi stājas spēkā ar tādiem pašiem nosacījumiem, kā 1. punktā minētie, ja vien Līgumslēdzējas puses nav vienojušās citādi.3. Katra Līgumslēdzēja puse var izbeigt šo nolīgumu, par to rakstveidā paziņojot otrai Līgumslēdzējai pusei. Šis nolīgums zaudē spēku trīs mēnešus pēc dienas, kad sniegts šāds paziņojums otrai Līgumslēdzējai pusei. Tomēr palīdzības pieprasījumus, kas saņemti pirms nolīguma izbeigšanas, izpilda saskaņā ar šā nolīguma noteikumiem.23. pantsAutentiski tekstiŠis nolīgums ir sagatavots divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāliešu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu, zviedru un japāņu valodā, un visi teksti ir vienlīdz autentiski. Atšķirīgas interpretācijas gadījumā teksts angļu un japāņu valodā ir noteicošais attiecībā pret tekstu citās valodās.To apliecinot, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo nolīgumu.Briselē,Eiropas Kopienas vārdā – | Japānas valdības vārdā – | [1] Nolīguma spēkā stāšanās dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0815

Priekšlikums Padomes lēmums ar ko atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes regulai (EK) Nr. 1829/2003 atļauj laist tirgū produktus, kas satur ģenētiski modificētu kukurūzu MON863xMON810 (MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6), kas sastāv vai ir ražoti no tās (Autentisks ir tikai teksts franču un holandiešu valodā)  /* COM/2007/0815 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 18.12.2007COM(2007) 815 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSar ko atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1829/2003 atļauj laist tirgū produktus, kas satur ģenētiski modificētu kukurūzu MON863xMON810 (MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6), kas sastāv vai ir ražoti no tās(Autentisks ir tikai teksts franču un holandiešu valodā)(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPievienotais Padomes lēmuma priekšlikums attiecas uz pārtiku un barību, kas satur ģenētiski modificētu kukurūzu MON863xMON810, sastāv vai ir ražota no tās, un par kuras laišanu tirgū uzņēmums Monsanto Europe S.A . 2004. gada 24. jūnijā iesniedza pieteikumu Vācijas kompetentajām iestādēm saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1829/2003 par ģenētiski modificētu pārtiku un barību.Pievienotais priekšlikums attiecas arī uz citu tādu produktu laišanu tirgū, kas satur vai sastāv no kukurūzas MON863xMON810 un kas paredzēti tādai pašai lietošanai kā jebkura cita kukurūza, izņemot audzēšanu.Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde ( EFSA ) 2006. gada 31. martā sniedza labvēlīgu atzinumu saskaņā ar Regulas Nr. 1829/2003 6. un 18. pantu un secināja, ka ir maz ticams, ka, laižot tirgū produktus, kas satur kukurūzu MON863xMON810, sastāv vai ir ražoti no tās, kā minēts pieteikumā, tiks negatīvi ietekmēta cilvēku vai dzīvnieku veselība vai vide[1].EFSA 2006. gada oktobrī publicēja sīki izklāstītus skaidrojumus par to, kā tās atzinumā ir ņemti vērā dalībvalstu kompetento iestāžu apsvērumi.EFSA 2007. gada 13. aprīlī atkārtoti apstiprināja, ka, izmantojot nptII gēnu kā ģenētisko marķieri ĢM augos, netiek apdraudēta cilvēku vai dzīvnieku veselība vai vide.EFSA 2007. gada 28. jūnijā apstiprināja iepriekš sniegto labvēlīgo atzinumu par MON 863 kukurūzu pēc zinātniskas publikācijas, kurā atkārtoti analizēja 90 dienas ilgu MON 863 pētījumu, izmantojot žurkas, un apšaubīja MON 863 nekaitīgumu.Pamatojoties uz šiem apsvērumiem 2007. gada 10. oktobrī Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajai komitejai tika iesniegts Komisijas lēmuma projekts, ar ko atļauj laist Kopienas tirgū produktus, kas satur ģenētiski modificētu kukurūzu MON863xMON810, kas sastāv vai ir ražoti no tās, lai komiteja par to balsotu. Komiteja atzinumu nesniedza; divpadsmit dalībvalstis nobalsoja par (149 balsis), vienpadsmit dalībvalstis nobalsoja pret (119 balsis) un četras dalībvalstis (77 balsis) atturējās.Tādējādi saskaņā ar 35. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 1829/2003 un saskaņā ar 5. pantu Padomes Lēmumā 1999/468/EK, kas grozīts ar Padomes Lēmumu 2006/512/EK, Komisijai jāiesniedz Padomei priekšlikums, kas attiecas uz veicamajiem pasākumiem, un Padomei trīs mēnešu laikā jāpieņem lēmums ar kvalificētu balstu vairākumu un jāinformē par to Parlaments.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSar ko atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1829/2003 atļauj laist tirgū produktus, kas satur ģenētiski modificētu kukurūzu MON863xMON810 (MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6), kas sastāv vai ir ražoti no tās(Autentisks ir tikai teksts franču un holandiešu valodā) (Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra Regulu (EK) Nr. 1829/2003 par ģenētiski modificētu pārtiku un barību[2] un jo īpaši tās 7. panta 3. punktu un 19. panta 3. punktu,tā kā:(1) Uzņēmums Monsanto Europe S.A . 2004. gada 24. jūnijā iesniedza pieteikumu Vācijas kompetentajām iestādēm saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1829/2003 5. un 17. pantu, lai laistu tirgū pārtiku, pārtikas sastāvdaļas un barību, kas satur kukurūzu MON863xMON810, sastāv vai ir ražota no tās („pieteikums”).(2) Pieteikumā minēta arī citu tādu produktu laišana tirgū, kas satur kukurūzu MON863xMON810 vai sastāv no tās un paredzēti tādai pašai izmantošanai kā jebkura cita kukurūza, izņemot audzēšanu. Tāpēc saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1829/2003 5. panta 5. punkta un 17. panta 5. punkta noteikumiem tajā ir iekļauti dati un informācija, kas vajadzīga atbilstoši III un IV pielikumam Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvā 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu[3], un informācija un secinājumi par riska novērtējumu, kas veikts saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK II pielikumā izklāstītajiem principiem.(3) Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde ( EFSA ) 2006. gada 31. martā sniedza labvēlīgu atzinumu saskaņā ar Regulas Nr. 1829/2003 6. un 18. pantu un secināja, ka ir maz ticams, ka, laižot tirgū produktus, kas satur kukurūzu MON863xMON810, sastāv vai ir ražoti no tās („produkti”), kā minēts pieteikumā, tiks negatīvi ietekmēta cilvēku vai dzīvnieku veselība vai vide[4]. Atzinumā EFSA secināja, ka produktu nekaitīguma labad atsevišķos gadījumos var izmantot datus un, apspriežoties ar valstu kompetentajām iestādēm, kā noteikts minētās regulas 6. panta 4. punktā un 18. panta 4. punktā, ņēma vērā visus dalībvalstu uzdotos konkrētos jautājumus un paustās bažas.(4) EFSA 2006. gada oktobrī pēc Komisijas pieprasījuma publicēja sīkus skaidrojumus par to, kā dalībvalstu kompetento iestāžu apsvērumi ir ņemti vērā tās atzinumā, kā arī publicēja papildu informāciju par dažādiem elementiem, ko ņēma vērā EFSA Zinātnes ekspertu grupa ģenētiski modificētu organismu jomā.(5) Turklāt EFSA atzinumā secināja, ka pieteikuma iesniedzēja iesniegtais vides monitoringa plāns, kurā ietverts vispārējs uzraudzības plāns, atbilst paredzētajam produktu izmantošanas veidam.(6) Pēc Pasaules veselības organizācijas publicētā ziņojuma, kurā kanamicīns un neomicīns minēti kā „izšķiroši svarīgas antibakteriālas vielas gan izmantošanai cilvēku ārstniecībā, gan riska vadības stratēģijās, kas nav saistītas ar cilvēkiem”, Eiropas Komisija 2007. gada 25. janvārī apspriedās ar Eiropas Zāļu aģentūru ( EMEA ) par tādu antibiotiku ārstniecisko nozīmi gan cilvēku, gan veterinārajā medicīnā, pret kurām nptII gēns rada rezistenci. Pēc tam, kad Komisija saņēma atbildi no EMEA , tā apspriedās ar EFSA par nptII gēna un ĢM augu, kuriem ir nptII gēns, nekaitīguma novērtējumu. EFSA 2007. gada 13. aprīlī apstiprināja iepriekšējos nekaitīguma novērtējumus par ĢM augiem, kuriem ir nptII gēns, secinot, ka nptII gēna sastopamība ĢM augos, kas paredzēti izmantošanai pārtikā un barībā, neapdraud cilvēku vai dzīvnieku veselību vai vidi.(7) Pēc zinātniskas publikācijas, kurā atkārtoti analizēja 90 dienas ilgu MON 863 pētījumu, izmantojot žurkas, un apšaubīja kukurūzas MON 863 nekaitīgumu, Komisija 2007. gada 15. martā apspriedās ar EFSA par to, kā šī pētījuma analīze varētu ietekmēt tās agrāko atzinumu par kukurūzu MON 863. EFSA 2007. gada 28. jūnijā norādīja, ka minētajā publikācijā nav aplūkoti jauni, toksikoloģiskā ziņā būtiski jautājumi, un apstiprināja iepriekš sniegto labvēlīgo atzinumu par kukurūzu MON 863.(8) Ņemot vērā šos apsvērumus, attiecībā uz produktiem jāpiešķir atļauja.(9) Saskaņā ar Komisijas 2004. gada 14. janvāra Regulu (EK) Nr. 65/2004, ar ko nosaka sistēmu ģenētiski modificēto organismu unikālo identifikatoru izveidei un piešķiršanai[5], katram ĢMO jāpiešķir unikāls identifikators.(10) Pamatojoties uz EFSA atzinumu, pārtikai, pārtikas sastāvdaļām un barībai, kas satur kukurūzu MON863xMON810, sastāv vai ir ražota no tās, nav vajadzīgas īpašas marķēšanas prasības, izņemot tās, kas noteiktas Regulas (EK) Nr. 1829/2003 13. panta 1. punktā un 25. panta 2. punktā. Tomēr, lai nodrošinātu, ka produktus izmanto atbilstīgi ierobežojumiem, kas noteikti šajā lēmumā paredzētajā atļaujā, marķējot barību, kas satur ĢMO vai sastāv no tiem, un citus produktus, kas nav pārtika un barība un kas satur ĢMO vai sastāv no tiem, un attiecībā uz ko ir pieprasīta atļauja, ir skaidri jānorāda, ka minētos produktus nedrīkst izmantot audzēšanai.(11) Tāpat EFSA atzinums nepamato to, ka jānosaka īpaši nosacījumi vai ierobežojumi laišanai tirgū un/vai īpaši nosacījumi vai ierobežojumi izmantošanai un darbībām, ieskaitot prasību veikt uzraudzību pēc laišanas tirgū, kā arī īpaši nosacījumi konkrētu ekosistēmu/vides un/vai ģeogrāfisko teritoriju aizsardzībai, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1829/2003 6. panta 5. punkta e) apakšpunktā un 18. panta 5. punktā. Visa atbilstošā informācija par atļauju piešķiršanu produktiem ir jāiekļauj ģenētiski modificētās pārtikas un barības Kopienas reģistrā, kā paredzēts Regulā (EK) Nr. 1829/2003.(12) 4. panta 6. punkts Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra Regulā (EK) Nr. 1830/2003, kas attiecas uz ģenētiski modificētu organismu izsekojamību un marķēšanu, kā arī no ģenētiski modificētiem organismiem ražotu pārtikas un lopbarības produktu izsekojamību, un ar ko groza Direktīvu 2001/18/EK[6], nosaka marķēšanas prasības produktiem, kas sastāv no ĢMO vai satur tos.(13) Šis lēmums ar Bioloģiskās drošības starpniecības centra palīdzību ir jāizziņo valstīm, kuras parakstījušas Kartahenas protokolu par bioloģisko drošību, kas papildina Konvenciju par bioloģisko daudzveidību, kā noteikts 9. panta 1. punktā un 15. panta 2. punkta c) apakšpunktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 15. jūlija Regulā (EK) Nr. 1946/2003 par ģenētiski modificētu organismu pārvietošanu pāri robežām[7].(14) Uz lietošanas veidiem (izņemot pārtikā un barībā), kas saskaņā ar Lēmumu 2006/47[8] atļauti tiem pašiem ĢMO, kā arī uz atbilstošajiem noteikumiem laišanai tirgū un uzraudzībai attiecas šis lēmums, un tādēļ tos reglamentē tikai ar šo lēmumu.(15) Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja nav sniegusi atzinumu tās priekšsēdētāja noteiktajā termiņā, un tādēļ šajā lēmumā paredzētie pasākumi jāpieņem Padomei,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pants Ģenētiski modificētais organisms un unikālais identifikatorsĢenētiski modificētai kukurūzai ( Zea mays L.) MON863xMON810, ko ražo, krustojot kukurūzu, kas satur MON-ØØ863-5 un MON-ØØ81Ø-6 gadījumus, kā noteikts šā lēmuma pielikuma b) punktā, ir piešķirts unikālais identifikators MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, kā paredzēts Regulā (EK) Nr. 65/2004.2. pants Atļaujas un laišana tirgūSaskaņā ar šajā lēmumā paredzētajiem nosacījumiem Regulas (EK) Nr. 1829/2003 4. panta 2. punkta un 16. panta 2. punkta vajadzībām atļaujas ir piešķirtas šādiem produktiem:a) pārtikai un pārtikas sastāvdaļām, kas satur kukurūzu MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, sastāv vai ir ražota no tās;b) barībai, kas satur kukurūzu MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, sastāv vai ir ražota no tās;c) produktiem, kas nav pārtika un barība un satur kukurūzu MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, sastāv vai ir ražoti no tās, un ko paredzēts izmantot tāpat kā jebkuru citu kukurūzu, izņemot audzēšanai.3. pants Marķēšana1. Saskaņā ar marķēšanas prasībām Regulas (EK) Nr. 1829/2003 13. panta 1. punktā un 25. panta 2. punktā un Regulas (EK) Nr. 1830/2003 4. panta 6. punktā „organisma nosaukums” ir „kukurūza”.2. To 2. panta b) un c) apakšpunktā minēto produktu, kas satur kukurūzu MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6 vai sastāv no tās, marķējumā vai pavaddokumentos ir frāze „nav paredzēts audzēšanai”.4. pants Ietekmes uz vidi monitorings1. Atļaujas turētājs nodrošina, ka tiek noteikts un īstenots monitoringa plāns, lai uzraudzītu ietekmi uz vidi, kā norādīts pielikuma h) punktā.2. Atļaujas turētājs iesniedz Komisijai ikgadējus ziņojumus par monitoringa plānā izklāstīto pasākumu īstenošanu un rezultātiem.5. pants Kopienas reģistrsŠā lēmuma pielikumā ietvertā informācija ir jāiekļauj ģenētiski modificētās pārtikas un barības Kopienas reģistrā, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1829/2003 28. pantā.6. pants Atļaujas turētājsAtļaujas turētājs ir uzņēmums Monsato Europe S.A ., Beļģija, kas pārstāv uzņēmumu Monsanto Company , Amerikas Savienotās Valstis.7. pants DerīgumsŠo lēmumu piemēro 10 gadus no tā izziņošanas dienas.8. pants AdresātsŠis lēmums ir adresēts Monsanto Europe S.A ., Scheldelaan 460, Haven 627 — B 2040 Antwerp – Beļģija.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPIELIKUMSa) Pieteikuma iesniedzējs un atļaujas turētājsNosaukums: Monsanto Europe S.A .Adrese: Scheldelaan 460, Haven 627 — B 2040 Antwerp — BelgiumPārstāv uzņēmumu Monsanto Company — 800 N. Lindbergh Boulevard — St. Louis , Missouri 63167 — United States of Americab) Produktu apzīmējums un specifikācija:1) pārtikai un pārtikas sastāvdaļām, kas satur kukurūzu MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, sastāv vai ir ražota no tās;2) barībai, kas satur kukurūzu MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, sastāv vai ir ražota no tās;3) produktiem, kas nav pārtika un barība un satur kukurūzu MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, sastāv vai ir ražoti no tās, un ko paredzēts izmantot tāpat kā jebkuru citu kukurūzu, izņemot audzēšanai.Ģenētiski modificētā kukurūza MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6, kas raksturota pieteikumā, ir ražota, krustojot kukurūzu, kas satur MON-ØØ863-5 un MON-ØØ81Ø-6 gadījumus, un rada CryBb1 proteīnu, kas nodrošina aizsardzību pret dažiem vaboļu kārtas kaitēkļiem ( Diabrotica spp.) un Cry 1 Ab proteīnu, kas piešķir aizsardzību pret dažiem tauriņu kārtas kukaiņu kaitēkļiem ( Ostrinia nubilalis , Sesammia spp.). NptII gēnu, kas rada rezistenci pret kanamicīnu, izmantoja kā ģenētisko marķieri ģenētiskās modifikācijas procesā.c) Marķējums1) Saskaņā ar marķēšanas prasībām Regulas (EK) Nr. 1829/2003 13. panta 1. punktā un 25. panta 2. punktā un Regulas (EK) Nr. 1830/2003 4. panta 6. punktā „organisma nosaukums” ir „kukurūza”.2) To 2. panta b) un c) apakšpunktā minēto produktu, kas satur kukurūzu MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6 vai sastāv no tās, marķējumā vai pavaddokumentos ir frāze „nav paredzēts audzēšanai”.d) Noteikšanas metode-  Konkrētam gadījumam atbilstošas un reālā laikā izmantotas kvantitatīvas, uz polimerāzes ķēdes reakciju balstītas metodes attiecībā uz ģenētiski modificēto kukurūzu MON-ØØ863-5 un kukurūzu MON-ØØ81Ø-6, kas validētas kukurūzai MON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6.-  Validēta Kopienas references laboratorijā, kas izveidota saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1829/2003 (publicēta tīmekļa vietnē http://gmo-crl.jrc.it/statusofdoss.htm).-  Atsauces materiāls: ERM®-BF416 (MON-ØØ863-5 gadījumā) un ERM®-BF413 (MON-ØØ81Ø-6 gadījumā) ir pieejams Eiropas Komisijas Kopīgā pētniecības centra (KPC) Mērījumu un standartmateriālu institūta (IRMM) tīmekļa vietnēhttp://www.irmm.jrc.be/html/reference_materials_catalogue/index.htm.e) Unikālais identifikatorsMON-ØØ863-5xMON-ØØ81Ø-6f) Informācija, kas jānodrošina saskaņā ar II pielikumu Kartahenas protokolam par bioloģisko drošību, kurš papildina Konvenciju par bioloģisko daudzveidībuBioloģiskās drošības starpniecības centrs, ieraksta identifikācijas numurs: skatīt [ aizpildīt, kad izziņos ]g) Nosacījumi vai ierobežojumi produktu laišanai tirgū, izmantošanai vai darbībām ar tiemNav vajadzīgi.h) Monitoringa plānsIetekmes uz vidi monitoringa plāns, kas atbilst Direktīvas 2001/18/EK VII pielikumam.[Saite: internetā publicēts plāns]i) Uzraudzības prasības pēc produkta laišanas tirgū attiecībā uz pārtikas produkta izmantošanu cilvēku uzturāNav vajadzīgas.Piezīme. Laika gaitā var būt nepieciešams mainīt saites uz attiecīgajiem dokumentiem. Šādas izmaiņas tiks publiskotas, atjauninot datus ģenētiski modificētās pārtikas un barības Kopienas reģistrā.[1] http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753816_1178620784282.htm.[2] OV L 268, 18.10.2003., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1981/2006 (OV L 368, 23.12.2006., 99. lpp.).[3] OV L 106, 17.4.2001., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1830/2003 (OV L 268, 18.10.2003., 24. lpp.).[4] http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753816_1178620784282.htm.[5] OV L 10, 16.1.2004., 5. lpp.[6] OV L 268, 18.10.2003., 24. lpp.[7] OV L 287, 5.11.2003., 1. lpp.[8] OV L 26, , 31.1.2006., 17. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 14.9.2015
            COM(2015) 434 final
            2015/0195(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Tongas Karalisti par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001
                  1
                izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas. Regula (EK) Nr. 539/2001 tiek piemērota visās dalībvalstīs, izņemot Īriju un Apvienoto Karalisti.

               Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 509/2014
                  2
                grozīja Regulu (EK) Nr. 539/2001, pārceļot 19 valstis uz II pielikumu, kurā ir uzskaitītas tās trešās valstis, kuru pilsoņi ir atbrīvoti no vīzas prasības. Minētās 19 valstis ir Apvienotie Arābu Emirāti, Austrumtimora, Dominika, Grenāda, Kiribati, Kolumbija, Māršala salas, Mikronēzija, Nauru, Palau, Peru, Sentlūsija, Sentvinsenta un Grenadīnas, Samoa, Zālamana salas, Tonga, Trinidāda un Tobāgo, Tuvalu un Vanuatu. Atsaucei uz katru no II pielikumā minētajām valstīm ir pievienota zemsvītras piezīme, kurā norādīts, ka “atbrīvojumu no vīzu prasības piemēro no dienas, kad stājas spēkā ar Eiropas Savienību noslēgts nolīgums par atbrīvojumu no vīzu prasības”.

               Regula (ES) Nr. 509/2014 tika pieņemta 2014. gada 20. maijā un stājās spēkā 2014. gada 9. jūnijā. Komisija 2014. gada jūlijā iesniedza Padomei ieteikumu pilnvarot Komisiju sākt sarunas par nolīgumiem par vīzu režīma atcelšanu ar katru no šādām 17 valstīm: Apvienotajiem Arābu Emirātiem, Austrumtimoru, Dominiku, Grenādu, Kiribati, Māršala salām, Mikronēziju, Nauru, Palau, Sentlūsiju, Sentvinsentu un Grenadīnām, Samoa, Zālamana salām, Tongu, Trinidādu un Tobāgo, Tuvalu un Vanuatu
                  3
               . Padome 2014. gada 9. oktobrī izdeva Komisijai adresētas sarunu norādes.

               Pirmie nolīgumi par vīzu režīma atcelšanu tika parakstīti 2015. gada 6. maijā (Apvienotie Arābu Emirāti), 2015. gada 26. maijā (Austrumtimora) un 2015. gada 28. maijā (Dominika, Grenāda, Sentlūsija, Sentvinsenta un Grenadīnas, Samoa, Trinidāda un Tobāgo, Vanuatu) un tos provizoriski piemēro no parakstīšanas dienas līdz dienai, kad tie stājas spēkā.

               Sarunas par nolīgumu par vīzu režīma atcelšanu ar Tongu tika sāktas Briselē 2014. gada 19. novembrī. Šīs sanāksmes laikā varēja izskatīt visu teksta projektu un tika panākta vienošanās par visiem aspektiem. Pēc turpmākās neoficiālās vairākkārtējās apmaiņas ar informāciju galvenie sarunu vedēji šo nolīgumu parafēja vēstuļu apmaiņas veidā 2015. gada 29. maijā (Tonga) un 2015. gada 10. jūnijā (Savienība). Dalībvalstis tika informētas Padomes Vīzu jautājumu darba grupas sanāksmē 2015. gada 15. jūnijā.

               2.JURIDISKAIS PAMATS

               No Savienības puses nolīguma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 77. panta 2. punkta a) apakšpunkts saistībā ar tā 218. pantu.

               Pievienotais priekšlikums ir tiesību akts nolīguma parakstīšanai. Padome pieņems lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.

               Ņemot vērā to, ka Tonga spēs pabeigt savu iekšējo ratifikācijas procedūru īsā laikā, un ilgo laiku, kas pagājis kopš Komisija pirmo reizi ierosināja atbrīvot Tongas pilsoņus no vīzas prasības (2012. gada novembris), ierosinātajā lēmumā par parakstīšanu noteikta nolīguma provizoriska piemērošana saskaņā ar LESD 218. panta 5. punktu no dienas, kas seko tā parakstīšanas dienai. Ņemot vērā, ka pirms nolīguma noslēgšanas ir nepieciešama Eiropas Parlamenta piekrišana, Komisija informēs Eiropas Parlamentu par nolīguma provizorisku piemērošanu.

               3.SARUNU REZULTĀTI

               Komisija uzskata, ka ir sasniegti Padomes sarunu norādēs noteiktie mērķi un nolīguma par vīzu režīma atcelšanu projekts ir Savienībai pieņemams.

               Tā galīgo saturu var apkopot šādi.

               Mērķis

               Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Tongas pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju, ne vairāk kā uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā.

               Lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret visiem ES pilsoņiem, nolīgumā ir iekļauts noteikums, kas paredz, ka Tonga var apturēt vai izbeigt nolīguma darbību tikai attiecībā uz visām Eiropas Savienības dalībvalstīm un Savienība arī var apturēt vai izbeigt nolīguma darbību tikai attiecībā uz visām tās dalībvalstīm.

               Apvienotās Karalistes un Īrijas īpašā situācija ir atspoguļota preambulā.

               Darbības joma

               Vīzu režīma atcelšana attiecas uz visām personu kategorijām (parasto, diplomātisko, dienesta/oficiālo un īpašo pasu turētājiem), kas ceļo jebkādos nolūkos, izņemot nolūkā veikt algotu darbu. Attiecībā uz pēdējo minēto kategoriju katrai dalībvalstij un arī Tongai ir rīcības brīvība piemērot vīzas prasību otras līgumslēdzējas puses pilsoņiem saskaņā ar piemērojamiem Savienības vai valsts tiesību aktiem. Lai nodrošinātu saskaņotu īstenošanu, nolīgumam ir pievienota kopīga deklarācija par to personu kategorijas interpretāciju, kuras ceļo nolūkā veikt algotu darbu.

               Uzturēšanās ilgums

               Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Tongas pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju, ne vairāk kā uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā. Kopīga deklarācija par to, kā interpretēt šo 90 dienu laikposmu jebkurā 180 dienu ilgā periodā, ir pievienota nolīgumam.

               Nolīgumā ņemta vērā to dalībvalstu situācija, kas Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā. Kamēr tās vēl neietilpst Šengenas zonā bez iekšējām robežām, vīzu atcelšana dod Tongas pilsoņiem tiesības katras šādas dalībvalsts (šobrīd Bulgārija, Horvātija, Kipra un Rumānija) teritorijā uzturēties 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā neatkarīgi no laikposma, kas aprēķināts attiecībā uz visu Šengenas zonu.

               Teritoriālā piemērošana

               Nolīgumā ir iekļauti noteikumi par tā teritoriālo piemērošanu – Francijas un Nīderlandes gadījumā vīzu atcelšana dotu tiesības Tongas pilsoņiem uzturēties tikai šo dalībvalstu Eiropas teritorijās.

               Deklarācijas

               Papildus iepriekš minētajām kopīgajām deklarācijām nolīgumam pievieno vēl divas kopīgās deklarācijas:

               –par Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā;

               –par informācijas izplatīšanu pilnā apjomā par nolīguma par vīzu režīma atcelšanu saturu un sekām un par saistītajiem jautājumiem, piemēram, ieceļošanas nosacījumiem.

               4.SECINĀJUMS

               Ņemot vērā iepriekšminētos rezultātus, Komisija ierosina Padomei

               –lemt par nolīguma parakstīšanu Savienības vārdā un atļaut Padomes priekšsēdētājam iecelt attiecīgi pilnvarotu(-as) personu(-as) tā parakstīšanai Savienības vārdā,

               –apstiprināt nolīguma provizorisku piemērošanu līdz tā spēkā stāšanās dienai.

               2015/0195 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Tongas Karalisti par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar tā 218. panta 5. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 509/2014
                  4
                atsauci uz Tongu pārcēla no Regulas (EK) Nr. 539/2001
                  5
                I pielikuma uz II pielikumu.

               (2)Atsaucei uz minēto valsti ir pievienota zemsvītras piezīme, kurā norādīts, ka atbrīvojumu no vīzu prasības piemēro no dienas, kad stājas spēkā ar Eiropas Savienību noslēgts nolīgums par atbrīvojumu no vīzu prasības.

               (3)Padome ar 2014. gada 9. oktobra lēmumu pilnvaroja Komisiju risināt sarunas par nolīgumu starp Eiropas Savienību un Tongu par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu. Sarunas par nolīgumu tika sāktas 2014. gada 19. novembrī.

               (4)2015. gada 29. maijā (Tonga) un 2015. gada 10. jūnijā (Savienība) vēstuļu apmaiņas veidā parafētais nolīgums būtu jāparaksta, un pievienotās deklarācijas būtu jāapstiprina. Nolīgums būtu jāpiemēro provizoriski, kamēr nav pabeigtas procedūras tā oficiālai noslēgšanai.

               (5)Saskaņā ar Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību pievienoto Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu un Protokolu par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, un apstiprinot, ka šā nolīguma noteikumi neattiecas uz Apvienoto Karalisti un Īriju,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināta Nolīguma starp Eiropas Savienību un Tongas Karalisti par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu (turpmāk “nolīgums”) parakstīšana, ņemot vērā tā noslēgšanu.

               Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Savienības vārdā apstiprina šim lēmumam pievienotās deklarācijas.

               3. pants

               Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu, ņemot vērā tā noslēgšanu.

               4. pants

               Nolīgumu piemēro provizoriski no dienas, kas seko tā parakstīšanas dienai, līdz tā noslēgšanas procedūru pabeigšanai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.

                     (2)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 509/2014 (2014. gada 15. maijs), ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, OV L 149, 20.5.2014., 67. lpp.

                     (3)
                  COM (2014) 467, 17.7.2014.

                     (4)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 509/2014 (2014. gada 15. maijs), ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, OV L 149, 20.5.2014., 67. lpp.

                     (5)
                  Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 14.9.2015
            COM(2015) 434 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums – Padomes lēmums
            par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Tongas Karalisti par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               PIELIKUMS

               dokumentam

               Priekšlikums – Padomes lēmums

               par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Tongas Karalisti par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               NOLĪGUMS

               starp Eiropas Savienību un Tongas Karalisti par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               EIROPAS SAVIENĪBA, turpmāk “Savienība” vai “ES”, un

               TONGAS KARALISTE, turpmāk “Tonga”,

               turpmāk kopā “Līgumslēdzējas puses”,

               NOLŪKĀ vēl vairāk pilnveidot draudzīgās attiecības starp Līgumslēdzējām pusēm un vēloties atvieglot ceļošanu, nodrošinot bezvīzu ieceļošanu un īstermiņa uzturēšanos saviem pilsoņiem,

               ŅEMOT VĒRĀ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 509/2014 (2014. gada 15. maijs), ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas
                  1
               , inter alia 19 trešās valstis, tostarp Tongu, pārceļot uz to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņi ir atbrīvoti no īstermiņa uzturēšanās vīzas prasības dalībvalstīs,

               ŅEMOT VĒRĀ to, ka Regulas (ES) Nr. 509/2014 1. pantā paredzēts, ka attiecībā uz minētajām 19 valstīm atbrīvojums no vīzas prasības ir piemērojams tikai no dienas, kad stājas spēkā nolīgums par vīzu atbrīvojumiem, kas jānoslēdz ar Savienību,

               VĒLOTIES nodrošināt vienlīdzīgas attieksmes principu attiecībā pret visiem ES pilsoņiem,

               ŅEMOT VĒRĀ to, ka šis nolīgums neattiecas uz personām, kas ceļo nolūkā veikt algotu darbu savas īstermiņa uzturēšanās laikā, un tādējādi minētajai personu kategorijai turpina piemērot attiecīgās Savienības un dalībvalstu tiesību normas un Tongas tiesību aktus par vīzas prasību vai atbrīvojumu no tās, kā arī par piekļuvi nodarbinātībai,

               ŅEMOT VĒRĀ Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību pievienoto Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu un Protokolu par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, un apstiprinot, ka šā nolīguma noteikumi neattiecas uz Apvienoto Karalisti un Īriju,

               IR VIENOJUŠĀS ŠĀDI.

               1. PANTS

               Mērķis

               Šis nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Savienības pilsoņiem un Tongas pilsoņiem, kas ceļo uz otras Līgumslēdzējas puses teritoriju, ne vairāk kā uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā.

               2. PANTS

               Definīcijas

               Šajā nolīgumā:

               a)
                     “dalībvalsts” ir jebkura Savienības dalībvalsts, izņemot Apvienoto Karalisti un Īriju;

               b)
                     “Savienības pilsonis” ir dalībvalsts pilsonis atbilstīgi a) punktā sniegtajai definīcijai;

               c)
                     “Tongas pilsonis” ir jebkura persona, kurai ir Tongas pilsonība;

               d)
                     “Šengenas zona” ir zona bez iekšējām robežām, kas aptver to dalībvalstu teritorijas atbilstoši a) punkta definīcijai, kurās Šengenas acquis tiek piemērots pilnībā.

               3. PANTS

               Piemērošanas joma

               1.
                     Savienības pilsoņi, kuriem ir derīga dalībvalsts izsniegta parastā, diplomātiskā, dienesta, oficiālā vai īpašā pase, Tongas teritorijā var ieceļot un uzturēties bez vīzas laikposmā, kas noteikts 4. panta 1. punktā.

               Tongas pilsoņi, kuriem ir derīga Tongas izsniegta parastā, diplomātiskā, dienesta, oficiālā vai īpašā pase, dalībvalstu teritorijā var ieceļot un uzturēties bez vīzas laikposmā, kas noteikts 4. panta 2. punktā.

               2.
                     Šā panta 1. punkts neattiecas uz personām, kas ceļo ar mērķi veikt algotu darbu.

               Attiecībā uz minēto personu kategoriju katra dalībvalsts var izlemt Tongas pilsoņiem piemērot vīzas prasību vai atcelt to saskaņā ar 4. panta 3. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 539/2001
                  2
               .

               Attiecībā uz minēto personu kategoriju Tonga var saskaņā ar saviem tiesību aktiem lemt par vīzas prasības piemērošanu vai atcelšanu katras dalībvalsts pilsoņiem atsevišķi.

               3.
                     Šajā nolīgumā paredzēto vīzu režīma atcelšanu piemēro, neskarot Līgumslēdzēju pušu tiesību aktus, kas saistīti ar ieceļošanas un īstermiņa uzturēšanās nosacījumiem. Dalībvalstis un Tonga patur tiesības atteikt ieceļošanu un īstermiņa uzturēšanos savā teritorijā, ja viens vai vairāki no šiem nosacījumiem nav izpildīti.

               4.
                     Vīzu režīma atcelšana ir piemērojama neatkarīgi no transporta veida, kas izmantots Līgumslēdzēju pušu robežu šķērsošanai.

               5.
                     Šajā nolīgumā neaptvertos jautājumus reglamentē Savienības tiesību akti, dalībvalstu tiesību akti un Tongas tiesību akti.

               4. PANTS

               Uzturēšanās ilgums

               1.
                     Savienības pilsoņi var uzturēties Tongas teritorijā uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.

               2.
                     Tongas pilsoņi var uzturēties dalībvalstu teritorijā, kas pilnībā piemēro Šengenas acquis, uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā. Minēto laikposmu aprēķina neatkarīgi no jebkuras uzturēšanās reizes dalībvalstī, kura Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā.

               Tongas pilsoņi var uzturēties katras dalībvalsts teritorijā, kas Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā, uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, neatkarīgi no uzturēšanās laika, kas aprēķināts attiecībā uz to dalībvalstu teritoriju, kas pilnībā piemēro Šengenas acquis.

               3.
                     Šis nolīgums neietekmē Tongas un dalībvalstu iespēju pagarināt uzturēšanās laiku vairāk par 90 dienām saskaņā ar to attiecīgajiem valsts tiesību aktiem un Savienības tiesību aktiem.

               5. PANTS

               Teritoriālā piemērošana

               1.
                     Šo nolīgumu attiecībā uz Francijas Republiku piemēro tikai Francijas Republikas Eiropas teritorijā.

               2.
                     Šo nolīgumu attiecībā uz Nīderlandes Karalisti piemēro tikai Nīderlandes Karalistes Eiropas teritorijā.

               6. PANTS

               Apvienotā komiteja nolīguma pārvaldībai

               1.
                     Līgumslēdzējas puses izveido Apvienoto ekspertu komiteju (turpmāk “komiteja”), kurā ir Eiropas Savienības pārstāvji un Tongas pārstāvji. Savienību pārstāv Eiropas Komisija.

               2.
                     Komitejai cita starpā ir šādi uzdevumi:

               a)
                     uzraudzīt šā nolīguma īstenošanu;

               b)
                     ierosināt šā nolīguma grozījumus vai papildinājumus;

               c)
                     risināt domstarpības, kas radušās sakarā ar šā nolīguma interpretāciju vai piemērošanu.

               3.
                     Komiteju sasauc pēc vajadzības, ja to lūdz viena no Līgumslēdzējām pusēm.

               4.
                     Komiteja izstrādā savu reglamentu.

               7. pants

               Šā nolīguma saistība ar pašreizējiem divpusējiem nolīgumiem par vīzu režīma atcelšanu
                  starp dalībvalstīm un Tongu

               Šim nolīgumam ir priekšroka attiecībā pret jebkuriem divpusējiem nolīgumiem vai pasākumiem, kas noslēgti starp atsevišķām dalībvalstīm un Tongu, ciktāl tie aptver jautājumus, kas ietilpst tā piemērošanas jomā.

               8. PANTS

               Nobeiguma noteikumi

               1.
                     Līgumslēdzējas puses šo nolīgumu ratificē vai apstiprina saskaņā ar to attiecīgajām iekšējām procedūrām, un tas stāsies spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad saņemts pēdējais no abiem paziņojumiem, ar kuriem Līgumslēdzējas puses viena otrai paziņo par minēto procedūru pabeigšanu.

               Šo nolīgumu piemēro provizoriski no dienas, kas seko tā parakstīšanas dienai.

               2.
                     Šis nolīgums ir noslēgts uz nenoteiktu laiku, ja vien tas netiek izbeigts saskaņā ar 5. punktu.

               3.
                     Šo nolīgumu var grozīt, Līgumslēdzējām pusēm rakstiski vienojoties. Grozījumi stājas spēkā pēc tam, kad Līgumslēdzējas puses ir paziņojušas viena otrai par šim nolūkam vajadzīgo iekšējo procedūru pabeigšanu.

               4.
                     Katra Līgumslēdzēja puse var pilnībā vai daļēji apturēt šā nolīguma darbību, jo īpaši sabiedriskās kārtības, valsts drošības aizsardzības vai sabiedrības veselības aizsardzības, nelegālās imigrācijas apsvērumu dēļ vai arī, ja jebkura Līgumslēdzēja puse atjauno vīzas prasību. Lēmumu par darbības apturēšanu otrai Līgumslēdzējai pusei paziņo ne vēlāk kā divus mēnešus pirms šā lēmuma plānotās stāšanās spēkā. Līgumslēdzēja puse, kas apturējusi šā nolīguma piemērošanu, nekavējoties informē otru Līgumslēdzēju pusi, ja minētās apturēšanas iemesli vairs nepastāv, un minēto apturēšanu atceļ.

               5.
                     Katra Līgumslēdzēja puse var izbeigt šā nolīguma darbību, par to rakstveidā paziņojot otrai Pusei. Šis nolīgums zaudē spēku 90 dienas pēc paziņojuma.

               6.
                     Tonga var apturēt vai izbeigt šā nolīguma darbību vienīgi attiecībā uz visām dalībvalstīm.

               7.
                     Savienība var apturēt vai izbeigt šā nolīguma darbību vienīgi attiecībā uz visām tās dalībvalstīm.

               Sagatavots divos eksemplāros bulgāru, spāņu, čehu, dāņu, vācu, igauņu, grieķu, angļu, franču, horvātu, itāļu, latviešu, lietuviešu, ungāru, maltiešu, holandiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu un zviedru valodā, visi teksti ir vienlīdz autentiski.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA ATTIECĪBĀ UZ ISLANDI, NORVĒĢIJU, ŠVEICI
                  UN LIHTENŠTEINU

               Līgumslēdzējas puses ņem vērā ciešās attiecības starp Eiropas Savienību un Norvēģiju, Islandi, Šveici un Lihtenšteinu, jo īpaši ņemot vērā 1999. gada 18. maija un 2004. gada 26. oktobra nolīgumus par minēto valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā.

               Šādos apstākļos ir vēlams, ka Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas iestādes, no vienas puses, un Tonga, no otras puses, nekavējoties noslēdz divpusējus nolīgumus par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu ar tādiem pašiem nosacījumiem kā šajā nolīgumā.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR TO PERSONU KATEGORIJAS INTERPRETĀCIJU, KURAS CEĻO AR MĒRĶI VEIKT ALGOTU DARBU
                  ATBILSTOŠI ŠĀ NOLĪGUMA 3. PANTA 2. PUNKTĀ PAREDZĒTAJAM

               Vēloties nodrošināt vienotu interpretāciju, Līgumslēdzējas puses vienojas, ka šajā nolīgumā to personu kategorija, kuras veic algotu darbu, aptver personas, kas otras Līgumslēdzējas puses teritorijā ieceļo nolūkā veikt algotu darbu vai atlīdzinātu darbību kā darbinieks vai pakalpojumu sniedzējs.

               Šajā kategorijā neietilpst:

               –
                     uzņēmēji, t. i., personas, kas ceļo darījumdarbības apspriežu nolūkā (un nav nodarbinātas otras Līgumslēdzējas puses valstī),

               –
                     sportisti vai mākslinieki, kas veic darbību pēc ad hoc principa,

               –
                     žurnālisti, kurus nosūtījuši viņu mītnes valsts plašsaziņas līdzekļi, un

               –
                     uzņēmumu iekšējie praktikanti.

               Šīs deklarācijas īstenošanu uzrauga Apvienotā komiteja atbilstīgi savai kompetencei saskaņā ar šā nolīguma 6. pantu, un tā var ierosināt pielāgojumus, ja tā uzskata tos par vajadzīgiem, pamatojoties uz Līgumslēdzēju pušu pieredzi.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR 90 DIENU LAIKPOSMA INTERPRETĀCIJU
                  JEBKURĀ 180 DIENU LAIKPOSMĀ, KĀ NOTEIKTS ŠĀ NOLĪGUMA 4. PANTĀ

               Līgumslēdzējas puses saprot, ka laiks, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, kā paredzēts šā nolīguma 4. pantā, nozīmē vai nu nepārtrauktu apmeklējumu vai vairākus secīgus apmeklējumus, kuru kopējais ilgums nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.

               Jēdziens “jebkurš” nozīmē, ka tiek piemērots “kustīgs” 180 dienu atsauces laikposms, skaitot atpakaļ katru uzturēšanās dienu pēdējo 180 dienu laikposmā, lai pārbaudītu, vai joprojām tiek izpildīta prasība par 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā. Tas inter alia nozīmē, ka pēc nepārtrauktas 90 dienu ilgas prombūtnes var atkal uzturēties uz laiku līdz 90 dienām.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR PILSOŅU INFORMĒŠANU
                  PAR NOLĪGUMU PAR VĪZU REŽĪMA ATCELŠANU

               Ņemot vērā pārskatāmības svarīgumu Eiropas Savienības un Tongas pilsoņiem, Līgumslēdzējas puses vienojas nodrošināt informācijas izplatīšanu pilnā apjomā par nolīguma par vīzu režīma atcelšanu saturu un sekām, kā arī par saistītajiem jautājumiem, piemēram, ieceļošanas nosacījumiem.

               _________________

                     (1)
                  OV L 149, 20.5.2014., 67. lpp.

                     (2)
                  Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.).


				|

		52013PC0580

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par Padomes Lēmuma 2007/124/EK, Euratom atcelšanu /* COM/2013/0580 final - 2013/0281 (APP) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
1.1. Daudzgadu finanšu shēma
2007.–2013. gadam
Saskaņā ar daudzgadu finanšu
shēmu 2007.–2013. gadam tika izveidota Vispārējā
programma "Drošība un brīvību garantēšana".
Tās galvenais mērķis bija nodrošināt efektīvu
operatīvo sadarbību cīņā pret terorismu, ieskaitot
tā sekas, organizēto noziedzību un noziedzību vispār,
atbalstīt izlūkdatu nodrošināšanu Eiropas līmenī un
veicināt noziedzības un terorisma novēršanu, lai stiprinātu
drošas, uz tiesiskumu balstītas sabiedrības.
Ņemot vērā, ka šiem
mērķiem Līgumos ir noteikti dažādi juridiskie pamati un
būtiski atšķirīgi tiesiskie režīmi, Vispārējo
programmu veidoja divi dažādi tiesību instrumenti. Pirmkārt, ar
Padomes Lēmumu 2007/125/TI tika izveidota īpaša programma
"Noziedzības profilakse un apkarošana" (turpmāk
"īpašā programma ISEC"). Īpašajā
programmā galvenā uzmanība tika pievērsta četrām
tematiskajām jomām: noziedzīgu nodarījumu novēršana un
kriminoloģija, tiesībaizsardzība, liecinieku aizsardzība un
atbalsts tiem un cietušo aizsardzība. Otrkārt, ar Padomes
Lēmumu 2007/124/EK, Euratom tika izveidota īpaša programma
"Terora aktu un citu ar drošību saistītu risku profilakse,
gatavība tiem un to seku pārvarēšana" (turpmāk
"īpašā programma CIPS"). Tās
vispārējais mērķis bija atbalstīt dalībvalstu
centienus, lai novērstu, sagatavotos un aizsargātu
iedzīvotājus un kritisko infrastruktūru no teroristu uzbrukumiem
un citiem ar drošību saistītiem starpgadījumiem.
1.2. Daudzgadu finanšu shēma
2014.–2020. gadam
Iekšējās drošības fonda
vispārējās sistēmas ietvaros finansiālā atbalsta
instruments policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un
apkarošanai un krīžu pārvarēšanai (turpmāk
"IDF–Policija") finansiāli atbalstīs policijas
sadarbību, informācijas apmaiņu un piekļuvi
informācijai, noziedzības novēršanu un pārrobežu, kā
arī smagu noziegumu un organizētās noziedzības, tostarp
terorisma apkarošanu, cilvēku un kritiskās infrastruktūras
aizsardzību pret negadījumiem, kas saistīti ar drošību, un
efektīvu ar drošību saistītu risku un krīžu
pārvaldību.
Tādēļ īpašās
programmas ISEC un CIPS, kas daudzgadu finanšu shēmas
2007.–2013. gadam ietvaros sniedz finansiālu atbalstu šajā
politikas jomā, ir jāatceļ no 2014. gada
1. janvāra, paredzot pārejas noteikumus.
Īpašo programmu ISEC atceļ ar
regulu, ar kuru izveido IDF–Policija.
Attiecībā uz īpašo programmu CIPS
nebija iespējams rīkoties tāpat, jo tās atcelšanai ir
nepieciešams atsevišķs tiesību akts, ņemot vērā
atšķirīgus balsošanas noteikumus saskaņā ar tās diviem
juridiskiem pamatiem (EK/Euratom). Tomēr nobeiguma noteikumi par šā
lēmuma stāšanos spēkā ir formulēti tā, ka
īpašās programmas CIPS atcelšana notiks vienlaicīgi ar
regulas, ar kuru izveido IDF–Policija, stāšanos spēkā, it
kā īpašās programmas CIPS atcelšana būtu noteikta regulā,
ar kuru izveido IDF–Policija. Tādēļ īpašās programmas CIPS
un ISEC tiks atceltas pilnīgi vienādi.
2.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
2.1.        Ierosinātās
darbības saturs
Ņemot vērā iepriekš
minēto, Komisija ierosina no 2014. gada 1. janvāra atcelt
Lēmumu, ar kuru izveido īpašo programmu CIPS.
2.2.        Juridiskais pamats
Padomes Lēmums 2007/124/EK, Euratom
tika pieņemts, pamatojoties uz Eiropas Kopienas dibināšanas
līguma 308. pantu un Eiropas Atomenerģijas kopienas
dibināšanas līguma 203. pantu.
Šā priekšlikuma par iepriekš
minētā Padomes Lēmuma atcelšanu juridiskais pamats ir
Līguma par Eiropas Savienības darbību 352. pants un Eiropas
Atomenerģijas kopienas dibināšanas līguma 203. pants.
3.           IETEKME UZ BUDŽETU
Šis priekšlikums tieši neietekmē ES
budžetu.
2013/0281 (APP)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS
par Padomes Lēmuma 2007/124/EK,
Euratom atcelšanu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 352. pantu,
ņemot vērā Eiropas
Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši
tā 203. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
piekrišanu[1],
saskaņā ar īpašu likumdošanas
procedūru,
tā kā:
(1)       Padomes Lēmums
2007/124/EK, Euratom, ar ko laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam
kā daļu no Vispārējās programmas Drošība un
brīvību garantēšana izveido īpašu programmu "Terora
aktu un citu ar drošību saistītu risku profilakse, gatavība tiem
un to seku pārvarēšana" attiecas uz laikposmu no 2007. gada
1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim.
(2)       Iekšējās
drošības fonda ietvaros ir izveidots finansiālā atbalsta
instruments policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un
apkarošanai un krīžu pārvarēšanai laikposmam no 2014. gada
1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim[2].
(3)       Tādēļ
būtu jāatceļ Padomes Lēmums 2007/124/EK, Euratom no
2014. gada 1. janvāra.
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Padomes lēmums 2007/124/EK, Euratom ir atcelts
no 2014. gada 1. janvāra.
2. pants
1.         Šī atcelšana neietekmē
iespēju turpināt vai pārveidot, tostarp pilnīgi vai
daļēji atcelt, attiecīgos projektus un gada programmas līdz
to slēgšanai vai finansiālo atbalstu, ko Komisija apstiprinājusi,
pamatojoties uz Padomes Lēmumu 2007/124/EK, Euratom vai jebkuru citu
tiesību aktu, kurš 2013. gada 31. decembrī piemērojams
minētajam atbalstam.
2.         Pieņemot lēmumus par
līdzfinansējumu saskaņā ar finansiālā atbalsta
instrumentu policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un
apkarošanai un krīžu pārvarēšanai Iekšējās
drošības fonda ietvaros, Komisija ņem vērā pasākumus,
kas, pamatojoties uz Padomes Lēmumu 2007/124/EK, Euratom,
apstiprināti līdz [publicēšanas datums Oficiālajā
Vēstnesī] un kuriem ir finansiālas sekas laikā, uz ko
attiecas konkrētais līdzfinansējums.
3.         Atvēlētās
līdzfinansējuma summas, kuras Komisija ir apstiprinājusi
laikposmā no 2011. gada 1. janvāra līdz
2013. gada 31. decembrim un par kurām līdz noslēguma
ziņojuma iesniegšanas termiņam Komisijai nav nosūtīti
darbību slēgšanai vajadzīgie dokumenti, Komisija
automātiski atceļ līdz 2017. gada 31. decembrim,
prasot atmaksāt nepamatoti izmaksātās summas.
Aprēķinot summu, uz ko attiecas
automātiska saistību atcelšana, neņem vērā summas, kas
attiecas uz darbībām, kuras ir apturētas saistībā ar
tiesvedību vai administratīvu pārsūdzību, kam ir
apturoša iedarbība.
4.         Dalībvalstis līdz
2015. gada 30. jūnijam iesniedz Komisijai novērtējuma
ziņojumu par to darbību rezultātiem un ietekmi, kuras no
2011. līdz 2013. gadam līdzfinansētas
saskaņā ar Padomes Lēmumu 2007/124/EK, Euratom.
5.         Komisija līdz 2015. gada
31. decembrim iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par
Padomes Lēmuma 2007/124/EK, Euratom īstenošanas rezultātiem
laika posmā no 2011. līdz 2013. gadam, kā arī par
īstenošanas kvantitatīvajiem aspektiem.
3. pants
1.         Šis lēmums stājas
spēkā tajā pašā dienā, kad stājas spēkā
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula, ar ko Iekšējās drošības
fonda ietvaros izveido finansiālā atbalsta instrumentu policijas sadarbībai,
noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu
pārvarēšanai (turpmāk "Regula, ar ko izveido
IDF–Policija").
2.         Ja Regula, ar ko izveido
IDF–Policija, stājas spēkā pirms šā lēmuma
publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī, šis lēmums stājas spēkā
nākamajā dienā pēc tā publicēšanas.
4. pants
Šis lēmums
ir adresēts dalībvalstīm saskaņā ar Līgumiem.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV C , , lpp.
[2]               Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai, ar
ko Iekšējās drošības fonda ietvaros izveido finansiālā
atbalsta instrumentu policijas sadarbībai, noziedzības
novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai,
COM(2011) 753.


title: Priekšlikums Padomes lemumam par pagaidu aizliegumu Austrijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu kukurūzu (Zea mays L. līnija T25) atbilstoši direktīvai 2001/18/EK

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005PC0161

Priekšlikums padomes Lemumam par pagaidu aizliegumu Austrijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu kukurūzu (Zea mays L. līnija T25) atbilstoši Direktīvai 2001/18/EK  /* COM/2005/0161 galīgā redakcija */

	Briselē, 26.4.2005COM(2005) 161 galīgā redakcija.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMpar pagaidu aizliegumu Austrijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu kukurūzu ( Zea mays L. līnija T25) atbilstoši Direktīvai 2001/18/EK(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. Attiecībā uz ģenētiski modificētas kukurūzas ( Zea mays L. līnija T25) laišanu tirgū, ar Komisijas 1998. gada 22. aprīļa Lēmumu 98/293/EK atbilstoši Padomes Direktīvai 90/220/EEK ir nolemts dot piekrišanu šā produkta laišanai tirgū.2. Francijas iestādes 1998. gada 3. augustā deva piekrišanu šā produkta laišanai tirgū.3. Atbilstoši 35. panta 1. punktam Direktīvā 2001/18/EK, kas aizstāja Direktīvu 90/220/EEK, paziņojumu procedūras par ģenētiski modificētu organismu laišanu tirgū, kas nebija pabeigtas līdz 2002. gada 17. oktobrim, ir pakļautas Direktīvas 2001/18/EK prasībām.4. Atbilstoši Direktīvas 90/220/EEK 16. pantam Austrijas iestādes 2000. gada 8. maijā informēja Komisiju par to lēmumu pagaidām aizliegt izmantot un pārdot attiecīgo ģenētiski modificēto kukurūzu un minēja iemeslus tam.5. Augu zinātniskā komiteja uzskatīja, ka Austrijas sniegtajā informācijā nebija ietverti atbilstošie jaunie zinātniskie dati, kas netika ņemti vērā dokumentācijas sākotnējā novērtējumā, un tādēļ būtu nepieciešama tās sākotnējā atzinuma pārskatīšana attiecībā uz šo produktu.6. Austrija 2004. gada 9. janvārī, kā arī 9. un 17. februārī iesniedza Komisijai papildu informāciju, lai pamatotu savus valsts pasākumus attiecībā uz kukurūzas līniju T25.7. Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde uzskatīja, ka Austrijas sniegtajā informācijā nebija ietverti atbilstošie jaunie zinātniskie dati, kas atzītu par spēkā neesošu vides riska novērtējumu attiecībā uz kukurūzas līniju T25 un tādējādi pamatotu šā produkta izmantošanas un tirdzniecības aizliegumu Austrijā.8. Šādos apstākļos saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 23. pantu Komisijai ir jāpieņem lēmums atbilstoši kārtībai, kas noteikta šīs direktīvas 30. panta 2. punktā, kam piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus.9. Tā kā gan Augu zinātniskā komiteja, gan Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde uzskatīja, ka šis produkts nav bīstams ne cilvēka veselībai, ne videi, Komisija sagatavoja lēmuma projektu, aicinot Austriju atcelt tās pasākumus attiecībā uz kukurūzas līniju T25.10. Atbilstoši Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 2. punktam lēmuma projektu iesniedza komitejai, kura izveidota atbilstoši Direktīvas 2001/18/EK 30. pantam, lai tā sniegtu atzinumu.11. Pēc apspriešanās 2004. gada 29. novembrī komiteja nesniedza atzinumu, tādēļ Komisijai atbilstoši Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 4. punktam tūlīt jāiesniedz Padomei priekšlikums par veicamajiem pasākumiem un jāinformē Eiropas Parlaments.12. Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzēts, ka Padome, ja vajadzīgs, ņemot vērā visas šādas nostājas, var pieņemt lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu trīs mēnešu laikā atbilstoši Direktīvas 2001/18/EK 30. panta 2. punktam. Ja šo trīs mēnešu laikā Padome ar kvalificētu balsu vairākumu ir norādījusi, ka tā iebilst priekšlikumam, Komisija to izskata atkārtoti. Ja minētā termiņa beigās Padome nav pieņēmusi ierosināto ieviešanas aktu vai norādījusi savus iebildumus, tad ierosināto ieviešanas aktu pieņem Komisija.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMpar pagaidu aizliegumu Austrijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu kukurūzu ( Zea mays L. līnija T25) atbilstoši Direktīvai 2001/18/EK(Dokuments attiecas uz EEZ)(Autentisks ir tikai teksts vācu valodā)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvu 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu[1] un jo īpaši tās 23. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā(1) Komisijas 1998. gada 22. aprīļa Lēmumā 98/293/EK par ģenētiski modificētas kukurūzas ( Zea mays L. T25) laišanu tirgū saskaņā ar Padomes Direktīvu 90/220/EEK[2] ir nolemts dot piekrišanu laist šo produktu tirgū.(2) Francijas iestādes 1998. gada 3. augustā deva piekrišanu šā produkta laišanai tirgū.(3) Atbilstoši 35. panta 1. punktam Direktīvā 2001/18/EK, kas aizstāja Direktīvu 90/220/EEK[3], paziņojumu procedūras par ģenētiski modificētu organismu laišanu tirgū, kas nebija pabeigtas līdz 2002. gada 17. oktobrim, ir pakļautas Direktīvas 2001/18/EK prasībām.(4) Austrija 2000. gada 8. maijā informēja Komisiju par tās lēmumu pagaidām aizliegt izmantot un pārdot attiecīgo ģenētiski modificēto kukurūzu un minēja iemeslus tam atbilstoši Direktīvas 90/220/EEK 16. panta 1. punktam.(5) Augu zinātniskā komiteja uzskatīja, ka Austrijas sniegtajā informācijā nebija ietverti atbilstošie jaunie zinātniskie dati, kas netika ņemti vērā dokumentācijas sākotnējā novērtējumā, un tādēļ būtu nepieciešama tās sākotnējā atzinuma pārskatīšana attiecībā uz šo produktu.(6) Austrija 2004. gada 9. janvārī, kā arī 9. un 17. februārī iesniedza Komisijai papildu informāciju, lai pamatotu savus valsts pasākumus attiecībā uz kukurūzas līniju T25.(7) Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde uzskatīja, ka Austrijas sniegtajā informācijā nebija ietverti atbilstošie jaunie zinātniskie dati, kas atzītu par spēkā neesošu vides riska novērtējumu attiecībā uz kukurūzas līniju T25 un tādējādi pamatotu šā produkta izmantošanas un tirdzniecības aizliegumu Austrijā.(8) Šādos lietas apstākļos nav pamata uzskatīt, ka produkts ir bīstams cilvēka veselībai vai videi.(9) Tādēļ Austrijai jāatceļ šie pasākumi.(10) Komiteja, kura izveidota atbilstoši Direktīvas 2001/18/EK 30. pantam, pēc apspriešanās 2004. gada 29. novembrī nesniedza atzinumu par pasākumiem, kas noteikti Komisijas lēmuma projektā, atbilstoši kārtībai, kas noteikta šīs Direktīvas 30. panta 2. punktā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU:1. pantsAustrijas veiktie pasākumi, lai aizliegtu izmantot un pārdot ģenētiski modificētu kukurūzu, ko atļauts laist tirgū atbilstoši Lēmumam 98/293/EK, nav pamatoti saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 23. panta noteikumiem.2. pantsAustrija veic vajadzīgos pasākumus, lai šo lēmumu izpildītu vēlākais 20 dienas pēc tā paziņošanas.3. pantsŠis lēmums ir adresēts Austrijas Republikai.Briselē,Padomes vārdā–priekšsēdētājs

[1] OV L 106, 17.04.2001., 1. lpp.

[2] OV L 131, 05.05.1998., 30. lpp.

[3] OV L 117, 08.05.1990., 15. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 22.9.2016
            COM(2016) 614 final
            2016/0294(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas Vispārējā padomē attiecībā uz Amerikas Savienoto Valstu lūgumu piešķirt PTO atbrīvojumu, kas ļautu ASV piemērot preferenciālu režīmu atbilstīgiem Nepālas izcelsmes ražojumiem

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Šā priekšlikuma mērķis ir noteikt nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) Vispārējā padomē attiecībā uz Amerikas Savienoto Valstu lūgumu piešķirt PTO atbrīvojumu, un tādējādi ļaut Eiropas Savienībai atbalstīt minēto atbrīvojuma piešķiršanas lūgumu.

               PTO atbrīvojuma piešķiršana ASV ļautu ASV nodrošināt preferenciālu režīmu atbilstīgiem ražojumiem, kuru izcelsme ir Nepālā un kurus ASV muitas teritorijā ieved līdz 2025. gada 31. decembrim.

               •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

               Nepiemēro.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

               Nepiemēro.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā ir noteikts, ka gadījumā, kad ar starptautisku nolīgumu izveidotā struktūrā jāpieņem lēmums ar juridiskām sekām, Padome pēc Komisijas vai Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikuma pieņem lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kura jāieņem Savienības vārdā. Šis noteikums attiecas uz tāda atbrīvojuma piešķiršanu, kas ļauj Amerikas Savienotajām Valstīm piemērot preferenciālu režīmu atbilstīgiem Nepālas izcelsmes ražojumiem, jo lēmums tiek pieņemts ar starptautisku nolīgumu izveidotā struktūrā (PTO Vispārējā padomē vai Ministru konferencē) un ietekmē Eiropas Savienības tiesības un pienākumus.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Nepiemēro.

               •Proporcionalitāte

               Nepiemēro.

               •Instrumenta izvēle

               Nepiemēro.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               Nepiemēro.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Nepiemēro.

               5.CITI ELEMENTI

               Komisija būs pilnvarota ieņemt nostāju Eiropas Savienības vārdā, lai atbalstītu Amerikas Savienoto Valstu lūgumu piešķirt PTO atbrīvojumu, ciktāl tas nepieciešams, lai ļautu Amerikas Savienotajām Valstīm piemērot preferenciālu režīmu atbilstīgiem Nepālas izcelsmes ražojumiem līdz 2025. gada 31. decembrim.

               Amerikas Savienotās Valstis cenšas panākt atbrīvojumu no saviem pienākumiem, kas noteikti GATT 1994 I panta 1. punktā un XIII panta 1. un 2. punktā, ciktāl tas nepieciešams, lai varētu piemērot preferenciālu tarifa režīmu un kvantitatīvu ierobežojumu preferenciālu pārvaldību konkrētiem Nepālas izcelsmes ražojumiem, kuri atbilst noteiktiem atbilstības kritērijiem.

               Amerikas Savienotās Valstis norāda, ka šīs preferences ir domātas, lai palīdzētu Nepālai atgūties no postošās zemestrīces un tās pēcgrūdieniem 2015. gada aprīlī. ASV paskaidro, ka šo pasākumu pamatā ir esošās programmas, kuru mērķis ir palīdzēt Nepālas ekonomikas attīstībai, un tie papildinās centienus sekmēt izaugsmi un attīstību Nepālā.

               Eiropas Savienībai šis ASV iesniegtais jauna atbrīvojuma piešķiršanas lūgums nerada nekādas ekonomiska rakstura problēmas, jo nav paredzams, ka preferenču režīms negatīvi ietekmēs ES tirdzniecību ar saņēmējvalsti.

               Ņemot vērā minētos apsvērumus, Eiropas Savienībai vajadzētu pievienoties jau gandrīz panāktajam konsensam PTO Vispārējā padomē, atbalstot lūgumu piešķirt šo atbrīvojumu.

               2016/0294 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas Vispārējā padomē attiecībā uz Amerikas Savienoto Valstu lūgumu piešķirt PTO atbrīvojumu, kas ļautu ASV piemērot preferenciālu režīmu atbilstīgiem Nepālas izcelsmes ražojumiem

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Marrākešas līguma par Pasaules Tirdzniecības organizācijas izveidošanu (“PTO līgums”) IX panta 3. un 4. punktā ir noteiktas procedūras, saskaņā ar kurām atbrīvo no pienākuma, kas Pusei uzlikts ar PTO līgumu vai jebkuriem citiem daudzpusējiem tirdzniecības līgumiem.

               (2)Saskaņā ar PTO līguma IX panta 3. punktu Amerikas Savienotās Valstis iesniedza lūgumu līdz 2025. gada 31. decembrim piešķirt tām atbrīvojumu no pienākumiem, kas paredzēti 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību I panta 1. punktā un XIII panta 1. un 2. punktā, ciktāl tas nepieciešams, lai ļautu Amerikas Savienotajām Valstīm piemērot preferenciālu režīmu atbilstīgiem Nepālas izcelsmes ražojumiem, kurus ieved Amerikas Savienoto Valstu muitas teritorijā.

               (3)Ja Amerikas Savienoto Valstu lūgums tām piešķirt PTO atbrīvojumu tiktu izpildīts, nav paredzams, ka tas negatīvi ietekmēs Eiropas Savienības ekonomiku vai tirdzniecības attiecības ar valsti, kura izmanto atbrīvojumu.

               (4)Tāpēc ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem PTO Vispārējā padomē, lai atbalstītu Amerikas Savienoto Valstu lūgumu piemērot atbrīvojumu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas Vispārējā padomē, ir atbalstīt Amerikas Savienoto Valstu lūgumu tās atbrīvot no pienākumiem, kas paredzēti 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību I panta 1. punktā un XIII panta 1. un 2. punktā, līdz 2025. gada 31. decembrim saskaņā ar Amerikas Savienoto Valstu atbrīvojuma piešķiršanas lūguma noteikumiem.

               Šo nostāju pauž Komisija.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs