               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 28.11.2016
            COM(2016) 856 final
            2016/0365(COD)
            Priekšlikums
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
            par centrālo darījumu partneru atveseļošanas un noregulējuma režīmu un ar ko groza Regulas (ES) Nr. 1095/2010, (ES) Nr. 648/2012 un (ES) 2015/2365
            (Dokuments attiecas uz EEZ)
            {SWD(2016) 368 final}{SWD(2016) 369 final}

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               1.1.Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Centrālais darījuma partneris (CCP) attiecībā uz līgumu konkrētu kopumu finanšu tirgu dalībnieku starpā darbojas kā pircējs attiecībās ar katru pārdevēju un kā pārdevējs attiecībās ar katru pircēju. CCP veic finanšu darījumus ar dažādām aktīvu klasēm, piemēram, kapitāla vērtspapīriem, atvasinātajiem instrumentiem un līgumiem par aktīvu pārdošanu ar atpirkšanu. Šos pakalpojumus parasti sniedz to tīrvērtes dalībniekiem (parasti bankām), kam ir tiešas līgumiskas attiecības ar CCP, un tīrvērtes dalībnieku klientiem (piemēram, pensiju fondiem).

               Darījumu koncentrācija un izrietošās pozīcijas centrālajos darījumu partneros ļauj veikt savstarpējo ieskaitu minētajām pozīcijām un tādējādi ievērojami samazināt CCP, kā arī tā tīrvērtes dalībnieku un to klientu kopējos riska darījumus. Apmaiņā pret to pozīciju uzņemšanos un savstarpējo ieskaitu CCP iekasē nodrošinājumu (“maržas” veidā un kā iemaksas saistību neizpildes fondā) no tīrvērtes dalībniekiem un to klientiem, lai segtu savas saistības gadījumā, ja viens no tā dalībniekiem nepilda savus pienākumus attiecībā uz CCP. Tā rīkojoties, tie pārvalda finanšu tirgiem raksturīgos riskus (piemēram, darījumu partnera risku, likviditātes risku un tirgus risku) un tādējādi uzlabo finanšu tirgu vispārējo stabilitāti un noturību. Šajā procesā tie kļūst par kritiski svarīgiem finanšu sistēmas punktiem, izveidojot saikni starp dažādiem finanšu dalībniekiem un būtiskā apmērā koncentrējot viņu pakļautību dažādiem riskiem. Tādēļ, lai nodrošinātu, ka šādi riska darījumi tiek pienācīgi aptverti, CCP ļoti būtiska ir efektīva riska pārvaldība un stingra uzraudzība.

               Tā kā tiek īstenota G20 apņemšanās veikt tīrvērti standartizētiem atvasinātajiem instrumentiem, ar kuriem veikti ārpusbiržas (OTC) darījumi, izmantojot centrālos darījumu partnerus, CCP apmēram un nozīmei Eiropā un ārpus tās ir tendence palielināties. Šo pienākumu ES īsteno ar Regulu par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (“ETIR”)
                  1
               . Minētajā regulā ir izklāstītas arī visaptverošas prudenciālās prasības attiecībā uz CCP, kā arī prasības attiecībā uz CCP darbībām un uzraudzību.

               Lai gan CCP, ņemot vērā to būtisko nozīmi ekonomikā un papildu riskus, ko tie uzņemas, Eiropas Savienībā tiek piemēroti augsti standarti, nav saskaņotu ES noteikumu attiecībā uz maz ticamām situācijām, kad šo standartu ievērošana radītu pārslodzi un CCP saskartos ar tādiem nopietniem sarežģījumiem, kas nav paredzēti ETIR, vai ar nonākšanu smagās grūtībās. Principā grūtībās nonākušiem uzņēmumiem būtu jāpiemēro maksātnespējas procedūra. Tomēr pēdējā krīze skaidri parādīja, ka tādas nozīmīgas finanšu iestādes nonākšana grūtībās, kas ir cieši saistīta ar citām iestādēm finanšu tirgos, var radīt ļoti būtiskas problēmas pārējai finanšu sistēmai un negatīvi ietekmēt izaugsmes izredzes ekonomikā kopumā. Tas ir tāpēc, ka to maksātnespējas rezultātā var tikt krasi ierobežota iestādes ekonomikai kritiski svarīgo funkciju nodrošināšana, izraisot paniku un negatīvas ietekmes izplatīšanos tirgū saistībā ar darījumu partneru un ieguldītāju nedrošību par to aktīviem un pasīviem ieilgušā tiesvedībā. Saskaroties ar šo apdraudējumu finanšu stabilitātei, ko rada, piemēram, uzticēšanās trūkums tirgū, un ņemot vērā vispārējās sabiedrības intereses, valdības bieži ir bijušas spiestas glābt grūtībās nonākušas finanšu iestādes, izmantojot publiskā sektora līdzekļus, lai novērstu šādu situāciju.

               Atveseļošana un noregulējums ietver pasākumus, kuru mērķis ir saglabāt finanšu stabilitāti, nodrošināt kritiski svarīgo funkciju nepārtrauktību un aizsargāt nodokļu maksātājus iestādes, kurai ir finansiāli sarežģījumi vai grūtības, ja ar maksātnespējas procedūru nebūtu pietiekami, lai sasniegtu šos mērķus. Ar šādiem pasākumiem ir paredzēts aizsargāt kritiski svarīgas funkcijas, neradot zaudējumus nodokļu maksātājiem, lai saglabātu finanšu sistēmas spēju finansēt ekonomikas izaugsmi un novērstu finanšu sistēmas sabrukuma sociālekonomiskās izmaksas. Atveseļošanas un noregulējuma pasākumiem īpaša nozīme ir gadījumos, kad finanšu iestāde ir “sistēmiska”, proti, kad, piemēram, iestādes lieluma, tirgus nozīmes un savstarpējā saistības dēļ tās sarežģījumi vai haotiskas grūtības apdraudētu finanšu sistēmas normālu darbību, kas savukārt negatīvi ietekmētu reālo ekonomiku.

               CCP jau tiek piemērots labs regulējums, tiem ir stabili resursi, lai tiktu galā ar finansiāliem sarežģījumiem saskaņā ar ETIR, un tiem pagātnē nav bijis liels skaits sarežģījumu vai grūtību, tomēr valdības, iestādes un citi tirgus dalībnieki atzīst problēmas, ko rada to pieaugošā nozīme, novēršot arvien vairāk jauna veida risku. Ņemot vērā to centrālo un pieaugošo nozīmi finanšu tirgos, visi CCP ES ir uzskatāmi par sistēmiskiem
                  2
               .

               Atveseļošanas pasākumi ir pasākumi, kurus finanšu iestāde veic pati, lai atjaunotu savu ilgtermiņa dzīvotspēju. Nodrošināt piemērotus apstākļus, lai atveseļošanas pasākumi būtu sekmīgi, ir svarīgs politikas mērķis attiecībā uz CCP, jo tiek uzskatīts, ka to nonākšana grūtībās var atstāt ļoti graujošu ietekmi uz finanšu sistēmu kopumā. Tomēr iestādēm, kas rīkojas sabiedrības interesēs, būtu jāpiešķir arī pilnvaras noregulēt CCP, ja šie pasākumi nav sekmīgi vai varētu tikt apdraudēta finanšu stabilitāte. Noregulējuma pasākumi ir ārkārtas pasākumi, ko iestādes varētu veikt, lai ātri pārstrukturētu CCP un nodrošinātu to funkciju nepārtrauktību, kas ir kritiski svarīgas ekonomikai, tādējādi mazinot kaitējumu finanšu sistēmai un ekonomikai kopumā, vienlaikus atlikušajām CCP daļām sākot maksātnespējas procedūru, tādējādi nodrošinot tirgus efektivitāti. Šajā procesā, cik iespējams, izmaksas un zaudējumus sedz CCP īpašnieki un kreditori, nevis nodokļu maksātāji, saskaņā ar to, kā pret tiem attiektos CCP maksātnespējas gadījumā un pilnībā ievērojot Pamattiesību hartu, attiecīgo Eiropas Savienības Tiesas judikatūru un Eiropas Cilvēktiesību konvenciju. Noregulējuma mērķis nav novērst neefektīvu iestāžu nonākšanu grūtībās; tas drīzāk ir vērsts uz to, lai saglabātu iestādes kritiski svarīgās funkcijas, vienlaikus radot iespēju pārējās daļas pienācīgā veidā likvidēt.

               Analīze par vajadzību reaģēt uz tādu finanšu uzņēmumu iespējamo atveseļošanu un noregulējumu, kas nav bankas vai CCP, nav attīstījusies tādā pašā tempā. Tas galvenokārt ir saistīts ar finanšu krīzes laikā gūto pieredzi, kas neliecināja, ka šādi pasākumi ir tikpat steidzami. Tomēr šādi pasākumi nākotnē varētu būt vajadzīgi, ņemot vērā ekonomikas un finanšu risku dinamiku attiecīgajās nozarēs.

               Turklāt konkrēts un plašāks starptautiskā mēroga darbs, kas G20 valstu līmenī sākts attiecībā uz apdrošināšanas sabiedrībām, arī ir diezgan agrīnā ieteikumu posmā un tikai dažās jurisdikcijās šajā jomā ir praktiski veikta regulatīva reforma. Šobrīd Eiropas Savienībā trīs dalībvalstis ir ieviesušas tiesību aktus apdrošināšanas sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma jomā vai ir ceļā uz to. EAAPI veic rūpīgu, salīdzinošu un plašu pārskatu par valstu atveseļošanas un noregulējuma praksi un attīstību šajā jomā un plāno 2017. gada pirmajā pusē nākt klajā ar ziņojumu par šo tēmu. Pamatojoties uz minēto ziņojumu, Komisija apsvērs piemēroto turpmāko rīcību, cieši sadarbojoties ar Eiropas Parlamentu, Padomi un visām attiecīgajām ieinteresētajām personām.

               1.2.Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem attiecīgajā politikas jomā

               Attiecībā uz bankām un ieguldījumu brokeru sabiedrībām jau ir pieņemts visaptverošs ES atveseļošanas un noregulējuma režīms
                  3
               . Attiecībā uz CCP ierosinātais režīms nepārklājas ar minēto režīmu vai ETIR prasībām, bet gan papildina tās. Tajā izklāstīti noteikumi, kas ir salīdzināmi ar bankām un ieguldījumu brokeru sabiedrībām piemērojamā režīma noteikumiem, lai sekmētu sakārtotu atveseļošanu un noregulējumu, bet tie ir pielāgoti CCP darījumdarbības modeļu konkrētajām iezīmēm un riskam, kas viņus apdraud, tostarp nosakot, kā tiktu sadalīti zaudējumi gadījumā, ja tiktu izsmelti pastāvošu CCP priekšfinansēti līdzekļi, kas ir paredzēti ETIR.

               Plašākā, starptautiska līmenī G20 valstu vadītāji ir apstiprinājuši Finanšu stabilitātes padomes (FSP) izstrādāto pieeju, lai novērstu risku, ko globāla mēroga sistēmiskas finanšu iestādes (bankas, finanšu tirgus infrastruktūras, apdrošināšanas sabiedrības utt.) nonākšana grūtībās radītu attiecībā uz finanšu sistēmu, izmantojot visaptverošus un atbilstīgus atveseļošanas un noregulējuma instrumentus
                  4
               . Turklāt Maksājumu un tirgus infrastruktūru komiteja (CPMI) un Starptautiskā Vērtspapīru komisiju organizācija (IOSCO) ir izstrādājušas norādes par atveseļošanas plāniem attiecībā uz finanšu tirgus infrastruktūrām, tostarp CCP, savukārt FSP ir izdevusi turpmākas norādes par to, kā finanšu tirgus infrastruktūrām, tostarp CCP, kā arī apdrošinātājiem piemērot tās efektīvu noregulējuma režīmu galvenos atribūtus
                  5
               . Minētās organizācijas 2016. gada vidū turpmāk apspriedās par būtiskākajiem šo norāžu elementiem, tostarp par tādiem jautājumiem kā brīdis, kad noregulējuma iestādēm būtu jāuzsāk CCP noregulējuma procedūra, jo tā dzīvotspēja un finanšu stabilitāte ir apdraudēta, un kādas pilnvaras un instrumenti noregulējuma iestādei būtu tobrīd jāizmanto, lai vislabāk nodrošinātu kritiski svarīgo funkciju nepārtrauktību, ierobežotu problēmas izplatīšanos un pēc iespējas efektīvāk sadalītu izmaksas un zaudējumus
                  6
               . Visbeidzot, Eiropas Parlaments 2013. gada decembrī pieņēma patstāvīgu ziņojumu, aicinot Komisiju ierosināt atbilstīgus ES pasākumus, lai nodrošinātu, ka varētu mazināt nozīmīgu finanšu iestāžu, jo īpaši CCP, iespējamas nonākšanas grūtībās ietekmi
                  7
               .

               1.3.Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

               Priekšlikums izveidot Eiropas līmeņa atveseļošanas un noregulējuma režīmu attiecībā uz CCP bija minēts Komisijas 2015. gada darba programmā, un 2015. gada aprīlī tika publicēts iniciatīvas ceļvedis
                  8
               . Lai ņemtu vērā turpmākus precizējumus iepriekšējā iedaļā minētajās attiecīgajās starptautiskajās norādēs, šo iniciatīvu iekļāva 2016. gada darba programmā. Šī iniciatīva ir daļa no Komisijas centieniem nodrošināt, ka tiek novērsts apdraudējums raitai finanšu sistēmas darbībai un nodokļu maksātājiem un ka finanšu tirgi var turpināt pildīt savas funkcijas, veicinot ilgtspējīgu ilgtermiņa izaugsmi, lai patērētāju un uzņēmumu interesēs vēl vairāk padziļinātu iekšējo tirgu.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               2.1.Juridiskais pamats

               Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 114. pants, kas ļauj pieņemt pasākumus, lai tuvinātu valsts tiesību aktus, kuru mērķis ir iekšējā tirgus izveide un darbība.

               Ar šo priekšlikumu saskaņo valstu tiesību aktus par CCP atveseļošanu un noregulējumu, ciktāl tas ir nepieciešams, lai nodrošinātu, ka centrālajiem darījumu partneriem piemēro līdzīgus instrumentus un procedūras ar mērķi novērst to iespējamos sarežģījumus vai grūtības. Kaut arī pašlaik CCP, kuriem izsniegta atļauja, spēj darboties un sniegt pakalpojumus visā ES, regulējums, ar kuru reglamentē iespējamās krīzes, kas pārsniedz ETIR noteiktās prasības, ir sadrumstalots. Dažas dalībvalstis ir ieviesušas prasības CCP sagatavot ārkārtas situāciju plānus gadījumā, ja tie saskaras ar sarežģījumiem, vai ir ietvērušas CCP plašākos finanšu sektora noregulējuma režīmos, kas galvenokārt ir paredzēti bankām. Neviena dalībvalsts vēl nav izstrādājusi tādu pilnvērtīgu valsts režīmu CCP atveseļošanai un noregulējumam, kas pilnībā atbilstu G20 valstu apstiprinātajiem FSP principiem, tostarp attiecībā uz vajadzību efektīvi koordinēt un pārraudzīt plašāku ietekmi pārrobežu mērogā
                  9
               . Ja netiks ieviests ES līmeņa regulējums, dalībvalstis, visticamāk, nespēs izstrādāt visaptverošus un saderīgus režīmus. Atšķirīgās pieejas, ar kādām CCP un iestādes mazinātu vai novērstu CCP sarežģījumus vai grūtības, nebūtu pilnībā saskaņoti ieplānotas, un tās varētu tikt piemērotas nekonsekventi. Tas varētu apdraudēt kritiski svarīgo funkciju nodrošināšanu tīrvērtes dalībniekiem un klientiem pārrobežu līmenī un radīt plašāka mēroga finanšu nestabilitāti. Tāpēc ir nepieciešama ES līmeņa rīcība, lai pienācīgi nodrošinātu dalībvalstu iestādes ar instrumentiem un pilnvarām, kas visā Savienībā tiktu īstenotas efektīvi, saskaņoti un vienādi.

               ES līmeņa rīcība ir nepieciešama arī attiecībā uz CCP, kuriem ir mazāk tiešu pārrobežu saikņu, taču kuru gadījumā saskaņošana mazinātu iespējamās bažas vienlīdzīgu konkurences apstākļu un konkurences jomā, ko radītu potenciālā un faktiskā valstu rīcība CCP grūtību gadījumā. Piemēram, valstu režīmi, kas paredz dažāda līmeņa iespējamo valsts intervenci ar publiskā sektora līdzekļiem, radītu nevienlīdzīgus konkurences apstākļus par labu tiem CCP, kuri atrodas dalībvalstīs, kur ir ticamāka iespēja saņemt atbalstu. Pieredze ar banku nonākšanu grūtībās dažādās dalībvalstīs liecina par to, kā sistēmisku finanšu iestāžu problēmas var sadrumstalot vienoto tirgu atsevišķās valstu ekonomikas zonās. Tirgus uztvere un aizspriedumi par labu vienībām, kuri atrodas jurisdikcijās ar salīdzinoši lielāku valsts atbalstu, var radīt konkurences kropļojumus un apzināti ietekmēt uzņēmumu izmaksas atkarībā no to ģeogrāfiskās atrašanās vietas un dalībvalsts novērotās vēlmes vai vajadzības preventīvi aizsargāt aktīvus, likviditāti vai kapitālu, lai līdz minimumam samazinātu pārrobežu riska darījumus. Kaut arī šāda veida vienotā tirgus sadrumstalotības risks CCP gadījumā nav tik nenovēršams, atšķirīgā uztvere un neskaidrība par dalībvalstu spēju pārņemt kontroli pār grūtībās esošu CCP un to efektīvi noregulēt varētu apdraudēt tirgus dalībnieku uzticību vienotā tirgus darbībai un līdz ar to arī tā integritāti. Patiešām, neskaidrība par to, kā varētu pārvaldīt galveno tirgus infrastruktūru nonākšanu grūtībās, ja nepastāv kopīgi ES noteikumi, ir minēta kā viens no Eiropas kapitāla tirgu integrācijas kavēšanās iemesliem
                  10
               .

               CCP piemērojamo prasību saskaņošana uzlabotu vienlīdzīgos konkurences apstākļus ekonomikas dalībniekiem un sekmētu iekšējā tirgus integrāciju. Nodrošinot, ka visām attiecīgajām dalībvalstu iestādēm ir vienādi minimālie instrumenti, lai nodrošinātu sakārtotu CCP atveseļošanu un noregulējumu, un veicinot sadarbību starp iestādēm, lai mazinātu plašāku ietekmi pārrobežu mērogā saistībā ar to sarežģījumiem vai grūtībām, saskaņotais režīms arī uzlabotu finanšu stabilitāti iekšējā tirgū un novērstu situācijas, kad dalībvalstis būtu spiestas rīkoties individuāli un nesaskaņoti attiecībā uz uzņēmējiem, kas veic uzņēmējdarbību to jurisdikcijā.

               Tāpēc LESD 114. pants ir atbilstīgais juridiskais pamats.

               2.2.Subsidiaritāte

               Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību (LES) 5. panta 3. punktā noteikto subsidiaritātes principu jomās, kuras nav ekskluzīvā Savienības kompetencē, Savienība rīkojas tikai tad un tiktāl, ciktāl dalībvalstis centrālā vai reģionālā un vietējā līmenī nevar pietiekami labi sasniegt paredzētās darbības mērķus, bet ierosinātās darbības mēroga vai seku dēļ tie ir labāk sasniedzami Savienības līmenī.

               ES finanšu tirgi ir atvērti un integrēti. CCP ir spējīgi veikt pārrobežu darbību to apkalpoto tirgu un produktu veidu ietvaros. Šajā procesā tie visā vienotajā tirgū pārrobežu mērogā savieno daudzus finanšu dalībniekus, darījumu partnerus un klientus. Ņemot vērā šo moderno un daudzslāņaino finanšu sektora pārrobežu integrāciju, ir nepieciešams ES mēroga atveseļošanas un noregulējuma režīms, kas atspoguļo darījumdarbības integrācijas līmeni. Pašreizējie instrumenti darbam ar krīzē nonākušiem CCP ir tikai CCP iekšējie noteikumi vai valstu noteikumi, ja tādi ir izstrādāti. Tas nozīmē, ka pastāv potenciāli atšķirīgas pieejas, ar kādām CCP un iestādes mazina vai risina tāda CCP problēmas, kas saskaras ar finansiāliem sarežģījumiem vai ir uz grūtību robežas, kura varētu novest pie ekonomikai kritiski svarīgu funkciju traucējumiem, iekšējā tirgus sadrumstalotības un plašākas finanšu nestabilitātes. Tāda CCP nonākšana grūtībās, kas darbojas ārpus valsts robežām, kā tas ir vairumā gadījumu, visticamāk, dažādā mērā ietekmētu finanšu tirgu stabilitāti dalībvalstīs, kurās tas darbojas. Tikai ES ar mēroga rīcību var nodrošināt, ka CCP un to tīrvērtes dalībniekiem (kas var atrasties no CCP atšķirīgās dalībvalstīs) piemēro atbilstīgu un efektīvu intervenci, lai koordinēti un saskaņoti mazinātu vai novērstu krīzes situāciju. Tādēļ, lai sasniegtu šos mērķus Savienības mērogā un dalībvalstu līmenī, Savienībai būtu lietderīgi izstrādāt nepieciešamo tiesisko regulējumu.

               2.3.Proporcionalitāte

               Saskaņā ar proporcionalitātes principu Savienības rīcības saturs un veids ir samērīgs ar Līgumu mērķu sasniegšanai nepieciešamo. Grūtībās esošam CCP kā jebkuram citam uzņēmumam principā būtu jāpiemēro maksātnespējas procedūra. Tomēr CCP ir centrālas finanšu infrastruktūras, kas ir savstarpēji cieši saistītas un kas centralizē risku neskaitāmiem finanšu dalībniekiem. Tādējādi, liedzot šiem dalībniekiem CCP sniegtos kritiski svarīgos pakalpojumus, var rasties nopietnas sekas attiecībā uz finanšu stabilitāti un ekonomiku kopumā. Lai to mazinātu, ir pamatoti pieprasīt atbilstošus ārkārtas situāciju plānus sakārtotai atveseļošanai un noregulējumam un piešķirt iestādēm noregulējuma pilnvaras, lai vajadzības gadījumā tās ātri pārstrukturētu savu darbību.

               Tā kā atsevišķa CCP grūtību sistēmisko nozīmi nevar pilnīgi droši noteikt iepriekš, ierosinātais režīms principā būtu jāpiemēro visiem CCP, neatkarīgi no to lieluma un sarežģītības. Lielākā daļa CCP, kas veic uzņēmējdarbību ES, sniedz pakalpojumus tīrvērtes dalībniekiem un klientiem visā ES, un daži to dara ārpus ES, un tādējādi to sarežģījumi vai grūtības varētu būt jūtama visā pasaulē. Līdz ar to atveseļošanas un noregulējuma plāni būtu jāizstrādā atbilstīgi katra CCP raksturīgajam riska profilam. Ja iestāde īsteno ārkārtas pasākumus, lai saglabātu finanšu stabilitāti un aizsargātu nodokļu maksātājus, tam arī vienmēr vajadzētu būt pilnībā pamatotam un samērīgam, nepārsniedzot to, kas ir nepieciešams mērķa sasniegšanai, un atbilstīgi Pamattiesību hartai Eiropas Savienības Tiesas interpretācijā attiecībā uz jebkādiem īpašumtiesību ierobežojumiem, ko to pilnvaras var radīt. Visbeidzot, tie būtu jāveic tādā veidā, lai nodrošinātu, ka pret skartajām ieinteresētajām personām neizturas sliktāk kā gadījumā, ja CCP nebūtu noregulēts, taču tām piemērotu turpmākas iespējamas darbības saskaņā ar CCP darbības noteikumiem attiecībā uz zaudējumu sadali vai maksātnespēju.

               2.4.Juridiskā instrumenta izvēle

               LESD 114. pants ļauj pieņemt tiesību aktus gan regulas, gan direktīvas formā. Regula tiek pieņemta turpmāk minēto iemeslu dēļ.

               Pirmkārt, regula vislabāk papildinātu un attīstītu pieeju, ko ieviesa ar ETIR, kurā ir paredzētas prasības attiecībā uz CCP prudenciālā regulējuma jomā. Jaunās prasības centrālajiem darījumu partneriem noteikt visaptverošus atveseļošanas mehānismus pamatojas uz ETIR mērķiem un noteikumiem, lai nodrošinātu, ka CCP ir noturīgi. Minēto prasību izklāstīšana citā juridiskā formā (proti, direktīvā) nebūtu saderīga un liktu dalībvalstīm pieņemt tiesību aktus konkrētā tādas jomas daļā, ko citādi reglamentē tieši piemērojami ES tiesību akti. Noteikumi, kas paredz iestādēm mērķtiecīgas pilnvaras un instrumentus, lai vajadzības gadījumā veiktu efektīvu un sakārtotu noregulējumu ar mērķi saglabāt finanšu stabilitāti, ja ETIR noteiktās prasības un atveseļošanas mehānismi nav sekmīgi, vairs neattiecas uz to, lai padziļinātu CCP darbības turpināšanas noturību, bet ir saistīti ar to kritiski svarīgo funkciju dzīvotspējas nodrošināšanu tādā veidā, lai šo funkciju darbība (tajā pašā juridiskajā personā vai citā formā) arī turpmāk atbilstu ETIR prasībām un mērķiem. Līdz ar to noteikumi, kas reglamentē to, kā šo mērķi sasniegt, būtu jāformulē tādā pašā juridiskajā formā, kā tas ir ETIR gadījumā.

               Otrkārt, ar regulu iestādēm tiktu vislabāk sniegta vienota pieeja un vienotu noteikumu kopums un tiktu novērstas atšķirības starp valstu noteikumiem un iespējamā juridiskā nenoteiktība, kas varētu rasties jo īpaši pārrobežu situācijās, kā minēts iepriekš. Tas attiecīgā gadījumā arī veicinātu starptautisku sadarbību, un atvieglotu darījumu veikšanu ar ES un ES iekšienē, jo Eiropas Savienībā būtu vienāda sistēma. Turklāt, ņemot vērā ietekmi, ko ES CCP nonākšana grūtībās varētu atstāt uz finanšu sistēmu visās ES dalībvalstīs, šāds vienots režīms samazinātu jebkādu nelabvēlīgu nenoteiktību par nosacījumiem, kādos šāda nonākšana grūtībās risinātu attiecīgās CCP iestādes dažādās dalībvalstīs, palīdzot nomierināt tirgus, kas nonākuši spriedzes apstākļos.

               Treškārt, saistībā ar CCP darījumdarbības modeļiem kopumā tiek uzskatīts, ka CCP nonākšanas grūtībās iespēja ir daudz mazāka nekā bankām. Pretstatā dažāda lieluma un riska profila bankām, kuru nonākšana grūtībās var iestāties dažādos scenārijos, radot dažāda mēroga sekas un līdz ar to radot vajadzību pēc plašāka apjoma noregulējuma instrumentiem (un atkāpēm), CCP nonākšana grūtībās, visticamāk, notiktu iepriekš zināmu iemeslu (tīrvērtes dalībnieku saistību neizpildes vai smagu darbības traucējumu) dēļ, un to var pārvaldīt ar konkrētāku instrumentu kopumu. Tādēļ šāda ierobežotāka piemērojamība un nepieciešamība paredzēt vairāk iespēju nozīmē, ka mērķus var labāk īstenot ar regulu, lai gan ir vajadzīga noteikta elastība, lai iestādes varētu reaģēt uz konkrētā gadījuma apstākļiem.

               Visbeidzot, salīdzinājumā ar ES bankām ES CCP pārstāv daudz mazāku skaitu vienību, un CCP korporatīvās struktūras un veids, kā tie sniedz pārrobežu pakalpojumus, atšķiras no pārrobežu banku grupu pakalpojumiem. Pēdējā gadījumā meitasuzņēmumus un filiāles bieži izveido dažādās jurisdikcijās, lai apkalpotu klientus, iegādātos aktīvus, iegūtu līdzekļus u.tml., kas pamato lielāku jutību attiecībā uz vietējiem tiesību aktiem, īstenojot noregulējuma lēmumus. CCP gadījumā pakalpojumu sniegšana nav tik izkliedēta, tā notiek centralizēti no vienas jurisdikcijas uz citām, bez meitasuzņēmumu vai filiāļu starpniecības. Tādējādi priekšrocība ir regulas pieņemšanai, lai nodrošinātu lēmumu vienādu izpildi dažādās jurisdikcijās.

               3.APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               3.1.Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Sabiedriskā apspriešana par iespējamo atveseļošanas un noregulējuma režīmu nebanku iestādēm
                  11
                notika no 2012. gada 5. oktobra līdz 28. decembrim. Tajā tika uzdoti jautājumi par atveseļošanas un noregulējuma režīmu galvenokārt saistībā ar CCP, centrālajiem vērtspapīru depozitārijiem un apdrošināšanas sabiedrībām. Tika saņemtas 67 atbildes
                  12
               .

               Kopumā apspriešana liecināja, ka par prioritāti būtu jānosaka visā ES izveidot atveseļošanas un noregulējuma režīmu attiecībā uz CCP. Tika atzīts, ka īstenot G20 prasību par centralizētas tīrvērtes veikšanu standartizētiem ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem ir pārliecinošs arguments, lai rīkotos. Respondenti kopumā piekrita, ka, līdzīgi kā BAND attiecībā uz bankām, CCP režīmam būtu jānodrošina to kritiski svarīgo funkciju nepārtrauktība, līdz minimumam jāsamazina nodokļu maksātāju pakļaušanu zaudējumiem to grūtību gadījumā un jāuzlabo juridiskā noteiktība to tīrvērtes dalībniekiem un klientiem. Gandrīz visas ieinteresētās personas bija vienisprātis, ka, lai aizsargātu finanšu stabilitāti, CCP būtiskāko darbību nepārtrauktībai vajadzētu būt prioritātei. Daudzi uzskatīja, ka, lai gan ir ļoti svarīgi nodrošināt, ka CCP atveseļošanas un noregulējuma režīms ir ticams un stabils, tam nebūtu jāuzliek pārmērīgs slogs locekļiem vai dalībniekiem, lai segtu potenciāli nozīmīgas saistības, kas izriet no nozīmīga tīrvērtes dalībnieka saistību neizpildes vai – vēl jo mazāk – no CCP pieļautām iekšējā riska pārvaldības kļūdām. Ieinteresētās personas vispārīgi atzīmēja, ka tas radīja vajadzību pielāgot BAND instrumentus CCP darījumdarbības modeļu specifikai.

               3.2.Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

               Papildus apspriedēm ar ieinteresētajām personām Komisija piedalījās diskusijās un viedokļu apmaiņā attiecībā uz informāciju par CPMI/IOSCO ziņojumu, kurā tika sniegtas norādes par finanšu tirgus infrastruktūru atveseļošanu. Komisija arī piedalījās darbā, kas saistīts ar citu nebanku finanšu iestāžu noregulējumu, ko veic FSP, tostarp jaunākajās diskusijās par atsevišķu šo norāžu daļu pilnveidošanu, lai palīdzētu iestādēm plānot efektīvas noregulējuma stratēģijas. No savas puses, izstrādājot ziņojumus, kuros ierosina norādes par (attiecīgi) atveseļošanu un noregulējumu, gan CPMI/IOSCO, gan FSP aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par šo norāžu dokumentu projektiem un publicēja saņemtās atbildes
                  13
               . Kopumā šīs starptautiskā līmeņa apspriešanas par finanšu tirgus infrastruktūrām apstiprina viedokļus, kas pausti pašas Komisijas apspriešanā, un sniedz noderīgu papildinformāciju par dažu ierosināto politikas risinājumu un noregulējuma instrumentu salīdzinošajām priekšrocībām.

               Komisijas dienesti rīkoja arī četras sanāksmes ar dalībvalstu ekspertiem, lai apspriestu FSP un CPMI/IOSCOstarptautiskā mērogā veikto darbu, visstrīdīgākās politikas izvēles un priekšlikuma darbības jomu un būtību. Dalībvalstu eksperti kopumā atbalstīja Komisijas ierosināto politikas virzienu, pamatojoties uz starptautiskajām norādēm un atkarībā no konkrētā gadījuma – uz ETIR un BAND.

               3.3.Ietekmes novērtējums

               Komisija veica ietekmes novērtējumu par atbilstīgām politikas alternatīvām. Politikas risinājumi tika vērtēti, ņemot vērā galvenos mērķus – aizsargāt finanšu stabilitāti un uzticību CCP, maksimāli samazināt zaudējumus sabiedrībai kopumā un jo īpaši nodokļu maksātājiem un nostiprināt vienoto tirgu CCP sniegtajiem pakalpojumiem, vienlaikus saglabājot vienlīdzīgus konkurences apstākļus.

               Ietekmes novērtējumu 2015. gada 6. maijā apstiprināja Ietekmes novērtējuma padome (IAB). IAB sniedza vairākus ieteikumus uzlabojumiem. Ņemot vērā šos ieteikumus, ietekmes novērtējums tika vēl vairāk pilnveidots. Konkrētāk, tika sīkāk pamatota vajadzība rīkoties ES līmenī un apzināt un novērtēt iespējamos risinājumus. Novērtētie risinājumi un izdarītie secinājumi tika pārbaudīti arī atbilstoši pašlaik starptautiskā līmenī notiekošā darba jaunākajām norādēm, kurām Komisija cieši seko. Tiesību akta priekšlikums pilnībā saskan ar jaunākajām FSP un G20 valstu politikas diskusijām un ievirzēm
                  14
               .

               Attiecībā uz nepieciešamību rīkoties ES līmenī, ietekmes novērtējumā tika secināts, ka ES rīcība ir nepieciešama, ņemot vērā CCP darbības pārrobežu raksturu, kas savieno daudzus finanšu dalībniekus, darījumu partnerus un klientus visā vienotajā tirgū. Dalībvalstu iestādēm pašlaik pieejamie instrumenti neatbilst tam, lai risinātu problēmas saistībā ar CCP, kuri saskaras ar būtiskām grūtībām, kas varētu apdraudēt to dzīvotspēju. Dalībvalstu atšķirīgās pieejas, lai novērstu vai risinātu iespējamas nopietnas CCP problēmas, varētu novest pie ekonomikai kritiski svarīgo funkciju traucējumiem un plašākas finanšu nestabilitātes. Rīkoties ES līmenī ir nepieciešams, lai pienācīgi nodrošinātu dalībvalstu iestādes ar instrumentiem un pilnvarām, kas būtu izpildāmas visā Savienībā, novērstu to jurisdikcijā esoša CCP nonākšanu grūtībās un nodrošinātu efektīvu saziņu starp visām attiecīgajām iestādēm neatkarīgi no tā, vai tās atrodas tajā pašā vai dažādās dalībvalstīs.

               Pienācīgai atveseļošanas un noregulējuma plānošanai būtu jāpalīdz nodrošināt, ka izmaksas samērīgā un nediskriminējošā veidā sedz nevis nodokļu maksātāji, bet gan tirgus dalībnieki, kas saistīti ar attiecīgo CCP (tīrvērtes dalībnieki, kreditori, to klienti).

               Attiecībā uz jautājumu par to, kā varētu savlaicīgi un stabili nodrošināt CCP noregulējumu, ietekmes novērtējumā tika izskatīti risinājumi saistībā ar iespējamiem izraisītājmehānismiem attiecībā uz to, kad uzsākt noregulējuma procedūru, un iespējamie risinājumi attiecībā uz to, ar kādiem noregulējuma instrumentiem un pilnvarām iestādes būtu jānodrošina.

               Ietekmes novērtējumā tika konstatēts, ka preskriptīvi noregulējuma izraisītājmehānismi, piemēram, konkrētu prasību neievērošana, padarītu noregulējuma režīmu pārredzamu, ex-ante precizējot visām ieinteresētajām personām, kad varētu tikt rosināta iespējama valsts intervence. Preskriptīvi izraisītājmehānismi tomēr nebūtu piemēroti, jo būtu grūti identificēt atsevišķus vai saliktus rādītājus, kas var skaidri paredzēt nākotnes notikumus, kuri apdraud finanšu stabilitāti. Preskriptīvi izraisītājmehānismi varētu arī dot vienībām nevajadzīgu iespēju “izmantot sistēmas priekšrocības”, proti, veikt pasākumus saistībā ar izraisītājmehānismiem, kas apdraudētu izraisītājmehānismu derīgumu; turklāt CCP varētu nonākt tādās grūtībās, kas var neatbilst konkrētiem preskriptīviem nosacījumiem, un tādēļ noregulējums nebūtu pieejams kā iespēja panākt sakārtotu pārstrukturēšanu vai likvidāciju. Elastīgāki izraisītājmehānismi, kas ļauj iestādēm pieņemt lēmumu par noregulējuma procedūras uzsākšanu, novērš šīs problēmas un sniedz iestādēm pilnvaras veikt ātru un izlēmīgu rīcību, lai noregulētu jebkuru sistēmiski nozīmīgu CCP, kas nonāk vai, iespējams, nonāks grūtībās, pirms tas ir kļuvis maksātnespējīgs. Ietekmes novērtējumā tika secināts, ka vēlamais risinājums ir elastīgāki izraisītājmehānismi; tomēr tajā tika uzsvērts, ka ir būtiski nodrošināt, ka iestādes noregulējuma instrumentu izmantos tikai tad, ja CCP ir tuvu nonākšanai grūtībās un nekādi citi pasākumi nevar atjaunot tā dzīvotspēju un nodrošināt vispārēju finanšu stabilitāti, un, pats galvenais, ka sabiedrības interesēs būtu uzsākt CCP noregulējuma procedūru, nevis piemērot tam parasto likvidācijas vai maksātnespējas procedūru.

               Attiecībā uz noregulējuma instrumentiem un pilnvarām ietekmes novērtējumā tika secināts, ka noregulējuma iestāžu rīcībā vajadzētu būt saskaņotam, bet ne izsmeļošam un preskriptīvam, noregulējuma instrumentu kopumam, kas nodrošina iestādēm nepieciešamo rīcības brīvību ņemt vērā iespējamās krīzes apstākļus. Noregulējuma plānos, kas nebūtu saistoši, tiktu izklāstīti teorētiski veidi, kā būtu iespējams noregulēt uzņēmumu dažādos scenārijos. Alternatīvā iespēja nodrošināt iestādes ar visaptverošu, izsmeļošu instrumentu kopumu un noteikt kārtību, kādā instrumenti būtu jāizmanto, tika noraidīta, jo tā varētu apdraudēt noregulējuma efektivitāti, ierobežojot iestāžu spēju elastīgi reaģēt uz konkrētajiem mainīgas krīzes situācijas apstākļiem. Pilnīgi sastatītu noregulējuma instrumentu un to izmantošanas hierarhijas izstrāde visu teorētisko krīžu scenāriju novēršanai tika atzīta par maz ticamu, un tas radītu risku, ka paredzētie noregulējuma pasākumi nebūtu piemēroti konkrēto problēmu risināšanai.

               Attiecībā uz konkrētiem instrumentiem ietekmes novērtējumā tika konstatēts, ka tādu instrumentu sagatavošana saskaņā ar starptautiskajām pamatnostādnēm, kas būtu plaši pieejami gan atveseļošanas, gan noregulējuma mērķiem, līdz minimumam samazinātu izmaksas nodokļu maksātājiem un vislabāk nodrošinātu ex-ante tirgus disciplīnu. Tie arī ļautu sadalīt zaudējumus visām CCP ieinteresētajām personām tādā veidā, kas iepriekš nodrošinātu noteiktību tirgus dalībniekiem un radītu pēc iespējas vienlīdzīgākus apstākļus.

               Dažādas iespējas varētu atšķirīgi ietekmēt tirgus dalībniekus, bet būtisks noregulējuma mērķis ir tas, ka tie nav sliktākā situācijā nekā tad, ja CCP nebūtu noregulēts, taču tā vietā tiem piemērotu turpmākas iespējamas darbības saskaņā ar CCP darbības noteikumiem attiecībā uz zaudējumu sadali vai CCP maksātnespējas gadījumā.

               Daži citi instrumenti, piemēram, prasība CCP un tīrvērtes dalībniekiem nodrošināt papildu priekšfinansētus līdzekļus, lai absorbētu zaudējumus un papildinātu resursus, netika uzskatīti par tādiem, kas efektīvi uzlabotu tirgus disciplīnu, vai tika atzīti par nesamērīgi dārgiem, ņemot vērā nelielo iespēju, ka tie tiks izmantoti. Tādējādi kopumā tika uzskatīts, ka vēlamie risinājumi palīdz saglabāt finanšu stabilitāti un uzticību visai finanšu sistēmai, neradot nepamatotas vai pārmērīgas izmaksas, kas varētu negatīvi ietekmēt plašāku ekonomikas izaugsmi.

               3.4.Pamattiesības

               Līdzīgi, kā tas iepriekš bija attiecībā BAND, CCP režīms ir pilnībā saderīgs ar Pamattiesību hartu. Kaut arī noregulējuma darbība var paredzēt izmaiņas CCP īpašnieku un tīrvērtes dalībnieku aktīvos un tiesībās, saskaņā ar hartas 52. pantu daži tiesību un brīvību ierobežojumi ir pieļaujami. Kā tas ir noteikts hartā, šajā regulā ir paredzēti šādi ierobežojumi minēto tiesību un brīvību īstenošanā, tajos tiek ievērota šo tiesību un brīvību būtība, un tos piemēro tikai tad, ja tas ir tiešām nepieciešams, lai sasniegtu vispārējas nozīmes mērķus, ko atzinusi Savienība. Tiesa ir atzinusi, ka finanšu stabilitātes aizsardzība ir vispārējās interesēs, pamatojot Līgumā noteikto pamattiesību un brīvību ierobežojumus ar noteikumu, ka tie ir samērīgi un piemēroti mērķu īstenošanai. Skartās ieinteresētās personas var arī pārsūdzēt konkrētus noregulējuma lēmumu elementus, kas tās ietekmē, un tām ir tiesības saņemt kompensāciju, ja tās ir nonākušas sliktākā situācijā nekā tad, ja CCP nebūtu ticis noregulēts, bet tām piemērotu turpmākas iespējamas darbības saskaņā ar CCP darbības noteikumiem attiecībā uz zaudējumu sadali, vai ja CCP būtu uzsākta maksātnespējas procedūra.

               3.5.IETEKME UZ BUDŽETU

               Iepriekš aprakstītajiem politikas risinājumiem nebūs ietekme uz Savienības budžetu.

               Šajā priekšlikumā EVTI tiktu noteikta prasība i) izstrādāt piecus tehniskos standartus un divas norādes un ii) piedalīties noregulējuma kolēģiju darbā (kopā ar EBI), pieņemt lēmumus domstarpību gadījumos un īstenot saistošu starpniecību. Tehnisko standartu izstrāde jāpabeidz 12 mēnešu laikā pēc šīs regulas stāšanās spēkā. Ierosināto EVTI uzdevumu veikšanai nebūs nepieciešams radīt papildu amata vietas, un tos var veikt, izmantojot esošos resursus, vairumā gadījumu pamatojoties uz darbu, ko EBI jau paveikusi saistībā ar BAND īstenošanu. Uzdevumus, kas EVTI jāveic, sagatavotu arī nesen izveidotā EVTI noregulējuma komiteja, kurā attiecīgā gadījumā EBI kompetentās iestādes tiek uzaicinātas piedalīties novērotāju statusā, maksimāli izmantojot esošos resursus.

               4.CITI ELEMENTI

               4.1.Īstenošanas plāni un uzraudzības, novērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Pēc regulas stāšanās spēkā konkrēts vidēja termiņa rādītājs turpmākam darbam ir proporcionālu atveseļošanas un noregulējuma plānu sagatavošana un pilnveidošana un pasākumi, ko CCP un iestādes īsteno, pamatojoties uz šiem plāniem. CCP sarežģījumu gadījumā citi rādītāji, kuriem jāseko līdzi, būtu tas, vai, kad un kā CCP aktivizē savus atveseļošanas plānus un vai, kad un kā uzraudzības iestādes rīkojas atbilstoši agrīnas intervences pilnvarām, kas tām piešķirtas šī režīma ietvaros. Visbeidzot, CCP grūtību gadījumā un ja ir izpildīti noregulējuma nosacījumi, rādītāji, kuriem jāseko līdzi, būtu tas, kad noregulējuma iestādes veic intervenci, kādus instrumentus tās izmanto un kā jebkādi zaudējumi tiek sadalīti starp privātā sektora ieinteresētajām pusēm. Konkrētu noteikumu darbības pārbaudi, kā arī vispārīgāku pārskatīšanu varētu veikt pēc trim gadiem. Uzraudzības un vērtēšanas sistēmu varētu attiecīgi precizēt šajā sakarā, pamatojoties uz konkrēto pieredzi ar režīmu.

               4.2.Konkrētu priekšlikuma noteikumu sīkāks skaidrojums

               4.2.1.Tvērums un mērķi

               Ņemot vērā CCP funkcijas un nozīmi finanšu tirgos, tvērums attiecas uz visiem CCP, kas veic uzņēmējdarbību Eiropas Savienībā. Tādējādi ar šo regulu noteiktās attiecīgās pilnvaras un instrumentus var izmantot attiecībā uz visiem CCP, neatkarīgi no to lieluma, savstarpējās saistības vai citiem raksturlielumiem. Tomēr proporcionalitāte tiktu nodrošināta, jo atveseļošanas un noregulējuma plāni ir jābūt specifiski izstrādātiem attiecībā uz katru CCP un tiem ir pienācīgi jāņem vērā CCP sistēmiskā nozīme. Iestāžu īstenotajai agrīnajai intervencei un izmantotajām noregulējuma pilnvarām visos gadījumos vajadzētu būt proporcionālām un pamatotām.

               Mērķi ir, pirmkārt, censties panākt sakārtotu CCP atveseļošanu dažādos finansiālu sarežģījumu scenārijos, īstenojot stabilus un visaptverošus atveseļošanas plānus, par kuriem ir panākta vienošanās starp CCP un tā tīrvērtes dalībniekiem. Otrkārt, ja ar iepriekšminēto nebūtu pietiekami un lai tiktu izpildīti noregulējuma nosacījumi, iestādēm būtu ātri jārīkojas, lai aizsargātu finanšu stabilitāti, nodrošinātu CCP kritiski svarīgo funkciju nepārtrauktību un maksimāli aizsargātu nodokļu maksātājus. Noregulējuma gadījumā iestādes darbībai būtu jābalstās uz to, ka zaudējumus sedz CCP īpašnieki, kreditori un darījumu partneri saskaņā ar maksātnespējas prasījumu hierarhiju un ka vadītājus aizvieto un sauc pie atbildības par jebkādiem pārkāpumiem atbilstīgi valsts tiesību aktiem.

               Ņemot vērā to juridisko un organizatorisko struktūru, efektīvai CCP atveseļošanai un noregulējumam nav obligāti jāietver plašākās grupas, pie kurām CCP var piederēt. Tomēr, ja tas ir lietderīgi, lai sasniegtu iepriekš minētos mērķus, CCP mātesuzņēmumiem var piemērot īpašas pilnvaras. Tās ietver, piemēram, iespēju iestādēm, izskatot katru gadījumu atsevišķi, nolemt, ka atveseļošanas plānos būtu jāiekļauj mātesuzņēmumi.

               4.2.2.Noregulējuma iestāžu un noregulējuma kolēģiju izveide

               Attiecībā uz CCPtiek izveidotas noregulējuma iestādes, un tām piešķir saskaņotu pilnvaru kopumu, lai tās veiktu visas turpmāk izklāstītās attiecīgās sagatavošanas un noregulējuma darbības. Šīs iestādes var būt centrālās bankas, kompetentās ministrijas, CCP kompetentās iestādes (t. i., uzraudzības iestādes) vai citas publiskās pārvaldes iestādes. Gadījumā, ja pilnvaras tiek piešķirtas jau pastāvošai iestādei, noregulējuma funkciju veikšanai būtu nepieciešama atbilstīga darbības neatkarība. Ja šādas pilnvaras ir vairākām iestādēm, uzdevumi būtu skaidri jāsadala. Ieceltajai(-ām) iestādei(-ēm) ir jāpiešķir likumā paredzēti uzdevumi, lai nodrošinātu sakārtotu CCP noregulējumu, ja ir izpildīti noregulējuma nosacījumi, lai aizsargātu finanšu stabilitāti un nodokļu maksātājus. Nav izslēgts, ka iestādei var būt līdzīgi pienākumi attiecībā uz citām finanšu iestādēm. Ja tā ir noteikts kādas dalībvalsts tiesību aktos, lēmuma apstiprināšanā par CCP noregulējumu var tikt iesaistītas tiesas, ar noteikumu, ka procedūra tiek īstenota ātri.

               Ņemot vērā ETIR nozīmi un tās radīto precedentu attiecībā uz kolēģijām un to uzdevumiem, kā arī noregulējuma darbību iespējamo ietekmi uz tīrvērtes dalībniekiem un citām ieinteresētajām personām, CCP noregulējuma iestādēm ir jāizveido un jāvada noregulējuma kolēģijas attiecībā uz katru CCP. Tās lielā mērā atspoguļo šo kolēģiju sastāvu saskaņā ar ETIR. Papildus CCP noregulējuma iestādei kolēģijas locekļiem līdz ar to būtu jāiekļauj ETIR kolēģijā pārstāvēto tīrvērtes dalībnieku, CCP, centrālo vērtspapīru depozitāriju un tirdzniecības vietu kompetentās iestādes, kā arī attiecīgās centrālās bankas un EVTI. Turklāt citu dalībnieku starpā būtu jāietver to tīrvērtes dalībnieku noregulējuma iestādes, kuru kompetentās iestādes ir noregulējuma kolēģijas locekļi, ja tie ir citi, tāda mātesuzņēmuma attiecīgā kompetentā iestāde, uz kuru attiektos atveseļošanas plāni, kā arī jebkura kompetentā ministrija, kurai ir piešķirtas īpašas funkcijas CCP noregulējumā, un EBI. Saskaņā ar ETIR pastāvošajām kolēģijām un jaunizveidotajām noregulējuma kolēģijām būtu kopīgi jāveic turpmāk aprakstītie konkrētie uzdevumi, kas tām piešķirti saskaņā ar šo regulu.

               4.2.3.Atveseļošanas plānu sagatavošana

               CCP ir jāsagatavo atveseļošanas plāni, lai pārvarētu jebkāda veida finanšu sarežģījumus, kas pārsniegtu to saistību neizpildes pārvaldības resursus un citas ETIR noteiktās prasības. Tajos būtu jāietver scenāriji, kuros ņemta vērā tīrvērtes dalībnieku saistību nepildīšana (t. i., saistību neizpildes gadījumi), kā arī citu risku un zaudējumu īstenošanās (t. i., citi gadījumi, kas nav saistīti ar saistību neizpildi). Tiesību aktos nebūtu jānosaka precīzie apstākļi, kādos plāni būtu jāiedarbina, bet CCP ir jāizstrādā piemēroti rādītāji, kas norādītu tīrvērtes dalībniekiem un iestādēm, kad tas notiktu. Plānos nevajadzētu paļauties uz ārkārtas finansiālo atbalstu no publiskā sektora līdzekļiem, bet būtu jānorāda, kā būtu iespējams atbilstoši standarta noteikumiem iegūt piekļuvi centrālās bankas mehānismiem.

               Saskaņā ar CPMI/IOSCO norādēm plāniem vajadzētu būt visaptverošiem, efektīviem, pārredzamiem un izmērāmiem tām personām, uz kurām tie varētu attiekties, tajos būtu jānosaka atbilstoši stimulus un līdz minimumam jāsamazina negatīvā ietekme uz visām ieinteresētajām personām, kā arī finanšu sistēmu kopumā. Ievērojot šos principus, CCP var noteikt risinājumu un atveseļošanas instrumentu piemērotu kopumu. Tas ietver instrumentus, ar kuriem no jauna savieto CCP portfeli, likvidējot līgumus tā, lai līgumi tiek izbeigti kļūst skaidri zaudējumi un peļņa, un izveidojot brīvprātīgas vienošanās, piemēram, izsoles ar pārējiem tīrvērtes dalībniekiem tā, lai tie brīvprātīgi uzņemas pozīcijas, vai instrumentus, ar kuriem nodrošina papildu resursus, pieprasot tīrvērtes dalībniekiem sniegt papildu līdzekļus, kam piemēro maksimālo robežvērtību (“skaidras naudas pieprasījumi”), un veikt diskonta maksājumus, kas pienākas tīrvērtes dalībniekiem no atvasināto instrumentu līguma gūta ekonomiskā labuma rezultātā (“mainīgās maržas diskonti”). Ar regulu netiek nedz noteikti konkrēti risinājumi, kas atveseļošanas plānos būtu jāiekļauj, nedz arī kādi risinājumi izslēgti. Tomēr tajā tiek noteikts, ka plāniem būtu jāietver vienošanās starp CCP un to tīrvērtes dalībniekiem, lai visos gadījumos pastiprinātu to efektivitāti, nosakot pienākumus vai saistības tīrvērtes dalībniekiem rīkoties saskaņā ar iepriekš noteiktiem darbības noteikumiem, ja tie ir aktivizēti, neatkarīgi no jurisdikcijas, kurā tie atrodas. Tīrvērtes dalībniekiem ir pilnībā jāinformē savi klienti par to, kā tie tiem pārvedīs jebkādus zaudējumus vai izmaksas, kas izriet no CCP atveseļošanas instrumentu izmantošanas.

               Atveseļošanas plānus ir jāpārskata CCP kompetentajai iestādei. Ņemot vērā plāna iespējamo ietekmi uz tīrvērtes dalībniekiem un citām ieinteresētajām personām, šajā procesā būtu jāiesaista kolēģija, kas izveidota saskaņā ar ETIR. Piemēram, novērtējumam par plāna atbilstību vajadzētu būt kopīgam kolēģijas lēmumam. Ja kopīgu lēmumu nav iespējams pieņemt, Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (EVTI) varētu īstenot saistošu starpniecību atbilstoši tās pilnvarām (Regulas (ES) Nr. 1095/2010 19. panta 3. punkts).

               4.2.4.Noregulējuma plānu un noregulējamības novērtējumu sagatavošana

               Noregulējuma iestādēm ir jāsagatavo noregulējuma plāni attiecībā uz to, kā CCP tiktu pārstrukturēti un kā to grūtību gadījumā tiktu saglabātas kritiski svarīgās funkcijas. Tāpat kā tas ir attiecībā uz atveseļošanas plāniem, noregulējuma plāniem būtu jāattiecas gan uz saistību neizpildes gadījumiem, gan citiem ar saistību neizpildi nesaistītu gadījumu scenārijiem, un tajos nebūtu jāparedz nekāds ārkārtas finansiālais atbalsts no publiskā sektora līdzekļiem, izņemot piekļuvi centrālās bankas mehānismiem atbilstoši standarta noteikumiem. Plānos būtu jāizklāsta noregulējuma pilnvaras un instrumenti, ko iestādes izmantotu gadījumā, ja CCP atbilstu noregulējuma nosacījumiem, samērīgi ar un pilnībā ņemot vērā CCP darījumdarbības modeli, tirgus daļu un sistēmisko nozīmību gan tajā jurisdikcijā, kurā tas veic uzņēmējdarbību, gan arī citās dalībvalstīs un trešās valstīs. Plāns nav saistošs, bet iestādei būtu pienācīgi jāpamato jebkāda atkāpe no tā noregulējuma laikā.

               Noregulējuma plānošanas ietvaros noregulējuma iestādēm būtu jānovērtē arī CCP vispārējā noregulējamība un jānovērš jebkādi tās šķēršļi. Tādējādi tām vajadzētu būt pilnvarām pieprasīt, lai CCP, piemēram, ievieš izmaiņas konkrētā darbības praksē vai tā darbības vai juridiskajā struktūrā, pārskata jebkādus grupas iekšējos nolīgumus, kas varētu kavēt noregulējumu, vai palielina tā priekšfinansētos līdzekļus zaudējumu absorbēšanai, izskatot katru gadījumu atsevišķi.

               Attiecībā uz atveseļošanas plāniem darbību iespējamā ietekme uz tīrvērtes dalībniekiem un ieinteresētajām personām nozīmē, ka noregulējuma kolēģijas būtu jāiesaista noregulējuma plāna sagatavošanā un vienošanās panākšanā par jebkādiem pasākumiem noregulējamības risināšanai. Piemēram, noregulējuma kolēģijām būtu jāpanāk kopīgs lēmums abos gadījumos, kuru neizdošanās gadījumā EVTI varētu veikt saistošu starpniecību.

               4.2.5.Agrīna intervence

               Kompetentajām iestādēm tiek piešķirtas konkrētas pilnvaras veikt intervenci CCP darbībās, ja ir apdraudēta to dzīvotspēja, bet pirms tie nonāk grūtībās, vai ja to darbībām var būt nelabvēlīga ietekme uz finanšu stabilitāti kopumā. Ar šīm pilnvarām tiktu papildinātās ETIR noteiktās pilnvaras, kas šajos apstākļos ir konkrēti uzraudzības risinājumi. Jo īpaši kompetentās iestādes varētu pieprasīt, lai CCP uzņemas konkrētas darbības tā atveseļošanas plānā vai lai atturas no šādas darbības veikšanas.

               4.2.6.Noregulējuma izraisītājmehānismi

               Būtu jāuzsāk CCP noregulējuma procedūra, ja tas nonāk vai, iespējams, nonāks grūtībās, ja nekāda privātā sektora alternatīva nevar novērst šo nonākšanu grūtībās un ja tā nonākšana grūtībās apdraudētu sabiedrības intereses un finanšu stabilitāti. Turklāt saskaņā ar norādēm, kas sniegtas Finanšu stabilitātes padomes apstiprinātajos Efektīvu noregulējuma režīmu galvenajos atribūtos, CCP noregulējuma procedūru varētu uzsākt, pat neizpildot visus šos nosacījumus, ja CCP veikti turpmāki atveseļošanas pasākumi varētu novērst tā nonākšanu grūtībās, taču šajā procesā tie varētu apdraudēt finanšu stabilitāti. Izņemot ļoti īpašus apstākļus, būtu arī jāuzskata, ka CCP nonāk vai, iespējams, nonāks grūtībās, ja tas pieprasa ārkārtas finansiālo atbalstu no publiskā sektora līdzekļiem.

               Noregulējuma iestāde novērtētu, vai ir izpildīti visi nosacījumi. Tomēr galvenajai kompetentās iestādes atbildībai vajadzētu būt pirmā nosacījuma novērtēšanai (tas, vai CCP nonāk vai, iespējams, nonāks grūtībās). Kopumā tiek uzskatīts, ka kompetentajām iestādēm, visticamāk, ir detalizēta izpratne par CCP finansiālo stāvokli, pirms tas nonāk grūtībās. Tomēr, ja tai ir visi nepieciešamie dati un informācija, šo novērtējumu var veikt arī noregulējuma iestāde.

               4.2.7.Noregulējuma instrumenti un pilnvaras

               Tā kā noregulējuma darbība būtu iepriekš noteikta noregulējuma plānā, tā būtu jāveic tādā veidā, kas netraucē darboties pārējai plašākajai grupai, pie kuras CCP var piederēt. Tomēr noregulējuma iestādei vajadzētu būt iespējai izmantot jebkādas nenokārtotās CCP piešķirtā finanšu atbalsta līgumsaistības, piemēram, garantijas no mātesuzņēmuma, atbilstīgi tam, kā tas tiktu veikts saskaņā ar parasto maksātnespējas procedūru.

               Noregulējums būtu jāveic, izmantojot vairākus instrumentus, kurus varētu izmantot atsevišķi vai kombinētā veidā: i) visu vai kritiski svarīgo CCP funkciju pārdošana dzīvotspējīgam konkurentam, ii) publiski kontrolēta pagaidu CCP izveide un iii) zaudējumu un pozīciju sadale starp tīrvērtes dalībniekiem. Regulā nav noteikts, kādus instrumentus un pilnvaras izmantot dažādos scenārijos, atkarībā no apstākļiem atstājot šo izvēli iestādes ziņā, bet ar nosacījumu, ka tas ir iespējams saskaņā ar noregulējuma plānu, kuram piekritusi noregulējuma kolēģija.

               Dažādās zaudējumu un pozīciju sadales iespējas nodrošinātu noregulējuma iestādei līdzekļus, lai no jauna savietotu CCP portfeli, apturētu turpmākos zaudējumus un iegūtu papildu līdzekļus CCP rekapitalizācijai. Atkarībā no CCP izvēlētajām un ETIR kolēģijas apstiprinātajām iespējām atveseļošanas plānu ietvaros noregulējuma laikā var pārklāties zaudējumu un pozīciju sadales instrumenti, kas pieejami CCP atveseļošanas plāna ietvaros un kas pieejami noregulējuma iestādei. Piemēram, noregulējums varētu būt saistību nepildītāju pozīciju turpmākas izsoles starp pārējiem tīrvērtes dalībniekiem, daļēja vai pilnīga līgumu likvidācija, izejošo mainīgās maržas maksājumu turpmāki diskonti, atveseļošanas plānos izklāstītu nesamaksātu skaidras naudas pieprasījumu izpilde vai tādu skaidras naudas pieprasījumu izpilde, kas rezervēti konkrēti noregulējuma iestādei saskaņā ar CCP iekšējiem (darbības) noteikumiem, un CCP emitētu kapitāla un parāda instrumentu vai citu nenodrošinātu saistību norakstīšana, un jebkādu parāda instrumentu vai citu nenodrošinātu saistību konvertācija akcijās.

               Visbeidzot, regulā netiek izslēgta iespēja noregulējuma iestādēm saskaņā ar noregulējuma principiem īstenot citas iespējas, tostarp pilnībā ievērot prasījumu hierarhiju, lai izvairītos no valsts veiktas glābšanas un bezrūpīgas rīcības riska u. c., neatkarīgi no aizsardzības pasākuma, ka neviens kreditors nenonāk sliktākā situācijā kā maksātnespējas gadījumā. Tie var lūgt arī privātā sektora papildu līdzekļus vai nu CCP ietvaros (piemēram, izmantojot neskarto produktu līniju fondus saistību neizpildes gadījumiem), vai arī no trešām personām (piemēram, aicinot tīrvērtes dalībniekus brīvprātīgi pieņemt turpmākas pozīciju sadales). Ja šīs iespējas būtu nepieejamas vai pierādāmi nepietiekamas, lai aizsargātu finanšu stabilitāti, valdības piedalīšanos kapitāla atbalsta vai pagaidu valsts īpašumtiesību veidā varētu uzskatīt par galējo līdzekli. Tomēr šādiem valdības pasākumiem būtu jāatbilst piemērojamiem valsts atbalsta noteikumiem, tostarp attiecībā uz CCP darbību pārstrukturēšanu, un būtu jādod iespēja laika gaitā no CCP atgūt izmantotos līdzekļus.

               Atsevišķi īslaicīgs centrālās bankas piešķirts likviditātes atbalsts, kas nav noregulējuma instruments, varētu sekmēt noregulējuma procesu. Uz šādu atbalstu attiektos noregulējuma plānā izklāstītie scenāriji, kuros būtu paredzēts, ka noregulējamais CCP var piekļūt centrālās bankas likviditātei, un pilnīga pašu centrālo banku rīcības brīvība.

               4.2.8.Papildu noteikumi attiecībā uz noregulējumu

               Lai nodrošinātu, ka noregulējuma lēmumi tiek pieņemti saskaņā ar galvenajiem principiem attiecībā uz īpašumtiesībām, atbilstību attiecīgajām vērtspapīru un uzņēmējdarbības tiesībām un valstu konstitucionālajai kārtībai, regula ietver vajadzīgos noteikumus un pasākumus, kas noregulējuma iestādēm būtu jāizpilda pirms un pēc noregulējuma lēmumu pieņemšanas. Tie ietver, piemēram, CCP bilances precīzas vērtēšanas nodrošināšanu, aizsardzības pasākumus skartajām ieinteresētajām personām, lai tās saņemtu kompensāciju gadījumā, kad tās nonāk sliktākā situācijā nekā tad, ja CCP nebūtu ticis noregulēts, taču tām piemērotu turpmākas iespējamas darbības saskaņā ar CCP iekšējiem noteikumiem attiecībā uz zaudējumu sadali vai maksātnespējas gadījumā, un procesuālos pasākumus, ar kādiem iestādēm būtu jāpaziņo CCP un citām attiecīgajām iestādēm par noregulējuma lēmumiem.

               Lai atvieglotu noregulējumu un mērķi nodrošināt finanšu stabilitāti, režīms ietver arī pagaidu moratoriju attiecībā uz konkrētiem CCP pienākumiem un saglabā darījumu partneru parastās tiesības izbeigt un veikt slēgšanu attiecībā pret CCP, pamatojoties tikai uz noregulējuma pilnvaru īstenošanu attiecībā uz CCP. Šos pasākumus papildina atbilstoši tādu maksājumu aizsardzības mehānismi, kas pienākas citām finanšu tirgus infrastruktūrām, un nodrošinājuma un savstarpējā ieskaita līgumu aizsardzības mehānismi, kas atbilst BAND noteiktajiem aizsardzības mehānismiem.

               4.2.9.Trešās valstis

               CCP sarežģījumiem vai nonākšanai grūtībās var būt plašāka ietekme starptautiskā mērogā, jo īpaši ja tā tīrvērtes dalībnieki ir reģistrēti citās jurisdikcijās, nevis tajās, kur CCP veic uzņēmējdarbību. FSP Galvenajos atribūtos ir noteikts, ka iestādēm dažādās jurisdikcijās būtu jāsadarbojas noregulējuma gadījumos, lai savstarpēji atzītu noregulējuma darbības un panāktu to izpildi attiecībā uz konkrētajiem dalībniekiem, aktīviem vai saistībām to teritorijā.

               Lai veicinātu to, ka ir izpildāma ES iestādes darbība attiecībā uz tīrvērtes dalībniekiem, kas atrodas trešās valstīs, CCP būtu jānodrošina, ka to atveseļošanas plāna darbības ir saistošas dažādās jurisdikcijās. Tas nozīmē, ka ir jānodrošina, ka atveseļošanas iespējas ir līgumsaistības saskaņā ar tās valsts tiesību aktiem, kurā CCP veic uzņēmējdarbību, vai citādi kompetentajām un noregulējuma iestādēm pieņemami jāpierāda, ka plānu noteikumi ir izpildāmi, piemēram, saskaņā ar trešās valsts tiesību aktiem. Tas palīdzētu noregulējuma iestādēm panākt, ka noregulējumā tiek izpildītas jebkādas šajos plānos minētas nenokārtotas saistības.

               Turklāt iestādēm būtu jāsadarbojas ar trešās valsts iestādi, lai atzītu un panāktu, ka tiek izpildīts tās lēmums attiecībā uz attiecīgajiem aktīviem vai līgumiem, kurus reglamentē minētās valsts tiesību akti. Noregulējuma iestādēm ar trešo valstu iestādēm būtu jānoslēdz sadarbības vienošanās, kurās tiek noteikta sīka informācija par sadarbību. Katra konkrēta CCP gadījumā var būt vairākas dalībvalstis vai trešās valstis, kur tīrvērtes dalībnieki varētu atrasties vai kuru tiesību akti varētu reglamentēt attiecīgos aktīvus vai līgumus. Tāpēc EVTI būtu jāizdod norādes par attiecīgo saturu šajās vienošanās ar attiecīgajām trešajām valstīm, lai šajos gadījumos nosacījumi tiktu piemēroti vienādi.

               Lai atvieglotu trešās valsts noregulējuma iestādes veikto darbību izpildi attiecībā uz attiecīgajiem tīrvērtes dalībniekiem, līgumiem vai citiem aktīviem vai saistībām ES, valstu attiecīgajām iestādēm vajadzētu būt atbildīgām par to, lai minētās darbības atzītu un izpildītu vai konkrētos apstākļos lai atteiktos tās veikt. Atzīšanai būtu jānotiek ar noteikumu, ka pasākumiem nav nelabvēlīgas ietekmes uz dalībvalsts finanšu stabilitāti, ka pret CCP kreditoriem attiecas tāpat kā pret citiem kreditoriem neatkarīgi no viņu atrašanās vietas, un ka tie dalībvalstij neradītu būtiskas finansiālas sekas.

               4.2.10.Izmaiņas uzņēmējdarbības tiesību direktīvās, BAND, ETIR un EVTI regulā un EVTI noregulējuma komitejas izveide

               Savienības uzņēmējdarbības tiesību direktīvās ir iekļauti noteikumi par akcionāru un kreditoru aizsardzību. Daži no šiem noteikumiem var aizkavēt noregulējuma iestāžu ātru rīcību. Attiecībā uz bankām šie noteikumi jau ir grozīti ar Direktīvu 2014/59/ES, un saskaņā ar Komisijas priekšlikumu, ar ko groza Direktīvu 2014/59/ES (COM(2016) 852), ir ierosināts šo grozījumu piemērošanu valsts tiesību aktos attiecināt arī uz CCP
                  15
               .

               Saskaņā ar Komisijas priekšlikumu, ar ko groza Direktīvu 2014/59/ES (COM(2016)852), tiem CCP ar banku licenci, uz kuriem attiecas BAND, līdz šīs regulas piemērošanas dienai neattieksies minētās direktīvas piemērošanas joma, un tiem piemēros tikai šajā regulā noteikto kārtību un prasības.

               Turklāt, lai nodrošinātu, ka iestādes var uzlikt sodus, ja ierosinātās regulas noteikumi nav ievēroti, Komisijas priekšlikums, ar ko groza Direktīvu 2014/59/ES (COM(2016) 852), paredz tās VIII sadaļas piemērošanas jomu attiecināt arī uz CCP. Ar šo piemērošanas jomas attiecināšanu uz CCP tiek nodrošināts, ka sankciju piemērošanas pilnvaras attiecībā uz finanšu iestāžu atveseļošanu un noregulējumu ir atbilstīgas.

               ETIR ir veikti grozījumi, lai ieviestu iespēju uz laiku apturēt tīrvērtes pienākumu saistībā ar CCP noregulējumu, ja tas ir nepieciešams, lai saglabātu finanšu stabilitāti un uzticēšanos tirgum, jo īpaši, lai izvairītos no kaitīgas ietekmes izplatīšanās un lai novērstu darījumu partneru un ieguldītāju augsta līmeņa un neskaidra riska darījumus ar CCP. Tiek pastiprināta arī CCP riska komitejas nozīme, lai mudinātu CCP piesardzīgi pārvaldīt tā riskus.

               Lai nodrošinātu, ka iestādes, kas atbild par noregulējumu, var saskaņā ar šo regulu dot ieguldījumu EVTI darbībā, tām būtu jāspēj piedalīties kompetentās iestādes sanāksmēs ar EVTI Uzraudzības padomi, kurās nenotiek balsošana. Lai sagatavotu lēmumus saskaņā ar šo regulu un nodrošinātu pilnīgu EBI locekļu ieguldījumu šajā procesā, EVTI ir šajā nolūkā jāizveido komiteja, kurā atsevišķas kompetentās iestādes saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1093/2010 tiek aicinātas piedalīties novērotāju statusā.

               2016/0365 (COD)

               Priekšlikums

               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA

               par centrālo darījumu partneru atveseļošanas un noregulējuma režīmu un ar ko groza Regulas (ES) Nr. 1095/2010, (ES) Nr. 648/2012 un (ES) 2015/2365

               (Dokuments attiecas uz EEZ)

               EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu
                  16
               ,

               pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

               ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu
                  17
               ,

               ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu
                  18
               ,

               saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,

               tā kā:

               (1)Finanšu tirgiem ir izšķiroša nozīme mūsdienu ekonomikas darbībā. Jo integrētāki tie ir, jo efektīvāka būs saimniecisko resursu sadale, kas sekmē ekonomikas darbību. Tomēr, lai uzlabotu vienotā tirgus darbību finanšu pakalpojumu jomā, ir svarīgi, lai būtu ieviestas procedūras, ar kurām nodrošina, ka gadījumā, ja finanšu iestāde vai finanšu tirgus infrastruktūra, kas darbojas šajā tirgū, nonāk finansiālos sarežģījumos vai ir uz grūtību robežas, šāds notikums neizjauc visa finanšu tirgus stabilitāti un nekaitē ekonomikas izaugsmei kopumā.

               (2)Centrālais darījumu partneris (CCP) ir būtisks finanšu tirgu elements, kas darbojas dalībnieku starpā, proti, kā pircējs attiecībā pret katru pārdevēju un kā pārdevējs attiecībā pret katru pircēju, un tam ir būtiska nozīme, apkalpojot finanšu darījumus un pārvaldot pakļautību minētajiem darījumiem raksturīgiem dažādiem riskiem. CCP centralizē darījumu partneru darījumu un pozīciju apstrādi, pilda no darījumiem izrietošās saistības un no saviem dalībniekiem saņem atbilstošu nodrošinājumu kā maržu un kā iemaksas fondos saistību neizpildes gadījumiem.

               (3)Savienības finanšu tirgu integrācija nozīmē to, ka CCP, kas agrāk galvenokārt apmierināja iekšzemes pieprasījumu un tirgus, ir pārtapuši par kritiski svarīgiem punktiem Savienības finanšu tirgos plašākā mērogā. CCP, kuriem Savienībā ir izsniegta darbības atļauja, pašlaik veic tīrvērti vairākām produktu klasēm, sākot no biržas sarakstos iekļautajiem un ārpusbiržas (OTC) atvasinātajiem finanšu un preču instrumentiem un beidzot ar akcijām, obligācijām un citiem produktiem, piemēram, repo darījumiem. Tie sniedz pakalpojumus pāri valstu robežām plaša spektra finanšu un cita veida iestādēm visā Savienībā. Kaut arī daži CCP, kuriem Savienībā ir izsniegta darbības atļauja, joprojām pievēršas vietējiem tirgiem, tiem visiem ir sistēmiska nozīme vismaz vietējos tirgos.

               (4)Ļoti būtisks ir CCP efektīvs regulējums un stingra uzraudzība, jo CCP tīrvērtes dalībnieku un to klientu vārdā apstrādā un koncentrē būtisku Savienības finansiālās sistēmas finansiālā riska apjomu. Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 648/2012
                  19
               , kas stājās spēkā 2012. gada augustā, ir izvirzīta prasība CCP ievērot augstus uzraudzības, organizatoriskus un darījumdarbības veikšanas standartus. Kompetento iestāžu uzdevums ir veikt pilnīgu to darbības uzraudzību, veicot kopīgu darbu kolēģijās, kurās apvieno attiecīgās iestādes saistībā ar konkrētajiem tām uzticētajiem uzdevumiem. Saskaņā ar saistībām, ko G20 valstu līderi ir uzņēmušies kopš finanšu krīzes sākuma, Regulā (ES) Nr. 648/2012 noteikta arī prasība, lai CCP veiktu centralizētu tīrvērti standartizētiem ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem. Pienākumam veikt centralizētu tīrvērti standartizētiem ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem stājoties spēkā, CCP darījumdarbības apjoms un spektrs, visticamāk, palielināsies, kas savukārt radīs papildu problēmas CCP riska pārvaldības stratēģijām.

               (5)Regula (ES) Nr. 648/2012 ir vairojusi CCP un plašāku finanšu tirgu noturību pret dažādiem riskiem, kurus CCP apstrādā un koncentrē. Tomēr neviena noteikumu un prakses sistēma nespēj novērst to, ka esošie resursi nav pietiekami, lai pārvaldītu riskus, ar ko CCP saskaras, tostarp viena vai vairāku tīrvērtes dalībnieku saistību neizpildi. Saskaroties ar nopietnu sarežģījumu scenāriju vai neizbēgamu nonākšanu grūtībās, finanšu iestādēm principā būtu jāpiemēro parastā maksātnespējas procedūra. Tomēr, kā ir parādījusi finanšu krīze, jo īpaši ilgstošas ekonomikas nestabilitātes un neskaidrību laikā, šāda procedūra var traucēt ekonomikai kritiski svarīgām funkcijām, apdraudot finanšu stabilitāti. Parastā uzņēmumu maksātnespējas procedūra ne vienmēr nodrošina pietiekami ātru intervenci vai pienācīgi nosaka prioritātes finanšu iestāžu kritiski svarīgo funkciju nepārtrauktībai finanšu stabilitātes saglabāšanas nolūkā. Lai novērstu šīs negatīvās sekas, ko rada parastā maksātnespējas procedūra, ir nepieciešams izstrādāt īpašu noregulējuma režīmu attiecībā uz CCP.

               (6)Finanšu krīze parādīja arī to, ka trūkst piemērotu instrumentu, lai saglabātu grūtībās esošu finanšu iestāžu kritiski svarīgās funkcijas. Tā arī parādīja, ka trūkst mehānismu, kas nodrošina sadarbību un koordināciju starp iestādēm, jo īpaši tām, kas atrodas dažādās dalībvalstīs vai jurisdikcijās, lai nodrošinātu ātras un izlēmīgas rīcības īstenošanu. Bez šādiem instrumentiem un trūkstot sadarbības un koordinācijas mehānismiem, dalībvalstis, lai apturētu kaitīgās ietekmes izplatīšanos un samazinātu paniku, bija spiestas glābt finanšu iestādes, izmantojot nodokļu maksātāju naudu. Kaut arī CCP krīzes laikā tieši nesaņēma ārkārtas finansiālo atbalstu no publiskā sektora līdzekļiem, tie netiešā veidā guva labumu no glābšanas pasākumiem, kas tika veikti attiecībā uz bankām, un tika pasargāti no sekām, ko pretējā gadījumā tiem būtu radījušas bankas, kuras nebūtu pildījušas savas saistības. Tādēļ ir nepieciešams CCP atveseļošanas un noregulējuma režīms, lai to haotisku grūtību gadījumā novērstu paļaušanos uz nodokļu maksātāju naudu.

               (7)Uzticama atveseļošanas un noregulējuma režīma mērķis ir nodrošināt, cik vien iespējams, ka CCP nosaka pasākumus, lai atgūtos no finansiāliem sarežģījumiem, saglabātu tāda CCP kritiski svarīgās funkcijas, kas nonāk vai, iespējams, nonāks grūtībās, vienlaikus likvidējot atlikušās darbības saskaņā ar parasto maksātnespējas procedūru, un lai saglabātu finanšu stabilitāti, vienlaikus līdz minimumam samazinot CCP grūtību izmaksas nodokļu maksātājiem. Atveseļošanas un noregulējuma režīms vēl vairāk veicina CCP un iestāžu gatavību mazināt finanšu spriedzi un sniedz iestādēm papildu ieskatu attiecībā uz CCP gatavošanos stresa scenārijiem. Tas arī sniedz iestādēm pilnvaras, lai sagatavotos iespējamam CCP noregulējumam un saskaņoti risinātu CCP stāvokļa pasliktināšanos, tādējādi sekmējot raitu finanšu tirgu darbību.

               (8)Pašlaik Savienībā nav saskaņotu noteikumu par CCP atveseļošanu un noregulējumu. Dažas dalībvalstis jau ir ieviesušas izmaiņās tiesību aktos, nosakot prasību CCP izstrādāt atveseļošanas plānus un ieviešot mehānismus, kas paredz grūtībās esoša CCP noregulējumu. Turklāt dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos, ar ko reglamentē CCP maksātnespēju, pastāv ievērojamas atšķirības pēc būtības, kā arī procesuālas atšķirības. Kopīgu CCP atveseļošanas un noregulējuma nosacījumu, pilnvaru un procedūru trūkums var būt šķērslis iekšējā tirgus raitai darbībai un apgrūtināt valstu iestāžu sadarbību CCP grūtību gadījumā un saistībā ar atbilstīgu zaudējumu sadales mehānismu piemērošanu tās dalībniekiem gan Savienībā, gan visā pasaulē. Tas jo īpaši attiecas uz gadījumiem, kad atšķirīgas pieejas nozīmē to, ka valsts iestādēm nav vienāds kontroles līmenis vai vienāda spēja veikt CCP noregulējumu. Šie atšķirīgie atveseļošanas un noregulējuma režīmi var atšķirīgi ietekmēt CCP un to dalībniekus dažādās dalībvalstīs, potenciāli radot konkurences izkropļojumus iekšējā tirgū. Tas, ka nepastāv kopīgi noteikumi un instrumenti attiecībā uz to, kā rīkoties CCP sarežģījumu vai grūtību gadījumā, var ietekmēt dalībnieku izvēli veikt tīrvērti un CCP izvēli attiecībā uz vietu, kur veikt uzņēmējdarbību, tādējādi neļaujot CCP pilnībā izmantot tā pamatbrīvības vienotajā tirgū. Tas savukārt varētu atturēt dalībniekus no piekļuves CCP pārrobežu līmenī iekšējā tirgū un kavēt turpmāku integrāciju Eiropas kapitāla tirgos. Tāpēc visās dalībvalstīs ir vajadzīgi kopīgi atveseļošanas un noregulējuma noteikumi, lai nodrošinātu, ka dalībvalstu finansiālās spējas neierobežo CCP to iekšējā tirgus brīvību īstenošanā un ka to iestādes var pārvaldīt CCP nonākšanu grūtībās.

               (9)Bankām un citām finanšu iestādēm piemērojamie reglamentējošie noteikumi, kas pēc krīzes ir pārskatīti, jo īpaši attiecībā uz banku kapitāla un likviditātes rezervju palielināšanu, labākiem makroprudenciālās politikas instrumentiem un visaptverošiem noteikumiem par banku atveseļošanu un noregulējumu, ir samazinājuši krīžu iespējamību nākotnē un uzlabojuši visu finanšu iestāžu un tirgus infrastruktūru, tostarp CCP, noturību pret ekonomikas spriedzi, ko rada sistēmiski traucējumi vai ar atsevišķām iestādēm saistīti notikumi. Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/59/ES
                  20
                kopš 2015. gada 1. janvāra atveseļošanas un noregulējuma režīms attiecībā uz bankām ir piemērojams visās dalībvalstīs.

               (10)Pamatojoties uz pieeju banku atveseļošanai un noregulējumam, dalībvalstu iestādēm vajadzētu būt gatavām un to rīcībā vajadzētu būt atbilstošiem atveseļošanas un noregulējuma instrumentiem, lai risinātu situācijas, kas saistītas ar CCP nonākšanu grūtībās. Tomēr, ņemot vērā to atšķirīgās funkcijas un darījumdarbības modeļus, bankām un CCP raksturīgie riski ir atšķirīgi. Tāpēc ir vajadzīgi konkrēti instrumenti un pilnvaras CCP grūtību gadījumiem, ko rada gan CCP tīrvērtes dalībnieku grūtības, gan notikumi, kas nav saistīti ar saistību neizpildi.

               (11)Regulas izmantošana ir vajadzīga, lai papildinātu un pilnveidotu pieeju, kas izveidota ar Regulu (ES) Nr. 648/2012, kurā ir noteiktas vienotas prudenciālās prasības, ko piemēro CCP. Ja atveseļošanas un noregulējuma prasības tiktu noteiktas direktīvā, tas varētu radīt pretrunas, pieņemot potenciāli dažādus valstu tiesību aktus tādā jomā, kuru reglamentē tieši piemērojami Savienības tiesību akti un kuru aizvien vairāk raksturo CCP pārrobežu pakalpojumu sniegšana. Tādēļ ir lietderīgi arī pieņemt vienotus un tieši piemērojamus noteikumus par CCP atveseļošanu un noregulējumu.

               (12)Lai nodrošinātu saskaņotību ar spēkā esošajiem Savienības tiesību aktiem finanšu pakalpojumu jomā, kā arī pēc iespējas augstāku finanšu stabilitātes līmeni visā Savienībā, visiem CCP būtu jāpiemēro atveseļošanas un noregulējuma režīms, ievērojot prudenciālās prasības, kas noteiktas Regulā (ES) Nr. 648/2012, neatkarīgi no tā, vai tiem ir bankas licence. Ar grupu saistīta CCP maksātnespēja varētu ātri ietekmēt visas grupas maksātspēju un izraisīt vel lielāku finanšu nestabilitāti. Kaut arī grupām, pie kurām CCP var piederēt, nav jāpiemēro pilnais režīms, daži noteikumi būtu jāpiemēro arī mātesuzņēmumiem, ja šo noteikumu piemērošana minētajā līmenī sekmētu efektīvāku atveseļošanu un noregulējumu. Tādēļ iestāžu rīcībā vajadzētu būt mērķtiecīgiem darbības veidiem attiecībā uz mātesuzņēmumiem, lai nodrošinātu CCP efektīvu atveseļošanu un noregulējumu un samazinātu iespējamo nelabvēlīgo ietekmi uz citām grupas vienībām.

               (13)Lai nodrošinātu, ka noregulējuma darbības tiek veiktas efektīvi, iedarbīgi un atbilstīgi noregulējuma mērķiem, dalībvalstīm būtu jāizraugās publiskas pārvaldes iestādes vai iestādes ar publiskām pārvaldes pilnvarām, kas veiks ar noregulējumu saistītus pienākumus un uzdevumus. Dalībvalstīm būtu arī jānodrošina tas, ka minētajām noregulējuma iestādēm tiek piešķirti atbilstoši resursi. Ja dalībvalsts par noregulējuma iestādi izraugās iestādi, kas kā noregulējuma iestāde atbild par CCP prudenciālo uzraudzību, būtu jāizveido atbilstoša strukturāla kārtība, lai nošķirtu uzraudzības un noregulējuma funkcijas ar mērķi novērst jebkādu interešu konfliktu un regulatīvās iecietības risku.

               (14)Ņemot vērā CCP grūtību un turpmāko darbību iespējamo ietekmi uz dalībvalsts finanšu sistēmu un ekonomiku, kā arī iespējamo nepieciešamību galu galā izmantot publiskā sektora līdzekļus krīzes noregulēšanai, atveseļošanas un noregulējuma procesā jau sākotnēji būtu cieši jāiesaista dalībvalstu finanšu ministrijas vai citas attiecīgās ministrijas.

               (15)Tā kā CCP bieži sniedz pakalpojumus visā Savienībā, efektīvas atveseļošanas un noregulējuma nolūkā ir nepieciešama sadarbība starp kompetentajām iestādēm un noregulējuma iestādēm uzraudzības un noregulējuma kolēģijās, jo īpaši atveseļošanas un noregulējuma sagatavošanas stadijās. Tas ietver CCP sagatavoto atveseļošanas plānu novērtējumu, noregulējuma plānu sagatavošanu un uzturēšanu, un visu noregulējamības šķēršļu novēršanu.

               (16)CCP noregulējuma gadījumā būtu jāpanāk līdzsvars starp, no vienas puses, nepieciešamību pēc procedūrām, kurās būtu ņemta vērā situācijas steidzamība un kuras ļautu rast efektīvus, taisnīgus un savlaicīgus risinājumus, un, no otras puses, nepieciešamību aizsargāt finanšu stabilitāti visās dalībvalstīs, kurās CCP sniedz pakalpojumus. Lai sasniegtu šos mērķus, iestādēm, uz kuru kompetences jomām attiektos CCP grūtības, būtu jāapmainās ar viedokļiem noregulējuma kolēģijā. Tāpat, lai nodrošinātu regulāru viedokļu apmaiņu un koordināciju ar attiecīgajām trešām valstīm, šīs iestādes vajadzības gadījumā būtu jāaicina piedalīties noregulējuma kolēģijās novērotāju statusā. Iestādēm vienmēr būtu jāņem vērā to pieņemto lēmumu ietekme uz finanšu stabilitāti dalībvalstīs, kurās CCP darbības ir kritiski svarīgas vai nozīmīgas vietējiem finanšu tirgiem, tostarp dalībvalstīs, kur atrodas tīrvērtes dalībnieki un kur ir izveidotas tirdzniecības vietas un finanšu tirgus infrastruktūras.

               (17)Lai sagatavotu EVTI lēmumus attiecībā uz tai noteiktajiem uzdevumiem un lai nodrošinātu visaptverošu EBI un tās dalībnieču iesaistīšanos šo lēmumu sagatavošanā, EVTI būtu jāizveido iekšējā noregulējuma komiteja un būtu jāuzaicina attiecīgās EBI kompetentās iestādes piedalīties novērotāju statusā.

               (18)Lai efektīvi un samērīgi novērstu CCP iespējamas grūtības, iestādēm būtu jāņem vērā vairāki faktori, īstenojot savas atveseļošanas un noregulējuma pilnvaras, piemēram, CCP darījumdarbības raksturs, akcionāru struktūra, juridiskā forma, riska profils, lielums, juridiskais statuss un savstarpējā saistība ar finanšu sistēmu. Iestādēm būtu jāņem vērā arī tas, vai CCP nonākšana grūtībās un sekojošā likvidācija saskaņā ar parasto maksātnespējas procedūru, visticamāk, radītu būtisku nelabvēlīgu ietekmi uz finanšu tirgiem, citām finanšu iestādēm vai ekonomiku kopumā.

               (19)Lai efektīvi risinātu ar grūtībās esošiem CCP saistītos jautājumus, iestādēm vajadzētu būt pilnvarotām piemērot CCP sagatavošanas pasākumus. Būtu jānosaka minimālais standarts attiecībā uz atveseļošanas plānos iekļaujamo saturu un informāciju, lai nodrošinātu, ka visiem CCP Savienībā ir pietiekami sīki izstrādāti atveseļošanas plāni gadījumam, ja tie saskartos ar finansiāliem sarežģījumiem. Šādiem plāniem vajadzētu būt balstītiem uz reālistiskiem pieņēmumiem, kas ir piemērojami dažādos smagos un sarežģītos scenārijos, tostarp, ja situācija pasliktinās saistību neizpildes gadījumā vai gadījumā, kas nav saistīts ar saistību neizpildi. Atveseļošanas plānam vajadzētu būt daļai no CCP darbības noteikumiem, par kuriem panākta līgumiska vienošanās ar tīrvērtes dalībniekiem. Šajos darbības noteikumos būtu arī jāiekļauj noteikumi, ar kuriem nodrošina plānā izklāstīto atveseļošanas pasākumu izpildāmību visos scenārijos. Atveseļošanas plānos nebūtu jāparedz ārkārtas finansiālā atbalsta pieejamība no publiskā sektora līdzekļiem vai jāpakļauj nodokļu maksātāji zaudējuma riskam.

               (20)CCP būtu jāsagatavo un regulāri jāatjaunina to atveseļošanas plāni. Prasība sagatavot atveseļošanas plānu būtu jāpiemēro samērīgi, atspoguļojot CCP sistēmisko nozīmīgumu un savstarpējo saistību ar finanšu sistēmu. Šajā sakarībā atveseļošanas posms būtu jāsāk, ja ir ievērojami pasliktinājies CCP finansiālais stāvoklis vai pastāv risks, ka tiks pārkāptas tā prudenciālās prasības, kas noteiktas Regulā (ES) Nr. 648/2012. Tas būtu jānorāda attiecībā uz atveseļošanas plānā ietvertu kvalitatīvu vai kvantitatīvu rādītāju sistēmu.

               (21)CCP būtu jāiesniedz tā atveseļošanas plāns kompetentajām iestādēm un uzraudzības kolēģijai, kas izveidota saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 648/2012, lai tiktu veikts pilnīgs novērtējums, kas jāpanāk ar kolēģijas kopīgu lēmumu. Novērtējumā būtu jāiekļauj norāde, vai plāns ir visaptverošs un vai tas varētu reāli savlaicīgi atjaunot CCP dzīvotspēju, tostarp lielas finansiālas spriedzes periodos.

               (22)Atveseļošanas plānos būtu visaptveroši jāizklāsta darbības, ko CCP veiktu, lai novērstu nesastatītas nenokārtotas saistības, nesegtus zaudējumus, likviditātes trūkumu vai kapitāla nepietiekamību, kā arī darbības, kas papildinātu izsmelto priekšfinansēto finanšu līdzekļu apjomu, un likviditātes mehānismus, lai atjaunotu CCP dzīvotspēju un tās pastāvīgu spēju izpildīt atļaujas saņemšanas prasības.

               (23)CCP būtu jānodrošina, ka plāni ir nediskriminējoši un līdzsvaroti, ņemot vērā to radīto ietekmi un stimulus. Tie nedrīkstētu nesamērīgā veidā nostādīt tīrvērtes dalībniekus vai klientus neizdevīgākā stāvoklī. Jo īpaši saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 648/2012 CCP būtu jānodrošina, ka to tīrvērtes dalībnieku riska pozīcijas attiecībā uz CCP ir ierobežotas. CCP būtu jānodrošina, ka notiek apspriedes ar visām attiecīgajām ieinteresētajām personām par atveseļošanas plānu, iesaistot tās CCP riska komitejā un atveseļošanas plāna sagatavošanā.

               (24)Lai nodrošinātu CCP spēju vajadzības gadījumā piemērot atveseļošanas iespējas līgumiem vai aktīviem, ko reglamentē trešās valsts tiesību akti, vai vienībām, kas reģistrētas trešās valstīs, CCP darbības noteikumos būtu šim nolūkam jāiekļauj līguma noteikumi.

               (25)Ja CCP neiesniedz atbilstošu atveseļošanas plānu, kompetentajām iestādēm vajadzētu būt iespējai pieprasīt CCP veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai novērstu būtiskās plāna nepilnības ar mērķi stiprināt CCP un nodrošinātu, ka CCP spēj atjaunot savu kapitālu vai savietot tā portfeli grūtību gadījumā. Minētajām pilnvarām būtu jāļauj kompetentajām iestādēm veikt preventīvu darbību, ciktāl tā ir vajadzīga, lai novērstu nepilnības, un tādējādi sasniegt finanšu stabilitātes mērķus.

               (26)Noregulējuma plānošana ir būtisks efektīva noregulējuma elements. Šos plānus būtu jāsagatavo CCP noregulējuma iestādei, un par tiem būtu jāvienojas attiecīgajām noregulējuma kolēģijas iestādēm. Iestāžu rīcībā vajadzētu būt visai nepieciešamajai informācijai, lai noteiktu kritiski svarīgās funkcijas un nodrošinātu to turpināšanu. Tomēr noregulējuma plāna saturam vajadzētu būt samērīgam ar CCP sistēmisko nozīmi, un tā pamatā cita starpā vajadzētu būt tā sniegtajai informācijai.

               (27)Pamatojoties uz noregulējamības novērtējumu, būtu jāparedz attiecīgajām noregulējuma iestādēm pilnvaras tieši vai netieši – ar kompetentās iestādes starpniecību – pieprasīt izmaiņas CCP struktūrā un organizācijā, veikt samērīgus pasākumus, kas nepieciešami, lai mazinātu vai novērstu būtiskus šķēršļus noregulējuma instrumentu izmantošanai, un nodrošināt attiecīgo vienību noregulējamību.

               (28)Noregulējuma plāni un noregulējamības novērtējumi ir jomas, kur svarīgāka par ikdienas uzraudzības apsvērumiem ir nepieciešamība paātrināt un nodrošināt ātras pārstrukturēšanas darbības, lai nodrošinātu CCP kritiski svarīgās funkcijas un aizsargātu finanšu stabilitāti. Ja starp dažādiem noregulējuma kolēģijas locekļiem pastāv nesaskaņas par lēmumiem, kas jāpieņem attiecībā uz CCP noregulējuma plānu, CCP noregulējamības novērtējumu un lēmuma pieņemšanu par jebkādu šķēršļu likvidāciju, EVTI būtu jāuzņemas starpnieka funkcijas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 19. pantu. Šāda saistoša EVTI starpniecība tomēr būtu jāsagatavo izskatīšanai EVTI iekšējā komitejā, ņemot vērā EVTI locekļu kompetences, lai nodrošinātu finanšu stabilitāti un pārraudzītu tīrvērtes dalībniekus vairākās dalībvalstīs. Atsevišķas kompetentās iestādes saskaņā ar EBI regulu būtu jāaicina piedalīties minētajā EVTI iekšējā komitejā novērotāju statusā, ņemot vērā faktu, ka šādas iestādes veic līdzīgus uzdevumus saskaņā ar Direktīvu 2014/59/ES. Šāda saistoša starpniecība neliegtu citos gadījumos izmantot nesaistošu starpniecību saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 31. pantu.

               (29)Ja tas palīdz īstenot sakārtotu atveseļošanu un noregulējumu, kompetentajām iestādēm un noregulējuma iestādēm būtu jānosaka konkrēti pasākumi attiecībā uz mātesuzņēmumu. Atkarībā no tās grupas struktūras, pie kuras CCP pieder, var būt nepieciešams, lai CCP atveseļošanas plānā izklāstītu nosacījumus, kas izraisītu mātesuzņēmuma vai citas grupas vienības iespējama finansiālā atbalsta, garantiju vai cita veida darbības atbalsta sniegšanu CCP, kas atrodas tajā pašā grupā. Šādu pasākumu pārredzamība mazinātu riskus tās grupas vienības likviditātei un maksātspējai, kas sniedz atbalstu CCP, kurš saskaras ar finansiāliem sarežģījumiem. Jebkuras izmaiņas šādā kārtībā būtu uzskatāmas par būtiskām izmaiņām atveseļošanas plāna pārskatīšanas nolūkā.

               (30)Ņemot vērā atveseļošanas un noregulējuma plānos iekļautās informācijas sensitivitāti, šiem plāniem būtu jāpiemēro atbilstīgi konfidencialitātes noteikumi.

               (31)Kompetentajām iestādēm noregulējuma plāni un visas izmaiņas tajos būtu jāiesniedz attiecīgajām noregulējuma iestādēm, savukārt noregulējuma iestādēm būtu jāiesniedz kompetentajām iestādēm noregulējuma plāni un visas izmaiņas tajos, tādējādi pastāvīgi un pilnīgi informējot visas attiecīgās iestādes.

               (32)Lai saglabātu finanšu stabilitāti, kompetentajām iestādēm ir jāspēj novērst CCP finansiālā un ekonomiskā stāvokļa pasliktināšanās, pirms tas sasniedz robežu, kad attiecīgajām iestādēm nav vairs citas alternatīvas kā vien to noregulēt vai mudināt CCP mainīt tā virzienu, ja tā darbības varētu kaitēt vispārējai finanšu stabilitātei. Tādēļ kompetentajām iestādēm būtu jāpiešķir agrīnas intervences pilnvaras, lai novērstu vai līdz minimumam samazinātu nelabvēlīgo ietekmi uz finanšu stabilitāti, kas varētu rasties, CCP īstenojot konkrētus pasākumus. Agrīnas intervences pilnvaras būtu jāpiešķir kompetentajām iestādēm papildus tām jau piešķirtajām pilnvarām, kas paredzētas valsts tiesību aktos vai saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 648/2012, izmantošanai apstākļos, kas netiek uzskatīti par agrīnu intervenci.

               (33)Atveseļošanas un agrīnas intervences posmos akcionāriem būtu pilnība jāsaglabā viņu tiesības. Tiem vairs nebūtu pilnībā jāsaglabā šādas tiesības, tiklīdz CCP tiek pakļauts noregulējumam.

               (34)Noregulējuma režīmam būtu jānodrošina iespēja laicīgi uzsākt noregulējumu, pirms CCP ir kļuvis maksātnespējīgs. CCP būtu jāuzskata par tādu, kas nonāk vai, iespējams, nonāks grūtībās, ja tas pārkāpj vai, iespējams, tuvākajā nākotnē pārkāps prasības atļaujas atjaunošanai, ja tā atveseļošana nav atjaunojusi tā dzīvotspēju, ja CCP aktīvi ir vai, iespējams, tuvākajā nākotnē būs mazāki par tā saistībām, ja CCP nav vai, iespējams, tuvākajā nākotnē nebūs spējīgs samaksāt savus parādus paredzētajā termiņā vai ja CCP pieprasa ārkārtas finansiālo atbalstu no publiskā sektora līdzekļiem. Tomēr fakts, ka CCP neatbilst visām atļaujas saņemšanas prasībām, pašam par sevi nevajadzētu būt par pamatu noregulējuma procedūras uzsākšanai.

               (35)Centrālās bankas sniegtajai ārkārtas likviditātes palīdzībai, ja šāds mehānisms ir pieejams, nevajadzētu būt apstāklim, kas demonstrē to, ka CCP nav vai tuvākajā nākotnē nebūs spējīgs nokārtot savas saistības paredzētajā termiņā. Lai saglabātu finanšu stabilitāti, jo īpaši sistēmiska likviditātes trūkuma gadījumos, valsts garantijām centrālo banku likviditātes instrumentiem vai valsts garantijām no jauna emitētām saistībām, lai novērstu nopietnus traucējumus dalībvalsts ekonomikā, nevajadzētu būt par faktoru noregulējuma režīma piemērošanai, ja tiek ievēroti vairāki nosacījumi.

               (36)Ja CCP atbilst noregulējuma nosacījumiem, CCP noregulējuma iestādes rīcībā vajadzētu būt saskaņotam noregulējuma instrumentu un pilnvaru kopumam. Tie būtu jāizmanto atkarībā no vispārējiem apstākļiem, mērķiem un vispārīgiem principiem. Noregulējuma iestādēm būtu jāizmanto papildu instrumenti un pilnvaras atbilstoši noregulējuma principiem un mērķiem. Jo īpaši šādu instrumentu vai pilnvaru izmantošanai nevajadzētu mazināt pārrobežu grupu noregulējuma efektivitāti.

               (37)Par noregulējuma mērķiem būtu, pirmkārt, jānosaka kritiski svarīgo funkciju nepārtrauktības nodrošināšana, negatīvas ietekmes uz finanšu sistēmas stabilitāti novēršana un publiskā sektora līdzekļu aizsardzība, līdz minimumam samazinot paļaušanos uz ārkārtas finansiālo atbalstu grūtībās esošam CCP no publiskā sektora līdzekļiem.

               (38)Grūtībās esoša CCP kritiski svarīgās funkcijas ar noregulējuma instrumentu palīdzību būtu jāsaglabā, vajadzības gadījumā veicot pārstrukturēšanas izmaiņas tā vadībā, ciktāl iespējams, izmantojot privātus līdzekļus. To varētu panākt, CCP vai nu pārdodot maksātspējīgai trešai personai, vai apvienojot arī ar to, vai pēc CCP līgumu un saistību pārstrukturēšanas vai norakstīšanas sadalot zaudējumus un pozīcijas, vai pēc akciju norakstīšanas vai tā parāda norakstīšanas vai konvertēšanas pašu kapitālā, lai veiktu rekapitalizāciju. Saskaņā ar šo mērķi pirms šo pasākumu veikšanas noregulējuma iestādei būtu jāapsver iespēja panākt CCP citu esošo un nenokārtoto līgumsaistību izpildi atbilstīgi tam, kā tas tiktu veikts saskaņā ar parasto maksātnespējas procedūru.

               (39)Lai uzturētu tirgus uzticamību un līdz minimumam samazinātu kaitīgās ietekmes izplatību, ir nepieciešama ātra un izlēmīga rīcība. Ja noregulējuma nosacījumi ir izpildīti, CCP noregulējuma iestādei nekavējoties būtu jāveic atbilstoša un saskaņota noregulējuma darbība sabiedrības interesēs. CCP grūtības var rasties apstākļos, kas prasa tūlītēju attiecīgās noregulējuma iestādes rīcību. Tādēļ šai iestādei būtu jāatļauj veikt noregulējuma darbību, neraugoties uz CCP īstenotajiem atveseļošanas pasākumiem vai nenosakot pienākumu vispirms izmantot agrīnas intervences pilnvaras.

               (40)Veicot noregulējuma darbības, CCP noregulējuma iestādei būtu jāņem vērā noregulējuma kolēģijas izstrādātajos noregulējuma plānos paredzētie pasākumi un tiem jāseko, ja vien noregulējuma iestāde, ņemot vērā konkrētās lietas apstākļus, neuzskata, ka noregulējuma mērķi tiks sasniegti efektīvāk, veicot darbības, kas nav paredzētas noregulējuma plānos. Noregulējuma iestādei būtu nekavējoties jāinformē noregulējuma kolēģija par noregulējuma pasākumiem, ko tā plāno veikt, jo īpaši gadījumā, ja šāda rīcība atšķiras no plānā noteiktā.

               (41)Īpašumtiesību aizskārumam vajadzētu būt samērīgam ar finanšu stabilitātes apdraudējumu. Tādēļ noregulējuma instrumenti būtu jāpiemēro tikai tiem CCP, kuri atbilst noregulējuma nosacījumiem, konkrētāk, ja tas ir nepieciešams, lai sasniegtu mērķi – finanšu stabilitātes nodrošināšanu sabiedrības interesēs. Ņemot vērā to, ka noregulējuma instrumenti un pilnvaras var skart akcionāru, tīrvērtes dalībnieku un kreditoru tiesības, noregulējuma darbība būtu jāveic vienīgi tad, ja tā ir nepieciešama sabiedrības interesēs un ja jebkāda iejaukšanās minētajās tiesības būtu saderīga ar hartu. Jo īpaši tad, ja saistībā ar noregulējuma darbību vienas kategorijas kreditoriem piemēro dažādus režīmus, šādām atšķirībām vajadzētu būt attaisnotām ar sabiedrības interesēm un samērīgām ar risināmo risku, kā arī tām nevajadzētu būt nedz tieši, nedz netieši diskriminējošām no valstspiederības viedokļa.

               (42)Skartajiem akcionāriem, tīrvērtes dalībniekiem un kreditoriem nebūtu jācieš lielāki zaudējumi kā tie, kas būtu radušies, ja noregulējuma iestāde nebūtu veikusi noregulējuma darbību attiecībā uz CCP un tā vietā uz tiem attiektos iespējamas nenokārtotas saistības saskaņā ar CCP atveseļošanas plānu vai citiem mehānismiem tā darbības noteikumos vai ja CCP būtu ticis likvidēts saskaņā ar parasto maksātnespējas procedūru. Ja noregulējamā CCP aktīvi tiek daļēji pārvesti privātam pircējam vai pagaidu CCP, noregulējamā CCP atlikusī daļa būtu jālikvidē saskaņā ar parasto maksātnespējas procedūru.

               (43)Lai aizsargātu akcionāru, darījumu partneru un kreditoru tiesības, būtu jānosaka skaidri pienākumi attiecībā uz CCP aktīvu un saistību vērtēšanu un attiecībā uz tās pieejas vērtēšanu, kādu akcionāriem un kreditoriem piemērotu, ja noregulējuma iestāde nebūtu veikusi noregulējuma darbību. Vajadzētu būt iespējamam vērtēšanu sākt jau atveseļošanas posmā. Pirms jebkādas noregulēšanas darbības veikšanas būtu jāveic godīga un reālistiska CCP aktīvu un saistību vērtēšana. Uz šādu vērtēšanu būtu jāattiecas pārsūdzības tiesībām tiesā tikai kopā ar lēmumu par noregulējumu. Turklāt dažos gadījumos pēc noregulējuma instrumentu izmantošanas būtu jāveic ex-post salīdzinājums starp pieeju, kas akcionāriem un kreditoriem ir faktiski piemērota, ar pieeju, kas tiem būtu piemērota, ja noregulējuma iestāde nebūtu veikusi noregulējuma darbību attiecībā uz CCP un tā vietā uz tiem attiektos iespējamas nenokārtotas saistības saskaņā ar CCP atveseļošanas plānu vai citiem mehānismiem tā darbības noteikumos vai saskaņā ar parasto maksātnespējas procedūru. Ja akcionāri un kreditori ir ar maksājumu vai atlīdzību par to prasījumiem saņēmuši mazāku summu par to summu, ko tie būtu saņēmuši, ja noregulējuma iestāde nebūtu veikusi noregulējuma darbību attiecībā uz CCP un tā vietā uz tiem attiektos iespējamas nenokārtotas saistības saskaņā ar CCP atveseļošanas plānu vai citiem mehānismiem tā darbības noteikumos vai saskaņā ar parasto maksātnespējas procedūru, tiem konkrētos gadījumos būtu tiesības uz šīs starpības apmaksu. Pretstatā vērtēšanai, ko veic pirms noregulējuma darbības, šajā gadījumā vajadzētu būt iespējamam minēto salīdzinājumu apstrīdēt atsevišķi no lēmuma par noregulējumu. Būtu jāļauj dalībvalstīm brīvi izlemt par procedūru, ko izmanto, lai akcionāriem un kreditoriem kompensētu jebkādu konstatēto piemērotās pieejas atšķirību.

               (44)Lai nodrošinātu efektīvu noregulējumu, vērtēšanas procesā būtu pēc iespējas precīzi jānosaka jebkādi zaudējumi, kas ir jānosaka CCP, lai no jauna izveidotu savietotu portfeli ar nenokārtotajām pozīcijām un izpildītu esošos maksājumu pienākumus. Grūtībās esoša CCP aktīvu un saistību vērtēšanai būtu jābalstās uz godīgiem, piesardzīgiem un reālistiskiem pieņēmumiem noregulējuma instrumentu izmantošanas brīdī. Veicot vērtēšanu, CCP finansiālajam stāvoklim nebūtu jāietekmē saistību vērtība. Steidzamības apsvērumu dēļ noregulējuma iestādēm vajadzētu būt iespējamam veikt ātru par grūtībās esoša CCP aktīvu un saistību vērtēšanu. Šai vērtēšanai vajadzētu būt provizoriskai, un tā būtu jāpiemēro līdz brīdim, kad tiek veikta neatkarīga vērtēšana.

               (45)Uzsākot noregulējuma procedūru, nenokārtotās līgumsaistības, kas izklāstītas CCP darbības noteikumos, tostarp neizpildīti atveseļošanas pasākumi būtu jāizpilda, izņemot gadījumu, ja citu noregulējuma pilnvaru vai instrumenta izmantošana ir piemērotāka, lai novērstu nelabvēlīgu ietekmi uz finanšu stabilitāti vai lai laicīgi nodrošinātu CCP kritiski svarīgās funkcijas. Zaudējumi tad būtu jāabsorbē, izmantojot regulatīvus pamatkapitāla instrumentus, un būtu jāsadala starp akcionāriem atkarībā no to spējām, vai nu anulējot vai pārvedot īpašumtiesību instrumentus, vai arī būtiski samazinot kapitāla vērtību. Ja šo instrumentu izmantošana nav pietiekama, noregulējuma iestādēm vajadzētu būt pilnvarām norakstīt subordinētu nenodrošinātu parādu un augstākās prioritātes nenodrošinātas saistības, ciktāl tas ir nepieciešams, neapdraudot plašāka mēroga finanšu stabilitāti, atbilstoši to klasifikācijai saskaņā ar piemērojamiem valstu tiesību aktiem maksātnespējas jomā.

               (46)Ja CCP veiktie atveseļošanas pasākumi nav palīdzējuši atgūt zaudējumus, atjaunojot līdzsvarotu pozīciju, lai iegūtu savietotu portfeli ar nesamaksātajām pozīcijām vai visaptveroši papildinātu priekšfinansēto līdzekļu apjomu, vai ja noregulējuma iestāde ir konstatējusi, ka, CCP veicot šīs darbības, apdraudētu finanšu stabilitāti, iestādei būtu jāizmanto zaudējumu un pozīciju sadales pilnvaras, lai sadalītu atlikušos zaudējumus, nodrošinot, ka CCP atgūst līdzsvarotu pozīciju, un papildinot priekšfinansēto līdzekļu apjomu, vai nu turpinot izmantot instrumentus saskaņā ar CCP darbības noteikumiem vai veicot citas darbības.

               (47)Noregulējuma iestādēm būtu arī jānodrošina, ka CCP noregulējuma izmaksas ir samazinātas līdz minimumam un ka vienas un tās pašas kategorijas kreditoriem piemēro vienlīdzīgu attieksmi. Gadījumos, kad vienas un tās pašas kategorijas kreditoriem piemēro atšķirīgus režīmus saistībā ar noregulējuma darbību, minētajām atšķirībām vajadzētu būt pamatotām ar sabiedrības interešu aizsardzību, un tām nevajadzētu būt nedz tieši, nedz netieši diskriminējošām valstspiederības vai kāda cita iemesla dēļ.

               (48)Noregulējuma instrumenti būtu maksimāli jāizmanto pirms publiskā sektora kapitāla iepludināšanas vai līdzvērtīga ārkārtas finansiālā atbalsta no publiskā sektora līdzekļiem piešķiršanas CCP. Izmantojot finansiālo atbalstu no publiskā sektora līdzekļiem grūtībās esošu iestāžu noregulēšanai, būtu jāievēro attiecīgie valsts atbalsta noteikumi.

               (49)Efektīvam noregulējuma režīmam būtu līdz minimumam jāsamazina grūtībās esoša CCP noregulējuma izmaksas, ko sedz nodokļu maksātāji. Tam būtu jānodrošina, ka CCP var tikt noregulēti, neapdraudot finanšu stabilitāti. Minēto mērķi sasniedz ar zaudējumu un pozīciju sadales instrumentu palīdzību, nodrošinot to, ka akcionāri un darījumu partneri, kas ir daļa no kreditoriem grūtībās esošajā CCP, cieš atbilstīgus zaudējumus un sedz atbilstīgu daļu no izmaksām, ko rada attiecīgā CCP nonākšana grūtībās. Tādējādi zaudējumu un pozīciju sadales instrumenti CCP akcionārus un darījumu partnerus vairāk motivē uzraudzīt CCP stāvokli parastos apstākļos saskaņā ar Finanšu stabilitātes padomes ieteikumiem
                  21
               .

               (50)Lai nodrošinātu, ka noregulējuma iestādēm ir vajadzīga elastība sadalīt zaudējumus un piešķirt pozīcijas darījumu partneriem visdažādākajos apstākļos, ir lietderīgi, ka minētās iestādes var piemērot zaudējumu un pozīciju sadales instrumentus gan situācijās, kad to mērķis ir saglabāt grūtībās esoša CCP darbības, gan situācijās, kad kritiski svarīgi pakalpojumi tiek pārvesti pagaidu CCP vai trešai personai un atlikusī CCP daļa izbeidz darbību vai tiek likvidēta.

               (51)Ja zaudējumu un pozīciju sadales instrumentus piemēro ar mērķi atjaunot grūtībās esošu CCP dzīvotspēju, lai tas varētu turpināt savu darbību, noregulējums būtu jāveic kopā ar vadības nomaiņu, izņemot gadījumus, kad vadība ir atbilstoša un nepieciešama noregulējuma mērķu sasniegšanai, un tai sekojošu CCP un tā darbības pārstrukturēšanu tā, lai novērstu tā grūtību iemeslus. Minētā pārstrukturēšana būtu jāpanāk, ieviešot darījumdarbības reorganizācijas plānu, kam vajadzētu būt saderīgam ar pārstrukturēšanas plānu, kas CCP varētu būt jāiesniedz saskaņā ar Savienības valsts atbalsta regulējumu.

               (52)Zaudējumu un pozīciju sadales instrumenti būtu jāizmanto, lai no jauna savietotu CCP portfeli, apturētu turpmākos zaudējumus un iegūtu papildu līdzekļus CCP rekapitalizācijai, un lai papildinātu priekšfinansētos līdzekļus. Lai nodrošinātu, ka tie ir efektīvi un sasniedz savu mērķi, vajadzētu būt iespējai tos piemērot pēc iespējas dažādākiem līgumiem, kas grūtībās esošam CCP rada nenodrošinātas saistības vai nesavietotu portfeli. Tiem būtu jārada iespēja izsolīt saistību nepildītāju pozīcijas pārējiem tīrvērtes dalībniekiem, piespiedu kārtā tos sadalīt, ciktāl, uzsākot noregulējumu, nav izsmeltas brīvprātīgas vienošanās, kas tika izveidotas atveseļošanas plāna ietvaros, daļēji vai pilnībā likvidēt tīrvērtes dalībnieku, kas nepilda saistības, produktu līniju un CCP līgumus, piemērot turpmākus diskontus izejošiem mainīgās maržas maksājumiem, izmantot jebkādus nenomaksātus skaidras naudas pieprasījumus, kas izklāstīti atveseļošanas plānos, izmantot tādus skaidras naudas pieprasījumus, kas rezervēti konkrēti noregulējuma iestādei, un norakstīt kapitāla un parāda instrumentus, ko emitējis CCP, vai citas nenodrošinātas saistības, un konvertēt jebkādus parāda instrumentus akcijās.

               (53)Noregulējuma iestādēm vajadzētu būt iespējai vairākos gadījumos izslēgt vai daļēji izslēgt dažus līgumus no zaudējumu un pozīciju sadales. Ja tiek piemērota minētā izslēgšana, var palielināt zaudējumu vai riska darījumu līmeni, ko piemēro citiem līgumiem, lai ņemtu vērā šādu izslēgšanu, ar nosacījumu, ka tiek ievērots princips “neviens kreditors nav sliktākā situācijā”.

               (54)Ja noregulējuma instrumenti tikuši izmantoti, lai pārvestu kritiski svarīgas funkcijas vai dzīvotspējīgu CCP darījumdarbību stabilai vienībai, piemēram, privātā sektora pircējam vai pagaidu CCP, atlikusī daļa pienācīgā termiņā būtu jālikvidē, ņemot vērā jebkādu grūtībās esoša CCP vajadzību sniegt pakalpojumus vai atbalstu, lai attiecīgajam pircējam vai pagaidu CCP ļautu veikt darbības vai sniegt pakalpojumus, kas iegūti šādas pārvešanas rezultātā.

               (55)Uzņēmuma pārdošanas instrumentam būtu jāļauj pilnvarotajām iestādēm pārdot CCP vai tā uzņēmuma daļas vienam vai vairākiem pircējiem bez akcionāru piekrišanas. Piemērojot uzņēmuma pārdošanas instrumentu, pilnvarotajām iestādēm vajadzētu veikt mārketinga pasākumus attiecīgā CCP vai tā uzņēmuma daļas pārdošanai atklātā, pārredzamā un nediskriminējošā veidā, cenšoties panākt pēc iespējas augstāku pārdošanas cenu.

               (56)Visi neto ieņēmumi no noregulējamā CCP aktīvu vai saistību pārvešanas gadījumos, kad tiek piemērots uzņēmuma pārdošanas instruments, būtu jāsaņem likvidējamajai vienībai. Visi neto ieņēmumi no noregulējamā CCP emitēto īpašumtiesību instrumentu pārvešanas gadījumos, kad tiek piemērots uzņēmuma pārdošanas instruments, būtu jāsaņem akcionāriem. Aprēķinot ieņēmumus, būtu jāatskaita CCP grūtību un noregulēšanas radītās izmaksas.

               (57)Lai savlaicīgi veiktu uzņēmuma pārdošanu un saglabātu finanšu stabilitāti, būtiskas līdzdalības pircēja novērtēšana būtu jāveic laicīgi, neatliekot uzņēmuma pārdošanas instrumenta piemērošanu.

               (58)Informācijai par grūtībās esoša CCP pārdošanu un pārrunām ar potenciālajiem pircējiem pirms uzņēmuma pārdošanas instrumenta piemērošanas, iespējams, būs sistēmiska nozīme. Lai nodrošinātu finanšu stabilitāti, ir svarīgi, lai šādas informācijas nodošanu atklātībai, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 596/2014
                  22
               , būtu atļauts atlikt uz laiku, kas nepieciešams CCP noregulējuma plānošanai un strukturēšanai atbilstoši kavējumiem, kas atļauti saskaņā ar tirgus ļaunprātīgas izmantošanas režīmu.

               (59)Tā kā pagaidu CCP pilnībā vai daļēji pieder vienai vai vairākām publiskā sektora iestādēm vai to kontrolē noregulējuma iestāde, tā galvenais mērķis būtu nodrošināt, ka tiek turpināta svarīgāko finanšu pakalpojumu sniegšana tīrvērtes dalībniekiem un tā CCP klientiem, kuram tiek piemērots noregulējums, un svarīgāko finanšu darbību veikšana. Pagaidu CCP būtu jāvada tā, lai nodrošinātu dzīvotspējīgas vienības darbības turpināšanu, un tas būtu jāatgriež tirgū, ja ir tam piemēroti apstākļi, vai jālikvidē, ja tas vairs nav dzīvotspējīgs.

               (60)Ja visas citas iespējas būtu nepieejamas vai pierādāmi nepietiekamas, lai aizsargātu finanšu stabilitāti, valdības piedalīšanās kapitāla atbalsta vai pagaidu valsts īpašumtiesību veidā būtu iespējama saskaņā ar piemērojamiem valsts atbalsta noteikumiem, tostarp attiecība uz CCP darbību pārstrukturēšanu, un dotu iespēju laika gaitā no CCP atgūt izmantotos līdzekļus. Valdības finanšu stabilizācijas instrumentu izmantošana pat spriedzes apstākļos ir neatkarīga no centrālo banku lomas, nodrošinot likviditāti finanšu sistēmai.

               (61)Lai nodrošinātu Savienības iestādes spēju piemērot zaudējumu un pozīciju sadales instrumentus līgumiem ar vienībām, kas reģistrētas trešās valstīs, minētās iespējas atzīšana būtu jāiekļauj CCP darbības noteikumos.

               (62)Noregulējuma iestāžu rīcībā vajadzētu būt visām nepieciešamajām juridiskajām pilnvarām, kuras dažādās kombinācijās varētu izmantot noregulējuma instrumentu izmantošanā. Tām būtu jāietver pilnvaras pārvest grūtībās esoša CCP īpašumtiesību instrumentus, aktīvus, tiesības, pienākumus vai saistības citai vienībai, piemēram, citam CCP vai pagaidu CCP, pilnvaras norakstīt vai anulēt īpašumtiesību instrumentus, vai norakstīt vai konvertēt grūtībās esoša CCP saistības, pilnvaras norakstīt mainīgās maržas, pilnvaras panākt trešo personu nenokārtoto saistību izpildi attiecībā uz CCP, tostarp skaidras naudas pieprasījumus un pozīciju sadali, pilnvaras pilnībā un daļēji likvidēt CCP līgumus, pilnvaras nomainīt vadību un pilnvaras noteikt pagaidu moratoriju prasījumu izmaksai. CCP, tā valdes locekļiem un augstākajai vadībai saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem vajadzētu būt krimināltiesiskai vai civiltiesiskai atbildībai par CCP nonākšanu grūtībās.

               (63)Noregulējuma režīmā būtu jāietver procesuālās prasības, lai nodrošinātu, ka noregulējuma darbības tiek pienācīgi izziņotas un nodotas atklātībai. Tomēr, tā kā informācija, ko noregulējuma iestādes un to profesionālie padomdevēji iegūst noregulēšanas gaitā, ļoti iespējams, ir konfidenciāla, pirms noregulējuma lēmuma publiskošanas tai būtu jāpiemēro efektīvs konfidencialitātes režīms. Ir jāņem vērā tas, ka informācijai par atveseļošanas un noregulējuma plānu saturu un sīkāku izklāstu, kā arī par minēto plānu novērtēšanas rezultātiem var būt tālejoša ietekme, jo īpaši uz attiecīgajiem uzņēmumiem. Jebkāda informācija, ko sniedz attiecībā uz lēmumu pirms tā pieņemšanas – vai nu par noregulējuma nosacījumu izpildi, vai par konkrēta instrumenta vai darbības izmantošanu noregulējuma laikā –, ir uzskatāma par tādu, kas ietekmē attiecīgās darbības skartās sabiedriskās un privātās intereses. Tomēr informācijai par to, ka noregulējuma iestāde pārbauda konkrētu CCP, vien varētu būt negatīva ietekme uz minēto CCP. Tādēļ ir jānodrošina, ka pastāv atbilstoši mehānismi šādas informācijas, piemēram, atveseļošanas un noregulējuma plānu satura un sīkāka izklāsta un šajā sakarībā veikto novērtēšanu rezultātu, konfidencialitātes saglabāšanai.

               (64)Noregulējuma iestādēm vajadzētu būt palīgpilnvarām, lai nodrošinātu īpašumtiesību instrumentu vai parāda instrumentu un aktīvu, tiesību un saistību efektīvu pārvešanu. Ievērojot aizsardzības pasākumus, šajās pilnvarās būtu jāiekļauj pilnvaras atcelt trešo personu tiesības uz pārvestajiem instrumentiem vai aktīviem un pilnvaras nodrošināt līgumu izpildi un procedūru nepārtrauktību attiecībā uz pārvesto aktīvu un īpašumtiesību instrumentu saņēmēju. Tomēr tam nevajadzētu skart darba ņēmēju tiesības izbeigt darba līgumu. Nevajadzētu skart arī pušu tiesības izbeigt līgumu ar noregulējamo CCP vai tā grupas vienību tādu iemeslu dēļ, kuri nav grūtībās esoša CCP noregulējums. Noregulējuma iestādēm vajadzētu būt arī palīgpilnvarām pieprasīt atlikušajam CCP, kas tiek likvidēts saskaņā ar parasto maksātnespējas procedūru, sniegt pakalpojumus, kuri nepieciešami, lai CCP, kuram ar uzņēmuma pārdošanas instrumenta vai pagaidu CCP instrumenta palīdzību ir pārvesti aktīvi, līgumi vai īpašumtiesību instrumenti, varētu veikt savu darījumdarbību.

               (65)Saskaņā ar hartas 47. pantu attiecīgajām pusēm ir tiesības uz taisnīgu tiesas procesu un efektīvu to tiesību aizsardzību pret pasākumiem, kas tās skar. Tādēļ noregulējuma iestāžu pieņemtajiem lēmumiem būtu jāpiemēro tiesības uz pārsūdzību tiesā.

               (66)Valstu noregulējuma iestādēm noregulējuma darbību veikšanai var būt nepieciešami ekonomiskie novērtējumi un plaša rīcības brīvība. Valstu noregulējuma iestāžu rīcībā ir specializētas zināšanas un iemaņas, kas nepieciešamas, lai veiktu minētos novērtējumus un noteiktu rīcības brīvības atbilstošu lietojumu. Tādēļ ir svarīgi nodrošināt to, ka valstu tiesas, izskatot attiecīgos krīzes vadības pasākumus, par pamatu izmanto valstu noregulējuma iestāžu minētajā sakarībā veiktos ekonomiskos novērtējumus.

               (67)Lai nodrošinātu risinājumu ārkārtējas steidzamības situācijām un tā kā jebkura noregulējuma iestāžu lēmuma apturēšana var kavēt kritiski svarīgo funkciju nepārtrauktību, ir jāparedz, ka nevienai pārsūdzības iesniegšanai nebūtu jāizraisa apstrīdētā lēmuma piemērošanas automātiska apturēšana un ka noregulējuma iestādes lēmumam vajadzētu būt nekavējoties izpildāmam.

               (68)Turklāt gadījumos, kad tas ir nepieciešams, lai aizsargātu trešās puses, kas, attiecīgajām iestādēm īstenojot noregulējuma pilnvaras, ir labticīgi iegādājušās noregulējamā CCP aktīvus, līgumus, tiesības un saistības, un lai nodrošinātu finanšu tirgu stabilitāti, pārsūdzībai tiesā nevajadzētu ietekmēt nevienu turpmāko administratīvo aktu vai darījumu, kas noslēgts, pamatojoties uz atceltu lēmumu. Šādos gadījumos tiesiskās aizsardzības līdzekļiem attiecībā uz nelikumīgu lēmumu būtu jāaprobežojas ar kompensācijas piešķiršanu skartajām personām par tām nodarīto kaitējumu.

               (69)Ņemot vērā to, ka nopietna attiecīgās dalībvalsts vai Savienības finanšu stabilitātes apdraudējuma dēļ var nākties steidzami veikt noregulējuma darbības, visām valsts tiesību aktos noteiktajām procedūrām, kas saistītas ar krīzes vadības pasākuma ex ante tiesas apstiprinājuma pieprasījumu, un šāda pieprasījuma izskatīšanai tiesā būtu jānotiek ātri. Tam nevajadzētu skart ieinteresēto pušu iespējamās tiesības iesniegt tiesā prasību atlikt lēmuma izpildi uz ierobežotu laikposmu pēc tam, kad noregulējuma iestāde ir pieņēmusi attiecīgo krīzes pārvarēšanas pasākumu.

               (70)Lai noregulējums būtu efektīvs un lai novērstu jurisdikcijas kolīzijas, būtu jānodrošina – kamēr noregulējuma iestāde īsteno savas noregulējuma pilnvaras vai izmanto noregulējuma instrumentus, attiecībā uz grūtībās esošu CCP netiek uzsākta vai turpināta parastā maksātnespējas procedūra, izņemot gadījumus, kad tas notiek pēc noregulējuma iestādes iniciatīvas vai ar tās piekrišanu. Tāpat ir lietderīgi un nepieciešams uz ierobežotu laikposmu apturēt atsevišķas līgumā noteiktās saistības, lai noregulējuma iestādei būtu laiks izmantot noregulējuma instrumentus. Tomēr tas nebūtu jāpiemēro grūtībās esoša CCP saistībām attiecībā uz sistēmām, kuras noteiktas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/26/EK
                  23
               , citiem centrālajiem darījumu partneriem un centrālajām bankām. Direktīva 98/26/EK mazina risku, kas saistīts ar dalību maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās, jo īpaši mazinot traucējumus šādas sistēmas dalībnieka maksātnespējas gadījumā. Lai nodrošinātu to, ka minētie aizsardzības pasākumi tiek atbilstoši piemēroti krīzes situācijās, vienlaikus saglabājot atbilstošu noteiktību maksājumu un vērtspapīru sistēmu pārvaldītājiem un citiem tirgus dalībniekiem, krīzes novēršanas pasākumu vai noregulējuma darbību nebūtu jāuzskata par maksātnespējas procedūru Direktīvas 98/26/EK nozīmē ar nosacījumu, ka tiek turpināta līgumā paredzēto pamatsaistību pildīšana. Tomēr nebūtu jāapdraud tādas sistēmas darbība, kas izveidota saskaņā ar nodrošinājumu, ko garantē Direktīva 98/26/EK, vai tiesības uz minēto nodrošinājumu.

               (71)Lai nodrošinātu, ka noregulējuma iestādēm, pārvedot aktīvus un saistības privātā sektora pircējam vai pagaidu CCP, ir pietiekami daudz laika, lai identificētu, kuri līgumi ir jāpārved, varētu būt lietderīgi noteikt samērīgus ierobežojumus attiecībā uz darījumu partnera tiesībām slēgt, paātrināt vai citādi izbeigt finanšu līgumus, pirms ir veikta šāda pārvešana. Šāds ierobežojums būtu nepieciešams, lai pilnvarotās iestādes varētu gūt patiesu priekšstatu par grūtībās esoša CCP bilanci bez vērtības un darbības jomas izmaiņām, ko radītu šādu izbeigšanas tiesību plaša īstenošana. Lai pēc iespējas mazāk skartu darījumu partneru līgumiskās tiesības, izbeigšanas tiesību ierobežojums būtu jāpiemēro tikai attiecībā uz krīzes novēršanas pasākumu vai noregulējuma darbību, tostarp jebkādu notikumu, kas tieši saistīts ar šādu piemērojamo pasākumu, un būtu jāsaglabā izbeigšanas tiesības, kas izriet no citu saistību neizpildes, tostarp nesamaksātas vai nepiegādātas drošības iemaksas.

               (72)Lai saglabātu leģitīmu kapitāla tirgus darbību dažu, bet ne visu, grūtībās esoša CCP aktīvu, līgumu, tiesību un saistību pārvešanas gadījumā, ir lietderīgi iekļaut aizsardzības pasākumus, lai novērstu attiecīgi saistīto saistību, tiesību un līgumu sadalīšanu. Šāds ierobežojums izraudzītajai praksei attiecībā uz saistītiem līgumiem un saistīto nodrošinājumu būtu jāattiecina arī uz līgumiem ar to pašu darījumu partneri, uz kuriem attiecas nodrošinājuma līgums, līgums par finanšu nodrošinājumu īpašumtiesību pārvešanas veidā, savstarpējās dzēšanas līgums, noslēguma ieskaita līgums un strukturētā finansējuma līgums. Aizsardzības pasākumu piemērošanas gadījumā noregulējuma iestādēm būtu jācenšas visus saistītos līgumus pārvest nodrošinājuma līguma ietvaros vai tos visus atstāt atlikušajam grūtībās esošajam CCP. Šiem aizsardzības pasākumiem būtu jānodrošina, ka tiek minimāli skarta riska darījumu, uz kuriem attiecas savstarpējā ieskaita līgums, novērtēšana regulējošām prasībām atbilstošā kapitāla noteikšanas vajadzībām Direktīvas 2013/36/EK nolūkā.

               (73)ES CCP sniedz pakalpojumus tīrvērtes dalībniekiem un klientiem, kas atrodas trešās valstīs, un trešo valstu CCP sniedz pakalpojumus tīrvērtes dalībniekiem un klientiem, kas atrodas ES. Starptautiskā mērogā darbojošos CCP efektīvam noregulējumam ir nepieciešama sadarbība starp dalībvalstu un trešo valstu iestādēm. Šim nolūkam EVTI būtu jāsniedz norādes par tādu sadarbības vienošanos attiecīgo saturu, kas jānoslēdz ar trešo valstu iestādēm. Ar minētajām sadarbības vienošanām būtu jānodrošina efektīva plānošana, lēmumu pieņemšana un koordinēšana attiecībā uz starptautiski aktīviem CCP. Valstu noregulējuma iestādēm būtu jāatzīst trešo valstu noregulējuma procedūras un konkrētos apstākļos jāpanāk to izpilde. Sadarbībai būtu jānotiek arī attiecībā uz Savienības vai trešo valstu CCP meitasuzņēmumiem un to tīrvērtes dalībniekiem un klientiem.

               (74)Lai nodrošinātu konsekventu, saskaņotu un pienācīgu aizsardzību tirgus dalībniekiem visā Savienībā, Komisijai būtu jāpieņem EVTI izstrādātais regulatīvo tehnisko standartu projekts, izmantojot deleģētos aktus atbilstīgi LESD 290. pantam un saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantu, lai precizētu rakstveida noteikumu un noregulējuma kolēģijas darbības procedūru saturu, noregulējuma plānu saturu un prasības attiecībā uz to vērtējumu veikšanu.

               (75)Komisijai vajadzētu būt iespējai apturēt jebkādu tīrvērtes pienākumu, kas noteikts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 5. pantu, pēc pieprasījuma saņemšanas no noregulējamā CCP noregulējuma iestādes vai noregulējamā CCP tīrvērtes dalībnieka kompetentās iestādes un pēc nesaistoša EVTI atzinuma saņemšanas attiecībā uz konkrētām ārpusbiržas atvasināto instrumentu klasēm, kurām tīrvērti veic noregulējamais CCP. Lēmums par apturēšanu būtu jāpieņem tikai tādā gadījumā, ja tas ir nepieciešams, lai saglabātu finanšu stabilitāti un uzticēšanos tirgum, jo īpaši, lai izvairītos no kaitīgas ietekmes izplatīšanās un lai novērstu darījumu partneru un ieguldītāju augsta līmeņa un neskaidrus riska darījumus ar CCP. Lai pieņemtu lēmumu, Komisijai būtu jāņem vērā noregulējuma mērķi un kritēriji, kas noteikti Regulā (ES) Nr. 648/2012, ar kuru nosaka pienākumu veikt tīrvērti ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, attiecībā uz tiem ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, par kuriem tiek pieprasīta apturēšana. Apturēšanai vajadzētu būt īslaicīgai un ar iespēju to atjaunināt. Līdzīga veidā CCP riska komiteja, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 648/2012 28. pantā, būtu jāstiprina, lai vēl vairāk mudinātu CCP piesardzīgi pārvaldīt riskus un uzlabot savu noturību. Riska komitejas locekļiem būtu jāspēj informēt kompetento iestādi, ja CCP neievēro riska komitejas ieteikumu, un tīrvērtes dalībnieku un klientu pārstāvjiem riska komitejā vajadzētu būt iespējai izmantot sniegto informāciju, lai uzraudzītu to riska darījumus ar CCP saskaņā ar konfidencialitātes aizsardzību. Visbeidzot, CCP noregulējuma iestādēm vajadzētu būt arī piekļuvei visai vajadzīgajai informācijai darījumu reģistros. Tāpēc attiecīgi būtu jāgroza Regula (ES) Nr. 648/2012 un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 2365/2015
                  24
               .

               (76)Lai nodrošinātu, ka CCP noregulējuma iestādes ir pārstāvētas visos attiecīgajos forumos, un lai nodrošinātu to, ka EVTI izmanto visas zināšanas, kas vajadzīgas, lai veiktu uzdevumus, kuri saistīti ar CCP atveseļošanu un noregulējumu, būtu jāgroza Regula (ES) Nr. 1095/2010, lai iekļautu valstu CCP noregulējuma iestādes šajā regulā noteiktajā kompetento iestāžu jēdzienā.

               (77)Lai sagatavotu EVTI lēmumus attiecībā uz tai noteiktajiem uzdevumiem saistībā ar tehnisko standartu projekta izstrādi attiecībā uz ex ante un ex post vērtējumiem un attiecībā uz noregulējuma kolēģijām un plāniem, un pamatnostādnēm par noregulējuma nosacījumiem, un attiecībā uz saistošu starpniecību, un lai nodrošinātu visaptverošu EBI un tās dalībnieču iesaistīšanos šo lēmumu sagatavošanā, EVTI būtu jāizveido iekšēja Noregulējuma komiteja, kurā attiecīgās EBI kompetentās iestādes tiek aicinātas piedalīties novērotājau statusā.

               (78)Šajā regulā ir ievērotas pamattiesības un jo īpaši hartā atzītās tiesības, brīvības un pamatprincipi, jo īpaši tiesības uz īpašumu, tiesības uz efektīvu tiesisko aizsardzību un taisnīgu tiesas prāvu un tiesības uz aizstāvību.

               (79)Pieņemot lēmumus vai veicot darbības saskaņā ar šo regulu, kompetentajām iestādēm un noregulējuma iestādēm vienmēr būtu pienācīgi jāņem vērā šo lēmumu un darbību ietekme uz finanšu stabilitāti un uz ekonomisko situāciju citās dalībvalstīs un jāapsver ikviena tīrvērtes dalībnieka nozīme tās dalībvalsts finanšu sektorā un visā ekonomikā, kurā šāds tīrvērtes dalībnieks veic uzņēmējdarbību.

               (80)Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķi, proti, saskaņot CCP noregulējuma noteikumus un procesus, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka jebkuras Savienībā darbību veicoša CCP grūtību ietekmes dēļ šos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā paredzēto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.

               (81)Lai novērstu pretrunas starp noteikumiem attiecībā uz CCP atveseļošanu un noregulējumu un tiesisko regulējumu, ar ko reglamentē kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanu un noregulējumu, ir lietderīgi atlikt šīs regulas piemērošanu līdz dienai, kad dalībvalstīm ir jāpiemēro pasākumi, ar kuriem transponē [PB: lūgums ievietot atsauci uz Direktīvu, ar ko groza Direktīvu 2014/59/ES],

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

               I SADAĻA
                  PRIEKŠMETS UN DEFINĪCIJAS

               1. pants
               Priekšmets

               Šajā regulā izklāstīti atveseļošanas un noregulējuma noteikumi un procedūras attiecībā uz centrālajiem darījumu partneriem (CCP), kuriem izsniegta atļauja saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 648/2012, un noteikumi attiecībā uz vienošanos ar trešām valstīm CCP atveseļošanas un noregulējuma jomā.

               2. pants
               Definīcijas

               Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:

               (1)“CCP” ir centrālais darījumu partneris (CCP) saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 2. panta 1. punktā minēto definīciju;

               (2)“noregulējuma kolēģija” ir kolēģija, kas izveidota saskaņā ar 4. pantu;

               (3)“noregulējuma iestāde” ir iestāde, ko dalībvalsts izraudzījusies saskaņā ar 3. pantu;

               (4)“noregulējuma instruments” ir 27. panta 1. punktā minēts noregulējuma instruments;

               (5)“noregulējuma pilnvaras" ir pilnvaras, kas minētas 48. pantā;

               (6)“noregulējuma mērķi” ir noregulējuma mērķi, kas izklāstīti 21. pantā;

               (7)“kompetentā iestāde” ir iestāde, ko dalībvalsts izraudzījusies saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 22. pantu;

               (8)“noregulējuma plāns” ir noregulējuma plāns, kas CCP izstrādāts saskaņā ar 13. pantu;

               (9)“noregulējuma darbība” ir lēmums uzsākt CCP noregulējuma procedūru saskaņā ar 22. pantu, noregulējuma instrumenta piemērošana vai vienas vai vairāku noregulējuma pilnvaru īstenošana;

               (10)“tīrvērtes dalībnieks” ir tīrvērtes dalībnieks atbilstoši definīcijai Regulas (ES) Nr. 648/2012 2. panta 14. punktā;

               (11)“mātesuzņēmums” ir mātesuzņēmums saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 4. panta 1. punkta 15. apakšpunkta a) punktā minēto definīciju;

               (12)“trešās valsts CCP” ir CCP, kura galvenais birojs ir reģistrēts trešā valstī;

               (13)“savstarpējās dzēšanas līgums” ir līgums, saskaņā ar kuru divus vai vairākus prasījumus vai saistības starp noregulējamo CCP un darījumu partneri var savstarpēji dzēst;

               (14)“finanšu tirgus infrastruktūra” (FTI) ir centrālais darījumu partneris, centrālais vērtspapīru depozitārijs, darījumu reģistrs, maksājumu sistēma vai cita sistēma, ko dalībvalsts nosaka un norīko saskaņā ar Direktīvas 98/26/EK 2. panta a) punktu;

               (15)“klients” ir klients saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 2. panta 15. punktā minēto definīciju;

               (16)“saistītais CCP” ir CCP, ar kuru izveidots sadarbspējas mehānisms saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 V sadaļu;

               (17)“tīrvērtes dalībnieki” ir tīrvērtes dalībnieki un klienti;

               (18)“atveseļošanas plāns” ir atveseļošanas plāns, ko CCP ir izstrādājis un uztur saskaņā ar 9. pantu;

               (19)“valde” ir administratīvā valde vai uzraudzības padome, vai abas, kas izveidota saskaņā ar valsts uzņēmējdarbības tiesībām atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 648/2012 27. panta 2. punktam;

               (20)“kolēģija” ir kolēģija, kas minēta Regulas (ES) Nr. 648/2012 18. panta 1. punktā;

               (21)“kapitāls” ir parakstītais kapitāls Padomes Direktīvas 86/635/EEK
                  25
                22. panta nozīmē, tostarp īpašumtiesību instrumenti, ciktāl tas ir apmaksāts, kā arī saistītie akciju emisijas uzcenojuma konti; tas pilnībā absorbē zaudējumus parastās situācijās, un bankrota vai likvidācijas gadījumā tas ir ierindojams pēc visiem citiem prasījumiem;

               (22)“secība saistību neizpildes gadījumā” ir secība saistību neizpildes gadījumā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 45. pantu;

               (23)“kritiski svarīgas funkcijas” ir darbības, pakalpojumi vai operācijas, kuras sniegtas trešajām personām ārpus CCP un kuru pārtraukšana vienā vai vairākās dalībvalstīs varētu izraisīt reālajai ekonomikai būtisku pakalpojumu sniegšanas traucējumus vai izjaukt finanšu stabilitāti kāda CCP vai grupas lieluma, tirgus daļas, ārējās un iekšējās savstarpējās saistības, sarežģītības vai pārrobežu darbību dēļ, īpaši ņemot vērā šo darbību, pakalpojumu un operāciju aizstājamību;

               (24)“grupa” ir mātesuzņēmums un tā meitasuzņēmumi;

               (25)“saistīta FTI” ir saistīts CCP vai cita FTI, ar kuru CCP ir līgumattiecības;

               (26)“ārkārtas finansiālais atbalsts no publiskā sektora līdzekļiem” ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē vai jebkāds cits finansiāls atbalsts no publiskā sektora līdzekļiem pārnacionālā līmenī – kas, ja tiktu sniegts valsts līmenī, tiktu uzskatīts par valsts atbalstu –, kuru sniedz, lai saglabātu vai atjaunotu CCP vai grupas, kuras sastāvā ietilpst šāds CCP, dzīvotspēju, likviditāti vai maksātspēju;

               (27)“finanšu līgumi” ir finanšu līgumi, kas noteikti Direktīvas 2014/59/ES 2. panta 1. punkta 100. apakšpunktā;

               (28)“parastā maksātnespējas procedūra” ir kolektīva maksātnespējas procedūra, ar kuru paredz daļēju vai pilnīgu debitora mantas atsavināšanu un likvidatora vai administratora iecelšanu, kuru CCP parasti piemēro saskaņā ar valsts tiesību aktiem un kura ir vai nu specifiska šīm iestādēm, vai arī vispārēji piemērojama jebkurai fiziskai vai juridiskai personai;

               (29)“īpašumtiesību instrumenti” ir akcijas, citi instrumenti, ar ko piešķir īpašumtiesības, instrumenti, kurus var konvertēt akcijās vai īpašumtiesību instrumentos vai kuri dod tiesības iegādāties akcijas vai citus īpašumtiesību instrumentus, un instrumenti, kas apliecina līdzdalības daļas akcijās vai citos īpašumtiesību instrumentos;

               (30)“izraudzītā valsts makroprudenciālās uzraudzības iestāde” ir iestāde, kurai uzticēts īstenot makroprudenciālās uzraudzības politiku, kas minēta Eiropas Sistēmiskā riska kolēģijas 2011. gada 22. decembra Ieteikuma attiecībā uz valsts iestāžu makroprudenciālās uzraudzības pilnvarām (ESRB/2011/3) B1. ieteikumā;

               (31)“fonds saistību neizpildes gadījumiem” ir CCP turēts fonds saistību neizpildes gadījumiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 42. pantu;

               (32)“priekšfinansēti resursi” ir resursi, kurus tur attiecīgā juridiskā persona un kuri tai ir brīvi pieejami;

               (33)“augstākā vadība” ir persona(-as), kas faktiski vada centrālā darījumu starpnieka darbību, un valdes izpildloceklis(-ļi).

               (34)“darījumu reģistrs” ir darījumu reģistrs saskaņā ar definīciju, kas noteikta Regulas (ES) Nr. 648/2012 2. panta 2. punktā vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2015/2365
                  26
                3. panta 1. punktā;

               (35)“Savienības valsts atbalsta regulējums” ir regulējums, kas noteikts saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 107., 108. un 109. pantu, kā arī noteikumiem un visiem Savienības aktiem, tostarp pamatnostādnēm un paziņojumiem, kuri izstrādāti vai pieņemti atbilstoši LESD 108. panta 4. punktam vai 109. pantam;

               (36)“parāda instrumenti” ir obligācijas vai citi nenodrošināta pārvedama parāda veidi, instrumenti, ar ko rada vai atzīst parādu, un instrumenti, kuri dod tiesības iegādāties parāda instrumentu;

               (37)“noregulējuma skaidras naudas pieprasījums” ir noregulējuma iestādes saskaņā ar 31. pantu likumā paredzētajās pilnvarās pamatots pieprasījums, lai tīrvērtes dalībnieki sniegtu skaidru naudu CCP papildu priekšfinansētiem līdzekļiem;

               (38)“skaidras naudas pieprasījums” ir CCP darbības noteikumos izklāstītajās līgumattiecībās pamatots pieprasījums, lai tīrvērtes dalībnieki sniegtu skaidru naudu CCP papildu priekšfinansētiem līdzekļiem;

               (39)“pārveduma pilnvaras” ir 48. panta 1. punkta c) vai d) apakšpunktā noteiktās pilnvaras pārvest saņēmējam noregulējamā CCP akcijas, citus īpašumtiesību instrumentus, parāda instrumentus, aktīvus, tiesības, pienākumus vai saistības, vai jebkādu to kombināciju;

               (40)“atvasinātais instruments” ir atvasinātais instruments saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 2. panta 5. punktā minēto definīciju;

               (41)“savstarpējā ieskaita līgums” ir līgums, saskaņā ar kuru vairākus prasījumus vai saistības var konvertēt vienā neto prasījumā, tostarp noslēguma ieskaita līgumus, saskaņā ar kuru (jebkādi un jebkur noteikta) izpildes notikuma gadījumā tiek paātrināta līgumslēdzēju pušu saistību izpilde, lai tās kļūtu nekavējoties izpildāmas, vai arī tās tiek izbeigtas, un jebkurā no gadījumiem attiecīgie prasījumi vai saistības tiek konvertēti vienā neto prasījumā vai aizstāti ar to. Šī definīcija ietver arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/47/EK
                  27
                2. panta 1. punkta n) apakšpunkta i) punktā definētos “noslēguma ieskaita noteikumus” un Direktīvas 98/26/EK 2. panta k) apakšpunktā definēto “ieskaitu”;

               (42)“krīzes novēršanas pasākums” ir pilnvaru īstenošana ar mērķi pieprasīt CCP veikt pasākumus, lai novērstu trūkumus tā atveseļošanas plānā saskaņā ar 10. panta 8. un 9. punktu, pilnvaru īstenošana ar mērķi pārvarēt vai novērst šķēršļus noregulējuma īstenošanai saskaņā ar 17. pantu vai agrīnas intervences pasākuma piemērošana saskaņā ar 19. pantu;

               (43)“izbeigšanas tiesības” ir tiesības izbeigt līgumu, tiesības paātrināt saistību izpildi, likvidēt, savstarpēji dzēst vai savstarpēji ieskaitīt saistības vai jebkurš līdzīgs noteikums, ar ko aptur, maina vai dzēš līgumslēdzējas puses saistības, vai noteikums, kurš novērš saistību rašanos saskaņā ar līgumu, kas citādi rastos;

               (44)“līgums par finanšu nodrošinājumu īpašumtiesību nodošanas veidā” ir līgums par finanšu nodrošinājumu īpašumtiesību nodošanas veidā saskaņā ar Direktīvas 2002/47/EK 2. panta 1. punkta b) apakšpunktā minēto definīciju;

               (45)“segtā obligācija” ir instruments, kas minēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/65/EK
                  28
                52. panta 4. punktā;

               (46)“trešās valsts noregulējuma procedūra” ir darbība, ko veic saskaņā ar trešās valsts tiesību aktiem, lai pārvaldītu trešās valsts CCP nonākšanu grūtībās, un kas mērķu un sagaidāmo rezultātu ziņā ir pielīdzināma noregulējuma darbībām, kuras veic atbilstoši šai regulai;

               (47)“attiecīgās valsts iestādes” ir noregulējuma iestādes, kompetentās iestādes vai kompetentās ministrijas, kas izraudzītas saskaņā ar šo regulu vai saskaņā ar Direktīvas 2014/59/ES 3. pantu, vai citas dalībvalstu iestādes, kurām ir pilnvaras attiecībā uz tāda trešo valstu CCP aktīviem, tiesībām, pienākumiem vai saistībām, kurš sniedz tīrvērtes pakalpojumus to jurisdikcijā;

               (48)“attiecīgā trešās valsts iestāde” ir trešās valsts iestāde, kas atbild par tādu funkciju veikšanu, kuras ir pielīdzināmas funkcijām, ko noregulējuma iestādes vai kompetentās iestādes veic saskaņā ar šo regulu.

               II SADAĻA
               iestādes, NOREGULĒJUMA KOLĒĢIJA UN PROCEDŪRAS

               I iedaļa
                  Noregulējuma iestādes, noregulējuma kolēģijas un Eiropas uzraudzības iestāžu iesaistīšanās

               3. pants
               Noregulējuma iestāžu un kompetento ministriju izraudzīšanās

               1.Ikviena dalībvalsts izraugās vienu vai vairākas noregulējuma iestādes, kuras ir pilnvarotas izmantot noregulējuma instrumentus un īstenot šajā regulā noteiktās noregulējuma pilnvaras.

               Noregulējuma iestādes ir valstu centrālās bankas, kompetentās ministrijas, publiskas pārvaldes iestādes vai citas iestādes, kurām uzticētas publiskas pārvaldes pilnvaras.

               2.Noregulējuma iestādēm ir noregulējuma pasākumu piemērošanai nepieciešamā kompetence, resursi un operacionālā veiktspēja, un tās īsteno savas pilnvaras tik ātri un elastīgi, cik nepieciešams noregulējuma mērķu sasniegšanai.

               3.Ja noregulējuma iestādei, kas izraudzīta saskaņā ar 1. punktu, ir uzticētas citas funkcijas, dalībvalsts nodrošina minētās noregulējuma iestādes darbības neatkarību un ievieš visus vajadzīgos mehānismus, lai novērstu interešu konfliktus starp noregulējuma iestādei saskaņā ar šo regulu uzticētajām funkcijām un visām citām minētajai iestādei uzticētajām funkcijām.

               4.Personāls, kas ir iesaistīts noregulējuma iestādei saskaņā ar šo regulu uzticēto funkciju veikšanā, tiek strukturāli nodalīts no personāla, kas ir iesaistīts pārējo minētās iestādes funkcijas veikšanā, un uz to attiecas atsevišķi ziņošanas noteikumi.

               Noregulējuma iestāde pieņem un publisko iekšējos noteikumus, ar kuriem nodrošina pirmajā daļā minēto strukturālo nodalīšanu, tostarp noteikumus par dienesta noslēpumu un informācijas apmaiņu starp dažādajām funkcionālajām jomām.

               5.Ikviena dalībvalsts izraugās vienu ministriju, kas atbild par kompetentajai ministrijai saskaņā ar šo regulu uzticēto funkciju veikšanu.

               6.Ja noregulējuma iestāde kādā dalībvalstī nav kompetentā ministrija, noregulējuma iestāde informē kompetento ministriju par lēmumiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu.

               7.Ja 6. punktā minētajiem lēmumiem ir tieša fiskāla ietekme vai sistēmiskas sekas, pirms to īstenošanas noregulējuma iestāde iegūst kompetentās ministrijas apstiprinājumu, ja vien valsts tiesību aktos nav noteikts citādi.

               8.Dalībvalstis informē Komisiju un Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi (EVTI) par noregulējuma iestādēm, kas izraudzītas saskaņā ar 1. punktu.

               9.Ja dalībvalsts izraugās vairāk nekā vienu noregulējuma iestādi saskaņā ar 1. punktu, 8. punktā minētajā paziņojumā iekļauj šādu informāciju:

               (a)vairāku noregulējuma iestāžu izraudzīšanās pamatojums;

               (b)funkciju un atbildību sadale starp šīm iestādēm;

               (c)veids, kā tiek nodrošināta koordinācija starp tām;

               (d)noregulējuma iestāde, kas izraudzīta kā kontaktiestāde sadarbības un koordinēšanas mērķiem ar citu dalībvalstu attiecīgajām iestādēm.

               10.EVTI publicē sarakstu ar noregulējuma iestādēm un kontaktiestādēm, par kurām sniegta informācija saskaņā ar 8. punktu.

               4. pants

               Noregulējuma kolēģijas

               1.Noregulējuma iestāde nodibina, pārvalda un vada noregulējuma kolēģiju, lai veiktu 13., 16. un 17. pantā minētos uzdevumus, un nodrošina sadarbību un koordināciju ar trešās valsts noregulējuma iestādēm.

               Noregulējuma kolēģijas nodrošina satvaru, lai noregulējuma iestādes un citas attiecīgās iestādes varētu veikt šādus uzdevumus:

               (a)apmainīties ar informāciju, kas saistīta ar noregulējuma plānu izstrādi, sagatavošanas un preventīvo pasākumu piemērošanu un noregulējumu;

               (b)izstrādāt noregulējuma plānu saskaņā ar 13. pantu;

               (c)novērtēt CCP noregulējamību saskaņā ar 16. pantu;

               (d)apzināt, pārvarēt un novērst CCP noregulējamības šķēršļus saskaņā ar 17. pantu;

               (e)koordinēt sabiedrības informēšanu par noregulējuma stratēģiju un shēmām.

               2.Noregulējuma kolēģijas sastāvā ietilpst:

               (a)CCP noregulējuma iestāde;

               (b)CCP kompetentā iestāde;

               (c)Regulas (ES) Nr. 648/2012 18. panta 2. punkta c) apakšpunktā minētās tīrvērtes dalībnieku kompetentās iestādes un noregulējuma iestādes;

               (d)Regulas (ES) Nr. 648/2012 18. panta 2. punkta d) apakšpunktā minētās kompetentās iestādes;

               (e)Regulas (ES) Nr. 648/2012 18. panta 2. punkta e) apakšpunktā minētās CCP kompetentās iestādes un noregulējuma iestādes;

               (f)Regulas (ES) Nr. 648/2012 18. panta 2. punkta f) apakšpunktā minētās kompetentās iestādes;

               (g)Regulas (ES) Nr. 648/2012 18. panta 2. punkta g) apakšpunktā minētie ECBS dalībnieki;

               (h)Regulas (ES) Nr. 648/2012 18. panta 2. punkta h) apakšpunktā minētās centrālās bankas;

               (i)ja tiek piemērots 8. panta 4. punkts – mātesuzņēmuma kompetentā iestāde;

               (j)kompetentā ministrija, ja noregulējuma iestāde, kas minēta a) apakšpunktā, nav kompetentā ministrija;

               (k)EVTI;

               (l)Eiropas Banku iestāde (EBI).

               3.EVTI un EBI nav balsstiesību noregulējuma kolēģijās.

               4.Trešās valstīs uzņēmējdarbību veicošu tīrvērtes dalībnieku kompetentās un noregulējuma iestādes un trešo valstu CCP kompetentās un noregulējuma iestādes, ar kuriem CCP ir izveidojis sadarbspējas mehānismus, var tikt aicinātas piedalīties noregulējuma kolēģijās novērotāju statusā. To piedalīšanās ir atkarīga no tā, vai šīm iestādēm piemēro konfidencialitātes prasības, kas saskaņā ar kolēģijas priekšsēdētāja atzinumu ir līdzvērtīgas 71. pantā noteiktajām prasībām.

               Trešo valstu iestāžu līdzdalība noregulējuma kolēģijā ietver tikai apspriedes par pārrobežu izpildes jautājumiem, tostarp šādiem:

               (a)panākt efektīvu un saskaņotu noregulējuma darbību izpildi, jo īpaši saskaņā ar 53. un 75. pantu;

               (b)apzināt un novērst iespējamos šķēršļus efektīvai noregulējuma darbībai, kas var izrietēt no atšķirīgiem tiesību aktiem, ar kuriem reglamentē nodrošinājuma, savstarpējā ieskaita un savstarpējās dzēšanas līgumus un dažādas atveseļošanas un noregulējuma pilnvaras vai stratēģijas;

               (c)apzināt un koordinēt jebkādu vajadzību pēc jaunām licencēšanas, atzīšanas vai atļaujas saņemšanas prasībām, ņemot vērā, ka noregulējuma darbības ir jāveic laikus;

               (d)iespējams, apturēt tīrvērtes pienākumu attiecīgajām aktīvu klasēm, kurām piemēro CCP noregulējumu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 6.a pantu vai jebkuru līdzvērtīgu tiesību normu saskaņā ar attiecīgās trešās valsts tiesību aktiem;

               (e)ņemt vērā dažādu laika joslu iespējamo ietekmi uz piemērojamām tirdzniecības dienas beigām.

               5.Noregulējuma kolēģijas priekšsēdētājs ir atbildīgs par šādiem uzdevumiem:

               (a)pēc apspriešanās ar citiem noregulējuma kolēģijas locekļiem noteikt rakstveida noteikumus un procedūras noregulējuma kolēģijas darbībai;

               (b)koordinēt visas noregulējuma kolēģijas darbības;

               (c)sasaukt un vadīt visas noregulējuma kolēģijas sanāksmes;

               (d)iepriekš pilnībā informēt visus noregulējuma kolēģijas locekļus par sanāksmju organizēšanu, galvenajiem šajās sanāksmēs apspriežamajiem jautājumiem un posteņiem, kas jāņem vērā šo diskusiju nolūkā;

               (e)pieņemt lēmumu par to, vai un kuras trešās valsts iestādes uzaicināt piedalīties konkrētās noregulējuma kolēģijas sanāksmēs saskaņā ar 4. punktu un kuras no tām uzaicināt;

               (f)koordinēt savlaicīgu apmaiņu visu attiecīgo informāciju starp noregulējuma kolēģijas locekļiem;

               (g)laikus informēt visus noregulējuma kolēģijas locekļus par minēto sanāksmju lēmumiem un rezultātiem.

               6.Lai nodrošinātu konsekventu un saskaņotu noregulējuma kolēģiju darbību visā Savienībā, EVTI izstrādā regulatīvu tehnisko standartu projektu ar mērķi precizēt rakstveida noteikumu un 1. punktā minēto noregulējuma kolēģiju darbības procedūru saturu.

                     29

                     30
                  Lai sagatavotu pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus, EVTI ņem vērā attiecīgos noteikumus Komisijas Deleģētajā regulā (ES) Nr. 876/2013, IV sadaļas 6. nodaļas 1. iedaļā Komisijas Deleģētajā regulā (ES) .../2016, ar ko papildina Direktīvu 2014/59/ES attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kas pieņemti, pamatojoties uz Direktīvas 2014/59/ES 88. panta 7. punktu.

               EVTI iesniedz minētos regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz [PB: ievietot datumu divpadsmit mēnešus pēc šīs regulas stāšanās spēkā].

               Komisijai tiek deleģētas pilnvaras pieņemt 6. punktā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10.–14. pantā.

               5. pants
                  EVTI noregulējuma komiteja

               1.EVTI izveido noregulējuma komiteju saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 41. pantu, lai sagatavotu saskaņā ar šo regulu EVTI uzticētos lēmumus, izņemot lēmumus, kas jāpieņem saskaņā ar šīs regulas 12. pantu.

               Noregulējuma komiteja veicina noregulējuma plānu sagatavošanu un koordināciju un izstrādā noregulējuma metodes grūtībās esošiem CCP.

               2.Noregulējuma komitejas sastāvā ietilpst iestādes, kas izraudzītas saskaņā ar šīs regulas 3. panta 1. punktu.

               Iestādes, kas minētas Regulas (ES) Nr. 1093/2010 4. panta 2. punkta i) un iv) apakšpunktā, uzaicina piedalīties noregulējuma komitejā novērotāju statusā.

               3.Šīs regulas piemērošanas nolūkā EVTI sadarbojas ar Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādi (EAAPI) un EBI Eiropas Uzraudzības iestāžu apvienotajā komitejā, kas izveidota ar 54. pantu Regulā (ES) Nr. 1093/2010, 54. pantu Regulā (ES) Nr. 1094/2010 un 54. pantu Regulā (ES) Nr. 1095/2010.

               4.Šīs regulas piemērošanas nolūkā EVTI nodrošina noregulējuma komitejas strukturālu nošķiršanu no citām Regulā (ES) Nr. 1095/2010 minētajām funkcijām.

               6. pants
                  Sadarbība starp iestādēm

               1.Kompetentās iestādes un noregulējuma iestādes cieši sadarbojas noregulējuma lēmumu sagatavošanā, plānošanā un piemērošanā.

               2.Šīs regulas piemērošanas nolūkā kompetentās iestādes un noregulējuma iestādes sadarbojas ar EVTI saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1095/2010.

               Kompetentās iestādes un noregulējuma iestādes nekavējoties sniedz EVTI visu informāciju, kas nepieciešama tās pienākumu veikšanai saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 35. pantu.

               II iedaļa
               Lēmumu pieņemšana un procedūras

               7. pants
                  Vispārējie lēmumu pieņemšanas principi

               Kompetentās iestādes, noregulējuma iestādes un EVTI, pieņemot lēmumus un rīkojoties saskaņā ar šo regulu, ņem vērā visus turpmāk minētos principus:

               (a)tiek nodrošināta jebkura lēmuma vai rīcības, kas saistīta ar atsevišķu CCP, proporcionalitāte, ņemot vērā vismaz šādus faktorus:

               i)CCP juridiskā forma;

               ii)CCP darījumdarbības būtība, apjoms un sarežģītība;

               iii)CCP tīrvērtes dalības struktūra;

               iv)CCP akcionāru struktūra;

               v)CCP savstarpējā saistība ar citām finanšu tirgus infrastruktūrām, citām finanšu iestādēm un finanšu sistēmu kopumā;

               vi)šīs regulas 19. panta 1. punktā un 22. panta 2. punktā minēto pārkāpumu faktiskās un iespējamās sekas;

               (b)veicot agrīnas intervences vai noregulējuma darbību, tiek ievērots pienākums nodrošināt lēmumu pieņemšanas efektivitāti un saglabāt izmaksas pēc iespējas zemākas;

               (c)lēmumus pieņem un pasākumus veic laikus un ar atbilstošu steidzamību, ja nepieciešams;

               (d)noregulējuma iestādes, kompetentās iestādes un citas iestādes savstarpēji sadarbojas, lai nodrošinātu to, ka lēmumi tiek pieņemti un pasākumi tiek veikti koordinēti un efektīvi;

               (e)katras dalībvalsts attiecīgo iestāžu lomas un pienākumi ir skaidri definēti;

               (f)tiek pienācīgi ņemtas vērā to dalībvalstu intereses, kurās CCP sniedz pakalpojumus un kurās tā tīrvērtes dalībnieki, klienti un jebkuri saistītie CCP veic uzņēmējdarbību, un jo īpaši ietekme, kādu uz minēto dalībvalstu un kopumā Savienības finanšu stabilitāti vai fiskālajiem resursiem atstāj jebkurš lēmums vai darbība, vai bezdarbība;

               (g)tiek pienācīgi ņemti vērā mērķi līdzsvarot iesaistīto dalībvalstu dažādo tīrvērtes dalībnieku, skarto kreditoru un skarto turētāju intereses un izvairīties no neobjektīvas dažādu dalībvalstu konkrētu dalībnieku interešu pārkāpšanas vai aizstāvības, tostarp mēģinot izvairīties no negodīga sloga sadalījuma dalībvalstīs;

               (h)pienākums saskaņā ar šo regulu pirms lēmuma pieņemšanas vai pasākuma īstenošanas apspriesties ar iestādi nozīmē vismaz pienākumu apspriesties par tādiem ierosinātā lēmuma vai pasākuma elementiem, kuri, iespējams:

               i)ietekmē tīrvērtes dalībniekus, klientus vai saistītas FTI;

               ii)ietekmē tās dalībvalsts finanšu stabilitāti, kurā tīrvērtes dalībnieki, klienti vai saistītas FTI veic uzņēmējdarbību vai atrodas;

               (i)tiek ievēroti 13. pantā minētie noregulējuma plāni, ja vien nav nepieciešamas atkāpes no šiem plāniem, lai labāk sasniegtu noregulējuma mērķus;

               (j)tiek nodrošināta pārredzamība katru reizi, kad ierosinātajam lēmumam vai pasākumam, visticamāk, būs ietekme uz attiecīgās dalībvalsts finanšu stabilitāti vai finanšu resursiem;

               (k)tiek veikta saskaņošana un pēc iespējas ciešāka sadarbība arī ar mērķi samazināt noregulējuma kopējās izmaksas;

               (l)tiek mazināta jebkura lēmuma nelabvēlīgā ekonomiskā un sociālā ietekme visās dalībvalstīs un trešās valstīs, kurās CCP sniedz pakalpojumus, tostarp nelabvēlīgā ietekme uz finanšu stabilitāti.

               8. pants
                  Informācijas apmaiņa

               1.Noregulējuma iestādes un kompetentās iestādes pēc pieprasījuma viena otrai sniedz visu informāciju, kas ir nepieciešama to uzdevumu veikšanai saskaņā ar šo regulu.

               2.Noregulējuma iestādes trešās valsts iestādes sniegtu konfidenciālu informāciju var izpaust tikai tādā gadījumā, ja minētā iestāde tam iepriekš ir devusi piekrišanu.

               Noregulējuma iestādes sniedz kompetentajai ministrijai visu informāciju par lēmumiem vai pasākumiem, kuri ir jāpaziņo, jāapspriež vai attiecībā uz kuriem ir jāsaņem šīs ministrijas piekrišana.

               III SADAĻA
                  SAGATAVOŠANA

               I NODAĻA
                  Atveseļošanas un noregulējuma plānošana

               1. iedaļa
                  Atveseļošanas plānošana

               9. pants
                  Atveseļošanas plāni

               1.CCP izstrādā un uztur atveseļošanas plānu, nosakot pasākumus, kas jāveic, lai atjaunotu savu finansiālo pozīciju pēc tam, kad ir būtiski pasliktinājies tā finanšu stāvoklis, vai kad pastāv risks, ka tiks pārkāptas Regulā (ES) Nr. 648/2012 noteiktās prudenciālās prasības.

               2.Atveseļošanas plānā ietver rādītāju sistēmu, ar kuru palīdzību nosaka apstākļus, kādos ir jāveic atveseļošanas plānā minētie pasākumi. Rādītāji var būt vai nu kvalitatīvi, vai arī kvantitatīvi saistībā ar CCP finansiālo stāvokli.

               CCP ievieš atbilstīgus pasākumus regulārai rādītāju uzraudzībai.

               3.CCP netiek liegts pienācīgi pamatotos gadījumos pieņemt lēmumu par šādiem turpmāk minētiem jautājumiem:

               (a)veikt pasākumus, kas paredzēti to atveseļošanas plānā, neraugoties uz to, ka nav izpildīti attiecīgie rādītāji;

               (b)atturēties no tādu pasākumu veikšanas, kas paredzēti to atveseļošanas plānā, neraugoties uz to, ka ir izpildīti attiecīgie rādītāji.

               4.Ikvienu lēmumu, kas pieņemts saskaņā ar 3. punktu, un tā pamatojumu nekavējoties paziņo kompetentajai iestādei. Ja CCP plāno iedarbināt tā atveseļošanas plānu, tas informē kompetento iestādi par apzināto problēmu būtību un apmēru, izklāstot visus attiecīgos apstākļus un norādot atveseļošanas pasākumus vai citus pasākumus, kurus tas plāno veikt, lai risinātu šo situāciju.

               Ja kompetentā iestāde uzskata, ka atveseļošanas pasākums, ko CCP plāno veikt, var radīt būtisku nelabvēlīgu ietekmi uz finanšu sistēmu, tā var pieprasīt, lai CCP neveic konkrēto pasākumu.

               5.Kompetentā iestāde nekavējoties informē noregulējuma iestādi par jebkuru paziņojumu, kas saņemts saskaņā ar 4. punkta pirmo daļu, un par jebkādu turpmāku kompetentās iestādes norādījumu saskaņā ar 4. punkta otro daļu.

               6.CCP atjaunina savus atveseļošanas plānus vismaz reizi gadā un pēc izmaiņām to juridiskajā vai organizatoriskajā struktūrā vai darījumdarbības vai finanšu stāvoklī, kuras varētu būtiski ietekmēt minētos plānus vai citādā veidā radīt nepieciešamību tajos izdarīt grozījumus. Kompetentās iestādes var pieprasīt CCP atjaunināt to atveseļošanas plānus biežāk.

               7.Atveseļošanas plānus sagatavo saskaņā ar pielikuma A iedaļu. Kompetentās iestādes var pieprasīt, lai CCP iekļauj papildu informāciju to atveseļošanas plānos.

               8.CCP valde izvērtē atveseļošanas plānu, ņemot vērā riska komitejas ieteikumu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 28. panta 3. punktu, un apstiprina to pirms tā iesniegšanas kompetentajai iestādei.

               9.Atveseļošanas plānus uzskata par daļu no CCP darbības noteikumiem, un CCP nodrošina, ka atveseļošanas plānos noteiktie pasākumi vienmēr ir izpildāmi.

               10. pants
                  Atveseļošanas plānu novērtēšana

               1.CCP vai – gadījumos, uz kuriem attiecas 11. pants, – to mātesuzņēmumi iesniedz savus atveseļošanas plānus apstiprināšanai kompetentajai iestādei.

               2.Kompetentā iestāde bez nepamatotas kavēšanās nosūta katru plānu kolēģijai un noregulējuma iestādei.

               Kompetentā iestāde sešu mēnešu laikā pēc katra plāna iesniegšanas un sadarbībā ar kolēģiju saskaņā ar 12. pantā minēto procedūru pārskata atveseļošanas plānu un izvērtē, cik lielā mērā tas atbilst 9. pantā izklāstītajām prasībām.

               3.Izvērtējot atveseļošanas plānu, kompetentā iestāde ņem vērā CCP kapitāla struktūru, tā secību saistību neizpildes gadījumā, CCP organizatoriskās struktūras sarežģītību un riska profilu, un to, kā atveseļošanas plāna īstenošana ietekmētu tīrvērtes dalībniekus, to klientus, CCP apkalpotos finanšu tirgus un finanšu sistēmu kopumā.

               4.Noregulējuma iestāde izskata atveseļošanas plānu, lai apzinātu jebkurus pasākumus, kas varētu negatīvi ietekmēt CCP noregulējamību. Noregulējuma iestāde var kompetentajai iestādei sniegt ieteikumus šajos jautājumos.

               5.Ja kompetentā iestāde nolemj neņemt vērā ieteikumus, ko noregulējuma iestāde sniegusi saskaņā ar 4. punktu, tā pilnībā pamato šo lēmumu noregulējuma iestādei.

               6.Ja kompetentā iestāde piekrīt noregulējuma iestādes ieteikumiem vai citādi uzskata, ka atveseļošanas plānā pastāv būtiski trūkumi vai ir būtiski šķēršļi tā īstenošanai, tā paziņo par to CCP vai tā mātesuzņēmumam un dod iespēju CCP iesniegt savus apsvērumus.

               7.Kompetentā iestāde, ņemot vērā CCP apsvērumus, var pieprasīt, lai CCP vai tā mātesuzņēmums divu mēnešu laikā – šo termiņu ar kompetentās iestādes apstiprinājumu var pagarināt par vienu mēnesi – iesniedz pārskatītu plānu, norādot, kā šie trūkumi vai šķēršļi ir novērsti. Pārskatīto plānu izvērtē saskaņā ar 2. punkta otro daļu.

               8.Ja kompetentā iestāde uzskata, ka trūkumi un šķēršļi pārskatītajā plānā nav pienācīgi novērsti, vai ja CCP vai tā mātesuzņēmums nav iesnieguši pārskatītu plānu, tā pieprasa, lai CCP vai tā mātesuzņēmums plānā veic konkrētas izmaiņas.

               9.Ja, veicot konkrētas izmaiņas plānā, nav iespējams pienācīgi novērst trūkumus vai šķēršļus, kompetentā iestāde pieprasa, lai CCP vai tā mātesuzņēmums pieņemamā termiņā apzina jebkādas izmaiņas, kas veicamas tā darbībā, lai novērstu trūkumus vai šķēršļus atveseļošanas plāna īstenošanai.

               Ja CCP vai tā mātesuzņēmums nespēj apzināt šādas izmaiņas kompetentās iestādes noteiktajā termiņā vai ja kompetentā iestāde uzskata, ka ierosinātās darbības pienācīgi nenovērš trūkumus vai šķēršļus atveseļošanas plāna īstenošanai, kompetentā iestāde pieprasa, lai CCP vai tā mātesuzņēmums veic jebkuru no turpmāk minētajiem pasākumiem, ņemot vērā trūkumu un šķēršļu nopietnību un pasākumu ietekmi uz CCP darbību:

               (a)samazināt CCP riska profilu;

               (b)uzlabot CCP spēju tikt laikus rekapitalizētam, lai tas varētu izpildīt prudenciālās prasības;

               (c)pārskatīt CCP stratēģiju un struktūru;

               (d)veikt izmaiņās secībā saistību neizpildes gadījumā, atveseļošanas pasākumos un citos zaudējumu sadales mehānismos, lai uzlabotu kritiski svarīgo funkciju noregulējamību un noturību;

               (e)veikt izmaiņas CCP pārvaldības struktūrā.

               10.Pieprasījums, kas minēts 9. punkta otrajā daļā, ir pamatots, un to rakstiski paziņo CCP.

               11. pants

               Atveseļošanas plāns grupā ietilpstošam CCP

               1.Ja tās grupas mātesuzņēmums, kurā ietilpst CCP, ir iestāde, kā definēts Direktīvas 2014/59/ES 2. panta 1. punkta 23. apakšpunktā, vai vienība, kas norādīta minētās direktīvas 1. panta 1. punkta c) vai d) apakšpunktā, kompetentā iestāde, kā norādīts minētās direktīvas 2. panta 1. punkta 21. apakšpunktā, mātesuzņēmumam saskaņā ar minēto direktīvu nosaka prasību iesniegt grupas atveseļošanas plānu. Kompetentā iestāde grupas atveseļošanas plānu iesniedz CCP kompetentajai iestādei.

               Ja tās grupas mātesuzņēmums, kurā ietilpst CCP, nav iestāde vai vienība, kas minēta pirmajā daļā, un ja tas ir lietderīgi, lai ievērotu pielikuma A iedaļā minētos kritērijus, kompetentās iestādes pēc apspriešanās ar kolēģiju un saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta šīs regulas 10. pantā, var noteikt prasību mātesuzņēmumam iesniegt CCP atveseļošanas plānu, kas ir daļa no grupas atveseļošanas plāna. Šāds pieprasījums ir pamatots, un to rakstiski paziņo CCP un tā mātesuzņēmumam.

               2.Ja mātesuzņēmums iesniedz atveseļošanas plānu saskaņā ar 1. punktu, CCP atveseļošanas noteikumi ir konkrēta daļa no minēta atveseļošanas plāna, un tie atbilst šīs regulas prasībām, un CCP netiek noteikta prasība sagatavot atsevišķu atveseļošanas plānu.

               3.CCP kompetentā iestāde saskaņā ar 10. pantu izvērtē noteikumus par CCP atveseļošanu un attiecīgā gadījumā apspriežas ar grupas kompetento iestādi.

               12. pants
                  Atveseļošanas plānu koordinēšanas procedūra

               1.Kolēģija pieņem kopīgu lēmumu par visiem turpmāk minētajiem jautājumiem:

               (a)atveseļošanas plāna pārbaude un novērtējums;

               (b)šīs regulas 9. panta 6., 7., 8. un 9. punktā minēto pasākumu piemērošana;

               (c)tas, vai mātesuzņēmumam ir jāsagatavo atveseļošanas plāns saskaņā ar 11. panta 1. punktu.

               2.
                     Kolēģija kopīgu lēmumu par a) un b) apakšpunktā minētajiem jautājumiem pieņem četru mēnešu laikā no dienas, kad noregulējuma iestāde ir nosūtījusi atveseļošanas plānu kompetentajai iestādei.

               Kolēģija kopīgu lēmumu par c) apakšpunktā minēto jautājumu pieņem četru mēnešu laikā no dienas, kad kompetentā iestāde nolemj pieprasīt, lai mātesuzņēmums sagatavo grupas plānu.

               EVTI pēc kādas kolēģijā ietilpstošas kompetentās iestādes pieprasījuma var palīdzēt kolēģijai pieņemt kopīgu lēmumu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 31. panta c) punktu.

               3.Ja četru mēnešu laikā pēc dienas, kad atveseļošanas plāns tika nosūtīts, kolēģija nav pieņēmusi kopīgu lēmumu par 1. punkta a) un b) apakšpunktā minētajiem jautājumiem, CCP kompetentā iestāde pieņem pati savu lēmumu.

               CCP kompetentā iestāde pieņem pirmajā daļā minēto lēmumu, ņemot vērā citu kolēģijas locekļu viedokļus, kuri pausti minēto četru mēnešu laikā. CCP kompetentā iestāde rakstiski paziņo šo lēmumu CCP, tā mātesuzņēmumam un attiecīgā gadījumā pārējiem kolēģijas locekļiem.

               4.
                     Ja minētā četru mēnešu termiņa beigās kāds no kolēģijas locekļiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 19. pantu ir nodevis EVTI jautājumu attiecībā uz atveseļošanas plāna izvērtējumu un pasākumu īstenošanu saskaņā ar šīs regulas 10. panta 9. punkta a), b) un d) apakšpunktu, CCP kompetentā iestāde gaida EVTI lēmumu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 19. panta 3. punktu un pieņem lēmumu saskaņā ar EVTI lēmumu.

               5.
                     Četru mēnešu laikposmu uzskata par samierināšanas posmu Regulas (ES) Nr. 1095/2010 nozīmē. EVTI pieņem lēmumu viena mēneša laikā pēc tā, kad šis jautājums tai nodots. Pēc četru mēnešu laikposma beigām vai pēc kopīga lēmuma pieņemšanas jautājumus EVTI neiesniedz. Ja EVTI nepieņem lēmumu viena mēneša laikā, piemēro CCP kompetentās iestādes lēmumu.

               2. iedaļa
                  Noregulējuma plānošana

               13. pants
                  Noregulējuma plāni

               1.Noregulējuma iestāde pēc apspriešanās ar kompetento iestādi un sadarbojoties ar noregulējuma kolēģiju, saskaņā ar 15. pantā noteikto procedūru izstrādā noregulējuma plānu katram CCP.

               2.Noregulējuma plānā tiek paredzētas noregulējuma darbības, kuras noregulējuma iestāde var veikt, ja CCP atbilst 22. pantā minētajiem noregulējuma veikšanas nosacījumiem.

               3.Noregulējuma plānā ņem vērā vismaz šādus elementus:

               (a)CCP nonākšanu grūtībās saistībā ar:

               i.viena vai vairāku tā locekļu saistību neizpildi;

               ii.citiem iemesliem, tostarp zaudējumiem no tā ieguldījumu darbībām vai darbības problēmām;

               iii.plašāka mēroga finanšu nestabilitāti vai sistēmas mēroga notikumiem;

               (b)ietekme, kāda noregulējuma plāna īstenošanai būtu uz tīrvērtes dalībniekiem un to klientiem, tostarp, ja tīrvērtes dalībniekiem, visticamāk, varētu piemērot atveseļošanas pasākumus vai noregulējuma darbības saskaņā ar Direktīvu 2014/59/ES, un uz jebkuru saistīto FTI, CCP apkalpotiem finanšu tirgiem un finanšu sistēmu kopumā;

               (c)veids un apstākļi, kādos CCP var pieteikties centrālās bankas mehānismu izmantošanai, un tādu aktīvu apzināšana, attiecībā uz kuriem tiek sagaidīts, ka tie tiks kvalificēti kā nodrošinājums.

               4.Noregulējuma plānā neparedz šādus atbalsta veidus:

               (a)ārkārtas finansiālo atbalstu no publiskā sektora līdzekļiem;

               (b)centrālās bankas ārkārtas likviditātes palīdzību;

               (c)centrālās bankas likviditātes palīdzību ar nestandarta nosacījumiem attiecībā uz nodrošinājumu, termiņu un procentu likmi.

               5.Noregulējuma iestādes pārskata noregulējuma plānus un vajadzības gadījumā tos atjaunina vismaz reizi gadā un jebkurā gadījumā pēc izmaiņām CCP juridiskajā vai organizatoriskajā struktūrā, tā darījumdarbībā vai finanšu stāvoklī vai jebkurām citām izmaiņām, kas būtiski ietekmē plāna efektivitāti.

               CCP un kompetentās iestādes nekavējoties informē noregulējuma iestādes par visām šādām izmaiņām.

               6.Noregulējuma plānā konkretizē apstākļus un dažādus scenārijus noregulējuma instrumentu un noregulējuma pilnvaru izmantošanai. Noregulējuma plānā iekļauj šādu informāciju, ko attiecīgā gadījumā un ja iespējams izsaka skaitliskā izteiksmē:

               (a)plāna galveno elementu kopsavilkumu;

               (b)kopsavilkumu par būtiskām izmaiņām, kas CCP skārušas pēc noregulējuma plānā pēdējās atjaunināšanas;

               (c)to, kādā veidā būtu iespējams nepieciešamajā apmērā juridiski un ekonomiski nodalīt CCP kritiski svarīgās funkcijas no citām funkcijām, lai nodrošinātu to nepārtrauktību CCP grūtību gadījumā;

               (d)visu būtisko plāna aspektu izpildes paredzamo termiņu;

               (e)saskaņā ar 16. pantu veiktā noregulējamības novērtējuma detalizētu aprakstu;

               (f)aprakstu par pasākumiem, kas veicami saskaņā ar 17. pantu, lai pārvarētu vai novērstu šķēršļus noregulējumam, kuri konstatēti saskaņā ar 16. pantu veiktā novērtējuma rezultātā;

               (g)aprakstu par CCP kritiski svarīgo funkciju un aktīvu vērtības un tirgspējas noteikšanas procedūrām;

               (h)detalizētu aprakstu par mehānismiem, ar ko tiks nodrošināts, ka 14. pantā prasītā informācija ir atjaunināta un vienmēr ir pieejama noregulējuma iestādēm;

               (i)paskaidrojumu par to, kā varētu finansēt noregulējuma darbības, neveicot 4. punktā minētos elementus;

               (j)detalizētu aprakstu par dažādām noregulējuma stratēģijām, ko varētu piemērot dažādu iespējamo scenāriju gadījumos, un ar tiem saistītus termiņus;

               (k)aprakstu par kritiski svarīgām savstarpējām saitēm starp CCP un citiem tirgus dalībniekiem;

               (l)aprakstu par dažādajām iespējām, lai nodrošinātu:

               i.
                     piekļuvi maksājumu un tīrvērtes pakalpojumiem un citām infrastruktūrām;

               ii.
                     savlaicīgu saistību nokārtošanu, kas pienākas tīrvērtes dalībniekiem un visām saistītajām FTI;

               iii.
                     tīrvērtes dalībnieku piekļuvi vērtspapīru vai naudas kontiem, ko sniedz CCP, un vērtspapīru vai naudas nodrošinājumam, ko sniedz centrālajam darījumu partnerim un ko centrālais darījumu partneris tur, un kas pienākas šādiem dalībniekiem;

               iv.
                     CCP un citu FTI saišu darbības nepārtrauktību;

               v.
                     tīrvērtes dalībnieku pozīciju pārnesamību;

               vi.
                     CCP licenču, atļauju, atzīšanu un juridisko apzīmējumu saglabāšanu, kas nepieciešama, lai CCP turpinātu veikt kritiski svarīgās funkcijas, tostarp atzīšanu, lai piemērotu attiecīgos norēķinu galīguma noteikumus un dalību citās FTI vai saistības ar tām;

               (m)analīzi par plāna ietekmi uz CCP darbiniekiem, tostarp jebkādu saistīto izmaksu novērtējumu, un aprakstu par procedūrām, kas paredzētas apspriedēm ar personālu noregulējuma gaitā, ņemot vērā valstu noteikumus un sistēmas dialoga risināšanai ar sociālajiem partneriem;

               (n)plānu saziņai ar plašsaziņas līdzekļiem un sabiedrību;

               (o)aprakstu par būtiskām operācijām un sistēmām CCP operacionālo procesu nepārtrauktas darbības nodrošināšanai.

               Attiecīgajam CCP dara zināmu 6. punkta a) apakšpunktā minēto informāciju. CCP var rakstiski noregulējuma iestādei izteikt savu atzinumu par noregulējuma plānu. Šo atzinumu iekļauj plānā.

               7.Noregulējuma iestādes var pieprasīt, lai CCP tām sniedz detalizētu uzskaiti par līgumiem, kuri minēti Regulas (ES) Nr. 648/2012 29. pantā un kuros tas ir līgumslēdzēja puse. Noregulējuma iestādes var konkretizēt termiņu šīs uzskaites iesniegšanai un var noteikt atšķirīgus termiņus dažādiem līgumu veidiem.

               8.EVTI pēc apspriešanās ar ESRK un ņemot vērā attiecīgos noteikumus Komisijas Deleģētajā regulā (ES) .../2016, ar ko papildina Direktīvu 2014/59/ES attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kas pieņemti, pamatojoties uz Direktīvas 2014/59/ES 10. panta 9. punktu, izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektu, lai sīkāk precizētu noregulējuma plāna saturu saskaņā ar 6. punktu.

               EVTI iesniedz minētos regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz [PB: lūgums ievietot datumu: divpadsmit mēnešus pēc šīs regulas stāšanās spēkā].

               Komisija tiek pilnvarota pieņemt pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantā noteikto procedūru.

               14. pants
               CCP pienākums sadarboties un sniegt informāciju

               CCP vajadzības gadījumā īsteno sadarbību, sagatavojot noregulējuma plānus un tieši vai ar kompetentās iestādes starpniecību sniedzot noregulējuma iestādēm visu nepieciešamo informāciju, lai izstrādātu un īstenotu šos plānus, tostarp informāciju un analīzi, kas norādīta pielikuma B iedaļā.

               Kompetentās iestādes sniedz noregulējuma iestādēm jebkādu to rīcībā jau esošu informāciju, kas minēta pirmajā daļā.

               15. pants
                  Noregulējuma plānu koordinēšanas procedūra

               1.Noregulējuma kolēģija pieņem kopīgu lēmumu par noregulējuma plānu un jebkādām tā izmaiņām četru mēnešu laikā no dienas, kad noregulējuma iestāde ir nosūtījusi šo plānu, kā minēts 2. punktā.

               2.Noregulējuma iestāde nosūta noregulējuma kolēģijai noregulējuma projekta plānu, informāciju, kas paredzēta saskaņā ar 14. pantu, un jebkādu noregulējuma kolēģijai nozīmīgu papildu informāciju.

               Noregulējuma iestāde nodrošina, ka EVTI tiek sniegta visa tās funkcijām nozīmīga informācija saskaņā ar šo pantu.

               3.Noregulējuma iestāde var nolemt iesaistīt trešās valsts iestādes noregulējuma plāna sagatavošanā un pārskatīšanā ar noteikumu, ka tās atbilst 71. pantā noteiktajām konfidencialitātes prasībām un tās darbojas jurisdikcijās, kurās uzņēmējdarbību veic šādas vienības:

               i.attiecīgā gadījumā – CCP mātesuzņēmums;

               ii.nozīmīgi CCP tīrvērtes dalībnieki;

               iii.attiecīgā gadījumā – CCP meitasuzņēmumi;

               iv.citi centrālajam darījumu partnerim kritisku svarīgu pakalpojumu sniedzēji.

               4.EVTI pēc noregulējuma iestādes pieprasījuma var palīdzēt noregulējuma kolēģijai pieņemt kopīgu lēmumu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 31. panta c) punktu.

               5.Ja četru mēnešu laikā pēc dienas, kad noregulējuma plāns tika nosūtīts, noregulējuma kolēģija nav spējusi pieņemt kopīgu lēmumu, noregulējuma iestāde pieņem pati savu lēmumu par noregulējuma plānu. Noregulējuma iestāde pieņem lēmumu, ņemot vērā pārējo kolēģijas locekļu uzskatus, kuri pausti minēto četru mēnešu laikā. Noregulējuma iestāde rakstiski paziņo šo lēmumu CCP, attiecīgā gadījumā tā mātesuzņēmumam un pārējiem kolēģijas locekļiem.

               6.Ja minētā četru mēnešu termiņa beigās kāds no noregulējuma kolēģijas locekļiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 19. pantu ir nodevis EVTI jautājumu attiecībā uz noregulējuma plānu, CCP noregulējuma iestāde gaida jebkādu lēmumu, ko EVTI var pieņemt saskaņā ar minētās regulas 19. panta 3. punktu, un pieņem lēmumu saskaņā ar EVTI lēmumu.

               Četru mēnešu laikposmu uzskata par samierināšanas posmu Regulas (ES) Nr. 1095/2010 nozīmē. EVTI pieņem lēmumu viena mēneša laikā pēc tam, kad šis jautājums tai nodots. Pēc četru mēnešu laikposma beigām vai pēc kopīga lēmuma pieņemšanas jautājumus EVTI neiesniedz. Ja EVTI nepieņem lēmumu viena mēneša laikā, piemēro grupas līmeņa noregulējuma iestādes lēmumu.

               7.Ja tiek pieņemts kopīgs lēmums saskaņā ar 1. punktu un noregulējuma iestāde saskaņā ar 6. punktu uzskata, ka jautājums, par ko nav panākta vienošanās, apdraud tās dalībvalsts fiskālo atbildību, CCP noregulējuma iestāde sāk noregulējuma plāna atkārtotu vērtēšanu.

               II NODAĻA
               Noregulējamība

               16. pants
                  Noregulējamības novērtējums

               1.Noregulējuma iestāde sadarbībā ar noregulējuma kolēģiju saskaņā ar 17. pantu novērtē, cik lielā mērā CCP ir noregulējams, neuzņemoties neko no turpmāk minētā:

               (a)ārkārtas finansiālo atbalstu no publiskā sektora līdzekļiem;

               (b)centrālās bankas ārkārtas likviditātes palīdzību;

               (c)centrālās bankas likviditātes palīdzību ar nestandarta nosacījumiem attiecībā uz nodrošinājumu, termiņu un procentu likmi.

               2.
                     Tiek uzskatīts, ka CCP ir noregulējams, ja noregulējuma iestāde uzskata, ka ir iespējams un ticams to vai nu likvidēt saskaņā ar parasto maksātnespējas procedūru, vai arī noregulēt, izmantojot noregulējuma instrumentus un īstenojot noregulējuma pilnvaras, vienlaikus nodrošinot CCP kritiski svarīgo funkciju nepārtrauktību un, cik vien iespējams, novēršot būtisku nelabvēlīgu ietekmi uz finanšu sistēmu.

               Nelabvēlīgā ietekme, kas minēta pirmajā daļā, iekļauj plašāka mēroga finanšu nestabilitāti vai sistēmas mēroga notikumus jebkurā dalībvalstī.

               Ja noregulējuma iestāde uzskata, ka CCP noregulējums nav iespējams, tā par to laikus informē EVTI.

               2.Pēc noregulējuma iestādes pieprasījuma CCP pierāda, ka:

               (a)nav šķēršļu īpašumtiesību instrumentu vērtības samazināšanai pēc noregulējuma pilnvaru izmantošanas, neatkarīgi no tā, vai ir pilnībā izmantotas nenomaksātās līgumsaistības vai citi pasākumi CCP atveseļošanas plānā;

               (b)CCP līgumi ar tīrvērtes dalībniekiem vai trešām personām nedod iespēju šiem tīrvērtes dalībniekiem vai trešām personām sekmīgi apstrīdēt noregulējuma iestādes īstenotās noregulējuma pilnvaras vai kā citādi izvairīties no pakļaušanās šīm pilnvarām.

               3.Šā panta 1. punktā minētā noregulējamības novērtējuma vajadzībām noregulējuma iestāde attiecīgā gadījumā pārbauda pielikuma C iedaļā norādītos jautājumus.

               4.Noregulējuma iestāde veic noregulējamības novērtējumu vienlaikus ar noregulējuma plāna sagatavošanu un atjaunināšanu saskaņā ar 13. pantu.

               17. pants
                  Noregulējamības šķēršļu pārvarēšana vai novēršana

               1.Ja pēc novērtēšanas saskaņā ar 16. pantu noregulējuma iestāde un noregulējuma kolēģija secina, ka pastāv būtiski šķēršļi CCP noregulējamībai, noregulējuma iestāde sadarbībā ar kompetento iestādi un EVTI sagatavo un iesniedz ziņojumu CCP un noregulējuma kolēģijai.

               Pirmajā daļā minētajā ziņojumā analizē būtiskos šķēršļus noregulējuma instrumentu un noregulējuma pilnvaru efektīvai izmantošanai attiecībā uz CCP, ņem vērā to ietekmi uz CCP darījumdarbības modeli un iesaka mērķtiecīgus pasākumus, lai novērstu minētos šķēršļus.

               2.Šīs regulas 15. pantā noregulējuma iestādēm noteiktās prasības pieņemt kopīgu lēmumu par noregulējuma plāniem pēc šā panta 1. punktā minētā ziņojuma iesniegšanas aptur līdz brīdim, kad noregulējuma iestāde saskaņā ar šā panta 3. punktu ir apstiprinājusi pasākumus būtisko noregulējamības šķēršļu novēršanai vai pieņēmusi lēmumu par alternatīviem pasākumiem saskaņā ar šā panta 4. punktu.

               3.Četru mēnešu laikā pēc dienas, kad iestāde ir saņēmusi saskaņā ar 1. punktu iesniegto ziņojumu, tā ierosina noregulējuma iestādei iespējamos pasākumus ziņojumā minēto būtisko šķēršļu pārvarēšanai vai novēršanai. Noregulējuma iestāde paziņo noregulējuma kolēģijai par jebkuru CCP ierosinātu pasākumu. Noregulējuma iestādes un noregulējuma kolēģija saskaņā ar 18. panta 1. punkta b) apakšpunktu izvērtē, vai šie pasākumi efektīvi pārvarētu vai novērstu minētos šķēršļus.

               4.Ja noregulējuma iestāde un noregulējuma kolēģija secina, ka CCP saskaņā ar 3. punktu ierosinātie pasākumi nav efektīvi ziņojumā apzināto šķēršļu samazināšanā vai novēršanā, noregulējuma iestāde nosaka alternatīvus pasākumus, par kuriem tā paziņo noregulējuma kolēģijai, lai pieņemtu kopīgu lēmumu saskaņā ar 18. pantu.

               Alternatīvajos pasākumos, kas minēti pirmajā daļā, ņem vērā šādus aspektus:

               (a)apdraudējumu, ko minētie CCP noregulējamības šķēršļi rada finanšu stabilitātei;

               (b)alternatīvo pasākumu ietekmi uz konkrēto CCP, tā tīrvērtes dalībniekiem un to klientiem, visām saistītajām FTI un iekšējo tirgu.

               Otrās daļas b) apakšpunkta piemērošanas nolūkā noregulējuma iestāde apspriežas ar kompetento iestādi un noregulējuma kolēģiju, un vajadzības gadījumā ar izraudzīto valsts makroprudenciālās uzraudzības iestādi.

               5.
                     Noregulējuma iestāde saskaņā ar 18. pantu tieši vai netieši ar kompetentās iestādes starpniecību rakstiski paziņo CCP par alternatīvajiem pasākumiem, kurus veic, lai sasniegtu mērķi – novērst šķēršļus noregulējamībai. Noregulējuma iestāde pamato, kāpēc CCP ierosinātie pasākumi nespētu novērst šķēršļus noregulējamībai un kāpēc ierosinātie alternatīvie pasākumi būtu efektīvi šā mērķa sasniegšanai.

               6.CCP viena mēneša laikā ierosina plānu alternatīvo pasākumu izpildei.

               7.Šā panta 4. punkta piemērošanas nolūkā noregulējuma iestāde var:

               (a)pieprasīt, lai CCP pārskata vai sagatavo pakalpojuma līgumus – grupas ietvaros vai ar trešām personām –, nolūkā nodrošināt kritiski svarīgo funkciju sniegšanu;

               (b)pieprasīt, lai CCP ierobežo tā individuālo vai kopīgo nesegto riska darījumu maksimālo apmēru;

               (c)pieprasīt, lai CCP veic izmaiņas veidā, kādā tas iekasē un tur maržu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 41. pantu;

               (d)pieprasīt, lai CCP veic izmaiņas Regulas (ES) Nr. 648/2012 42. pantā minētā fonda saistību neizpildes gadījumiem sastāvā un skaitā;

               (e)noteikt CCP konkrētas vai regulāras papildu informācijas sniegšanas prasības;

               (f)pieprasīt, lai CCP atbrīvojas no konkrētiem aktīviem;

               (g)pieprasīt, lai CCP ierobežo vai izbeidz konkrētas esošās vai ierosinātās darbības;

               (h)pieprasīt, lai CCP veic izmaiņas tā atveseļošanas plānā;

               (i)ierobežot vai novērst jaunu vai esošu darījumdarbības virzienu attīstību vai jaunu vai esošu pakalpojumu sniegšanu;

               (j)pieprasīt veikt izmaiņas CCP vai jebkuras grupas vienības, kas tieši vai netieši ir tās kontrolē, juridiskajās vai operacionālajās struktūrās, lai nodrošinātu, ka kritiski svarīgās funkcijas var juridiski un operacionāli nodalīt no citām funkcijām, piemērojot noregulējuma instrumentus;

               (k)pieprasīt, lai CCP izveido dalībvalsts mātes finanšu pārvaldītājsabiedrību vai Savienības mātes finanšu pārvaldītājsabiedrību;

               (l)pieprasīt, lai CCP vai jebkura grupas vienība, kas tieši vai netieši ir tās kontrolē un kas sniedz finansiālu atbalstu CCP, emitē saistības, ko var norakstīt un konvertēt, vai nodala citus līdzekļus, lai palielinātu spēju absorbēt zaudējumus, veikt rekapitalizāciju un papildināt priekšfinansētus līdzekļus;

               (m)pieprasīt, lai CCP vai jebkura grupas vienība, kas tieši vai netieši ir tās kontrolē un kas sniedz finansiālu atbalstu CCP, veic citus pasākumus, ar ko darīt pieejamu kapitālu, citas saistības un līgumus, lai varētu segt zaudējumus, rekapitalizēt CCP vai papildināt priekšfinansētus līdzekļus, tostarp jo īpaši lai mēģinātu uzsākt atkārtotas sarunas par jebkādām tā emitētām saistībām vai pārskatīt līguma noteikumus ar mērķi nodrošināt, ka ikviens noregulējuma iestādes lēmums par minētās saistības, instrumenta vai līguma norakstīšanu, konvertāciju vai pārstrukturēšanu, tiktu izpildīts saskaņā ar tādas jurisdikcijas tiesību aktiem, kas reglamentē attiecīgās saistības vai instrumentu;

               (n)gadījumā, ja CCP ir meitasuzņēmums, – sadarboties ar attiecīgajām iestādēm, lai pieprasītu mātesuzņēmumam izveidot atsevišķu finanšu pārvaldītājsabiedrību, kas kontrolētu CCP, ja šis pasākums ir nepieciešams, lai atvieglotu CCP noregulējumu un novērstu nelabvēlīgo ietekmi, ko noregulējuma instrumentu un noregulējuma pilnvaru īstenošana varētu atstāt uz citām grupas vienībām.

               18. pants
                  Koordinēšanas procedūra, lai pārvarētu vai novērstu šķēršļus noregulējamībai

               1.Noregulējuma kolēģija pieņem kopīgu lēmumu par:

               (a)būtisko noregulējamības šķēršļu apzināšanu saskaņā ar 16. panta 1. punktu;

               (b)vajadzības gadījumā – CCP ierosināto pasākumu izvērtēšanu saskaņā ar 17. panta 3. punktu;

               (c)vajadzīgajiem alternatīvajiem pasākumiem saskaņā ar 17. panta 4. punktu.

               2.Kopīgo lēmumu par būtisko noregulējamības šķēršļu apzināšanu, kas minēts 1. punkta a) apakšpunktā, pieņem četru mēnešu laikā pēc tam, kad noregulējuma kolēģijai ir iesniegts 17. panta 1. punktā minētais ziņojums.

               Kopīgo lēmumu, kas minēts 1. punkta b) un c) apakšpunktā, pieņem četru mēnešu laikā pēc tam, kad ir iesniegti CCP ierosinātie pasākumi, lai novērstu šķēršļus noregulējamībai.

               Kopīgais lēmums, kas minēts 1. punktā, ir pamatots, un noregulējuma iestāde to rakstiski paziņo CCP un attiecīgā gadījumā – tā mātesuzņēmumam.

               EVTI pēc noregulējuma iestādes pieprasījuma var palīdzēt noregulējuma kolēģijai pieņemt kopīgu lēmumu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 31. panta c) punktu.

               3.Ja četru mēnešu laikā pēc dienas, kad ir iesniegts 17. panta 1. punktā paredzētais ziņojums, kolēģija nav spējusi pieņemt kopīgu lēmumu, noregulējuma iestāde pieņem pati savu lēmumu par pienācīgajiem pasākumiem, kas jāveic saskaņā ar 17. panta 5. punktu. Noregulējuma iestāde pieņem lēmumu, ņemot vērā pārējo kolēģijas locekļu uzskatus, kuri pausti minēto četru mēnešu laikā.

               Noregulējuma iestāde rakstiski paziņo šo lēmumu CCP, attiecīgā gadījumā tā mātesuzņēmumam un pārējiem kolēģijas locekļiem.

               4.Ja līdz minētā četru mēnešu laikposma beigām kāds no noregulējuma kolēģijas locekļiem 17. panta 7. punkta j), k) vai n) apakšpunktā minētu jautājumu ir nodevis EVTI saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 19. pantu, CCP noregulējuma kolēģija atliek savu lēmumu un gaida lēmumu, ko EVTI var pieņemt saskaņā ar minētās regulas 19. panta 3. punktu. Šādā gadījumā noregulējuma iestāde pieņem savu lēmumu saskaņā ar EVTI lēmumu.

               Četru mēnešu laikposmu uzskata par samierināšanas posmu Regulas (ES) Nr. 1095/2010 nozīmē. EVTI pieņem lēmumu viena mēneša laikā pēc tam, kad šis jautājums tai nodots. Pēc četru mēnešu laikposma beigām vai pēc kopīga lēmuma pieņemšanas jautājumus EVTI neiesniedz. Ja EVTI nepieņem lēmumu viena mēneša laikā, piemēro noregulējuma iestādes lēmumu.

               IV SADAĻA
               AGRĪNA INTERVENCE

               19. pants
                  Agrīnas intervences pasākumi

               1.Ja CCP pārkāpj vai, iespējams, tuvākajā nākotnē pārkāps prudenciālās prasības, kas noteiktas Regulā (ES) Nr. 648/2012, vai ja kompetentā iestāde ir konstatējusi, ka pastāv citas norādes par tuvojošos krīzes situāciju, kas varētu ietekmēt CCP darbības, kompetentās iestādes var:

               (a)pieprasīt, lai CCP atjaunina atveseļošanas plānu saskaņā ar 9. panta 6. punktu, ja apstākļi, kuros bija vajadzīga agrīna intervence, atšķiras no pieņēmumiem, kas izklāstīti sākotnējā atveseļošanas plānā;

               (b)pieprasīt, lai CCP konkrētā termiņā īsteno vienu vai vairākus atveseļošanas plānā noteiktos mehānismus vai pasākumus. Ja plāns ir atjaunināts saskaņā ar a) apakšpunktu, šie mehānismi vai pasākumi ietver jebkādus atjauninātus mehānismus vai pasākumus;

               (c)pieprasīt, lai CCP apzina 1. punktā minēto pārkāpumu vai iespējamo pārkāpumu iemeslus un sagatavo rīcības programmu, tostarp atbilstīgus pasākumus un termiņus;

               (d)pieprasīt, lai CCP sasauc tā akcionāru sanāksmi, vai – ja CCP neizpilda minēto prasību – pašas sasaukt sanāksmi. Abos gadījumos kompetentā iestāde nosaka darba kārtību, tostarp lēmumus, ko akcionāriem apsvērt pieņemšanai;

               (e)pieprasīt atcelt vai nomainīt vienu vai vairākus valdes vai augstākās vadības locekļus, ja jebkura no minētajām personām tiek uzskatīta par nepiemērotu savu uzdevumu veikšanai saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 27. pantu;

               (f)pieprasīt veikt izmaiņas CCP darījumdarbības stratēģijā;

               (g)pieprasīt veikt izmaiņas CCP juridiskajās vai operacionālajās struktūrās;

               (h)sniegt noregulējuma iestādei visu informāciju, kas vajadzīga CCP noregulējuma plāna atjaunināšanai, lai sagatavotu iespējamo CCP noregulējumu un tā aktīvu un saistību vērtēšanu saskaņā ar 24. pantu, tostarp jebkādu vajadzīgo informāciju, veicot pārbaudes uz vietas;

               (i)vajadzības gadījumā un saskaņā ar 4. punktu pieprasīt CCP atveseļošanas pasākumu īstenošanu;

               (j)pieprasīt, lai CCP atturas no konkrētu atveseļošanas pasākumu īstenošanas, ja kompetentā iestāde ir konstatējusi, ka šo pasākumu īstenošanai var būt nelabvēlīga ietekme uz finanšu stabilitāti;

               (k)pieprasīt, lai CCP savlaicīgi papildina savus finanšu resursus.

               2.Kompetentā iestāde nosaka piemērotu termiņu katram no šiem pasākumiem un pēc šo pasākumu veikšanas novērtē to efektivitāti.

               3.Kompetentā iestāde var piemērot 1. punkta a) līdz k) apakšpunktā minētos pasākumus tikai pēc tam, kad ir ņemta vērā šo pasākumu ietekme citās dalībvalstīs, kurās CCP darbojas vai sniedz pakalpojumus, jo īpaši, ja CCP darbības ir izšķirošas vai būtiskas vietējiem finanšu tirgiem, tostarp vietām, kurās ar uzņēmējdarbību veic tīrvērtes dalībnieki, saistītas tirdzniecības vietas un FTI.

               4.Kompetentā iestāde 1. punkta i) apakšpunktā minēto pasākumu var piemērot tikai tad, ja šis pasākums ir sabiedrības interesēs un ir vajadzīgs, lai sasniegtu kādu no turpmāk minētajiem mērķiem:

               (a)saglabāt Savienības finansiālo stabilitāti;

               (b)saglabāt CCP kritiski svarīgo pakalpojumu nepārtrauktību;

               (c)saglabāt un uzlabot CCP finansiālo noturību.

               Kompetentā iestāde nepiemēro 1. punkta i) apakšpunktā minēto pasākumu attiecībā uz pasākumiem, kas saistīti ar cita CCP īpašuma, tiesību vai saistību pārvešanu.

               5.Ja CCP ir uzsācis secību saistību neizpildes gadījumā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 45. pantu, tas par to bez nepamatotas kavēšanās paziņo kompetentajai iestādei un paskaidro, vai konkrētais gadījums liecina par attiecīgā CCP trūkumiem vai problēmām.

               6.Ja 1. punktā minētie nosacījumi ir izpildīti, kompetentā iestāde par to paziņo EVTI un noregulējuma iestādei un apspriežas ar kolēģiju.

               Pēc minētajiem paziņojumiem un apspriešanos ar kolēģiju kompetentā iestāde nolemj, vai piemērot kādu no 1. punktā paredzētajiem pasākumiem. Kompetentā iestāde paziņo kolēģijai, noregulējuma iestādei un EVTI par lēmumu attiecībā uz veicamajiem pasākumiem.

               7.Noregulējuma iestāde pēc paziņojuma, kas minēts 6. punkta pirmajā daļā, var pieprasīt, lai CCP sazinās ar potenciālajiem pircējiem ar mērķi sagatavoties tā noregulējumam, ievērojot 41. pantā izklāstītos nosacījumus un 71. pantā paredzētos konfidencialitātes noteikumus.

               20. pants
                  Augstākās vadības un valdes atcelšana

               Ja CCP finanšu stāvoklis būtiski pasliktinās vai ja CCP pārkāpj tā juridiskās prasības, tostarp darbības noteikumus, un citi saskaņā ar 19. pantu veiktie pasākumi nav pietiekami šīs situācijas novēršanai, kompetentās iestādes var pieprasīt pilnīgu vai daļēju CCP augstākās vadības vai valdes atcelšanu.

               Jaunu augstāko vadību vai valdi ieceļ saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 27. pantu, un šādai iecelšanai nepieciešams kompetentās iestādes apstiprinājums vai piekrišana.

               V SADAĻA
                  NOREGULĒJUMS

               I NODAĻA
                  Mērķi, nosacījumi un vispārēji principi

               21. pants
                  Noregulējuma mērķi

               1.Izmantojot noregulējuma instrumentus un īstenojot noregulējuma pilnvaras, noregulējuma iestāde ņem vērā visus šādus noregulējuma mērķus, tos līdzsvarojot atbilstoši konkrētā gadījuma būtībai un apstākļiem:

               (a)nodrošināt CCP atveseļošanas plānā noteikto CCP kritiski svarīgo funkciju nepārtrauktību, jo īpaši:

               i)
                     CCP pienākumu pret tīrvērtes dalībniekiem laicīgu nokārtošanu;

               ii)
                     tīrvērtes dalībnieku nepārtrauktu piekļuvi vērtspapīru vai naudas kontiem, ko sniedz centrālais darījumu partneris, un vērtspapīru vai naudas nodrošinājumam, ko CCP tur šādu tīrvērtes dalībnieku vārdā;

               (b)nodrošināt nepārtrauktu saikni ar citām FTI, kas, rodoties traucējumiem, radītu būtisku nelabvēlīgu ietekmi uz finanšu stabilitāti vai maksājumu, tīrvērtes, norēķinu un reģistrēšanas funkciju savlaicīgu pabeigšanu;

               (c)izvairīties no būtiskas nelabvēlīgas ietekmes uz finanšu sistēmu, jo īpaši novēršot finansiālo sarežģījumu kaitīgās ietekmes izplatīšanos finanšu iestādēs , un uzturot tirgus disciplīnu;

               (d)aizsargāt publiskā sektora līdzekļus, maksimāli samazinot paļaušanos uz ārkārtas finansiālo atbalstu no publiskā sektora līdzekļiem;

               (e)līdz minimumam samazināt noregulējuma izmaksas visām ieinteresētajām personām un novērst CCP vērtības iznīcināšanu.

               2.Noregulējamā CCP valde un augstākā vadība sniedz noregulējuma iestādei visu nepieciešamo palīdzību noregulējuma mērķu sasniegšanai.

               22. pants
                  Noregulējuma nosacījumi

               1.Noregulējuma iestāde veic noregulējuma darbību attiecībā uz CCP ar noteikumu, ka ir izpildīti visi turpmāk minētie nosacījumi:

               (a)CCP nonāk vai, iespējams, nonāks grūtībās, ko nosaka kāda no turpmāk minētajām iestādēm:

               i)kompetentā iestāde, iepriekš konsultējoties ar noregulējuma iestādi;

               ii)noregulējuma iestāde, iepriekš konsultējoties ar kompetento iestādi, ja noregulējuma iestādei ir vajadzīgie instrumenti, lai nonāktu pie šāda secinājuma;

               (b)pastāv pamatotas izredzes, ka jebkādi alternatīvi privātā sektora pasākumi vai uzraudzības darbība, tostarp veikti agrīnās intervences pasākumi, ņemot vērā visus attiecīgos apstākļus, pieņemamā termiņā novērstu CCP nonākšanu grūtībās;

               (c)noregulējuma darbība ir vajadzīga sabiedrības interesēs, lai sasniegtu noregulējuma mērķus, ja ar CCP likvidāciju, ievērojot parasto maksātnespējas procedūru, šie mērķi netiktu īstenoti tik pat lielā mērā.

               Šā panta a) apakšpunkta ii) punkta piemērošanas nolūkā kompetentā iestāde nekavējoties sniedz visu noregulējuma iestādes pieprasīto attiecīgo informāciju tās novērtējuma veikšanai.

               2.Šā panta 1. punkta a) apakšpunkta piemērošanas nolūkā tiek uzskatīts, ka CCP nonāk vai, iespējams, nonāks grūtībās, ja ir spēkā vismaz viens no turpmāk minētajiem apstākļiem:

               (a)CCP pārkāpj vai, iespējams, pārkāps atļaujas saņemšanas prasības tādā veidā, kas pamatotu atļaujas anulēšanu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 20. pantu;

               (b)CCP nespēj vai, iespējams, nespēs nodrošināt kritiski svarīgu funkciju;

               (c)CCP nespēj vai, iespējams, nespēs atjaunot dzīvotspēju, īstenojot tā atveseļošanas pasākumus;

               (d)CCP nespēj vai, iespējams, nespēs noteiktajā termiņā samaksāt savus parādus vai citas saistības;

               (e)CCP lūdz ārkārtas finansiālo atbalstu no publiskā sektora līdzekļiem.

               Šā panta e) apakšpunkta piemērošanas nolūkā ārkārtas finansiālais atbalsts no publiskā sektora līdzekļiem neietver finansiālo atbalstu no publiskā sektora līdzekļiem, kas atbilst visiem turpmāk minētajiem nosacījumiem:

               i)tas izpaužas kā valsts garantija likviditātes mehānismiem, ko nodrošina centrālā banka saskaņā ar centrālās bankas nosacījumiem, vai kā valsts garantija no jauna emitētām saistībām;

               ii)valsts garantijas, kas minētas i) apakšpunktā, attiecas tikai uz maksātspējīgiem CCP ar noteikumu, ka ir piešķirts galīgais apstiprinājums saskaņā ar Savienības valsts atbalsta regulējumu, tās ir piesardzīgas, īslaicīgas un samērīgas, lai novērstu nopietnu traucējumu sekas, un netiek izmantotas, lai kompensētu zaudējumus, kas CCP radušies vai varētu rasties nākotnē;

               iii)valsts garantijas, kas minētas i) apakšpunktā, ir nepieciešamas, lai novērstu nopietnus traucējumus kādas dalībvalsts ekonomikā un lai saglabātu finanšu stabilitāti.

               3.Noregulējuma iestāde var veikt noregulējuma darbību arī tad, ja tā uzskata, ka CCP piemēro vai plāno piemērot atveseļošanas pasākumus, kas varētu novērst CCP nonākšanu grūtībās, bet kas rada būtisku nelabvēlīgu ietekmi uz finanšu sistēmu.

               4.EVTI izdod pamatnostādnes, lai veicinātu uzraudzības un noregulējuma prakses konverģenci attiecībā uz apstākļu piemērošanu, kad CCP uzskatāms par tādu, kas nonāk vai, iespējams, nonāks grūtībās, līdz [PB: lūgums ievietot datumu 12 mēnešus pēc šīs regulas stāšanās spēkā].

               Izdodot šīs pamatnostādnes, EVTI ņem vērā pamatnostādnes, kas izdotas saskaņā ar Direktīvas 2014/59/ES 32. panta 6. punktu.

               23. pants

               Vispārējie noregulējuma principi

               Noregulējuma iestāde veic visus vajadzīgos pasākumus, lai izmantotu 27. pantā minētos noregulējuma instrumentus un īstenotu 48. pantā minētās noregulējuma pilnvaras saskaņā ar šādiem principiem:

               (a)visas līgumsaistības un citas vienošanās CCP atveseļošanas plānā tiek izpildītas vai nu daļēji, vai arī pilnībā, ciktāl tās nav pilnībā izmantotas pirms noregulējuma procedūras uzsākšanas, ja vien noregulējuma iestāde nekonstatē, ka noregulējuma instrumentu vai noregulējuma pilnvaru izmantošana ir piemērotāka, lai savlaicīgi sasniegtu noregulējuma mērķus;

               (b)noregulējama CCP akcionāri sedz pirmos zaudējumus pēc visu a) apakšpunktā minēto saistību un vienošanos izpildes saskaņā ar minēto punktu;

               (c)pēc akcionāriem zaudējumus sedz noregulējamā CCP kreditori atbilstoši to prasījumu prioritātes secībai saskaņā ar parasto maksātnespējas procedūru, izņemot gadījumus, kad šajā regulā nepārprotami noteikts citādi;

               (d)attieksme pret tās pašas kategorijas CCP kreditoriem ir vienlīdzīga;

               (e)nevienam no CCP kreditoriem nerodas lielāki zaudējumi kā tie, kas tiem būtu radušies šādos apstākļos:

               i)noregulējuma iestāde nav veikusi nekādu noregulējuma darbību saskaņā ar 21. pantu pēc viena vai vairāku tīrvērtes dalībnieku saistību neizpildes, un tā vietā kreditoram piemēroja iespējamas nenokārtotas saistības saskaņā ar CCP darbības noteikumiem;

               ii)CCP tika likvidēts saskaņā ar parasto maksātnespējas procedūru, lai gan neviens tīrvērtes dalībnieks nav nepildījis saistības;

               (f)tika nomainīta noregulējamā CCP valde un augstākā vadība, izņemot gadījumus, kad noregulējuma iestāde uzskata, ka valdes un augstākās vadības pilnīga vai daļēja saglabāšana ir nepieciešama noregulējuma mērķu sasniegšanai;

               (g)noregulējuma iestādes informē darba ņēmēju pārstāvjus un apspriežas ar tiem saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai praksi;

               (h)ja CCP ir daļa no grupas, noregulējuma iestādes ņem vērā ietekmi uz citām grupas vienībām un uz grupu kopumā.

               II NODAĻA
                  Vērtēšana

               24. pants

               Vērtēšanas mērķi

               1.Noregulējuma iestādes nodrošina, ka noregulējuma darbība tiek veikta, pamatojoties uz vērtēšanu, ar kuru nodrošina CCP aktīvu, saistību, tiesību un pienākumu taisnīgu, piesardzīgu un reālistisku novērtējumu.

               2.Pirms noregulējuma iestāde uzsāk CCP noregulējuma procedūru, tā nodrošina, ka tiek veikta pirmā vērtēšana, lai noteiktu, vai ir izpildīti noregulējuma nosacījumi saskaņā ar 22. panta 1. punktu.

               3.Pēc tam, kad noregulējuma iestāde ir nolēmusi uzsākt CCP noregulējuma procedūru, tā nodrošina, ka tiek veikta otra vērtēšana, lai:

               (a)gūtu informāciju lēmuma pieņemšanai attiecībā uz veicamo atbilstīgo noregulējuma darbību;

               (b)nodrošinātu, ka jebkuri CCP aktīvu un tiesību zaudējumi tiek pilnībā atzīti brīdī, kad izmanto noregulējuma instrumentus;

               (c)gūtu informāciju lēmuma pieņemšanai attiecībā uz īpašumtiesību instrumentu anulēšanas vai vērtības samazināšanās apmēru un lēmumu par tādu īpašumtiesību instrumentu vērtības un skaita noteikšanu, kurus emitē vai pārved noregulējuma pilnvaru izmantošanas rezultātā;

               (d)gūtu informāciju lēmuma pieņemšanai attiecībā uz jebkuru nenodrošinātu saistību, tostarp parāda instrumentu, norakstīšanas vai konvertācijas apmēru;

               (e)ja izmanto zaudējumu un pozīciju sadales instrumentus – gūtu informāciju lēmuma pieņemšanai attiecībā uz to zaudējumu apmēru, kurus piemēro pret skarto kreditoru prasījumiem, nenokārtotajām saistībām vai pozīcijām attiecībā uz CCP;

               (f)ja izmanto pagaidu CCP instrumentu – gūtu informāciju lēmuma pieņemšanai attiecībā uz aktīviem, saistībām, tiesībām un pienākumiem vai īpašumtiesību instrumentiem, kurus var pārvest pagaidu CCP, un gūtu informāciju lēmuma pieņemšanai par jebkādas atlīdzības vērtību, ko var izmaksāt noregulējamajam CCP vai attiecīgā gadījumā īpašumtiesību instrumentu īpašniekiem;

               (g)ja tiek izmantots uzņēmuma pārdošanas instruments – gūtu informāciju lēmuma pieņemšanai attiecībā uz aktīviem, saistībām, tiesībām un pienākumiem vai īpašumtiesību instrumentiem, kurus var pārvest pircējam, kas ir trešā persona, un vairotu noregulējuma iestādes izpratni par to, ko 40. panta nolūkā nozīmē komerciāli noteikumi.

               Šā panta d) apakšpunkta piemērošanas nolūkā, veicot vērtēšanu, ņem vērā jebkādus zaudējumus, kas tiktu absorbēti, panākot, ka tiek izpildītas tīrvērtes dalībnieku vai trešo personu nenokārtotās saistības pret CCP, un konvertēšanas līmeni, kas jāpiemēro parāda instrumentiem.

               4.Šā panta 2. un 3. punktā minētos vērtējumus var pārsūdzēt saskaņā ar 72. pantu tikai kopā ar lēmumu izmantot noregulējuma instrumentu vai īstenot noregulējuma pilnvaras.

               25. pants

               Vērtēšanas prasības

               1.Noregulējuma iestāde nodrošina, ka 24. pantā minētās vērtēšanas veic:

               (a)persona, kas ir neatkarīga no jebkuras publiskas iestādes un no CCP;

               (b)noregulējuma iestāde, ja minētās vērtēšanas nevar veikt a) apakšpunktā minēta persona.

               2.Tiek uzskatīts, ka 24. punktā minētās vērtēšanas ir galīgas, ja tās veic 1. punkta a) apakšpunktā minēta persona un ja ir izpildītas visas šajā pantā izklāstītās prasības.

               3.Neskarot Savienības valsts atbalsta regulējumu, attiecīgā gadījumā galīgās vērtēšanas pamatā ir piesardzīgi pieņēmumi un netiek pieņemts nekāds iespējamais ārkārtas finansiālais atbalsts no publiskā sektora līdzekļiem, nekāda centrālās bankas ārkārtas likviditātes palīdzība vai centrālās bankas likviditātes palīdzība, kas tiek sniegta CCP ar nestandarta nosacījumiem attiecībā uz nodrošinājumu, termiņu un procentu likmi no brīža, kad tiek veikta noregulējuma darbība. Veicot vērtēšanu, ņem vērā arī iespēju atgūt visus pamatotos izdevumus, kas noregulējamajam CCP radušies saskaņā ar 27. panta 9. punktu.

               4.Galīgo vērtēšanu papildina ar šādu CCP rīcībā esošu informāciju:

               (a)atjauninātu bilanci un pārskatu par CCP finanšu stāvokli, tostarp atlikušajiem pieejamajiem priekšfinansētajiem līdzekļiem un nenokārtotajām finanšu saistībām;

               (b)to līgumu dokumentāciju, kuriem veikta tīrvērte, kā minēts Regulas (ES) Nr. 648/2012 29. pantā;

               (c)jebkuru informāciju par aktīvu, saistību un pozīciju tirgus vērtību un grāmatvedības vērtību, tostarp par attiecīgajiem prasījumiem un nenokārtotajām saistībām pret CCP, vai kas ir izmaksājamas CCP.

               5.Galīgajā vērtēšanā norāda kreditoru apakšiedalījumu kategorijās atbilstīgi to prioritātes līmeņiem saskaņā ar maksātnespējas jomā piemērojamiem tiesību aktiem. Tajā ietver arī aplēses par to, kāda pieeja tiktu piemērota katrai akcionāru un kreditoru kategorijai, piemērojot principu, kas norādīts 23. panta e) apakšpunktā.

               Pirmajā daļā minētā aplēse neietekmē 61. pantā minēto vērtēšanu.

               6.EVTI, ņemot vērā jebkādus regulatīvos tehniskos standartus, kas sagatavoti saskaņā ar Direktīvas 2014/59/ES 36. panta 14. un 15. punktu, izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektu, lai konkretizētu:

               (a)apstākļus, kādos persona tiek uzskatīta par neatkarīgu gan no noregulējuma iestādes, gan no CCP šā panta 1. punkta piemērošanas nolūkos;

               (b)CCP aktīvu un saistību vērtības notikšanas metodiku;

               (c)regulas 24. un 61. pantā paredzēto vērtēšanu nošķiršanu.

               EVTI iesniedz minētos regulatīvo tehnisko standartu projektu Komisijai līdz [PB: ievietot datumu — 12 mēnešu laikā pēc šīs regulas stāšanās spēkā].

               Komisija tiek pilnvarota pieņemt pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantā noteikto procedūru.

               26. pants

               Provizoriska vērtēšana

               1.Vērtēšanu, kas minēta 24. pantā, bet kas neatbilst 25. panta 2. punktā noteiktajām prasībām, uzskata par provizorisku vērtēšanu.

               Provizoriskā vērtēšanā iekļauj rezervi papildu zaudējumiem un pienācīgu šīs rezerves pamatojumu.

               2.Ja noregulējuma iestādes veic noregulējuma darbību, pamatojoties uz provizorisku vērtēšanu, tās nodrošina, ka galīgo vērtēšanu veic iespējami drīz.

               Noregulējuma iestāde nodrošina, ka ar pirmajā apakšpunktā minēto galīgo vērtēšanu:

               (a)CCP reģistros var pilnībā atzīt jebkādus tā zaudējumus;

               (b)gūt informāciju lēmuma pieņemšanai saskaņā ar 3. punktu par kreditoru prasījumu atjaunošanu vai par izmaksātās atlīdzības vērtības palielināšanu.

               3.Ja galīgās vērtēšanas aplēse par CCP neto aktīvu vērtību ir augstāka nekā provizoriskās vērtēšanas aplēse par CCP neto aktīvu vērtību, noregulējuma iestāde var:

               (a)palielināt vērtību skarto kreditoru prasījumiem, kas ir norakstīti vai pārstrukturēti;

               (b)pieprasīt, lai pagaidu CCP attiecībā uz aktīviem, saistībām, tiesībām un pienākumiem veic turpmākus atlīdzības maksājumus noregulējamajam CCP  vai attiecīgā gadījumā īpašumtiesību instrumentu īpašniekiem attiecībā uz minētajiem instrumentiem.

               4.EVTI, ņemot vērā jebkādus regulatīvos tehniskos standartus, kas sagatavoti saskaņā ar Direktīvas 2014/59/ES 36. panta 15. punktu, izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektu, šā panta 1. punkta piemērošanas nolūkā nosakot metodiku, lai aprēķinātu rezerves papildu zaudējumiem, kas jāiekļauj provizoriskajās vērtēšanās.

               EVTI iesniedz minētos regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz [PB: ievietot datumu — 12 mēnešu laikā pēc šīs regulas stāšanās spēkā].

               Komisija tiek pilnvarota pieņemt pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantā noteikto procedūru.

               III NODAĻA
                  Noregulējuma instrumenti

               1. iedaļa
                  Vispārēji principi

               27. pants
                  Vispārējie noteikumi attiecība uz noregulējuma instrumentiem

               1.Noregulējuma iestādes veic noregulējuma darbības, kas minētas 21. pantā,  atsevišķi vai jebkādā kombinācijā izmantojot jebkuru no turpmāk minētajiem noregulējuma instrumentiem:

               (a)pozīciju un zaudējumu sadales instrumenti;

               (b)norakstīšanas un konvertācijas instruments;

               (c)uzņēmuma pārdošanas instruments;

               (d)pagaidu CCP instruments;

               (e)jebkurš cits noregulējuma instruments, kas atbilst 21. un 23. panta prasībām.

               2.Sistēmiskas krīzes gadījumā noregulējuma iestāde var sniegt arī ārkārtas finansiālo atbalstu no publiskā sektora līdzekļiem, izmantojot valdības stabilizācijas instrumentus saskaņā ar 45., 46. un 47. pantu ar nosacījumu, ka ir saņemts iepriekšējs un galīgs apstiprinājums saskaņā ar Savienības valsts atbalsta regulējumu.

               3.Pirms 1. punktā minēto instrumentu izmantošanas noregulējuma iestāde panāk, ka tiek izpildītas:

               (a)CCP esošās un atlikušās tiesības, tostarp visas tīrvērtes dalībnieku līgumsaistības izpildīt skaidras naudas pieprasījumus, nodrošināt papildu resursus CCP vai uzņemties saistības nepildošo tīrvērtes dalībnieku pozīcijas, izmantojot izsoles vai citus CCP darbības noteikumos saskaņotas metodes;

               (b)visas esošās un nenokārtotās līgumsaistības, kas uzliek saistības pusēm, kuras nav tīrvērtes dalībnieki, attiecībā uz jebkāda veida finansiālo atbalstu.

               Noregulējuma iestāde var likt daļēji izpildīt a) un b) apakšpunktā minētās līgumsaistības, ja saprātīgā termiņā nav iespējams panākt pilnīgu šo līgumsaistību izpildi.

               4.Atkāpjoties no 3. punkta noteikumiem, noregulējuma iestāde var atturēties panākt attiecīgo spēkā esošo un nenokārtoto saistību daļēju vai pilnīgu izpildi, lai novērstu būtisku nelabvēlīgu ietekmi uz finanšu sistēmu vai kaitīgas ietekmes izplatību, vai, ja 1. punktā minēto instrumentu izmantošana ir piemērotāka, lai savlaicīgi īstenotu noregulējuma mērķus.

               5.Noregulējuma iestāde pieprasa, lai CCP emitē īpašumtiesību instrumentus, kas jāparaksta visiem saistības pildošiem tīrvērtes dalībniekiem, ja šiem saistības pildošajiem tīrvērtes dalībniekiem, atkāpjoties no CCP darbības noteikumiem, ir piemēroti zaudējumu un pozīciju sadales instrumenti, kā rezultātā saistības pildošais tīrvērtes dalībnieks ir cietis finansiālus zaudējumus. Katram skartajam saistības pildošam tīrvērtes dalībniekam emitēto īpašumtiesību instrumentu skaits ir proporcionāls tā zaudējumiem, un tajā ņem vērā jebkādas tīrvertes dalībnieka nenokārtotās līgumsaistības pret CCP.

               To īpašumtiesību instrumentu skaits, kas jāparaksta vai jāpārved saistības pildošiem tīrvērtes dalībniekiem, ir balstīts uz vērtēšanu, ko veic saskaņā ar 24. panta 3. punktu.

               6.Ja tāda noregulējuma instrumenta, kas nav norakstīšanas un konvertācijas instruments, izmantošanas rezultātā tīrvērtes dalībniekiem rodas zaudējumi, noregulējuma iestāde īsteno pilnvaras norakstīt un konvertēt jebkādus īpašumtiesību instrumentus vai parāda instrumentus, vai citas nenodrošinātas saistības uzreiz pēc noregulējuma instrumenta izmantošanas vai kopā ar to.

               7.Ja izmanto tikai 1. punkta c) un d) apakšpunktā minētos noregulējuma instrumentus un tikai daļu no noregulējamā CCP aktīviem, tiesībām, pienākumiem vai saistībām pārved saskaņā ar 40. un 42. pantu, CCP atlikušo daļu likvidē saskaņā ar parasto maksātnespējas procedūru.

               8.Tos valsts tiesību aktu noteikumus maksātnespējas jomā, kas attiecas uz kreditoriem kaitējošu juridisku aktu atzīšanu par spēkā neesošiem vai neizpildāmiem, nepiemēro tāda CCP aktīviem, tiesībām, pienākumiem vai saistībām, attiecībā uz kuru izmanto noregulējuma instrumentus vai valdības finanšu stabilizācijas instrumentus.

               9.Noregulējuma iestāde visus saprātīgos izdevumus, kas radušies saistībā ar noregulējuma instrumentu vai pilnvaru, vai valdības finanšu stabilizācijas instrumentu izmantošanu, var atgūt jebkurā no šādiem veidiem:

               (a)priviliģēta kreditora statusā – no noregulējamā CCP;

               (b)no jebkādas atlīdzības, ko izmaksā pircējs, ja ir ticis izmantots uzņēmuma pārdošanas instruments;

               (c)priviliģēta kreditora statusā – no ieņēmumiem, kas gūti, izbeidzot pagaidu CCP darbību.

               10.Izmantojot noregulējuma instrumentus, noregulējuma iestādes, pamatojoties uz vērtējumu, kas atbilst 25. pantam, nodrošina pilnīgu zaudējumu sadali, CCP vai pagaidu CCP priekšfinansētu līdzekļu papildināšanu un CCP vai pagaidu CCP rekapitalizāciju.

               2. iedaļa
                  Pozīciju sadales un zaudējumu sadales instrumenti

               28. pants
               Pozīciju un zaudējumu sadales instrumentu mērķis un darbības joma

               1.Noregulējuma iestādes izmanto pozīciju sadales instrumentu saskaņā ar 29. pantu un zaudējumu sadales instrumentu saskaņā ar 30. un 31. pantu.

               2.Instrumentus, kas minēti 1. punktā, izmanto attiecībā uz visiem ar tīrvērtes pakalpojumiem saistītiem līgumiem un centrālajam darījumu partnerim sniegtu nodrošinājumu, kurš ir saistīts ar šiem pakalpojumiem.

               3.Noregulējuma iestādes izmanto pozīciju sadales instrumentu, kas minēts 29. pantā, lai attiecīgā gadījumā no jauna savietotu CCP vai pagaidu CCP portfeli.

               Noregulējuma iestādes izmanto zaudējumu sadales instrumentus, kas minēti 30. un 31. pantā, lai īstenotu kādu no turpmāk minētajiem mērķiem:

               (a)segt CCP zaudējumus, kas izvērtēti saskaņā ar 27. panta 10. punktu;

               (b)atjaunot CCP spēju pienācīgā termiņā pildīt maksājumu saistības;

               (c)rekapitalizēt CCP un papildināt tā priekšfinansētos finanšu līdzekļus tādā apmērā, kas ir pietiekams, lai atjaunotu tā spēju nodrošināt atbilstību atļaujas saņemšanas nosacījumiem un turpināt pildīt tā kritiski svarīgās pamatfunkcijas;

               (d)sasniegt rezultātus, kas minēti a), b) un c) apakšpunktā, attiecībā uz pagaidu CCP;

               (e)atbalstīt CCP darījumdarbības pārvešanu maksātspējīgai trešajai personai, izmantojot uzņēmuma pārdošanas instrumentu.

               29. pants
               Līgumu izbeigšana – daļēja vai pilnīga

               1.Noregulējuma iestāde var izbeigt dažus vai visus šādus līgumus:

               (a)saistības nepildoša tīrvērtes dalībnieka līgumus;

               (b)skartā tīrvērtes pakalpojuma vai aktīvu klases līgumus;

               (c)noregulējamā CCP līgumus.

               2.Noregulējuma iestāde var izbeigt līgumus, kas minēti 1. punkta a) apakšpunktā, tikai tad, ja no šiem līgumiem izrietošu aktīvu un pozīciju pārvedums nav noticis Regulas (ES) Nr. 648/2012 48. panta 5. un 6. punkta nozīmē.

               3.Noregulējuma iestāde visus attiecīgos tīrvērtes dalībniekus informē par dienu, kurā jebkurš 1. punktā minēts līgums tiek izbeigts.

               4.Pirms 1. punktā minēta līguma izbeigšanas noregulējuma iestāde veic šādus pasākumus:

               (a)pieprasa, lai noregulējamais CCP noteiktu katra līguma vērtību un atjauninātu katra tīrvērtes dalībnieka konta bilanci;

               (b)nosaka neto maksājamo summu, ko katrs tīrvērtes dalībnieks saņem vai maksā, ņemot vērā jebkādu maksājamu, bet nesamaksātu mainīgo maržu, tostarp mainīgo maržu, kas maksājama a) apakšpunktā minēto līguma vērtēšanu rezultātā;

               (c)paziņo katram tīrvērtes dalībniekam par noteikto neto summu un attiecīgi to iekasē.

               5.Ja saistības pildošs tīrvērtes dalībnieks nespēj samaksāt saskaņā ar 4. punktu noteikto neto summu, noregulējuma iestāde var pieprasīt, lai CCP nostāda šo saistības pildošo tīrvērtes dalībnieku saistību neizpildes stāvoklī un izmanto tā sākotnējo maržu un iemaksas fondā saistību neizpildes gadījumiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 45. pantu.

               6.Ja noregulējuma iestāde ir izbeigusi vienu vai vairākus 1. punkta a), b) un c) apakšpunktā minēto līgumu veidus, tā neliedz CCP veikt tīrvērti jaunam tāda paša veida līgumam, kāds tika izbeigts.

               Noregulējuma iestāde var ļaut CCP atsākt minēto līgumu veidu tīrvērti tikai tad, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

               (a)CCP atbilst Regulā (ES) Nr. 648/2012 noteiktajām prasībām;

               (b)noregulējuma iestāde izdod un publicē attiecīgu paziņojumu, izmantojot 70. panta 3. punktā minētos līdzekļus.

               30. pants
               Jebkādas tādas peļņas vērtības samazinājums,

               kas CCP jāmaksā saistības pildošiem tīrvērtes dalībniekiem

               1.Noregulējuma iestāde var samazināt vērtību CCP maksājumu saistībām pret saistības pildošiem tīrvērtes dalībniekiem, ja šādas saistības rada peļņa, kas pienākas saskaņā ar CCP procedūrām mainīgās maržas vai ekonomiski identiska maksājuma samaksai.

               2.Noregulējuma iestāde aprēķina jebkādu maksājumu saistību samazinājumu, kas minēts 1. punktā, izmantojot objektīvu sadales mehānismu, ko nosaka vērtēšanas gaitā, kura veikta saskaņā ar 24. panta 3. punktu un par kuru paziņo tīrvērtes dalībniekiem, tiklīdz tiek izmantots noregulējuma instruments. Kopējā neto peļņa, kas jāsamazina katram tīrvērtes dalībniekam, ir proporcionāla summai, kas pienākas no CCP.

               3.Maksājamās peļņas vērtības samazinājums stājas spēkā un ir nekavējoties saistošs centrālajam darījumu partnerim un tīrvērtes dalībniekiem no brīža, kad noregulējuma iestāde veic noregulējuma darbību.

               4.Saistības pildošam tīrvērtes dalībniekam nav nekādu prasījumu jebkādā turpmākā no 1. punktā minētā maksājumu saistību samazinājuma izrietošā tiesvedībā pret CCP vai vienību, kas ir tā tiesību pārņēmēja.

               5.Ja noregulējuma iestāde tikai daļēji samazina maksājamās peļņas vērtību, atlikusī maksājamā summa joprojām pienākas saistības pildošajam tīrvērtes dalībniekam.

               31. pants
                  Noregulējuma naudas pieprasījums

               1.Noregulējuma iestāde var pieprasīt, lai saistības pildošie tīrvērtes dalībnieki veiktu naudas līdzekļu iemaksu CCP līdz tādam apjomam, kas nepārsniedz to iemaksu CCP fondā saistību neizpildes gadījumiem.

               Ja CCP ir vairāki saistību neizpildes fondi, iemaksu summa skaidrā naudā, kas minēti pirmajā daļā, attiecas uz tīrvērtes dalībnieku iemaksu skartā tīrvērtes pakalpojumu vai aktīvu klases saistību neizpildes fondā vai fondos.

               Noregulējuma iestāde var izmantot noregulējuma naudas pieprasījumu neatkarīgi no tā, vai ir izsmeltas visas līgumsaistības, saskaņā ar kurām saistības pildošiem tīrvērtes dalībniekiem ir jāveic naudas iemaksas.

               Noregulējuma iestāde katra saistības pildoša tīrvērtes dalībnieka naudas iemaksas summu nosaka proporcionāli tīrvērtes dalībnieka iemaksai saistību neizpildes gadījumu fondā.

               2.Ja saistības pildošs tīrvērtes dalībnieks nesamaksā prasīto summu, noregulējuma iestāde var pieprasīt, lai CCP nostāda šo saistības pildošo tīrvērtes dalībnieku saistību neizpildes stāvoklī un izmanto tīrvērtes dalībnieka sākotnējo maržu un iemaksu fondā saistību neizpildes gadījumiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 45. pantu.

               3. iedaļa

               Īpašumtiesību instrumentu un parāda instrumentu vai citu nenodrošinātu saistību norakstīšana un konvertācija

               32. pants
                  Prasība norakstīt un konvertēt īpašumtiesību instrumentus un parāda instrumentus vai citas nenodrošinātas saistības

               1.Noregulējuma iestāde saskaņā ar 33. pantu izmanto norakstīšanas un konvertācijas instrumentu attiecībā uz noregulējamā CCP emitētajiem īpašumtiesību instrumentiem un parāda instrumentiem, lai absorbētu zaudējumus, rekapitalizētu CCP vai pagaidu CCP vai lai atbalstītu uzņēmuma pārdošanas instrumenta izmantošanu.

                 Noregulējuma iestāde saskaņā ar 33. pantu izmanto norakstīšanas un konvertācijas instrumentu arī attiecībā uz noregulējamā CCP mātesuzņēmuma emitētajiem īpašumtiesību instrumentiem un parāda instrumentiem, ja mātesuzņēmuma emitētos īpašumtiesību instrumentus izmanto, lai izpildītu CCP kapitāla prasības saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 16. pantu vai ja šos īpašumtiesību instrumentus vai parāda instrumentus emitē, lai finansētu CCP, un tie pilnībā absorbē zaudējumus vai ir pakārtotas prasības saskaņā ar parasto maksātnespējas procedūru.

               2.Pamatojoties uz vērtēšanu, kas veikta saskaņā ar 24. panta 3. punktu, noregulējuma iestāde nosaka:

               (a)summu, par kādu īpašumtiesību instrumenti un parāda instrumenti vai citas nenodrošinātas saistības ir jānoraksta, ņemot vērā visus zaudējumus, kas ir jāabsorbē, panākot tīrvērtes dalībnieku vai citu trešo personu nenokārtoto saistību izpildi, kas pienākas CCP;

               (b)summu, par kādu parāda instrumentus vai citas nenodrošinātās saistības ir jākonvertē par īpašumtiesību instrumentiem, lai atjaunotu CCP vai pagaidu CCP atbilstību prudenciālajām prasībām.

               33. pants
                  Noteikumi, kas reglamentē īpašumtiesību vai parāda instrumentu vai citu nenodrošināto saistību norakstīšanu vai konvertāciju

               1.Noregulējuma iestāde izmanto norakstīšanas un konvertācijas instrumentu saskaņā ar prasījumu prioritāti parastās maksātnespējas procedūrās.

               2.Pirms parāda instrumentu vai citu nenodrošināto saistību pamatsummas samazināšanas vai konvertēšanas noregulējuma iestāde samazina īpašumtiesību instrumentu nosacīto summu proporcionāli zaudējumiem un vajadzības gadījumā līdz to pilnai vērtībai.

               Ja saskaņā ar vērtēšanu, ko veic atbilstīgi 24. panta 3. punktam, CCP saglabā pozitīvu neto vērtību pēc īpašumtiesību instrumentu samazinājuma, noregulējuma iestāde anulē minētos īpašumtiesību instrumentus vai attiecīgā gadījumā samazina to vērtību.

               3.Noregulējuma iestāde samazina, konvertē vai gan samazina, gan konvertē parāda instrumentu vai citu nenodrošināto saistību pamatsummu, ciktāl tas ir nepieciešams noregulējuma mērķu sasniegšanai, vajadzības gadījumā līdz minēto instrumentu vai saistību pilnai vērtībai.

               4.Noregulējuma iestāde neizmanto norakstīšanas un konvertācijas instrumentus attiecībā uz šādām saistībām:

               (a)saistības pret darbiniekiem attiecībā uz uzkrāto algu, pensijas pabalstiem vai citu fiksētu atalgojumu, izņemot atalgojuma mainīgo daļu, ko neregulē darba koplīgums;

               (b)saistības pret komerckreditoriem vai tirdzniecības kreditoriem, kas rodas no CCP ikdienas darba nodrošināšanai kritiski svarīgo preču vai pakalpojumu, tostarp IT pakalpojumu, sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas un telpu īres, apkalpošanas un uzturēšanas;

               (c)saistības pret nodokļu un sociālā nodrošinājuma iestādēm ar noteikumu, ka šīs saistības ir prioritātes saistības saskaņā ar piemērojamajiem tiesību aktiem maksātnespējas jomā;

               (d)saistības pret sistēmām vai sistēmu operatoriem, kas izraudzīti saskaņā ar Direktīvu 98/26/EK.

               5.Ja tiek samazināta īpašumtiesību instrumenta nosacītā summa vai parāda instrumenta vai citu nenodrošināto saistību pamatsumma, piemēro šādus nosacījumus:

               (a)šis samazinājums ir pastāvīgs;

               (b)instrumenta turētājam nav prasījumu saistībā ar šo samazinājumu, izņemot jau uzkrātās saistības un saistības attiecībā uz atbildību par zaudējumiem, kāda varētu iestāties, ja ar pārsūdzību tiek apstrīdēta šī samazinājuma un jebkura cita prasījuma, kas pamatojas uz emitētiem vai saskaņā ar 6. punktu pārvestiem īpašumtiesību instrumentiem, likumība;

               (c)ja šis samazinājums ir tikai daļējs, nolīgumu, kas radīja sākotnējās saistības, turpina piemērot attiecībā uz atlikušo summu, ievērojot visus samazināšanas dēļ nepieciešamos grozījumus minētā nolīguma noteikumos.

               Šā punkta a) apakšpunkts neliedz noregulējuma iestādēm piemērot atjaunināšanas mehānismu, lai izmaksātu atlīdzību parāda instrumentu vai citu nenodrošināto saistību turētājiem un pēc tam īpašumtiesību instrumentu turētājiem, ja tiek konstatēts, ka uz provizorisku vērtēšanu balstītais norakstīšanas līmenis pārsniedz nepieciešamo apjomu, ņemot vērā 26. panta 2. punktā minēto galīgo novērtējumu.

               6.Konvertējot parāda instrumentus vai citas nenodrošinātās saistības saskaņā ar 3. punktu, noregulējuma iestāde var pieprasīt CCP vai to mātesuzņēmumiem emitēt vai pārvest īpašumtiesību instrumentus parāda instrumentu vai citu nenodrošināto saistību turētājiem.

               7.Noregulējuma iestāde konvertē parāda instrumentus vai citas nenodrošinātās saistības saskaņā ar 3. punktu tikai tad, ja ir ievēroti šādi nosacījumi:

               (a)noregulējuma iestāde ir saņēmusi mātesuzņēmuma kompetentās iestādes piekrišanu, un mātesuzņēmumam ir jāemitē īpašumtiesību instrumenti;

               (b)īpašumtiesību instrumenti ir emitēti pirms CCP īpašumtiesību instrumentu emisijas, lai valsts vai valsts pārvaldes struktūra sniegtu pašu kapitālu;

               (c)konvertācijas koeficients atspoguļo atbilstošu kompensāciju skartajiem parāda turētājiem saskaņā ar pieeju, ko tiem piemēro parastās maksātnespējas procedūrās.

               Pēc parāda instrumentu vai citu nenodrošināto saistību konvertācijas uz īpašumtiesību instrumentiem, šos īpašumtiesību instrumentus pēc konvertācijas nekavējoties paraksta vai pārved.

               8.Šā panta 7. punkta piemērošanas nolūkā saistībā ar CCP noregulējuma plāna sagatavošanu un uzturēšanu un pilnvarām novērst CCP noregulējamības šķēršļus, noregulējuma iestāde nodrošina, ka CCP var jebkurā brīdī emitēt īpašumtiesību instrumentu nepieciešamo daudzumu.

               34. pants
                  Norakstīšanas un konvertācijas sekas

               Noregulējuma iestāde pabeidz vai pieprasa, lai tiktu pabeigti visi administratīvie un procedūras uzdevumi, kas vajadzīgi, lai īstenotu norakstīšanas un konvertācijas instrumenta izmantošanu, tostarp:

               (a)izmaiņas visos attiecīgajos reģistros;

               (b)īpašumtiesību instrumentu vai parāda instrumentu svītrošanu no sarakstiem vai izņemšanu no tirdzniecības;

               (c)jaunu īpašumtiesību instrumentu iekļaušanu sarakstos vai pielaidi tirdzniecībai;

               (d)jebkura norakstīta parāda instrumenta atkārtotu iekļaušanu sarakstos vai atkārtotu pielaidi tirdzniecībai, nepieprasot publicēt prospektu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/71/EK
                  31
               .

               35. pants
                  Procesuālo šķēršļu likvidācija norakstīšanai un konvertācijai

               Ja piemēro 32. panta 1. punkta otro daļu, kompetentā iestāde pieprasa, lai CCP vai to mātesuzņēmumi vienmēr uztur pietiekamu apjomu ar īpašumtiesību instrumentiem, lai nodrošinātu, ka minētie CCP vai to mātesuzņēmumi var emitēt pietiekami daudz jaunu īpašumtiesību instrumentu un ka īpašumtiesību instrumentu emitēšanu vai konvertāciju uz tiem varētu veikt efektīvi.

               Noregulējuma iestāde izmanto norakstīšanas un konvertācijas instrumentu neatkarīgi no jebkādiem CCP dibināšanas dokumentu vai statūtu noteikumiem, tostarp attiecībā uz akcionāru pirmpirkuma tiesībām vai prasību, ka kapitāla palielināšanai vajadzīga akcionāru atļauja.

               36. pants
                  Darījumdarbības reorganizācijas plāna iesniegšana

               1.CCP viena mēneša laikā pēc 32. pantā minēto instrumentu izmantošanas sagatavo un noregulējuma iestādei iesniedz darījumdarbības reorganizācijas plānu saskaņā ar 37. pantu. Ja ir piemērojams Savienības valsts atbalsta regulējums, minētais plāns ir saderīgs ar pārstrukturēšanas plānu, kas CCP ir jāiesniedz Komisijai saskaņā ar minēto regulējumu.

               Ja tas ir vajadzīgs, lai sasniegtu noregulējuma mērķus, noregulējuma iestāde var pagarināt pirmajā daļā minēto laikposmu par ne vairāk kā diviem mēnešiem.

               2.Ja par pārstrukturēšanas plānu ir jāpaziņo saistībā ar Savienības valsts atbalsta regulējumu, darījumdarbības reorganizācijas plāna iesniegšanu neskar termiņš, kas Savienības valsts atbalsta regulējumā paredzēts attiecībā uz minētā pārstrukturēšanas plāna iesniegšanu.

               3. Noregulējuma iestāde darījumdarbības reorganizācijas plānu un jebkādus tā labojumus saskaņā ar 38. pantu iesniedz kompetentajai iestādei un noregulējuma kolēģijai.

               37. pants
                  Darījumdarbības reorganizācijas plāna saturs

               1.Darījumdarbības reorganizācijas plānā, kas minēts 36. pantā, nosaka pasākumus, kuru mērķis ir pieņemamā laikposmā atjaunot CCP vai tā darījumdarbības daļas ilgtermiņa dzīvotspēju. Šie pasākumi ir balstīti uz reālistiskiem pieņēmumiem attiecībā uz ekonomikas un finanšu tirgus situāciju, kurā CCP darbosies.

               Darījumdarbības reorganizācijas plānā ņem vērā finanšu tirgu pašreizējo un iespējamo situāciju un atspoguļo pieņēmumus par iespējamo vislabvēlīgāko un visnelabvēlīgāko notikumu attīstību, tostarp notikumu kombināciju, lai apzinātu CCP galvenos vājos punktus. Pieņēmumus salīdzina ar atbilstīgiem nozares etaloniem.

               2.Darījumdarbības reorganizācijas plānā ir vismaz šādi elementi:

               (a)detalizēta analīze par faktoriem un apstākļiem, kas izraisījuši to, ka CCP nonāk vai, iespējams, nonāks grūtībās;

               (b)apraksts par pasākumiem, kas jāpieņem, lai atjaunotu CCP ilgtermiņa dzīvotspēju;

               (c)grafiks minēto pasākumu īstenošanai.

               3.Pasākumi, kas paredzēti CCP ilgtermiņa dzīvotspējas atjaunošanai, var ietvert:

               (a)CCP darbību reorganizāciju un pārstrukturēšanu;

               (b)izmaiņas CCP darbības sistēmās un infrastruktūrā;

               (c)aktīvu vai darījumdarbības virzienu pārdošanu.

               38. pants
                  Darījumdarbības reorganizācijas plāna novērtējums un pieņemšana

               1.Viena mēneša laikā no dienas, kad CCP ir saskaņā ar 36. panta 1. punktu iesniedzis darījumdarbības reorganizācijas plānu, noregulējuma iestāde un kompetentā iestāde novērtē, vai šajā plānā paredzētie pasākumi ticami atjaunotu CCP ilgtermiņa dzīvotspēju.

               Ja noregulējuma iestāde un kompetentā iestāde ir pārliecinātas, ka ar minēto plānu tiktu atjaunota CCP ilgtermiņa dzīvotspēja, noregulējuma iestāde šo plānu apstiprina.

               2.Ja noregulējuma iestāde un kompetentā iestāde nav pārliecinātas, ka plānā paredzētie pasākumi ļautu atjaunot CCP ilgtermiņa dzīvotspēju, noregulējuma iestāde paziņo CCP par savām bažām un pieprasa, lai tas divu nedēļu laikā pēc paziņošanas atkārtoti iesniegtu grozītu plānu, kurā tiktu kliedētas šīs bažas.

               3.Noregulējuma iestāde un kompetentā iestāde izvērtē atkārtoti iesniegto plānu un vienas nedēļas laikā pēc minētā plāna saņemšanas paziņo CCP, vai bažas ir pienācīgi kliedētas, vai arī ir vajadzīgi turpmāki grozījumi.

               39. pants
                  Darījumdarbības reorganizācijas plāna īstenošana un uzraudzība

               1.CCP īsteno darījumdarbības reorganizācijas plānu un pēc pieprasījuma un vismaz reizi sešos mēnešos noregulējuma iestādei un kompetentajai iestādei iesniedz ziņojumu par plāna īstenošanas gaitu.

               2.Noregulējuma iestāde, vienojoties ar kompetento iestādi, var pieprasīt CCP pārskatīt plānu, ja tas ir nepieciešams, lai sasniegtu mērķi, kas minēts 37. panta 1. punktā.

               CCP iesniedz pirmajā daļā minēto pārskatīto plānu noregulējuma iestādei novērtēšanai saskaņā ar 38. panta 3. punktu.

               4. iedaļa
                  Uzņēmuma pārdošanas instruments

               40. pants
                  Uzņēmuma pārdošanas instruments

               1.Noregulējuma iestāde pircējam, kas nav pagaidu CCP, var pārvest šādus instrumentus:

               (a) īpašumtiesību instrumentus, ko emitējis noregulējamais CCP;

               (b) visus noregulējamā CCP aktīvus, tiesības, pienākumus vai saistības.

               Šā punkta pirmajā daļā minētais pārvedums notiek bez CCP akcionāru vai trešās personas, kas nav pircējs, piekrišanas, un tā veikšanai nav nepieciešams ievērot procesuālās prasības, ko paredz uzņēmējdarbību vai vērtspapīru jomu reglamentējošie tiesību akti, kas nav minēti 41. pantā.

               2.Pārvedumu saskaņā ar 1. punktu veic atbilstīgi komerciāliem noteikumiem, ņemot vērā apstākļus un ievērojot Savienības valsts atbalsta regulējumu.

               Šā punkta pirmās daļas piemērošanas nolūkā noregulējuma iestāde veic visus piemērotos pasākumus, lai panāktu komerciālus noteikumus, kas atbilst vērtēšanai, ko veic saskaņā ar 24. panta 3. punktu.

               3.Ja vien šajā regulā nav paredzēts citādi, jebkāda atlīdzība, ko izmaksā pircējs, sniedz labumu:

               (a)īpašumtiesību instrumentu īpašniekiem, ja uzņēmuma pārdošana ir veikta, pārvedot pircējam CCP emitētos īpašumtiesību instrumentus no minēto instrumentu turētājiem;

               (b)CCP, ja uzņēmuma pārdošana ir veikta, pārvedot pircējam dažus vai visus CCP aktīvus vai saistības;

               (c)visiem saistības pildošiem tīrvērtes dalībniekiem, kuri ir cietuši zaudējumus pirms noregulējuma.

               Jebkādu atlīdzību, ko izmaksā pircējs, sadala saskaņā ar CCP secību saistību neizpildes gadījumā, kas noteikta Regulas (ES) Nr. 648/2012 43. un 45. pantā, un ievērojot prasījumu prioritāti parastās maksātnespējas procedūrās.

               4.Noregulējuma iestāde var īstenot 1. punktā minētās pārveduma pilnvaras vairāk nekā vienu reizi, lai veiktu CCP emitēto īpašumtiesību instrumentu vai – attiecīgā gadījumā – CCP aktīvu, tiesību, pienākumu vai saistību papildu pārvedumus.

               5.Noregulējuma iestāde, vienojoties ar pircēju, var aktīvus, tiesības, pienākumus vai saistības, kas bija pārvestas pircējam, pārvest atpakaļ CCP, vai īpašumtiesību instrumentus pārvest atpakaļ to sākotnējiem īpašniekiem.

               Ja noregulējuma iestāde izmanto pirmajā daļā minētās pārveduma pilnvaras, CCP vai sākotnējie īpašnieki uzņem atpakaļ visus šādus aktīvus, tiesības, pienākumus vai saistības, vai īpašumtiesību instrumentus.

               6.Jebkāds saskaņā ar 1. punktu veikts pārvedums notiek neatkarīgi no tā, vai pircējs ir saņēmis atļauju sniegt pakalpojumus un veikt darbības, kuras izriet no iegādes.

               Ja pircējs nav saņēmis atļauju sniegt pakalpojumus un veikt darbības, kuras izriet no iegādes, noregulējuma iestāde, apspriežoties ar kompetento iestādi, veic attiecīgu pircēja uzticamības pārbaudi un nodrošina, ka pircējs iesniedz pieteikumu atļaujas saņemšanai iespējami drīz un, vēlākais, viena mēneša laikā pēc uzņēmuma pārdošanas instrumenta izmantošanas. Kompetentā iestāde nodrošina, ka jebkurš šādas atļaujas pieteikums tiek izskatīts paātrinātā veidā.

               7.Ja 1. punktā minētās īpašumtiesību instrumentu pārvešanas rezultātā tiek iegūta vai palielināta būtiska līdzdalība, kas minēta Regulas (ES) Nr. 648/2012 31. panta 2. punktā, kompetentā iestāde veic minētajā pantā norādīto novērtēšanu tādā laikposmā, kas nekavē piemērot uzņēmuma pārdošanas instrumentu un neliedz noregulējuma darbībai sasniegt attiecīgos noregulējuma mērķus.

               8.Ja kompetentā iestāde nav pabeigusi 7. punktā minēto novērtēšanu līdz dienai, kad stājas spēkā īpašumtiesību instrumentu pārvedums, piemēro šādus noteikumus:

               (a)īpašumtiesību instrumentu pārvedumam ir tūlītējas tiesiskās sekas no tās dienas, kad tie ir pārvesti;

               (b)novērtēšanas laikposmā un f) apakšpunktā paredzētajā pārdošanas laikposmā tiek apturētas pircēja balsstiesības, kas saistītas ar minētajiem īpašumtiesību instrumentiem, un tās īsteno tikai noregulējuma iestāde, kurai nav pienākuma tās izmantot un kura nav atbildīga par to, ka ir tās izmantojusi vai atturējusies izmantot;

               (c)vērtēšanas laikposmā un f) apakšpunktā paredzētajā pārdošanas laikposmā minētajam pārvedumam nepiemēro Regulas 648/2012 12. pantā paredzētos sodus vai pasākumus par būtiskas līdzdalības iegādes vai atsavināšanas prasību pārkāpumiem;

               (d)kompetentā iestāde uzreiz pēc novērtēšanas pabeigšanas rakstiski paziņo noregulējuma iestādei un pircējam tās veiktā novērtējuma rezultātus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 32. pantu;

               (e)ja kompetentā iestāde neiebilst pret pārvedumu, tiek uzskatīts, ka balsstiesības, kas saistītas ar minētajiem īpašumtiesību instrumentiem, no d) apakšpunktā minētā paziņojuma brīža pilnībā pieder pircējam;

               (f)ja kompetentā iestāde iebilst pret īpašumtiesību instrumentu pārvedumu, b) apakšpunktu turpina piemērot un noregulējuma iestāde var, ņemot vērā tirgus apstākļus, noteikt pārdošanas laikposmu, kurā pircējs pārdod šādus īpašumtiesību instrumentus.

               9.Tā tiesību sniegt pakalpojumus saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 648/2012 piemērošanas nolūkā pircējs ir uzskatāms par noregulējamā CCP turpinājumu un var turpināt īstenot visas šādas tiesības, kuras noregulējamais CCP īstenojis attiecībā uz pārvestajiem aktīviem, tiesībām, pienākumiem vai saistībām.

               10.Pircējam, kas minēts 1. punktā, netiek liegts izmantot CCP dalības tiesības un piekļuvi maksājumu un norēķinu sistēmām vai jebkurām citām finanšu tirgus infrastruktūrām ar noteikumu, ka pircējs atbilst dalības un līdzdalības kritērijiem minētajās sistēmās vai infrastruktūrās.

               Ja pircējs neatbilst pirmajā daļā minētajiem kritērijiem, pircējs var turpināt izmantot CCP dalības tiesības un piekļuvi minētajām sistēmām un infrastruktūrām uz laikposmu, ko nosaka noregulējuma iestāde. Šis laikposms nepārsniedz 12 mēnešus.

               11.Pircējam netiek liegta piekļuve maksājumu un norēķinu sistēmām vai jebkurām citām finanšu tirgus infrastruktūrām, pamatojoties uz to, ka pricējam nav kredītreitingu aģentūras piešķirta reitinga vai ka minētais reitings neatbilst reitinga līmenim, kāds ir vajadzīgs, lai piešķirtu piekļuvi minētajām sistēmām vai infrastruktūrām.

               12.Ja vien šajā regulā nav paredzēts citādi, noregulējamā CCP akcionāriem, kreditoriem, tīrvērtes dalībniekiem un klientiem, un citām trešām personām, kuru aktīvi, tiesības, pienākumi vai saistības nav pārvestas, nav nekādu tiesību uz pārvestajiem aktīviem, tiesībām, pienākumiem vai saistībām vai ar tiem saistītu tiesību.

               41. pants
                  Uzņēmuma pārdošanas instruments – procesuālās prasības

               1.Ja attiecībā uz CCP izmanto uzņēmuma pārdošanas instrumentu, noregulējuma iestāde publisko pārvešanai paredzēto aktīvu, tiesību, pienākumu, saistību vai īpašumtiesību instrumentu pieejamību vai veic ar tiem saistītus tirgvedības pasākumus. Portfeļos apvienotas tiesības, aktīvus, pienākumus un saistības var tirgot atsevišķi.

               2.Neskarot Savienības valsts atbalsta regulējumu, 1. punktā minēto tirgošanu attiecīgā gadījumā veic saskaņā ar šādiem kritērijiem:

               (a)tā ir pēc iespējas pārredzama un nerada maldinošu priekšstatu par CCP aktīviem, tiesībām, pienākumiem, saistībām vai īpašumtiesību instrumentiem, ņemot vērā konkrētos apstākļus un jo īpaši nepieciešamību saglabāt finanšu stabilitāti;

               (b)to veicot, nedrīkst piemērot nepamatoti labvēlīgu vai diskriminējošu attieksmi pret iespējamiem pircējiem;

               (c)tajā nav interešu konfliktu;

               (d)tajā ņem vērā nepieciešamību ātri veikt noregulējumu;

               (e)tās mērķis ir panākt maksimālu pārdošanas cenu attiecīgajiem īpašumtiesību instrumentiem, aktīviem, tiesībām, pienākumiem vai saistībām.

               Pirmajā daļā minētie kritēriji nekavē noregulējuma iestādi izteikt piedāvājumus iespējamiem pircējiem.

               3.Atkāpjoties no 1. punkta noteikumiem, noregulējuma iestāde var tirgot aktīvus, tiesības, pienākumus, saistības vai īpašumtiesību instrumentus, neievērojot 2. punktā minētos kritērijus, ja šo kritēriju ievērošana varētu apdraudēt viena vai vairāku noregulējuma mērķu sasniegšanu.

               5. iedaļa
                  Pagaidu CCP instruments

               42. pants
                  Pagaidu CCP instruments

               1.Noregulējuma iestāde var pārvest pagaidu CCP turpmāk norādīto:

               (a)īpašumtiesību instrumentus, ko emitējis noregulējamais CCP;

               (b)visus noregulējamā CCP aktīvus, tiesības, pienākumus un saistības.

               Šā punkta pirmajā daļā minētais pārvedums var notikt bez noregulējamā CCP akcionāru vai trešās personas, kas nav pagaidu CCP, piekrišanas, un tā veikšanai nav nepieciešams ievērot procesuālās prasības, ko paredz uzņēmējdarbību vai vērtspapīru jomu reglamentējošie tiesību akti, kas nav minēti 43. pantā.

               2.Pagaidu CCP ir juridiska persona, kas atbilst visām turpmāk minētajām prasībām:

               (a)to kontrolē noregulējuma iestāde, un tā pilnībā vai daļēji pieder vienai vai vairākām publiskā sektora iestādēm, kas var ietvert noregulējuma iestādi;

               (b)tā ir izveidota nolūkā saņemt un turēt dažus vai visus īpašumtiesību instrumentus, ko emitējis noregulējamais CCP, vai dažus vai visus CCP aktīvus, tiesības, pienākumus un saistības, lai saglabātu kritiski svarīgās CCP funkcijas un pēc tam pārdotu CCP.

               3.Piemērojot pagaidu CCP instrumentu, noregulējuma iestāde nodrošina, ka pagaidu centrālajam darījumu partnerim pārvesto saistību un pienākumu kopējā vērtība nepārsniedz no noregulējamā CCP pārvesto tiesību un aktīvu kopējo vērtību.

               4.Ja vien šajā regulā nav paredzēts citādi, jebkāda atlīdzība, ko izmaksā pagaidu CCP, sniedz labumu:

               (a)īpašumtiesību instrumentu īpašniekiem, ja pārvedums pagaidu CCP ir veikts, pārvedot tam noregulējamā CCP emitētos īpašumtiesību instrumentus no minēto instrumentu turētājiem;

               (b)noregulējamajam CCP, ja pārvešana pagaidu CCP ir veikta, pārvedot  dažus vai visus minētā CCP aktīvus vai saistības pagaidu centrālajam darījumu partnerim.

               5.Noregulējuma iestāde var īstenot 1. punktā minētās pārveduma pilnvaras vairāk nekā vienu reizi, lai veiktu CCP emitēto īpašumtiesību instrumentu vai tā aktīvu, tiesību, pienākumu vai saistību papildu pārvedumus.

               6.Noregulējuma iestāde var tiesības, pienākumus, aktīvus vai saistības, kas ir pārvesti pagaidu CCP, pārvest atpakaļ noregulējamajam CCP, vai īpašumtiesību instrumentus pārvest atpakaļ to sākotnējiem īpašniekiem, ja minētais pārvedums ir skaidri paredzēts instrumentā, ar kuru veic 1. punktā minēto pārvedumu.

               Ja noregulējuma iestāde izmanto pirmajā daļā minētās pārveduma pilnvaras, noregulējamajam CCP vai sākotnējiem īpašniekiem ir jāuzņem atpakaļ visi šādi aktīvi, tiesības, pienākumi vai saistības, vai īpašumtiesību instrumenti ar noteikumu, ka ir izpildīti šā punkta pirmajā daļā vai 7. punktā minētie nosacījumi.

               7.Ja konkrētie īpašumtiesību instrumenti, aktīvi, tiesības, pienākumi vai saistības neietilpst to īpašumtiesību instrumentu, aktīvu, tiesību, pienākumu vai saistību klasēs, kas norādītas instrumentā, ar kuru īstenots pārvedums, vai neatbilst to pārvešanas nosacījumiem, noregulējuma iestāde var tos no pagaidu CCP pārvest atpakaļ noregulējamajam CCP vai sākotnējiem īpašniekiem.

               8.Pārvedumu, kas minēts 6. un 7. punktā, var veikt jebkurā brīdī, un tas atbilst visiem citiem nosacījumiem, kas minēti instrumentā, ar kuru īstenots pārvedums attiecīgajā nolūkā.

               9.Noregulējuma iestāde īpašumtiesību instrumentus vai aktīvus, tiesības vai saistības no pagaidu CCP var pārvest trešai personai.

               10.Tā tiesību sniegt pakalpojumus saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 648/2012 piemērošanas nolūkā pagaidu CCP uzskatāms par noregulējamā CCP turpinājumu un var turpināt īstenot visas šādas tiesības, kuras īstenojis noregulējamais CCP attiecībā uz pārvestajiem aktīviem, tiesībām, pienākumiem vai saistībām.

               Attiecībā uz visiem citiem mērķiem noregulējuma iestādes var pieprasīt, lai tiktu apsvērta iespēja uzskatīt pagaidu CCP par noregulējamā CCP turpinājumu un ļaut tam turpināt īstenot noregulējamā CCP iepriekš īstenotās tiesības attiecībā uz pārvestajiem aktīviem, tiesībām, pienākumiem un saistībām.

               11.Pagaidu CCP netiek liegts izmantot dalības tiesības un piekļuvi maksājumu un norēķinu sistēmām un citām noregulējamā CCP finanšu tirgus infrastruktūrām ar noteikumu, ka tas atbilst dalības un līdzdalības kritērijiem minētajās sistēmās un infrastruktūrās.

               Ja pagaidu CCP neatbilst pirmajā daļā minētajiem kritērijiem, pagaidu CCP var turpināt izmantot CCP dalības tiesības un piekļuvi minētajām sistēmām un infrastruktūrām uz laikposmu, ko nosaka noregulējuma iestāde. Šis laikposms nepārsniedz 12 mēnešus.

               12.Pagaidu CCP netiek liegta piekļuve maksājumu un norēķinu sistēmām vai jebkurām citām FTI, pamatojoties uz to, ka pagaidu CCP nav kredītreitingu aģentūras piešķirta reitinga vai ka minētais reitings neatbilst reitinga līmenim, kāds ir vajadzīgs, lai piešķirtu piekļuvi minētajām sistēmām vai infrastruktūrām.

               13.Noregulējamā CCP akcionāriem vai kreditoriem un citām trešām personām, kuru aktīvi, tiesības, pienākumi vai saistības nav pārvesti pagaidu CCP, nav prasījumu pret vai attiecībā uz pagaidu CCP pārvestajiem aktīviem, tiesībām, pienākumiem vai saistībām vai pret tā valdi vai augstāko vadību.

               14.Pagaidu CCP nav pienākuma vai atbildības pret noregulējamā CCP akcionāriem vai kreditoriem, un pagaidu CCP valdei vai augstākajai vadībai nav saistību pret minētajiem akcionāriem vai kreditoriem attiecībā uz darbību vai bezdarbību, veicot savus pienākumus, izņemot gadījumus, kad saskaņā ar piemērojamajiem valsts tiesību aktiem šāda darbība vai bezdarbība ir rupja nolaidība vai nopietns pārkāpums.

               43. pants
                  Pagaidu CCP – procesuālās prasības

               1.Pagaidu CCP atbilst visām šādām prasībām:

               (a)pagaidu CCP lūdz noregulējuma iestādes apstiprinājumu visos turpmāk minētajos jautājumos:

               i)pagaidu CCP dibināšanas noteikumi;

               ii)pagaidu CCP valdes locekļi, ja šos locekļus nav tieši iecēlusi noregulējuma iestāde;

               iii)pagaidu CCP valdes locekļu atbildība un atalgojums, ja šo atlīdzību un atbildību nav noteikusi noregulējuma iestāde;

               iv)pagaidu CCP stratēģija un riska profils;

               (b)pagaidu CCP ir atļauts sniegt pakalpojumus vai veikt darbības, kas izriet no 42. panta 1. punktā minētās pārvešanas, saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 648/2012.

               Ja pagaidu CCP nav saņēmis atļauju, kā tas ir noteikts 1. punkta b) apakšpunktā, noregulējuma iestāde lūdz kompetentās iestādes apstiprinājumu 42. panta 1. punktā minētās pārvešanas veikšanai. Ja kompetentā iestāde apstiprina šo pārvešanu, tā norāda, uz kādu laikposmu tiek atcelts pagaidu CCP pienākums nodrošināt atbilstību Regulas (ES) Nr. 648/2012 prasībām. Šis laikposms nav ilgāks par 12 mēnešiem.

               2.Ievērojot ierobežojumus, kas noteikti atbilstoši Savienības vai valstu konkurences noteikumiem, pagaidu CCP vadība vada pagaidu CCP ar mērķi saglabāt ieinteresētajām personām piekļuvi CCP kritiski svarīgām funkcijām un pārdot pagaidu CCP vai jebkurus tā aktīvus, tiesības, pienākumus vai saistības vienam vai vairākiem privātā sektora pircējiem. Šī pārdošana notiek, kad tam ir piemēroti tirgus apstākļi un saskaņā ar termiņu, kas norādīts šā panta 5. punktā un – attiecīgā gadījumā – 6. punktā.

               3.Noregulējuma iestāde izbeidz pagaidu CCP darbību šādos gadījumos:

               (a)noregulējuma mērķi ir izpildīti;

               (b)pagaidu CCP apvienojas ar citu vienību;

               (c)pagaidu CCP vairs neatbilst 42. panta 2. punktā minētajām prasībām;

               (d)pagaidu CCP vai praktiski visi tā aktīvi, tiesības, pienākumi vai saistības ir pārdoti saskaņā ar 4. punktu;

               (e)beidzas šā panta 5. punktā minētais laikposms;

               (f)par līgumiem, kam tīrvērti veic pagaidu CCP, ir veikts norēķins, tiem ir beidzies termiņš vai tie ir slēgti, un tādējādi CCP tiesības un pienākumi saistībā ar šiem līgumiem ir pilnībā izpildīti.

               4.Pirms pagaidu CCP vai tā aktīvu, tiesību, pienākumu vai saistību pārdošanas, noregulējuma iestāde publisko pārdošanai paredzēto elementu pieejamību un nodrošina, ka tos tirgo atklātā un pārredzamā veidā un ka tie nav būtiski sagrozīti.

               Noregulējuma iestāde veic pirmajā daļā minēto pārdošanu saskaņā ar komerciāliem noteikumiem un nepiemēro nepamatoti labvēlīgu vai diskriminējošu attieksmi pret iespējamiem pircējiem.

               5.Noregulējuma iestāde izbeidz pagaidu CCP darbību divus gadus pēc dienas, kad tika veikts pēdējais pārvedums no noregulējamā CCP.

               Ja noregulējuma iestāde izbeidz pagaidu CCP darbību, tā pieprasa kompetentajai iestādei anulēt pagaidu CCP atļauju.

               6.Noregulējuma iestāde var pagarināt 5. punktā minēto laikposmu par vienu vai vairākiem viena gada periodiem, ja šis pagarinājums ir nepieciešams, lai izbeigt pagaidu CCP darbību, kā noteikts 3. punkta a) līdz d) apakšpunktā.

               Lēmums pagarināt 5. punktā minēto laikposmu ir pamatots un ietver detalizētu novērtējumu par pagaidu CCP stāvokli attiecībā uz būtiskajiem tirgus apstākļiem un tirgus prognozēm.

               7.Ja pagaidu CCP darbību izbeidz 3. punkta d) vai e) apakšpunktā minētajos apstākļos, pagaidu CCP likvidē saskaņā ar parasto maksātnespējas procedūru.

               Ja vien šajā regulā nav paredzēts citādi, visi ieņēmumi, kas gūti, izbeidzot pagaidu CCP darbību, nes labumu tās akcionāriem.

               Ja pagaidu CCP izmanto, lai pārvestu vairāk nekā viena noregulējamā CCP aktīvus un saistības, otrajā daļā minētos ieņēmumus attiecina, atsaucoties uz aktīviem un saistībām, kas pārvestas no katra noregulējamā CCP.

               6. iedaļa
                  Papildu finansēšanas mehānismi

               44. pants
                  Alternatīvi finansēšanas līdzekļi

               Noregulējuma iestāde var noslēgt līgumus, lai aizņemtos līdzekļus vai iegūtu cita veida finansiālu atbalstu, tostarp no priekšfinansētiem līdzekļiem, kas pieejami noregulējamā CCP neizsmeltā fondā saistību neizpildes gadījumiem, ja tas ir nepieciešams, lai nodrošinātu noregulējuma instrumentu efektīvu izmantošanu.

               7. iedaļa

               Valdības stabilizācijas instrumenti

               45. pants

               Valdības finanšu stabilizācijas instrumenti

               1.Noregulējuma iestāde var izmantot valdības stabilizācijas instrumentus saskaņā ar 46. un 47. pantu, lai noregulētu CCP, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

               (a)finansiālais atbalsts ir vajadzīgs, lai sasniegtu noregulējuma mērķus;

               (b)finansiālo atbalstu izmanto kā pēdējo līdzekli pēc tam, kad ir novērtēti un maksimāli iespējamā apjomā izmantoti pārējie noregulējuma instrumenti, vienlaikus saglabājot finanšu stabilitāti, kā to noteikusi kompetentā ministrija vai valdība pēc apspriešanās ar noregulējuma iestādi;

               (c)finansiālais atbalsts atbilst Savienības valsts atbalsta regulējumam;

               (d)kompetentā iestāde pieprasa noregulējuma iestādei sniegt šo finansiālo atbalstu.

               2.Lai varētu piemērot valdības finanšu stabilizācijas instrumentus, kompetentajām ministrijām vai valdībām ir attiecīgās 48. līdz 59. pantā minētās noregulējuma pilnvaras, un tās nodrošina, ka tiek ievērots 52., 54. un 70. pants.

               3.Tiek uzskatīts, ka valdības finanšu stabilizācijas instrumentus izmanto kā pēdējo līdzekli saskaņā ar 1. punkta b) apakšpunktu, ja ir izpildīts vismaz kāds no turpmāk minētajiem nosacījumiem:

               (a)kompetentā ministrija vai valdība un noregulējuma iestāde pēc apspriešanās ar centrālo banku un kompetento iestādi konstatē, ka citu noregulējuma instrumentu izmantošana nebūtu pietiekama, lai novērstu būtisku nelabvēlīgu ietekmi uz finanšu stabilitāti;

               (b)kompetentā ministrija vai valdība un noregulējuma iestāde konstatē, ka noregulējuma instrumentu izmantošana nebūtu pietiekama, lai aizsargātu sabiedrības intereses, ja iepriekš attiecīgais CCP ir saņēmis centrālās bankas ārkārtas atbalstu likviditātes nodrošināšanai;

               (c)attiecībā uz pagaidu publiskā īpašuma instrumentu kompetentā ministrija vai valdība pēc apspriešanās ar kompetento iestādi un noregulējuma iestādi konstatē, ka citu noregulējuma instrumentu izmantošana nebūtu pietiekama, lai aizsargātu sabiedrības intereses, ja iepriekš attiecīgais CCP ar kapitāla atbalsta instrumentu ir saņēmis publiskā kapitāla atbalstu.

               46. pants

               Publiskā kapitāla atbalsta instruments

               1.Publiskā sektora finansiālo atbalstu var sniegt CCP rekapitalizācijai apmaiņā pret īpašumtiesību instrumentiem.

               2.CCP, kuriem piemēro publiskā kapitāla atbalsta instrumentu, pārvalda, pamatojoties uz komerciāliem un profesionāliem apsvērumiem.

               3.Šā panta 1. punktā minētos īpašumtiesību instrumentus pārdod privātam pircējam, tiklīdz to ļauj komerciālie un finansiālie apstākļi.

               47. pants

               Pagaidu publiskā īpašuma instruments

               1.CCP var pārņemt pagaidu publiskā īpašumā, izmantojot vienu vai vairākus īpašumtiesību instrumentu pārveduma rīkojumus, ko izpilda dalībvalsts, saņēmējam, kas ir vai nu:

               (a)attiecīgās dalībvalsts izraudzīta persona;

               (b)vai attiecīgajai dalībvalstij pilnībā piederoša sabiedrība.

               2.CCP, kuriem piemēro pagaidu publiskā īpašuma instrumentu, pārvalda, pamatojoties uz komerciāliem un profesionāliem apsvērumiem, un tos pārdod privātam pircējam, tiklīdz to ļauj komerciālie un finansiālie apstākļi.

               IV NODAĻA
                  Noregulējuma pilnvaras

               48. pants
               Vispārīgās pilnvaras

               1.Noregulējuma iestādei ir visas vajadzīgās pilnvaras, lai efektīvi izmantotu noregulējuma instrumentus, tostarp visas turpmāk minētās pilnvaras:

               (a)pilnvaras pieprasīt jebkurai personai sniegt noregulējuma iestādei jebkādu informāciju, ko tā pieprasa, lai tā lemtu par noregulējuma darbību un to sagatavotu, tostarp atjauninājumus un papildinājumus informācijai, kas tika sniegta noregulējuma plānā vai kas bija nepieciešama, veicot pārbaudes uz vietas;

               (b)pilnvaras ņemt savā kontrolē noregulējamo CCP un īstenot visas tiesības un pilnvaras, kas piešķirtas īpašumtiesību instrumentu turētājiem un CCP valdei;

               (c)pilnvaras pārvest īpašumtiesību instrumentus, ko emitējis noregulējamais CCP;

               (d)pilnvaras pārvest citai vienībai ar tās piekrišanu CCP tiesības, aktīvus, pienākumus vai saistības;

               (e)pilnvaras samazināt, tostarp līdz nullei, noregulējamā CCP parāda instrumentu vai nenodrošināto saistību pamatsummu vai nesamaksāto summu attiecībā uz tām;

               (f)pilnvaras konvertēt noregulējamā CCP parāda instrumentus vai citas nenodrošinātās saistības tā CCP vai pagaidu CCP īpašumtiesību instrumentos, kuram tiek pārvesti noregulējamā CCP aktīvi, tiesības, pienākumi vai saistības;

               (g)pilnvaras atcelt parāda instrumentus, ko emitējis noregulējamais CCP;

               (h)pilnvaras samazināt, tostarp samazināt līdz nullei, noregulējamā CCP īpašumtiesību instrumentu nominālo summu un anulēt šādus īpašumtiesību instrumentus;

               (i)pilnvaras likt noregulējamam CCP vai tā mātesuzņēmumam emitēt jaunus īpašumtiesību instrumentus, tostarp priekšrocību akcijas un ar nosacījumiem konvertējamus instrumentus;

               (j)attiecībā uz CCP parāda instrumentiem un citām saistībām – pilnvaras grozīt vai mainīt to termiņu, grozīt maksājamo procentu summu vai grozīt datumu, kurā šie procenti ir jāmaksā, tostarp uz laiku apturot maksājumu;

               (k)pilnvaras slēgt un izbeigt finanšu līgumus;

               (l)pilnvaras atcelt vai nomainīt noregulējamā CCP valdi un augstāko vadību;

               (m)pilnvaras pieprasīt kompetentajai iestādei laikus novērtēt būtiskas līdzdalības pircēju, atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 648/2012 31. pantā noteiktajiem termiņiem;

               (n)pilnvaras samazināt, tostarp līdz nullei, mainīgās maržas summu, kas pienākas noregulējamā CCP tīrvērtes dalībniekam;

               (o)pilnvaras pārvest atvērtās pozīcijas un visus saistītos aktīvus, tostarp attiecīgos līgumus par finanšu nodrošinājumu īpašumtiesību nodošanas veidā, līgumus par finanšu nodrošinājumu galvojuma veidā, savstarpējās dzēšanas līgumus un savstarpējā ieskaita līgumus, no saistības nepildoša tīrvērtes dalībnieka konta uz saistības pildoša tīrvērtes dalībnieka kontu, ievērojot Regulas (ES) Nr. 648/2012 48. pantu;

               (p)pilnvaras panākt, ka tiek izpildītas jebkādas noregulējamā CCP dalībnieku esošās un nenokārtotās līgumsaistības;

               (q)pilnvaras panākt, ka tiek izpildītas jebkādas noregulējamā CCP mātesuzņēmuma esošās un nenokārtotās saistības, tostarp sniegt CCP finansiālu atbalstu garantiju veidā vai kredītlīniju veidā;

               (r)pilnvaras pieprasīt, lai tīrvērtes dalībnieki veiktu turpmākas iemaksas naudā.

               Noregulējuma iestādes var īstenot pirmajā daļā minētās pilnvaras atsevišķi vai jebkādā kombinācijā.

               2.Ja šajā regulā un Savienības valsts atbalsta regulējumā nav paredzēts citādi, noregulējuma iestādei nepiemēro nevienu no turpmāk minētajām prasībām, ja tā īsteno 1. punktā minētās pilnvaras:

               (a)prasība saņemt apstiprinājumu vai piekrišanu no jebkādas publiskas vai privātas personas;

               (b)prasības attiecībā uz noregulējamā CCP vai pagaidu CCP finanšu instrumentu, tiesību, pienākumu, aktīvu vai saistību pārvešanu;

               (c)prasība sniegt paziņojumu jebkādai publiskai vai privātai personai;

               (d)prasība publicēt jebkādus paziņojumus vai prospektus;

               (e)prasība iesniegt  dokumentus jebkādai citai iestādei vai tos reģistrēt citā iestādē.

               49. pants
                  Papildu pilnvaras

               1.Ja tiek īstenotas 48. panta 1. punktā minētās pilnvaras, noregulējuma iestāde var īstenot arī jebkuru no šādām papildu pilnvarām:

               (a)ievērojot 65. pantu, noteikt, ka pārvedums stājas spēkā bez kādām saistībām vai apgrūtinājumiem, kas ietekmē pārvedamos finanšu instrumentus, tiesības, pienākumus, aktīvus vai saistības;

               (b)atcelt tiesības papildus iegādāties īpašumtiesību instrumentus;

               (c)pieprasīt, lai attiecīgā iestāde pārtrauktu vai apturētu CCP emitētu finanšu instrumentu pielaidi tirdzniecībai regulētā tirgū vai iekļaušanu oficiālajā sarakstā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/34/EK
                  32
               ;

               (d)nodrošināt, lai pret pircēju vai pagaidu CCP, ievērojot attiecīgi 40. vai 42. pantu, attiektos tā, it kā tas būtu noregulējamais CCP, attiecībā uz jebkādām noregulējumā CCP tiesībām vai pienākumiem, vai arī tā veiktām darbībām, tostarp tiesībām vai pienākumiem saistībā ar līdzdalību tirgus infrastruktūrā;

               (e)pieprasīt, lai noregulējamais CCP, pircējs vai pagaidu CCP vajadzības gadījumā sniegtu otram informāciju un palīdzību;

               (f)noteikt, ka tīrvērtes dalībnieks, kas saņem visas pozīcijas, kuras tam piešķirtas, izmantojot 48. panta 1. punkta o) un p) apakšpunktā minētās pilnvaras, saistībā ar šīm pozīcijām uzņemas jebkādas tiesības vai pienākumus attiecībā uz līdzdalību CCP;

               (g)atcelt vai grozīt tāda līguma noteikumus, kurā noregulējamais CCP ir puse vai noregulējamā CCP vietā kā puse aizstāj pircēju vai pagaidu CCP;

               (h)mainīt vai grozīt noregulējamā CCP darbības noteikumus, tostarp attiecībā uz tā dalības noteikumiem, ievērojot 37. pantu;

               (i)noregulējamā CCP tīrvērtes dalībnieka dalību nodot CCP pircējam vai pagaidu CCP.

               Tiesības uz kompensāciju, kas paredzēta šajā regulā, neuzskata par saistībām vai apgrūtinājumu pirmā punkta a) apakšpunkta piemērošanas nolūkā.

               2.Noregulējuma iestāde var noteikt nepārtrauktības pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka noregulējuma darbība ir efektīva un ka pircējs vai pagaidu CCP var vadīt pārvesto uzņēmumu. Minētie nepārtrauktības pasākumi var ietvert:

               (a)to līgumu nepārtrauktību, kurus noslēdzis noregulējamais CCP, lai pircējs vai pagaidu CCP uzņemtos noregulējamā CCP tiesības un saistības, kas attiecas uz jebkādiem finanšu instrumentiem, tiesībām, pienākumiem, aktīviem vai saistībām, kas ir pārvestas, un tieši vai netieši aizstātu noregulējamo CCP visos attiecīgajos līguma dokumentos;

               (b)to, ka pircējs vai pagaidu CCP aizstāj noregulējamo CCP  tiesvedībā, kas attiecas uz jebkādiem finanšu instrumentiem, tiesībām, pienākumiem, aktīviem vai saistībām, kas ir pārvesti.

               3.Pilnvaras, kas noteiktas 1. punkta d) apakšpunktā un 2. punkta b) apakšpunktā neietekmē:

               (a)noregulējamā CCP darbinieka tiesības izbeigt darba līgumu;

               (b)ievērojot 55., 56. un 57. pantu, – līgumslēdzējas puses līgumisko tiesību izmantošanu, tostarp izbeigšanas tiesības, ja tāda iespēja ir paredzēta līguma noteikumos, saistībā ar CCP darbību vai bezdarbību pirms pārvešanas vai pircēja, vai pagaidu CCP darbību vai bezdarbību pēc pārvešanas.

               50. pants
                  Īpašā vadība

               1.Noregulējuma iestādes var iecelt īpašu vadītāju, lai aizstātu noregulējamā CCP valdi. Īpašajam vadītājam ir pietiekami laba reputācija un atbilstīgas zināšanas par finanšu pakalpojumiem, riska pārvaldību un tīrvērtes pakalpojumiem atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 648/2012 27. panta 2. punkta otrajai daļai.

               2.Īpašajam vadītājam ir visas CCP akcionāru un valdes pilnvaras. Īpašais vadītājs minētās pilnvaras var īstenot tikai noregulējuma iestādes kontrolē. Noregulējuma iestāde var ierobežot īpašā vadītāja darbības vai pieprasīt iepriekšēju piekrišanu konkrētām darbībām.

               Noregulējuma iestāde publisko informāciju par 1. punktā minēto iecelšanu un ar šo iecelšanu saistītajiem noteikumiem un nosacījumiem.

               3.Īpašo vadītāju ieceļ uz laikposmu, kas nepārsniedz vienu gadu. Noregulējuma iestāde var atjaunināt šo laikposmu, ja tas ir nepieciešams noregulējuma mērķu sasniegšanai.

               4.Īpašais vadītājs veic visus nepieciešamos pasākumus, lai veicinātu noregulējuma mērķu sasniegšanu un īstenotu noregulējuma darbības, ko veikusi noregulējuma iestāde. Neatbilstības vai konflikta gadījumā šis ar likumu noteiktais pienākums prevalē pār citiem CCP statūtos vai valsts tiesību aktos paredzētajiem vadības pienākumiem.

               5.Īpašais vadītājs savu pilnvaru sākumā un beigās, kā arī regulāros intervālos, ko nosaka noregulējuma iestāde, sagatavo ziņojumus noregulējuma iestādei, kura to iecēlusi. Minētajos ziņojumos detalizēti izklāsta CCP finanšu stāvokli un norāda veikto pasākumu iemeslus.

               6.Noregulējuma iestāde jebkurā laikā var īpašo vadītāju atcelt. Tā jebkurā gadījumā īpašo vadītāju atceļ šādos gadījumos:

               a) ja īpašais vadītājs nepilda savus pienākumus saskaņā ar noteikumiem un nosacījumiem, ko noteikusi noregulējuma iestāde;

               b) ja noregulējuma mērķus varētu labāk sasniegt, atceļot vai aizstājot šo īpašo vadītāju;

               c) ja iecelšanas nosacījumi vairs netiek pildīti.

               7.Ja valsts tiesību akti maksātnespējas jomā paredz iecelt maksātnespējas administratoru, īpašo vadītāju, kas iecelts saskaņā ar 1. punktu, var iecelt arī kā maksātnespējas administratoru.

               51. pants
                  Pilnvaras pieprasīt pakalpojumu un mehānismu nodrošināšanu

               1.Noregulējuma iestāde var pieprasīt, lai noregulējamais CCP vai jebkura no tā grupas vienībām vai tīrvērtes dalībniekiem nodrošinātu jebkādus pakalpojumus vai mehānismus, kas ir vajadzīgi, lai pircējs vai pagaidu CCP varētu efektīvi vadīt tam pārvesto uzņēmumu.

               Šā punkta pirmo daļu piemēro neatkarīgi no tā, vai vienība ir tajā pašā grupā, kurā ir CCP, vai viens no CCP tīrvērtes dalībniekiem ir sācis parasto maksātnespējas procedūru vai tam pašam piemēro noregulējumu.

               2.Noregulējuma iestāde var likt izpildīt pienākumus, kurus saskaņā ar 1. punktu ir noteikušas noregulējuma iestādes citās dalībvalstīs, ja šīs pilnvaras īsteno attiecībā uz vienībām, kas pieder pie tās pašas grupas, kurā ir noregulējamais CCP, vai minētā CCP tīrvērtes dalībniekiem.

               3.Pakalpojumi un mehānismi, kas minēti 1. punktā, neietver nekādu finansiālu atbalstu.

               4.Pakalpojumi un mehānismi, ko nodrošina saskaņā ar 1. punktu, tiek nodrošināti:

               (a)ar tādiem pašiem komerciāliem noteikumiem, ar kādiem tos nodrošināja CCP tieši pirms noregulējuma darbības veikšanas, ja pastāv vienošanās minētajā nolūkā;

               (b)ar saprātīgiem komerciāliem noteikumiem, ja nepastāv vienošanās minētajā nolūkā vai ja šīs vienošanās termiņš ir beidzies.

               52. pants
                  Pilnvaras panākt, ka citas dalībvalstis izpilda noregulējuma darbības
                  vai krīzes novēršanas pasākumus

               1.Ja noregulējamā CCP īpašumtiesību instrumenti, aktīvi, tiesības, pienākumi vai saistības atrodas tādā dalībvalstī vai tos reglamentē tādas dalībvalsts tiesību akti, kas nav noregulējuma iestādes dalībvalsts, šo instrumentu, aktīvu, tiesību, pienākumu vai saistību pārvešana stājas spēkā saskaņā ar šīs citas dalībvalsts tiesību aktiem.

               2.Šīs citas dalībvalsts iestādes sniedz dalībvalsts noregulējuma iestādei visu nepieciešamo palīdzību, lai nodrošinātu, ka visi īpašumtiesību instrumenti, aktīvi, tiesības, pienākumi vai saistības tiek pārvesti pircējam vai pagaidu CCP saskaņā ar piemērojamajiem valsts tiesību aktiem.

               3.Akcionāri, kreditori un trešās personas, kurus skar 1. punktā minētā īpašumtiesību instrumentu, aktīvu, tiesību, pienākumu vai saistību pārvešana, nav tiesīgas novērst, apstrīdēt vai atlikt šo pārvešanu saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kas reglamentē minēto pārvešanu.

               4.Ja dalībvalsts noregulējuma iestāde izmanto noregulējuma instrumentus, kas minēti 28. vai 32. pantā, un noregulējamā CCP līgumi, saistības īpašumtiesību instrumenti vai parāda instrumenti ietver instrumentus, līgumus vai saistības, ko reglamentē citas dalībvalsts tiesību akti, vai saistības pret kreditoriem un līgumus attiecībā uz tīrvērtes dalībniekiem, kas atrodas šajā citā dalībvalstī, šīs citas dalībvalsts attiecīgās iestādes nodrošina, ka jebkura darbība, kas izriet no minētajiem noregulējuma instrumentiem, stājas spēkā.

               Pirmās daļas piemērošanas nolūkā akcionāri, kreditori un tīrvērtes dalībnieki, kurus skar minētie noregulējuma instrumenti, nav tiesīgi apstrīdēt instrumenta vai saistību pamatsummas samazināšanu vai maksājamo summu vai to konvertāciju vai pārstrukturēšanu.

               5.Saskaņā ar noregulējuma iestādes dalībvalsts tiesību aktiem tiek noteiktas šādas tiesības un aizsardzības pasākumi:

               (a)akcionāru, kreditoru un trešo personu tiesības saskaņā ar 72. pantu pārsūdzēt šā panta 1. punktā minēto īpašumtiesību instrumentu, aktīvu, tiesību, pienākumu vai saistību pārvedumu;

               (b)ietekmēto kreditoru tiesības saskaņā ar 72. pantu pārsūdzēt šā panta 4. punktā minētā instrumenta, saistību vai līguma pamatsummas vai maksājamās summas samazināšanu vai  konvertāciju, vai pārstrukturēšanu;

               (c)daļējas pārvešanas aizsardzības pasākumi, kā norādīts V nodaļā, attiecībā uz šā panta 1. punktā minētajiem aktīviem, tiesībām, pienākumiem vai saistībām.

               53. pants
                  Pilnvaras attiecībā uz to personu aktīviem, tiesībām, saistībām, pienākumiem
                  un īpašumtiesību instrumentiem, kuras atrodas trešās valstīs vai kuras reglamentē trešo valstu tiesību akti

               1.Ja noregulējuma darbība attiecas uz to personu aktīviem vai līgumiem, kas atrodas trešā valstī, vai īpašumtiesību instrumentiem, tiesībām, pienākumiem vai saistībām, ko reglamentē trešās valsts tiesību akti, noregulējuma iestāde var pieprasīt, lai:

               (a)noregulējamais CCP un šo aktīvu, līgumu, īpašumtiesību instrumentu, tiesību, pienākumu vai saistību saņēmējs veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka darbība stājas spēkā;

               (b)noregulējamais CCP tur īpašumtiesību instrumentus, aktīvus vai tiesības vai izpilda saistības vai pienākumus saņēmēja vārdā līdz brīdim, kad darbība stājas spēkā;

               (c)pamatotus saņēmēja izdevumus, kas atbilstoši radušies, veicot šā punkta a) un b) apakšpunktā noteiktās darbības, atlīdzina jebkādā 27. panta 9. punktā izklāstītajā veidā.

               2.Šā panta 1. punkta piemērošanas nolūkā noregulējuma iestāde var pieprasīt, lai CCP nodrošinātu, ka līgumos un citās vienošanās ar tīrvērtes dalībniekiem un īpašumtiesību instrumentu un parāda instrumentu vai citu saistību turētājiem, kas atrodas trešās valstīs, tiktu iekļauts noteikums, kas paredz, ka tiem ir saistoša noregulējuma iestādes veikta darbība attiecībā uz to aktīviem, tiesībām, pienākumiem, līgumiem un saistībām, tostarp piemērojot 55., 56. un 57. pantu.

               3.Ja 1. punktā minētā noregulējuma darbība nav stājusies spēkā, tā zaudē spēku attiecībā uz konkrētajiem īpašumtiesību instrumentiem, aktīviem, tiesībām, pienākumiem vai saistībām.

               54. pants
                  Atsevišķu līguma nosacījumu izslēgšana agrīnas intervences un noregulējuma gadījumā

               1.Krīzes novēršanas pasākums vai noregulējuma darbība, kas ir veikta saskaņā ar šo regulu, vai jebkurš notikums, kas ir tieši saistīts ar minētās darbības piemērošanu, nav uzskatāms par izpildes vai maksātnespējas notikumu Direktīvas 2002/47/EK un Direktīvas 98/26/EK nozīmē ar noteikumu, ka joprojām tiek pildīti būtiski pienākumi saskaņā ar līgumu, tostarp maksājumu un piegādes pienākumi, kā arī nodrošinājuma sniegšana.

               Šā punkta pirmās daļas piemērošanas nolūkā trešās valsts noregulējuma procedūra, kas ir atzīta saskaņā ar 75. pantu vai arī saskaņā ar noregulējuma iestādes lēmumu, tiek uzskatīta par noregulējuma darbību, kas veikta saskaņā ar šo regulu.

               2.Šā panta 1. punktā minētu krīzes novēršanas pasākumu vai noregulējuma darbību neizmanto, lai:

               (a)īstenotu jebkādas izbeigšanas, apturēšanas, grozīšanas, savstarpēja ieskaita vai savstarpējas dzēšanas tiesības, tostarp attiecībā uz līgumiem, ko noslēgusi jebkura tādas grupas vienība, pie kuras pieder CCP, un kas ietver noteikumus par saistību savstarpēju neizpildi vai pienākumus, kurus garantē vai kā citādi atbalsta jebkura grupas vienība;

               (b)iegūtu īpašumā, pārņemtu kontrolē vai piemērotu nodrošinājumu attiecīgā CCP vai jebkuras grupas vienības īpašumam saistībā ar līgumu, kas ietver noteikumus par saistību savstarpēju neizpildi;

               (c)ietekmētu jebkādas attiecīgā CCP vai jebkuras grupas vienības līgumiskās tiesības saistībā ar līgumu, kas ietver noteikumus par saistību savstarpēju neizpildi.

               55. pants
                  Pilnvaras apturēt noteiktus pienākumus

               1.Noregulējuma iestāde saskaņā ar 70. pantu var attiecībā uz abu CCP noslēgta līguma darījuma partneru maksājuma vai piegādes pienākumiem apturēt, ka tiek publicēts paziņojums par apturēšanu līdz nākamās darba dienas beigām pēc minētās publicēšanas.

               Šā punkta pirmās daļas piemērošanas nolūkā darba dienas beigas ir pusnakts noregulējuma iestādes dalībvalstī.

               2.Ja maksājuma vai piegādes pienākuma izpildes termiņš būtu iestājies apturēšanas periodā, maksājuma vai piegādes pienākumu izpilda nekavējoties pēc apturēšanas perioda beigām.

               3.Noregulējuma iestāde neīsteno 1. punktā izklāstītās pilnvaras attiecībā uz maksāšanas un piegādes pienākumiem pret sistēmām vai sistēmu operatoriem, kas izraudzīti Direktīvas 98/26/EK piemērošanas nolūkā, tostarp citiem centrālajiem darījuma partneriem un centrālajām bankām.

               56. pants
                  Pilnvaras ierobežot nodrošinājuma tiesību īstenošanu

               1.Noregulējuma iestāde var liegt noregulējamā CCP nodrošinātajiem kreditoriem nodrošinājuma tiesību izpildi attiecībā uz jebkuriem minētā noregulējamā CCP aktīviem no paziņojuma par ierobežošanu publicēšanas saskaņā ar 70. pantu līdz nākamās darba dienas beigām pēc minētās publicēšanas.

               Šā punkta pirmās daļas piemērošanas nolūkā darba dienas beigas ir pusnakts noregulējuma iestādes dalībvalstī.

               2.Noregulējuma iestāde neīsteno 1. punktā izklāstītās pilnvaras attiecībā uz sistēmu vai sistēmu operatoru, kas izraudzīti Direktīvas 98/26/EK piemērošanas nolūkā, tostarp citu centrālo darījuma partneru un centrālo banku nodrošinājuma tiesībām saistībā ar aktīviem, ko noregulējamais CCP ir ieķīlājis vai sniedzis ar maržu vai nodrošinājumu.

               57. pants
                  Pilnvaras uz laiku apturēt izbeigšanas tiesības

               1.Noregulējuma iestāde var jebkurai pusei, kas ir noslēgusi līgumu ar noregulējamo CCP, apturēt izbeigšanas tiesības no paziņojuma par izbeigšanu publicēšanas saskaņā ar 70. pantu līdz nākamās darba dienas beigām pēc minētās publicēšanas ar noteikumu, ka arī turpmāk tiek izpildīti maksājumu un piegādes pienākumi un nodrošinājuma sniegšana.

               Šā punkta pirmās daļas piemērošanas nolūkā darba dienas beigas ir pusnakts noregulējuma dalībvalstī.

               2.Noregulējuma iestāde neīsteno 1. punktā izklāstītās pilnvaras attiecībā uz sistēmām vai sistēmu operatoriem, kas izraudzīti Direktīvas 98/26/EK piemērošanas nolūkā, tostarp citiem centrālajiem darījuma partneriem un centrālajām bankām.

               3.Līguma puse var īstenot izbeigšanas tiesības saskaņā ar minēto līgumu pirms 1. punktā minētā termiņa beigām, ja minētā puse no noregulējuma iestādes saņem paziņojumu, ka tiesības un saistības, uz kurām attiecas līgums, nav:

               (a)pārvedamas citai vienībai;

               (b)pakļautas norakstīšanai, konvertācijai vai noregulējuma instrumenta izmantošanai, lai sadalītu zaudējumus vai pozīcijas.

               4.Ja 3. punktā minētais paziņojums nav iesniegts, beidzoties apturēšanas termiņam, saskaņā ar 54. punktu var šādā veidā īstenot izbeigšanas tiesības:

               (c)ja tiesības un saistības, uz ko attiecas līgums, ir pārvestas citai vienībai, darījuma partneris var izmantot izbeigšanas tiesības saskaņā ar attiecīgā līguma noteikumiem tikai tādā gadījumā, ja saņēmēja vienība izraisa vai turpina izpildes notikumu;

               (d)ja tiesības un saistības, uz ko attiecas līgums, paliek CCP un noregulējuma iestāde ir izmantojusi noregulējuma instrumentu, lai sadalītu zaudējumus vai pozīcijas attiecīgajam līgumam, darījuma partneris var īstenot izbeigšanas tiesības saskaņā ar attiecīgā līguma noteikumiem pēc 1. punktā minētās apturēšanas termiņa beigām.

               58. pants
                  Pilnvaras pārņemt kontroli pār CCP

               1.Noregulējuma iestāde var pārņemt kontroli pār noregulējamo CCP, lai:

               (a)pārvaldītu CCP darbības un pakalpojumus, īstenojot tā akcionāru un valdes pilnvaras un apspriežoties ar riska komiteju;

               (b)pārvaldītu un rīkotos ar noregulējamā CCP aktīviem un īpašumu.

               Šā punkta pirmajā daļā paredzēto kontroli var īstenot tieši noregulējuma iestāde vai netieši tās iecelta persona vai personas.

               2.Ja noregulējuma iestāde pārņem kontroli pār CCP, noregulējuma iestādi neuzskata par “ēnu” direktoru vai de facto direktoru atbilstoši valsts tiesību aktiem.

               59. pants

               Noregulējuma iestāžu pilnvaru īstenošana

               Ievērojot 72. pantu, noregulējuma iestādes veic noregulējuma darbības, izmantojot izpildrīkojumu saskaņā ar valsts administratīvo kompetenci un procedūrām.

               V NODAĻA
                  Aizsardzības pasākumi

               60. pants
                  Princips “neviens kreditors nav sliktākā situācijā”

               Ja noregulējuma iestāde izmanto vienu vai vairākus noregulējuma instrumentus, tā nodrošina, ka akcionāriem, kreditoriem un tīrvērtes dalībniekiem nerodas:

               (a)tīrvērtes dalībnieka saistību neizpildes gadījumā – lielāki zaudējumi par tādiem, kas tiem būtu radušies, ja noregulējuma iestāde nebūtu veikusi noregulējuma darbību attiecībā uz CCP  brīdī, kad noregulējuma iestāde uzskatīja, ka ir izpildīti noregulējuma nosacījumi saskaņā ar 22. panta 1. punktu, un tā vietā uz tiem attiektos iespējamas nenokārtotas saistības saskaņā ar CCP atveseļošanas plānu vai citām līgumattiecībām tā darbības noteikumos;

               (b)gadījumā, kas nav tīrvērtes dalībnieka saistību neizpilde – lielāki zaudējumi par tādiem, kas tiem būtu radušies, ja CCP būtu likvidēts saskaņā ar parasto maksātnespējas procedūru, tostarp ņemot vērā līgumattiecības tā darbības noteikumos.

               61. pants
                  Vērtēšana attiecībā uz principa “neviens kreditors nav sliktākā situācijā” piemērošanu

               1.Lai novērtētu, vai ir ievērots princips “neviens kreditors nav sliktākā situācijā”, kas noteikts 60. pantā, noregulējuma iestāde nodrošina, ka vērtēšanu veic neatkarīga persona iespējami drīz pēc tam, kad noregulējuma darbība ir veikta.

               2.Šā panta 1. punktā minētā vērtēšana ietver:

               (a)pieeju, kas akcionāriem, kreditoriem un tīrvērtes dalībniekiem būtu piemērota, ja noregulējuma iestāde nebūtu veikusi noregulējuma darbību attiecībā uz CCP , par kuru noregulējuma iestāde uzskatīja, ka ir izpildīti noregulējuma nosacījumi saskaņā ar 22. panta 1. punktu, un tā vietā uz tiem būtu attiekušās iespējamas nenokārtotas saistības saskaņā ar CCP atveseļošanas plānu vai citiem mehānismiem tā darbības noteikumos, vai arī CCP tiktu likvidēts saskaņā ar parasto maksātnespējas procedūru;

               (b)faktisko pieeju, kas akcionāriem, kreditoriem un tīrvērtes dalībniekiem būtu piemērota CCP noregulējumā;

               (c)to, vai ir atšķirība starp pieeju, kas minēta a) apakšpunktā, un pieeju, kura minēta b) apakšpunktā.

               3.Lai aprēķinātu 2. punktā minētās pieejas, 1. punktā minētajā vērtēšanā neņem vērā nekādu ārkārtas finansiālā atbalsta sniegšanu noregulējamajam CCP no publiskā sektora līdzekļiem.

               4.Šā panta 1. punktā minētā vērtēšana ir atšķirīga no vērtēšanas, ko veic saskaņā ar 24. panta 3. punktu.

               5.EVTI, ņemot vērā jebkādus regulatīvos tehniskos standartus, kas sagatavoti saskaņā ar Direktīvas 2014/59/ES 74. panta 4. punktu, izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektu, nosakot metodiku 1. punktā minētās vērtēšanas veikšanai.

               EVTI iesniedz šo regulatīvo standartu projektu Komisijai līdz [PB: lūgums ievietot datumu 12 mēnešus pēc šīs regulas stāšanās spēkā].

               Komisija tiek pilnvarota pieņemt pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1095/2010 10. līdz 14. pantā noteikto procedūru.

               62. pants
                  Akcionāru, kreditoru un tīrvērtes dalībnieku aizsardzības pasākumi

               Ja saskaņā ar vērtēšanu, kas veikta atbilstīgi 61. panta prasībām, kādam akcionāram, kreditoram vai tīrvērtes dalībniekam ir radušies lielāki zaudējumi par tiem, kas tam būtu radušies, ja noregulējuma iestāde nebūtu veikusi noregulējuma darbību attiecībā uz CCP un tā vietā uz to attiektos iespējamas nenokārtotas saistības saskaņā ar CCP atveseļošanas plānu vai citi mehānismi tā darbības noteikumos, vai ja CCP būtu ticis likvidēts saskaņā ar parasto maksātnespējas procedūru, minētajam akcionāram, kreditoram vai tīrvērtes dalībniekam ir tiesības uz šīs starpības apmaksu.

               63. pants
                  Darījumu partneru aizsardzības pasākumi daļējas pārvešanas gadījumā

               Aizsardzību, kas paredzēta 64., 65. un 66. pantā, piemēro šādos apstākļos:

               (a)ja noregulējuma iestāde pārved pircējam dažus, bet ne visus noregulējamā CCP vai pagaidu CCP aktīvus, tiesības, pienākumus vai saistības;

               (b)ja noregulējuma iestāde īsteno pilnvaras, kas minētas 49. panta 1. punkta g) apakšpunktā.

               64. pants
                  Finanšu nodrošinājuma līgumu, savstarpējās dzēšanas līgumu un savstarpējā ieskaita līgumu aizsardzība

               Noregulējuma iestāde nodrošina, ka noregulējuma instrumenta izmantošana nenoved pie tā, ka tiek pārvestas dažas, bet ne visas tiesības un saistības saskaņā ar līgumu par finanšu nodrošinājumu īpašumtiesību nodošanas veidā, savstarpējās dzēšanas līgumu vai savstarpējā ieskaita līgumu starp CCP un citām šo līgumu pusēm, vai ka tiek grozītas vai izbeigtas tiesības un saistības saskaņā ar minētajiem līgumiem, izmantojot papildu pilnvaras.

               Līgumi, kas minēti pirmajā daļā, ietver jebkādu līgumu, saskaņā ar kuru pusēm ir tiesības savstarpēji dzēst vai savstarpēji ieskaitīt minētās tiesības un saistības.

               65. pants
                  Nodrošinājuma pasākumu aizsardzība

               Noregulējuma iestāde nodrošina, ka noregulējuma instrumenta izmantošana nenoved pie jebkura no turpmāk minētajiem rezultātiem attiecībā uz nodrošinājuma pasākumiem starp noregulējamo CCP un citiem minēto pasākumu dalībniekiem:

               (a)tādu aktīvu pārvešana, ar kuriem ir nodrošinātas saistības, ja vien nepārved arī minētās saistības un ieguvumu no nodrošinājuma;

               (b)nodrošinātu saistību pārvešana, ja vien nepārved arī ieguvumu no nodrošinājuma;

               (c)ieguvuma no nodrošinājuma pārvešana, ja vien nepārved arī nodrošinātās saistības;

               (d)nodrošinājuma līguma grozīšana vai izbeigšana, izmantojot papildu pilnvaras, ja grozīšanas vai izbeigšanas dēļ saistības vairs nebūtu nodrošinātas.

               66. pants
                  Strukturētā finansējuma līgumu un segto obligāciju aizsardzība

               Noregulējuma iestāde nodrošina, ka noregulējuma instrumenta izmantošana nenoved pie jebkura no turpmāk minētajiem rezultātiem attiecībā uz strukturētā finansējuma līgumiem, tostarp segtajām obligācijām:

               (a)dažu, bet ne visu tādu aktīvu, tiesību un saistību pārvešana, kas ir tādi strukturētā finansējuma līgumi vai to daļa, kuros noregulējamais CCP ir viena no pusēm;

               (b)izbeigšana vai pārjaunošana, izmantojot papildu pilnvaras, attiecībā uz aktīviem, tiesībām un saistībām, kas ir tāda strukturētā finansējuma līgumi vai to daļa, kuros noregulējamā iestāde ir viena no pusēm.

               Pirmā punkta piemērošanas nolūkā strukturētā finansējuma līgumi ietver vērtspapīrošanu un instrumentus, ko izmanto riska ierobežošanas nolūkā, kuri veido nodrošinājuma portfeļa neatņemamu daļu un kuri saskaņā ar valsts tiesību aktiem tiek nodrošināti līdzīgā veidā kā segtās obligācijas, kas ietver to, ka nodrošinājumu piešķir un tur līgumslēdzēja puse vai pilnvarotais, pārstāvis vai izraudzīta persona.

               67. pants
                  Daļēja pārvešana – tirdzniecības, tīrvērtes un norēķinu sistēmu aizsardzība

               1.Noregulējuma iestāde nodrošina, ka noregulējuma instrumenta izmantošana neietekmē tādu sistēmu darbību un noteikumus, uz ko attiecas Direktīva 98/26/EK, ja noregulējuma iestāde:

               (a)pārved pircējam dažus, bet ne visus noregulējamā CCP aktīvus, tiesības, pienākumus vai saistības;

               (b)atceļ vai groza tāda līguma noteikumus, kurā noregulējamais CCP ir puse, vai aizstāj pircēju vai pagaidu CCP, kurš ir puse.

               2.Šā panta 1. punkta piemērošanas nolūkā noregulējuma iestāde nodrošina, ka noregulējuma instrumentu izmantošana nenoved pie kāda no šādiem rezultātiem:

               (a)tiek atsaukts pārveduma rīkojums saskaņā ar Direktīvas 98/26/EK 5. pantu;

               (b)tiek ietekmēta pārveduma rīkojumu un savstarpējā ieskaita juridiskais spēks, kā noteikts Direktīvas 98/26/EK 3. un 5. pantā;

               (c)tiek ietekmēta līdzekļu, vērtspapīru vai kredītiespēju izmantošana, kā noteikts Direktīvas 98/26/EK 4. pantā;

               (d)tiek ietekmēta nodrošinājuma aizsardzība, kā noteikts Direktīvas 98/26/EK 9. pantā.

               VI NODAĻA
               Procesuāli pienākumi

               68. pants
                  Paziņošanas prasības

               1.CCP informē kompetento iestādi, ja tas uzskata, ka tas nonāk vai, iespējams, nonāks grūtībās, kā minēts 22. panta 2. punktā.

               2.Kompetentā iestāde informē noregulējuma iestādi par jebkādu 1. punktā minēto paziņojumu saņemšanu un par jebkādiem atveseļošanas vai citiem pasākumiem saskaņā ar IV sadaļu, ko kompetentā iestāde liek CCP veikt.

               Kompetentā iestāde informē noregulējuma iestādi par jebkādu ārkārtas situāciju, kas minēta Regulas (ES) Nr. 648/2012 24. pantā un saistīta ar CCP, un par jebkādu paziņojumu, kas saņemts saskaņā ar minētās regulas 48. pantu.

               3.Ja kompetentā iestāde vai noregulējuma iestāde konstatē, ka attiecībā uz CCP ir izpildīti nosacījumi, kas minēti 22. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā, tā nekavējoties par to paziņo šādām iestādēm:

               (a)attiecīgā CCP kompetentajai iestādei vai noregulējuma iestādei;

               (b)CCP mātesuzņēmuma kompetentajai iestādei;

               (c)centrālajai bankai;

               (d)kompetentajai ministrijai;

               (e)ESRK un izraudzītajai valsts makroprudenciālās uzraudzības iestādei.

               69. pants
                  Noregulējuma iestādes lēmums

               1.Pēc tam, kad kompetentā iestāde ir sniegsi paziņojumu saskaņā ar 68. panta 3. punktu, noregulējuma iestāde nosaka, vai ir nepieciešama noregulējuma darbība.

               2.Lēmums par noregulējuma darbības veikšanu vai neveikšanu attiecībā uz CCP satur šādu informāciju:

               (a)noregulējuma iestādes novērtējumu, vai CCP atbilst noregulējuma nosacījumiem;

               (b)jebkuru darbību, ko noregulējuma iestāde plāno veikt, tostarp lēmumu iesniegt pieteikumu par likvidāciju, administratora iecelšanu vai jebkuru citu pasākumu saskaņā ar piemērojamo parasto maksātnespējas procedūru vai, ievērojot 27. panta 1. punkta e) apakšpunktu, – saskaņā ar valsts tiesību aktiem.

               70. pants
                  Noregulējuma iestāžu procesuāli pienākumi

               1.Tiklīdz praktiski iespējams, noregulējuma iestādes pēc noregulējuma darbības par to paziņo visiem turpmāk minētajiem:

               (a)noregulējamajam CCP;

               (b)noregulējuma kolēģijai;

               (c)izraudzītajai valsts makroprudenciālās uzraudzības iestādei un ESRK;

               (d)Komisijai, Eiropas Centrālajai bankai un EAAPI;

               (e)to sistēmu operatoriem, uz kurām attiecas Direktīva 98/26/EK un kurās piedalās noregulējamais CCP.

               2.Šā panta 1. punktā paredzētajā paziņojumā iekļauj kopijas no tiem rīkojumiem vai aktiem, ar kuriem veic attiecīgo darbību, kā arī norāda datumu, no kura noregulējuma darbība ir spēkā.

               Paziņojumā noregulējuma kolēģijai saskaņā ar 1. punkta b) apakšpunktu norāda arī to, vai noregulējuma darbība atšķiras no noregulējuma plāna un sniedz pamatojumu jebkurai šādai atšķirībai.

               3.Tā rīkojuma vai akta kopija, ar kuru tiek veiktas noregulējuma darbības, vai paziņojums, kurā ir apkopota noregulējuma darbību ietekme, un attiecīgā gadījumā 55., 56. un 57. pantā minētās apturēšanas vai ierobežošanas noteikumi un ilgums tiek publiskoti visos turpmāk minētajos veidos:

               (a)grupas līmeņa noregulējuma iestādes tīmekļa vietnē;

               (b)kompetentās iestādes, ja tā nav tā pati noregulējuma iestāde, tīmekļa vietnē un EVTI tīmekļa vietnē;

               (c)noregulējamā CCP tīmekļa vietnē;

               (d)ja noregulējamā CCP īpašumtiesību instrumentus vai parāda instrumentus ir atļauts tirgot regulētā tirgū – līdzekļos, ko izmanto regulētās informācijas atklāšanai par šo noregulējamo CCP saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/109/EK
                  33
                21. panta 1. punktu.

               4.Ja īpašumtiesību instrumentus vai parāda instrumentus nav atļauts tirgot regulētā tirgū, noregulējuma iestāde nodrošina, ka 3. punktā minēto rīkojumu apliecinošie dokumenti tiek nosūtīti zināmajiem noregulējamā CCP īpašumtiesību instrumentu turētājiem un kreditoriem, kuri ir iekļauti noregulējumam CCP pieejamajos noregulējamās iestādes reģistros vai datubāzēs.

               71. pants
                  Konfidencialitāte

               1.Dienesta noslēpuma prasības ir saistošas šādām personām:

               (a)noregulējuma iestādēm;

               (b)kompetentajām iestādēm, EVTI un EBI;

               (c)kompetentajām ministrijām;

               (d)īpašajiem vadītājiem vai pagaidu administratoriem, kas iecelti saskaņā ar šo regulu;

               (e)Potenciālajiem pircējiem, pie kuriem ir vērsušās kompetentās iestādes vai kuriem piedāvājumu izteikušas noregulējuma iestādes, neatkarīgi no tā, vai saziņa vai piedāvājums veikti kā sagatavošanās uzņēmuma pārdošanas instrumenta izmantošanai, un neatkarīgi no tā, vai piedāvājuma rezultāts bijusi iegāde;

               (f)revidentiem, grāmatvežiem, juridiskajiem un profesionālajiem padomniekiem, vērtētājiem un citiem ekspertiem, kurus tieši vai netieši nolīgušas noregulējuma iestādes, kompetentās iestādes, kompetentās ministrijas vai šā punkta e) apakšpunktā minētie potenciālie pircēji;

               (g)centrālajām bankām un citām iestādēm, kas iesaistītas noregulējuma procesā;

               (h)pagaidu CCP;

               (i)citām personām, kas tieši vai netieši pastāvīgi vai atsevišķos gadījumos sniedz vai ir sniegušas pakalpojumus a) līdz k) apakšpunktos minētajām personām;

               (j)iepriekšminētajos a) līdz k) apakšpunktos norādīto struktūru vai vienību augstākajai vadībai, valdes locekļiem un darbiniekiem amata pienākumu pildīšanas laikā un pēc tam.

               (k)visiem pārējiem noregulējuma kolēģijas locekļiem, kas nav minēti a), b), c) un g) apakšpunktā.

               2.Lai nodrošinātu to, ka tiek ievēroti 1. un 3. punktā minētie konfidencialitātes noteikumi, 1. punkta a), b), c), g), h) un k) apakšpunktā minētās personas nodrošina to, lai šajā nolūkā būtu pieņemti iekšējie noteikumi, tostarp noteikumi, ar kuriem tiek garantēta informācijas slepenība un tās pieejamība tikai personām, kas ir tieši iesaistītas noregulējuma procesā.

               3.Šā panta 1. punktā minētajām personām ir aizliegts izpaust kādai personai vai iestādei konfidenciālu informāciju, ko viņas saistībā ar šajā regulā noteikto funkciju izpildi saņēmušas profesionālās darbības laikā vai no kompetentās iestādes vai noregulējuma iestādes, ja vien tas nenotiek, pildot šajā regulā noteiktās funkcijas un informāciju sniedzot kopsavilkuma vai apkopotā veidā tā, lai nevarētu identificēt atsevišķos CCP, vai saņemot skaidru un iepriekšēju atļauju no iestādes vai CCP, kas šo informāciju sniedzis.

               Pirms jebkāda veida informācijas izpaušanas 1. punktā minētās personas izvērtē, kādas sekas šāda izpaušana var radīt sabiedrības interesēm saistībā ar finanšu, monetāro vai ekonomikas politiku, fizisku un juridisku personu komerciālajām interesēm un pārbaužu mērķim, izmeklēšanām un revīzijām.

               Informācijas izpaušanas seku pārbaudes procedūrā ietver īpašu izvērtējumu par sekām, ko radītu 9. un 13. pantā norādīto atveseļošanas un noregulējuma plānu elementu un satura izpaušana un saskaņā ar 10. un 16. pantu veiktas novērtēšanas rezultātu izpaušana.

               Šā panta pārkāpumu gadījumā jebkura no 1. punktā minētajām personām vai vienībām uzņemas civiltiesisko atbildību saskaņā ar valsts tiesību aktiem.

               4.Atkāpjoties no šā panta 3. punkta, 1. punktā minētās personas var apmainīties ar konfidenciālu informāciju ar šādām personām, ievērojot noteikumu, ka minētās apmaiņas vajadzībām ir ieviesti konfidencialitātes līgumi:

               (a)ar jebkuru citu personu, ja tas nepieciešams, lai plānotu vai veiktu noregulējuma darbību;

               (b)ar parlamentārajām izmeklēšanas komisijām savā dalībvalstī, valsts kontroli savā dalībvalstī un citām vienībām, kas atbild par izmeklēšanas veikšanu savā dalībvalstī;

               (c)ar valsts iestādēm, kas atbild par maksājumu sistēmu uzraudzību, pilnvarotajām iestādēm, kas atbild par parastām maksātnespējas procedūrām, pilnvarotajām iestādēm, kam uzticēts publisks pienākums uzraudzīt citas finanšu sektora vienības, pilnvarotajām iestādēm, kas atbild par finanšu tirgu un apdrošināšanas sabiedrību uzraudzību, un inspektoriem, kuri darbojas to vārdā, pilnvarotajām iestādēm, kas atbild par finanšu sistēmas stabilitātes uzturēšanu dalībvalstīs, izmantojot makroprudenciālos noteikumus, pilnvarotajām iestādēm, kas atbild par finanšu sistēmas stabilitātes aizsardzību, un personām, kas veic obligātās revīzijas.

               5.Šis pants neliedz:

               (a)šā panta 1. punkta a) līdz g) un k) apakšpunktā minēto struktūru vai vienību darbiniekiem vai bijušiem darbiniekiem savstarpēji dalīties ar informāciju katras struktūras vai vienības ietvaros;

               (b)noregulējuma iestādēm un kompetentajām iestādēm, tostarp to darbiniekiem un ekspertiem, dalīties informācijā citam ar citu un ar citām Savienības noregulējuma iestādēm, citām Savienības kompetentajām iestādēm, kompetentajām ministrijām, centrālajām bankām, iestādēm, kas atbildīgas par parastajām maksātnespējas procedūrām, iestādēm, kas atbild par finanšu sistēmas stabilitātes uzturēšanu dalībvalstīs, izmantojot makroprudenciālos noteikumus, personām, kas atbild par likumā noteikto grāmatvedības revīziju veikšanu, EBI, EVTI vai – atbilstīgi 78. pantam – trešo valstu iestādēm, kas veic funkcijas, kuras līdzvērtīgas tām, ko noregulējuma iestādes vai, ievērojot stingras konfidencialitātes prasības – noregulējamās iestādes potenciālais pircējs vai attiecīgā gadījumā jebkura cita persona noregulējuma darbības plānošanas vai īstenošanas mērķiem.

               6.Šā panta noteikumi neskar valsts tiesību normas attiecībā uz informācijas atklāšanu tiesas procesa vajadzībām krimināllietās un civillietās.

               VII NODAĻA

               Apelācijas tiesības un citu darbību izslēgšana

               72. pants

               Ex ante tiesas apstiprinājums un apelācijas tiesības

               1.Uz lēmumu par krīzes novēršanas pasākuma vai noregulējuma darbības veikšanu var tikt attiecināts ex-ante tiesas atļauja ar noteikumu, ka procedūra, kas saistīta ar minēto atļauju, un izskatīšana tiesā notiek paātrināti.

               2.Visām personām, kuras skar lēmums par krīzes novēršanas pasākuma veikšanu vai lēmums īstenot jebkādas pilnvaras, kas nav noregulējuma darbība, ir tiesības pārsūdzēt šo lēmumu.

               3.Visām personām, kuras skar lēmums par noregulējuma darbības veikšanu, ir tiesības pārsūdzēt minēto lēmumu.

               4.Uz 3. punktā minētajām apelācijas tiesībām attiecas šādi nosacījumi:

               (a)noregulējuma iestādes lēmums ir nekavējoties izpildāms, un tas rada atspēkojamu prezumpciju, ka tā izpildes apturēšana būtu pretrunā sabiedrības interesēm;

               (b)procedūra, kas saistīta ar minēto apelāciju, notiek paātrināti;

               (c)tiesa sava novērtējuma pamatā izmanto noregulējuma iestādes veiktos faktu ekonomiskos novērtējumus.

               5.Ja nepieciešams aizsargāt tādu trešo personu intereses, kuras labticīgi iegādājušās noregulējamā CCP īpašumtiesību instrumentus, aktīvus, tiesības, pienākumus vai saistības, izmantojot noregulējuma darbību, noregulējuma iestādes lēmuma atcelšana neietekmē turpmākos administratīvos aktus vai darījumus, kurus noslēdz attiecīgā noregulējuma iestāde un kuru pamatā bijis atceltais lēmums.

               Pirmās daļas piemērošanas nolūkā gadījumā, ja noregulējuma iestādes lēmumu atceļ, pieteikuma iesniedzējam pieejamie tiesiskās aizsardzības līdzekļi nepārsniedz kompensāciju par zaudējumiem, kas radušies minētā lēmuma rezultātā.

               73. pants
                  Citu procedūru ierobežojumi

               1.Parasto maksātnespējas procedūru nesāk attiecībā uz CCP, izņemot gadījumus, kad to dara pēc noregulējuma iestādes iniciatīvas vai ar tās piekrišanu saskaņā ar 3. punktu.

               2.Kompetentajām iestādēm un noregulējuma iestādēm tiek nekavējoties paziņots par visiem pieteikumiem par parastas maksātnespējas procedūras sākšanu attiecībā uz kādu CCP, neatkarīgi no tā, vai CCP tiek piemērots noregulējums, vai arī ir publiskots lēmums saskaņā ar 70. panta 3. punktu.

               3.Iestādes, kas ir atbildīgas par parasto maksātnespējas procedūru, var sākt šo procedūru tikai pēc tam, kad noregulējuma iestāde ir tām paziņojusi par savu lēmumu neveikt nekādas noregulējuma darbības attiecībā uz CCP, vai ja septiņu dienu laikā pēc 2. punktā minētā paziņojuma nekāds paziņojums nav saņemts.

               Ja tas vajadzīgs, lai efektīvi izmantotu noregulējuma instrumentus un pilnvaras, noregulējuma iestādes var lūgt tiesai piemērot atlikšanu uz sasniedzamajam mērķim atbilstīgu laikposmu jebkurai tiesvedībai vai procedūrai, kurā kāds noregulējams CCP ir vai var kļūt par pusi.

               VI SADAĻA
                  ATTIECĪBAS AR TREŠĀM VALSTĪM

               74. pants
                  Nolīgumi ar trešām valstīm

               1.Saskaņā ar LESD 218. pantu Komisija var iesniegt Padomei ieteikumus apspriest nolīgumus ar vienu vai vairākām trešām valstīm par līdzekļiem, kas izmantojami noregulējuma iestāžu sadarbībā ar attiecīgajām trešās valsts iestādēm saistībā ar atveseļošanu un noregulējuma plānošanu attiecībā uz CCP un trešo valstu CCP šādās situācijās:

               (a)ja trešās valsts CCP sniedz pakalpojumus vai ja tam ir meitasuzņēmumi vienā vai vairākās dalībvalstīs;

               (b)ja CCP, kas veic uzņēmējdarbību kādā dalībvalstī, sniedz pakalpojumus vai ja tam ir viens vai vairāki meitasuzņēmumi trešā valstī.

               2.Ar 1. punktā minētajiem nolīgumiem jo īpaši cenšas nodrošināt, ka tiek izveidoti sadarbības procesi un vienošanās, veicot uzdevumus un īstenojot pilnvaras, kas norādītas 77. pantā, tostarp attiecībā uz informācijas apmaiņu, kas vajadzīga šādiem mērķiem.

               75. pants
                  Trešās valsts noregulējuma procedūru atzīšana un izpilde

               1.Šo pantu piemēro trešās valsts noregulējuma procedūrām, ja vien nestājas spēkā 74. panta 1. punktā paredzētais starptautiskais nolīgums ar attiecīgo trešo valsti, un līdz brīdim, kad šāds nolīgums stājas spēkā. To piemēro arī pēc 74. panta 1. punktā paredzētā starptautiskā nolīguma ar attiecīgo trešo valsti stāšanās spēkā, ciktāl minētais nolīgums nereglamentē trešās valsts noregulējuma procedūru atzīšanu un izpildi.

               2.Attiecīgās valsts iestādes atzīst trešās valsts noregulējuma procedūras, kas attiecas uz trešās valsts CCP, jebkurā no šādiem gadījumiem:

               (a)trešās valsts CCP sniedz pakalpojumus vai tam ir meitasuzņēmumi, kas veic uzņēmējdarbību vienā vai vairākās dalībvalstīs;

               (b)trešās valsts CCP ir aktīvi, tiesības, pienākumi vai saistības, kuras atrodas vienā vai vairākās dalībvalstīs vai kurus reglamentē šo dalībvalstu tiesību akti.

               Attiecīgās valstu iestādes nodrošina atzīto trešās valsts noregulējuma procedūru izpildi saskaņā ar savas valsts tiesību aktiem.

               3.Attiecīgajām valsts iestādēm ir pilnvaras vismaz rīkoties šādi:

               (a)īstenot noregulējuma pilnvaras saistībā ar:

               i) trešās valsts CCP aktīviem, kas atrodas to dalībvalstī vai ko reglamentē to dalībvalsts tiesību akti;

               ii) trešās valsts CCP tiesībām vai saistībām, kas ir iegrāmatotas to dalībvalstī vai ko reglamentē to dalībvalsts tiesību akti, vai ja prasījumi saistībā ar šādām tiesībām un saistībām ir izpildāmi to dalībvalstī;

               (b)izpildīt, kā arī prasīt citai personai veikt rīcību, lai izpildītu īpašumtiesību instrumentu pārvešanu meitasuzņēmumā, kas veic uzņēmējdarbību norīkotājā dalībvalstī;

               (c)īstenot 55., 56. un 57. pantā noteiktās pilnvaras saistībā ar tiesībām, kas ir ikvienai pusei, kura ir noslēgusi līgumu ar šā panta 2. punktā minēto vienību, ja šādas pilnvaras ir nepieciešamas, lai izpildītu trešās valsts noregulējuma procedūras;

               (d)padarīt par neizpildāmām jebkādas tiesības izbeigt, likvidēt vai paātrināt tādu līgumu izpildi (vai ietekmēt līgumā noteiktās tiesības), kas noslēgti ar 2. punktā minētajām vienībām un citām grupas vienībām gadījumos, kad šādas tiesības izriet no noregulējuma darbības, ko attiecībā uz trešās valsts CCP vai nu veikusi trešās valsts noregulējuma iestāde, vai arī šī darbība veikta atbilstīgi šīs valsts noregulējuma kārtības juridiskajām un normatīvajām prasībām ar nosacījumu, ka joprojām tiek pildītas līgumā paredzētās būtiskās saistības, tostarp maksājumu un izpildes saistības, kā arī tiek sniegts nodrošinājums.

               4.Trešās valsts noregulējuma procedūru atzīšana un izpilde neskar visas parastās maksātnespējas procedūras, kas ir piemērojamas atbilstoši valsts tiesību aktiem.

               76. pants
                  Tiesības atteikties atzīt vai izpildīt trešās valsts noregulējuma procedūras

               Atkāpjoties no 75. panta 2. punkta, attiecīgās valstu iestādes var atteikties atzīt vai izpildīt trešās valsts noregulējuma procedūras jebkurā no šādiem gadījumiem:

               (a)trešās valsts noregulējuma procedūras nelabvēlīgi ietekmētu to dalībvalsts finanšu stabilitāti;

               (b)kreditoriem vai tīrvērtes dalībniekiem, kuri atrodas to dalībvalstī, saskaņā ar trešās valsts iekšējām noregulējuma procedūrām nepiemērotu tādu pašu pieeju kā trešās valsts kreditoriem vai tīrvērtes dalībniekiem ar līdzīgām tiesībām;

               (c)trešās valsts noregulējuma procedūras atzīšana vai izpilde radītu to dalībvalstij būtiskas finansiālas sekas;

               (d)šāda atzīšana vai izpilde būtu pretrunā valsts tiesību aktiem.

               77. pants
                  Sadarbība ar trešo valstu iestādēm

               1.Šo pantu piemēro attiecībā uz sadarbību ar trešo valsti, ja vien nestājas spēkā 74. panta 1. punktā paredzētais starptautiskais nolīgums ar attiecīgo trešo valsti, un līdz brīdim, kad tas stājas spēkā. To piemēro arī pēc tam, kad ir stājies spēkā 74. panta 1. punktā paredzētais starptautiskais nolīgums ar attiecīgo trešo valsti, ciktāl minētais nolīgums nereglamentē šī panta priekšmetu.

               2.Kompetentās iestādes vai noregulējuma iestādes attiecīgā gadījumā noslēdz sadarbības vienošanās ar šādām attiecīgām trešo valstu iestādēm, ņemot vērā esošās sadarbības vienošanās, kas izveidotas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 25. panta 7. punktu:

               (a)ja trešās valsts CCP sniedz pakalpojumus vai ja tam ir meitasuzņēmumi vienā vai vairākās dalībvalstīs – tās trešās valsts attiecīgās iestādes, kurā CCP veic uzņēmējdarbību;

               (b)ja CCP sniedz pakalpojumus vai ja tam ir viens vai vairāki trešās valsts meitasuzņēmumi – to trešo valstu attiecīgās iestādes, kurās tiek sniegti minētie pakalpojumi vai kur minētie meitasuzņēmumi veic uzņēmējdarbību.

               3.Sadarbības vienošanās, kas minētas 2. punktā, nosaka procesus un mehānismus nepieciešamās informācijas apmaiņai un sadarbībai starp iesaistītajām iestādēm, veicot turpmāk minētos uzdevumus un īstenojot turpmāk minētās pilnvaras attiecībā uz CCP, kas minēti 2. punkta a) un b) apakšpunktā, vai grupām, kurās tādi CCP ietilpst:

               (a)noregulējuma plānu izstrāde saskaņā ar 13. pantu un līdzīgas prasības saskaņā ar attiecīgo trešo valstu tiesību aktiem;

               (b)šādu iestāžu un grupu noregulējamības novērtējums saskaņā ar 16. pantu un līdzīgas prasības saskaņā ar attiecīgo trešo valstu tiesību aktiem;

               (c)pilnvaru pārvarēt vai novērst noregulējamības šķēršļus piemērošana saskaņā ar 17. pantu un līdzīgas pilnvaras saskaņā ar attiecīgo trešo valstu tiesību aktiem;

               (d)agrīnas intervences pasākumu piemērošana saskaņā ar 19. pantu un līdzīgas pilnvaras saskaņā ar attiecīgo trešo valstu tiesību aktiem;

               (e)noregulējuma instrumentu izmantošana un noregulējuma pilnvaru izmantošana un līdzīgas pilnvaras, kas piešķirtas attiecīgās trešās valsts varas iestādēm.

               4.Sadarbības vienošanās, kas noslēgtas starp dalībvalstu un trešo valstu noregulējuma iestādēm un kompetentajām iestādēm saskaņā ar 2. punktu, var ietvert noteikumus par šādiem jautājumiem:

               (a)informācijas apmaiņa, kas nepieciešama, lai sagatavotu un uzturētu noregulējuma plānus;

               (b)apspriešanās un sadarbība noregulējuma plānu izstrādē, tostarp principi pilnvaru īstenošanai saskaņā ar 75. pantu un līdzīgu pilnvaru īstenošanai saskaņā ar attiecīgo trešo valstu tiesību aktiem;

               (c)informācijas apmaiņa, kas vajadzīga, lai izmantotu noregulējuma instrumentus un īstenotu noregulējuma pilnvaras un līdzīgas pilnvaras saskaņā ar attiecīgo trešo valstu tiesību aktiem;

               (d)sadarbības vienošanās pušu agrīnā brīdināšana vai apspriešanās pirms jebkuras būtiskas darbības saskaņā ar šo regulu vai attiecīgās trešās valsts tiesību aktiem, kas ietekmē CCP vai grupu, uz kuru vienošanās attiecas;

               (e)sabiedriskās saziņas koordinācija, veicot kopīgas noregulējuma darbības;

               (f)procedūras un vienošanās informācijas apmaiņai un sadarbībai saskaņā ar a) līdz e) apakšpunktu, tostarp, attiecīgā gadījumā, krīzes pārvarēšanas grupu izveide un darbība.

               Lai nodrošinātu kopīgu, vienveidīgu un konsekventu 3. punkta piemērošanu, EVTI izdod pamatnostādnes par 4. punktā minēto noteikumu veidu un saturu līdz [PB: lūgums ievietot datumu 18 mēnešus pēc šīs regulas stāšanās spēkā].

               5.Noregulējuma iestādes un kompetentās iestādes informē EVTI par jebkuru sadarbības vienošanos, kuru tās ir noslēgušas saskaņā ar šo pantu.

               78. pants
                  Apmaiņa ar konfidenciālu informāciju

               1.Noregulējuma iestādes, kompetentās iestādes, kompetentās ministrijas un, ja piemērojams, citas attiecīgās valsts iestādes apmainās ar konfidenciālu informāciju, tostarp atveseļošanas plāniem, ar attiecīgajām trešo valstu iestādēm tikai tad, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

               (a)minētajām trešo valstu iestādēm piemēro dienesta noslēpuma prasības un standartus, kurus visas attiecīgās iestādes uzskata par vismaz līdzvērtīgiem tiem, kas noteikti ar 71. pantu;

               (b)informācija ir vajadzīga, lai attiecīgās trešo valstu iestādes saskaņā ar valsts tiesību aktiem izpildītu to funkcijas, kas ir līdzvērtīgas šajā regulā paredzētajām funkcijām, un šī informācija netiek izmantota nekādiem citiem mērķiem.

               2.Ciktāl informācijas apmaiņa attiecas uz personas datiem, šādu personas datu apstrādi un nosūtīšanu trešās valsts iestādēm reglamentē piemērojamie Savienības un valsts datu aizsardzības tiesību akti.

               3.Ja konfidenciāla informācija ir iegūta no citas dalībvalsts, tad noregulējuma iestādes, kompetentās iestādes un kompetentās ministrijas neizpauž minēto informāciju attiecīgajām trešās valsts iestādēm, ja vien nav izpildīti šādi nosacījumi:

               (a)tās dalībvalsts attiecīgā iestāde, no kuras informācija ir iegūta, piekrīt tādai izpaušanai;

               (b)informācija tiek izpausta vienīgi a) apakšpunktā minētās iestādes atļautiem nolūkiem.

               4.Šā panta piemērošanas nolūkā informācija tiek uzskatīta par konfidenciālu, ja uz to attiecas konfidencialitātes prasības saskaņā ar Savienības tiesību aktiem.

               VII SADAĻA
                  GROZĪJUMI REGULĀS (ES) NR. 1095/2010, (ES) NR. 648/2012 UN (ES) 2015/2365

               79. pants
                  Grozījumi Regulā (ES) Nr. 1095/2010

               Regulu (ES) Nr. 1095/2010 groza šādi:

               (1)regulas 4. panta 3. punktā pievieno šādu iv) apakšpunktu:

               “iv) attiecībā uz Regulu (ES) [par CCP atveseļošanu un noregulējumu] – noregulējuma iestāde, kas definēta 2. panta 1. punkta 3. apakšpunktā Regulā (ES) Nr. [par CCP atveseļošanu un noregulējumu].”;

               (2)regulas 40. panta 5. punktā pievieno šādu daļu:

               “Lai nodrošinātu atbilstību Regulas (ES) [par CCP atveseļošanu un noregulējumu] darbības jomai, 1. punkta b) apakšpunktā minētajam Uzraudzības padomes loceklim attiecīgā gadījumā var pievienoties katras dalībvalsts noregulējuma iestādes pārstāvis, bet bez balsstiesībām.”.

               80. pants

               Grozījumi Regulā (ES) Nr. 648/2012

               Regulu (ES) Nr. 648/2012 groza šādi:

               (1)iekļauj šādu 6.a pantu:

               “6.a pants

               Tīrvērtes pienākuma apturēšana attiecībā uz noregulējumu

               1.Ja CCP atbilst nosacījumiem, kas noteikti 22. pantā Regulā (ES) [par CCP atveseļošanu un noregulējumu], CCP noregulējuma iestāde, kas izraudzīta saskaņā ar minētās regulas 3. panta 1. punktu, vai noregulējamā CCP tīrvērtes dalībnieka kompetentā iestāde var lūgt Komisiju 4. panta 1. punktā noteikto tīrvērtes pienākumu uz laiku apturēt attiecībā uz konkrētām ārpusbiržas atvasināto instrumentu klasēm, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

               (a)noregulējamais CCP saskaņā ar 14. pantu ir saņēmis atļauju veikt tīrvērti attiecībā uz konkrētām ārpusbiržas atvasināto instrumentu klasēm, kurām jāveic tīrvērte saskaņā ar 4. panta 1. punktu un par kurām tiek prasīta apturēšana;

               (b)ir nepieciešams apturēt 4. pantā paredzēto tīrvērtes pienākumu attiecībā uz minētajām konkrētajām ārpusbiržas atvasināto instrumentu klasēm, lai novērstu nopietnu apdraudējumu finanšu stabilitātei Savienībā saistībā ar CCP noregulējumu, jo īpaši gadījumā, ja ir izpildīti abi turpmāk minētie kritēriji:

               i) pastāv nelabvēlīgi notikumi vai tendences, kas nopietni apdraud finanšu stabilitāti;

               ii) pasākums nepieciešams apdraudējuma novēršanai, un tā negatīvā ietekme uz finanšu stabilitāti būs samērīga ar tā labvēlīgo ietekmi.

               Pirmajā daļā minētajām lūgumam pievieno pierādījumus, ka ir izpildīti pirmās daļas a) un b) apakšpunktā izklāstītie nosacījumi.

               Iestāde, kas minēta pirmajā daļā, par savu pamatoto lūgumu paziņo EVTI un ESRK vienlaikus ar šā lūguma paziņošanu Komisijai.

               2.EVTI 24 stundu laikā pēc 1. punktā minētā lūguma paziņošanas un pēc apspriešanās ar ESRK sniedz atzinumu par apturēšanas atjaunošanu, ņemot vērā vajadzību novērst būtisku finanšu stabilitātes apdraudējumu Savienībā, par noregulējuma mērķiem, kas noteikti 21. pantā Regulā (ES) [par CCP atveseļošanu un noregulējumu] un kritērijiem, kas izklāstīti šīs regulas 5. panta 4. un 5. punktā.

               3.Šā panta 2. punktā minēto atzinumu nepublisko.

               4.Komisija 48 stundu laikā pēc 1. punktā minētā lūguma un saskaņā ar 6. punktu pieņem lēmumu, ar ko uz laiku aptur tīrvērtes pienākumu attiecībā uz konkrētām ārpusbiržas atvasināto instrumentu klasēm vai noraida apturēšanas lūgumu.

               5.Komisijas lēmums tiek paziņots iestādei, kura lūgusi šo apturēšanu, un EVTI, un to publicē Komisijas tīmekļa vietnē. Ja Komisija nolemj apturēt tīrvērtes pienākumu, to publicē 6. pantā minētajā publiskajā reģistrā.

               6.Komisija var nolemt uz laiku apturēt 1. punkta minēto tīrvērtes pienākumu attiecībā uz konkrētām ārpusbiržas atvasināto instrumentu klasēm ar noteikumu, ka ir izpildīti 1. punkta a) un b) apakšpunktā minētie nosacījumi. Pieņemot šādu lēmumu, Komisija ņem vērā EVTI sniegto atzinumu, kā minēts 2. punktā, noregulējuma mērķus, kas minēti 21. pantā Regulā (ES) [par CCP atveseļošanu un noregulējumu], kritērijus, kas izklāstīti 5. panta 4. un 5. punktā attiecībā uz minētajām ārpusbiržas atvasināto instrumentu klasēm un apturēšanas nepieciešamību, lai novērstu nopietnu apdraudējumu finanšu stabilitātei.

               7.Tīrvērtes pienākuma apturēšana saskaņā ar 4. punktu sākotnēji ir spēkā uz laikposmu, kas nepārsniedz trīs mēnešus no dienas, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               8.Komisija var atjaunot šā panta 7. punktā minēto apturēšanu uz vienu vai vairākiem laikposmiem, kas kopā nepārsniedz trīs mēnešus pēc sākotnējā apturēšanas termiņa, ja apturēšanas iemesli joprojām ir spēkā.

               9.Ja līdz sākotnējā laikposma beigām vai līdz jebkura turpmāka atjaunošanas laikposma beigām apturēšana netiek atjaunota, tā automātiski beidzas.

               10.Komisija informē EVTI par savu nodomu atjaunot tīrvērtes pienākuma apturēšanu.

               EVTI 48 stundu laikā pēc tam, kad Komisija ir paziņojusi savu nodomu atjaunot tīrvērtes pienākuma apturēšanu, sniedz atzinumu par apturēšanas atjaunošanu, ņemot vērā vajadzību novērst būtisku finanšu stabilitātes apdraudējumu Savienībā, noregulējuma mērķus, kas noteikti 21. pantā Regulā (ES) [par CCP atveseļošanu un noregulējumu] un kritērijus, kas izklāstīti šīs regulas 5. panta 4. un 5. punktā.”;

               (2)regulas 28. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:

               “3.Riska komiteja konsultē valdi par pasākumiem, kas var iespaidot CCP riska pārvaldību, piemēram, būtiskas izmaiņas tā riska modelī, saistību neizpildes procedūras, kritēriji tīrvērtes dalībnieku akceptēšanai, jaunu instrumentu klašu tīrvērtei vai funkciju nodošanai ārpakalpojumu sniedzējiem. Riska komiteja savlaicīgi informē valdi par jebkādu jaunu risku, kas ietekmē CCP noturību. Riska komiteja nesniedz ieteikumus par CCP ikdienas darbībām. Tiek veikti atbilstīgi pasākumi, lai apspriestos ar riska komiteju par notikumiem, kas ietekmē CCP riska pārvaldību ārkārtas situācijās, tostarp par notikumiem, kas saistīti ar tīrvērtes dalībnieku riska darījumiem ar CCP un savstarpējo atkarību ar citiem CCP.”;

               (3)regulas 28. panta 5. punktu aizstāj ar šādu:

               “5. CCP nekavējoties informē kompetento iestādi un riska komiteju par katru lēmumu, saskaņā ar kuru valde nolemj neievērot riska komitejas ieteikumu, un sniedz paskaidrojumu par šādu lēmumu. Riska komiteja vai jebkurš riska komitejas loceklis var informēt kompetento iestādi par visām jomām, par kurām tas uzskata, ka nav ievērots riska komitejas ieteikums.”;

               (4)regulas 38. pantam pievieno šādu 6. punktu:

               “CCP tīrvērtes dalībnieki informē savus esošos un potenciālos klientus par iespējamajiem zaudējumiem vai citām izmaksām, kas tiem varētu rasties CCP atveseļošanas posma laikā, ieskaitot kompensācijas veidu, ko tie varētu saņemt, ņemot vērā Regulas (ES) Nr. 648/2012 48. panta 7. punktu. Klientiem sniedz pietiekamu informāciju, lai nodrošinātu, ka viņi saprot zaudējumus vissliktākajā gadījumā vai citas izmaksas, kas viņiem varētu rasties, ja CCP veiktu atveseļošanas pasākumus.”;

               (5)regulas 81. panta 3. punktā pievieno šādu q) apakšpunktu:

               “q) noregulējuma iestādes, kas izraudzītas saskaņā ar 3. pantu Regulā (ES) [par CCP atveseļošanu un noregulējumu].”.

               81. pants
                  Grozījumi Regulā (ES) 2015/2365

               Regulas 12. panta 2. punktā pievieno šādu n) apakšpunktu:

               “n) noregulējuma iestādes, kas izraudzītas saskaņā ar 3. pantu Regulā (ES) [par CCP atveseļošanu un noregulējumu].”.

               VIII SADAĻA
                  NOBEIGUMA NOTEIKUMI

               82. pants
                  Pārskatīšana

               Līdz [...] Komisija pārskata šīs regulas īstenošanu un iesniedz ziņojumu par to Eiropas Parlamentam un Padomei. Attiecīgā gadījumā minētajam ziņojumam pievieno tiesību akta priekšlikumu.

               83. pants
                  Stāšanās spēkā

               Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               To piemēro no [PB: Lūgums ievietot datumu, kas noteikts 9. panta 1. punkta otrajā daļā direktīvā, ar ko groza Direktīvu 2014/59/ES].

               Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

               Briselē,

                  priekšsēdētājs
                        priekšsēdētājs

                  Eiropas Parlamenta vārdā –
                        Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs
                        priekšsēdētājs

                     (1)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 4. jūlija Regula (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (OV L 201, 27.7.2012., 1.–59. lpp.).

                     (2)
                  Saskaņā ar Komisijas 2015. gada 6. augusta Deleģēto regulu (ES) 2015/2205 un Komisijas 2016. gada 1. marta Deleģēto regulu (ES) 2016/592, ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 papildina attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem par tīrvērtes pienākumu, vairākām procentu likmju ārpusbiržas atvasināto instrumentu klasēm, kas denominētas EUR, GBP, JPY un USD, un vairākām kredītu ārpusbiržas atvasināto instrumentu klasēm, kas denominētas EUR, ir jāveic centralizēta tīrvērte, izmantojot centrālos darījumu partnerus, kuri ir saņēmuši atļauju vai ir atzīti attiecīgi no 2016. gada 21. jūnija un 2017. gada 9. februāra.

                     (3)
                  Direktīva 2014/59/ES, Banku atveseļošanas un noregulējuma direktīva (BAND). Tā kā BAND ir daļa no pasākumiem, ar kuriem integrē atbildību par banku uzraudzību un noregulējumu banku savienībā, tā ir papildināta ar vienoto noregulējuma mehānismu (Regula (ES) Nr. 806/2014). Sk.

                     http://ec.europa.eu/internal_market/bank/crisis_management/index_en.htm

                     http://ec.europa.eu/internal_market/finances/banking-union/index_en.htm

                     (4)
                  Key Attributes of Effective Resolution Regimes for Financial Institutions, Financial Stability Board (2011. gada novembris)

                     http://www.financialstabilityboard.org/publications/r_111104cc.pdf Atjaunināts 2014

                  . gada oktobrī ar pielikumiem attiecībā uz konkrētām nozarēm

                     http://www.financialstabilityboard.org/wp-content/uploads/r_141015.pdf

                  .

                     (5)

                     http://www.bis.org/cpmi/publ/d121.pdf

                  ;

                     http://www.financialstabilityboard.org/wp-content/uploads/r_141015.pdf

                   .

                     (6)

                     http://www.fsb.org/wp-content/uploads/Essential-Aspects-of-CCP-Resolution-Planning.pdf

                  ;

                     https://www.iosco.org/library/pubdocs/pdf/IOSCOPD539.pdf

                   .

                     (7)

                     http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2013-0533+0+DOC+XML+V0//EN

                  .

                     (8)

                     http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/planned_ia/docs/2015_fisma_029_cwp_ccp_resolution_of_non_bank_resolution_en.pdf

                  .

                     (9)
                  Sk. pievienotā ietekmes novērtējuma 3.2. iedaļu.

                     (10)
                  Sk. pievienotā ietekmes novērtējuma 4. iedaļu.

                     (11)

                     http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2012/nonbanks/consultation-document_en.pdf

                  .

                     (12)
                  Kopsavilkums ir pieejams šādā tīmekļa vietnē:

                     http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2012/nonbanks/summary-of-replies.pdf

                  .

                     (13)
                  Sabiedrības atbildes ir pieejamas šeit:

                     http://www.bis.org/publ/cpss109/comments.htm

                   un:

                     https://www.financialstabilityboard.org/publications/c_131121.htm

                  .

                     (14)
                  Sk. FSP 2016. gada augusta diskusiju dokumentu par “Būtiskiem aspektiem CCP noregulējuma plānošanā”: http://www.fsb.org/2016/08/essential-aspects-of-ccp-resolution-planning/.

                     (15)
                  Otrā uzņēmējdarbības tiesību direktīva nosaka, ka par jebkuru kapitāla palielinājumu akciju sabiedrībās jāvienojas kopsapulcē, bet Direktīvā 2007/36 (Akcionāru tiesību direktīva) noteikts, ka šāda sapulce jāizsludina 21 dienu pirms tās sasaukšanas. Tāpēc CCP finanšu stāvokļa ātra atjaunošana ar kapitāla palielinājuma palīdzību nav iespējama. Tādēļ ar šo priekšlikumu tiek grozīta Akcionāru tiesību direktīva, lai ļautu kopsapulcei iepriekš nolemt, ka kopsapulces sasaukšanai ārkārtas situācijās, lai palielinātu kapitālu, piemērojams īsāks sasaukšanas periods. Šāda atļauja būs daļa no atveseļošanas plāna. Tas radīs iespēju ātri rīkoties, vienlaicīgi saglabājot akcionāru lēmumu pieņemšanas pilnvaras. Turklāt Uzņēmējdarbības tiesību direktīvās paredzēts, ka kapitāla palielinājums un samazinājums, kā arī uzņēmumu apvienošanās un sadalīšanas var notikt tikai ar akcionāru piekrišanu, un vienmēr, kad kapitāls tiek palielināts ar naudas iemaksu, ir spēkā pirmpirkuma tiesības. Turklāt Pārņemšanas piedāvājumu direktīvā noteikta obligātu piedāvājumu prasība, kad jebkura persona (arī valsts) kļūst par akciju īpašnieku biržā kotētā uzņēmumā tādā apjomā, kas pārsniedz kontrollīmeni (parasti 30–50 %). Lai novērstu šīs problēmas, priekšlikums ļauj dalībvalstīm atkāpties no šīm normām, kuras nosaka kreditoru un akcionāru atļaujas nepieciešamību vai citādi kavē efektīvu un ātru noregulējumu.

                     (16)
                  OV C [...], [...], [...]. lpp.

                     (17)
                  OV C [...], [...], [...]. lpp.

                     (18)
                  OV C [...], [...], [...]. lpp.

                     (19)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 648/2012 (2012. gada 4. jūlijs) par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (OV L 201, 27.7.2012., 1. lpp.).

                     (20)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Direktīva 2014/59/ES, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 190. lpp.).

                     (21)
                  http://www.fsb.org/wp-content/uploads/r_141015.pdf

                     (22)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Regula (ES) Nr. 596/2014 par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu (tirgus ļaunprātīgas izmantošanas regula) un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/6/EK un Komisijas Direktīvas 2003/124/EK, 2003/125/EK un 2004/72/EK (OV L 173, 12.6.2014., 1. lpp.).

                     (23)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 19. maija Direktīva 98/26/EK par norēķinu galīgumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās (OV L 166, 11. 6. 1998., 45. lpp.).

                     (24)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 25. novembra Regula (ES) Nr. 2015/2365 par vērtspapīru finansēšanas darījumu un atkalizmantošanas pārredzamību un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 337, 23.12.2015., 1. lpp.).

                     (25)
                  Padomes 1986. gada 8. decembra Direktīva 86/635/EEK par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (OV L 372, 31.12.1986., 1. lpp.).

                     (26)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 25. novembra Regula (ES) 2015/2365 par vērtspapīru finansēšanas darījumu un atkalizmantošanas pārredzamību un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 337, 23.12.2015., 1. lpp.).

                     (27)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/47/EK (2002. gada 6. jūnijs) par finanšu nodrošinājuma līgumiem (OV L 168, 27.6.2002., 43. lpp.).

                     (28)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīva 2009/65/EK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU) (OV L 302, 17.11.2009., 32. lpp.).

                     (29)
                  Komisijas 2013. gada 28. maija Deleģētā regula (ES) Nr. 876/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem par centrālo darījuma partneru kolēģijām (OV L 244, 13.9.2013., 19. lpp.).

                     (30)
                  Komisijas 2016. gada 23. marta Deleģētā regula (ES) ..., ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/59/ES attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, ar kuriem precizē atveseļošanas plānu, noregulējuma plānu un grupas noregulējuma plānu saturu, minimālos kritērijus, kas kompetentajai iestādei ir jānovērtē attiecībā uz atveseļošanas plāniem un grupas atveseļošanas plāniem, nosacījumus grupas finansiālajam atbalstam, prasības neatkarīgiem vērtētājiem, norakstīšanas un konvertācijas pilnvaru līgumisku atzīšanu, paziņošanas prasību un apturēšanas paziņojuma procedūras un saturu un noregulējuma kolēģiju operatīvās funkcijas, C(2016) 1691 final [Piezīme Publikāciju birojam – lūgums norādīt deleģētās regulas numuru].

                     (31)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Direktīva 2003/71/EK par prospektu, kurš jāpublicē, publiski piedāvājot vērtspapīrus vai atļaujot to tirdzniecību, un par Direktīvas 2001/34/EK grozījumiem (OV L 345, 31.12.2003., 64. lpp.).

                     (32)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/34/EK (2001. gada 28. maijs) par vērtspapīru iekļaušanu fondu biržas oficiālajā sarakstā un par informāciju, kas jāpublicē par tādiem vērtspapīriem (OV L 184, 6.7.2001., 1. lpp.).

                     (33)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 15. decembra Direktīva 2004/109/EK par atklātības prasību saskaņošanu attiecībā uz informāciju par emitentiem, kuru vērtspapīrus atļauts tirgot regulētā tirgū, un par grozījumiem Direktīvā 2001/34/EK (OV L 390, 31.12.2004., 38. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 28.11.2016
            COM(2016) 856 final
            PIELIKUMS
            priekšlikumam
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAI
            par centrālo darījumu partneru atveseļošanas un noregulējuma režīmu un ar ko groza Regulas (ES) Nr. 1095/2010, (ES) Nr. 648/2012 un (ES) 2015/2365
            {SWD(2016) 368 final}{SWD(2016) 369 final}

               PIELIKUMS

               A IEDAĻA
                  Prasības attiecībā uz atveseļošanas plāniem

               1.Atveseļošanas plānā:

               (1)neparedz piekļuvi ārkārtas finansiālajam atbalstam no publiskā sektora līdzekļiem vai tā saņemšanu;

               (2)ņem vērā visu to ieinteresēto personu intereses, kurus, visticamāk, šis plāns skars;

               (3)nodrošina, ka tīrvērtes dalībnieku riska pozīcijas attiecībā uz CCP nav neierobežotas.

               CCP izstrādā atbilstīgus mehānismus, lai iesaistītu saistītās FTI un ieinteresētās personas, kas uzņemtos zaudējumus, segtu izmaksas vai veiktu iemaksas, lai segtu likviditātes trūkumus gadījumā, ja minētā plāna sagatavošanas procesā tiktu īstenots atveseļošanas plāns.

               2.Atveseļošanas plānā ietilpst šāda informācija:

               (1)kopsavilkums par plāna galvenajiem elementiem un kopsavilkums par kopējo atveseļošanas spēju;

               (2)apkopojums par būtiskām izmaiņām, kas skārušas CCP kopš pēdējā iesniegtā atveseļošanas plāna;

               (3)saziņas un izziņošanas plāns ar īsu izklāstu par to, kā CCP plāno tikt galā ar potenciāli negatīvām tirgus reakcijām;

               (4)vairākas kapitāla, zaudējumu sadales un likviditātes darbības, kas nepieciešamas, lai saglabātu vai atjaunotu CCP dzīvotspēju un finansiālo stāvokli, tostarp lai atjaunotu tā savietoto portfeli un papildinātu priekšfinansēto finanšu līdzekļu apjomu, kas ir nepieciešami, lai CCP saglabātu tā dzīvotspēju tā, ka tas var turpināt savu darbību, un lai turpinātu sniegt tā kritiski svarīgās funkcijas saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 152/2013 1. panta 2. punktu un Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 153/2013 32. panta 2. punktu un 33. panta 2. punktu;

               (5)atbilstoši nosacījumi un procedūras, lai nodrošinātu atveseļošanas darbību savlaicīgu īstenošanu, kā arī plašu iespējamo atveseļošanas variantu klāstu, tostarp visu būtisko plāna aspektu izpildes paredzamo termiņu;

               (6)sīks apraksts par būtiskiem šķēršļiem plāna efektīvai un savlaicīgai izpildei, tostarp apsverot ietekmi uz tīrvērtes dalībniekiem un klientiem, tai skaitā gadījumos, kad tīrvērtes dalībnieki, visticamāk, veiks pasākumus saskaņā ar to atveseļošanas plāniem, kā minēts Direktīvas 2014/59/ES 5. un 7. pantā, un vajadzības gadījumā uz pārējo grupu;

               (7)kritiski svarīgo funkciju identifikācija;

               (8)detalizēts apraksts par vērtības un tirgspējas noteikšanas procedūrām attiecībā uz CCP galvenajiem darījumdarbības virzieniem, darbībām un aktīviem;

               (9)detalizēts apraksts par to, kā atveseļošanas plānošana ir integrēta CCP korporatīvās pārvaldības struktūrā un kā tā ir ietverta CCP darbības noteikumos, kuriem tīrvērtes dalībnieki ir piekrituši, kā arī politika un procedūras, kas reglamentē atveseļošanas plāna apstiprināšanu, un to organizācijas personu identificēšana, kuras atbild par plāna sagatavošanu un ieviešanu;

               (10)mehānismi un pasākumi, kas mudina saistības pildošos tīrvērtes dalībniekus konkurētspējīgi piedalīties saistības nepildošo dalībnieku pozīciju izsolēs;

               (11)sagatavošanas darbi un pasākumi, kas nodrošina CCP atbilstošu piekļuvi ārkārtas gadījumiem paredzēto līdzekļu avotiem, tostarp potenciālajiem likviditātes avotiem, pieejamā nodrošinājuma novērtējums un novērtējums par līdzekļu vai likviditātes pārvešanas iespējām starp darījumdarbības virzieniem, lai nodrošinātu, ka CCP var turpināt tā darbības un pildīt tā saistības paredzētajā termiņā;

               (12)mehānismi un pasākumi:

               (a)riska mazināšanai;

               (b)līgumu, tiesību, aktīvu un saistību pārstrukturēšanai;

               (c)darījumdarbības virzienu pārstrukturēšanai;

               (d)kas nepieciešami, lai saglabātu nepārtrauktu piekļuvi finanšu tirgu infrastruktūrām;

               (e)kas nepieciešami, lai saglabātu CCP darbības procesu, tostarp infrastruktūras un IT pakalpojumu, nepārtrauktu funkcionēšanu;

               (f)sagatavošanas darbi, kas sekmē aktīvu vai darījumdarbības virzienu pārdošanu finanšu stabilitātes atjaunošanai piemērotā termiņā;

               (g)citas vadības darbības vai stratēģijas, lai atjaunotu finanšu stabilitāti, un šādu darbību vai stratēģiju paredzamā finansiālā ietekme;

               (h)CCP veiktie vai plānotie sagatavošanas pasākumi, kas sekmē atveseļošanas plāna īstenošanu, tostarp CCP savlaicīgai rekapitalizācijai nepieciešamie pasākumi, atjaunojot tā savietoto portfeli un papildinot priekšfinansēto finanšu līdzekļu apjomu, kā arī tā izpildāmību pārrobežu mērogā;

               (i)rādītāju sistēma, kurā nosaka brīžus, kuros var būt veicamas plānā minētās atbilstīgās darbības;

               (j)attiecīgā gadījumā analīze par to, kā un kad CCP plānā aprakstītajos apstākļos var pieteikties centrālās bankas mehānismu izmantošanai, un identificē tos aktīvus, attiecībā uz kuriem tiek sagaidīts, kā tie saskaņā ar centrālās bankas mehānisma noteikumiem tiks kvalificēti kā nodrošinājums;

               (k)ņemot vērā Regulas (ES) Nr. 648/2012 49. panta 1. punkta noteikumus, dažādi ārkārtēji spriedzes scenāriji, kas saistīti ar CCP konkrētajiem apstākļiem, tostarp sistēmas mēroga notikumi un spriedze, kas ir specifiska juridiskajai personai un grupai, pie kuras tā pieder, un spriedze, kura ir specifiska atsevišķiem CCP tīrvērtes dalībniekiem vai attiecīgā gadījumā – saistītai FTI;

               (l)ņemot vērā Regulas (ES) Nr. 648/2012 34. panta un 49. panta 1. punkta noteikumus, scenāriji, kurus izraisa gan viena vai vairāku tā dalībnieku spriedze vai saistību neizpilde, gan citi iemesli, tostarp zaudējumi, kas radušies CCP ieguldījumu darbību dēļ vai darbības problēmu rezultātā (tostarp būtisks ārējs CCP darbības apdraudējums saistībā ar ārēju traucējumu, satricinājumu vai ar kiberjomu saistītu incidentu).

               B IEDAĻA
                  Informācija, ko noregulējuma iestādes var pieprasīt, lai CCP
                  sniedz noregulējuma plānu sagatavošanas un
                  uzturēšanas vajadzībām

               Lai sagatavotu un uzturētu noregulējuma plānus, noregulējuma iestādes var pieprasīt, lai iestādes sniedz vismaz šādu informāciju:

               (1)CCP organizatoriskās struktūras detalizēts apraksts, kā arī visu juridisko personu saraksts;

               (2)tiešo īpašnieku un katras juridiskās personas balsstiesību un tiesību bez balss procentuālā daudzuma identifikācija;

               (3)par katru juridisko personu – atrašanās vieta, korporācijas jurisdikcija, licencēšana un galvenā vadība;

               (4)CCP kritiski svarīgo darbību un galveno darījumdarbības virzienu pārskats, tostarp šādu darbību un darījumdarbības virzienu bilances detalizēta informācija attiecībā uz katru juridisko personu;

               (5)detalizēts apraksts par CCP un visu tā juridisko personu darījumdarbību elementiem, kas ir vismaz sadalīti pēc pakalpojumu veida un pēc apjoma, kādā ir veikta tīrvērte, atvērto pozīciju, sākotnējās maržas, mainīgās maržas plūsmu un fondu saistības neizpildes gadījumiem apjoma un jebkādām saistītām novērtējuma tiesībām vai citām atveseļošanas darbībām, kas attiecas uz šādām darbības jomām;

               (6)sīka informācija par CCP un tā juridisko personu emitētajiem kapitāla un parāda instrumentiem;

               (7)to personu identifikācija, no kurām CCP ir saņēmis nodrošinājumu, un kādā veidā tas ir noticis (īpašumtiesību nodošana vai nodrošinājuma tiesības), un kurām tas ir ieķīlājis nodrošinājumu, un kādā veidā tas ir noticis, un kura persona tur nodrošinājumu, un abos gadījumos – tā jurisdikcija, kurā atrodas nodrošinājums;

               (8)CCP un tā juridisko personu ārpusbilances riska darījumu apraksts, tostarp attiecināšana uz tā kritiski svarīgajām darbībām un pamatdarbības virzieniem;

               (9)būtiski CCP riska ierobežošanas darījumi ar attiecinājumu uz juridiskām personām;

               (10)relatīvo riska darījumu identificēšana un CCP tīrvērtes dalībnieku nozīmīgums, kā arī analīze par būtiskāko tīrvērtes dalībnieku grūtību ietekmi uz CCP;

               (11)katra sistēma, kurā CCP veic ievērojamu skaitu tirdzniecības darījumu vai ievērojamas vērtības tirdzniecības darījumus, tostarp pārskats attiecībā uz CCP juridiskajām personām, kritiski svarīgajām darbībām un galvenajiem darījumdarbības virzieniem;

               (12)katra maksājumu, tīrvērtes vai norēķinu sistēma, kurā CCP tieši vai netieši ir loceklis, tostarp attiecinājums uz CCP juridiskajām personām, kritiski svarīgajām darbībām un galvenajiem darījumdarbības virzieniem;

               (13)detalizēts inventāra apraksts un galveno informācijas sistēmu apraksts, tostarp attiecībā uz riska pārvaldību, uzskaiti un finanšu un regulatīvo pārskatu, ko izmanto CCP, tostarp attiecinājums uz CCP juridiskajām personām, kritiski svarīgajām darbībām un galvenajiem darījumdarbības virzieniem;

               (14)šā pielikuma (13) punktā identificēto sistēmu īpašnieku, ar tām saistīto pakalpojumu līmeņa līgumu un visas programmatūras un sistēmu vai licenču identifikācija, tostarp attiecinājums uz to juridiskajām personām, kritiski svarīgajām darbībām un galvenajiem darījumdarbības virzieniem;

               (15)juridisko personu un dažādu juridisko personu savstarpējās saistības un savstarpējās saistības identifikācija un pārskats, piemēram:

               –kopīgs vai vienots personāls, iekārtas un sistēmas,

               –kapitāla, finansēšanas vai likviditātes mehānismi,

               –esošie vai iespējamie kredītriska darījumi,

               –šķērsgarantiju līgumi, šķērsnodrošinājuma mehānismi, vairāku saistību neizpildes nosacījumi, savstarpēji saistīti savstarpējā ieskaita līgumi,

               –risku pārvešana un kompensējošās tirdzniecības režīmi; pakalpojumu līmeņa līgumi;

               (16)kompetentā un noregulējuma iestāde attiecībā uz katru juridisko personu, ja tā atšķiras no iestādēm, kas izraudzītas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 22. pantu un šīs regulas 3. pantu;

               (17)valdes loceklis, kas atbild par CCP noregulējuma plāna sagatavošanai nepieciešamās informācijas nodrošināšanu, kā arī tā atbildīgā persona (ja atšķiras), kas atbild par dažādām juridiskajām personām, kritiski svarīgajām darbībām un galvenajiem darījumdarbības virzieniem;

               (18)to mehānismu apraksts, ko CCP jau ieviesis, lai nodrošinātu, ka noregulējuma gadījumā noregulējuma iestādei ir visa noregulējuma instrumentu un pilnvaru piemērošanai nepieciešamā informācija, kā to noteikusi noregulējuma iestāde;

               (19)visi līgumi, ko CCP un to juridiskās personas ir noslēgušas ar trešām personām un kuru izbeigšanu var ierosināt ar iestāžu lēmumu piemērot noregulējuma instrumentu un ar lēmumu par to, vai izbeigšanas sekas var ietekmēt noregulējuma instrumenta piemērošanu;

               (20)apraksts par iespējamiem likviditātes avotiem noregulējuma atbalstam;

               (21)informācija par aktīvu apgrūtinājumiem, likvīdiem aktīviem, ārpusbilances darbībām, riska ierobežošanas stratēģiju un iegrāmatošanas praksi.

               C IEDAĻA
                  Jautājumi, kas noregulējuma iestādei jāizskata,
                  novērtējot CCP vai grupas noregulējamību

               Novērtējot CCP noregulējamību, noregulējuma iestāde ņem vērā šādus elementus:

               (1)to, cik lielā mērā CCP spēj izveidot pārskatu par juridisko personu galvenajiem darījumdarbības virzieniem vai kritiski svarīgajām darbībām;

               (2)to, cik lielā mērā juridiskās un korporatīvās struktūras ir pielāgotas galvenajiem darījumdarbības virzieniem un kritiski svarīgajām darbībām;

               (3)to, cik lielā mērā ir ieviesti mehānismi, kas nodrošina nepieciešamo personālu, infrastruktūru, finansējumu, likviditāti un kapitālu galveno darījumdarbības virzienu un kritiski svarīgo darbību atbalstam un uzturēšanai;

               (4)to, cik lielā mērā CCP uzturētie pakalpojumu līgumi ir pilnībā izpildāmi CCP noregulējuma gadījumā;

               (5)to, cik lielā mērā CCP pārvaldes struktūra ir piemērota vadīšanai un atbilstības nodrošināšanai ar CCP iekšējo politiku attiecībā uz tā pakalpojumu līmeņa līgumiem;

               (6)to, cik lielā mērā CCP ir izveidota procedūra, lai kritiski svarīgo funkciju vai galveno darījumdarbības virzienu nodalīšanas gadījumā nodotu trešām personām pakalpojumus, kas tiek sniegti saskaņā ar pakalpojumu līmeņa līgumiem;

               (7)to, cik lielā mērā ir pieņemti ārkārtas rīcības plāni un ieviesti pasākumi, lai nodrošinātu nepārtrauktu piekļuvi maksājumu un norēķinu sistēmām;

               (8)vadības informācijas sistēmu piemērotību, lai nodrošinātu, ka noregulējuma iestādes var iegūt precīzu un pilnīgu informāciju par galvenajiem darījumdarbības virzieniem un kritiski svarīgajām darbībām ar mērķi nodrošināt ātrāku lēmumu pieņemšanu;

               (9)vadības informācijas sistēmu spēju vienmēr sniegt informāciju, kas ir būtiska CCP efektīvam noregulējumam, arī strauji mainīgos apstākļos;

               (10)to, cik lielā mērā CCP ir pārbaudījis savas vadības informācijas sistēmas noregulējuma iestādes definētajos spriedzes scenārijos;

               (11)to, cik lielā mērā CCP var nodrošināt savu vadības informācijas sistēmu nepārtrauktu darbību gan attiecībā uz skarto CCP, gan attiecībā uz jauno CCP gadījumā, ja kritiski svarīgās darbības un galvenie darījumdarbības virzieni tiek atdalīti no pārējām darbībām un darījumdarbības virzieniem;

               (12)ja CCP gūst labumu no grupas iekšējām garantijām vai ir tām pakļauts – to, cik lielā mērā šīs garantijas tiek sniegtas attiecīgajos tirgus apstākļos un cik uzticamas ir riska vadības sistēmas attiecībā uz šīm garantijām;

               (13)ja CCP iesaistās kompensējošos darījumos – to, cik lielā mērā šie darījumi tiek veikti attiecīgajos tirgus apstākļos un cik uzticamas ir riska vadības sistēmas, kas attiecas uz šiem darījumiem;

               (14)to, cik lielā mērā grupas iekšējo garantiju vai kompensējošo darījumu izmantošana palielina kaitīgo ietekmi visā grupā;

               (15)to, cik lielā mērā CCP juridiskā struktūra kavē noregulējuma instrumentu piemērošanu saistībā ar juridisko personu skaitu, grupas struktūras sarežģītību vai grūtībām pielāgot darījumdarbības virzienus grupas vienībām;

               (16)attiecīgā gadījumā – to, ciktāl CCP noregulējums varētu negatīvi ietekmēt citu tā grupas daļu;

               (17)pakalpojumu līmeņa līgumu esamību un pamatīgumu;

               (18)to, vai trešo valstu iestādēm ir noregulējuma instrumenti, kas vajadzīgi, lai atbalstītu Savienības noregulējuma iestāžu noregulējuma darbības, un cik plaša ir saskaņota rīcība starp Savienības un trešo valstu iestādēm;

               (19)iespējas noregulējuma instrumentus izmantot tādā veidā, kas atbilst noregulējuma mērķiem, ņemot vērā pieejamos instrumentus un CCP struktūru;

               (20)jebkādas konkrētas prasības, kas vajadzīgas, lai emitētu jaunus īpašumtiesību instrumentus, kā minēts 33. panta 1. punktā;

               (21)noteikumus un līdzekļus, kas varētu apgrūtināt noregulējumu attiecībā uz CCP, kuru tīrvērtes dalībnieki vai nodrošinājuma līgumi ir atšķirīgās jurisdikcijās;

               (22)to, cik uzticama ir noregulējuma instrumentu izmantošana tādā veidā, kas atbilst noregulējuma mērķiem, ņemot vērā iespējamo ietekmi uz tīrvērtes dalībniekiem, citiem darījumu partneriem un darbiniekiem un iespējamajām darbībām, kuras var veikt trešo valstu iestādes;

               (23)to, cik lielā mērā CCP noregulējuma ietekmi uz finanšu sistēmu un uzticēšanos finanšu tirgum var pienācīgi novērtēt;

               (24)to, cik lielā mērā CCP noregulējums varētu ievērojami tieši vai netieši negatīvi ietekmēt finanšu sistēmu, uzticēšanos tirgum vai ekonomiku;

               (25)to, cik lielā mērā kaitīgo ietekmi uz citiem CCP vai finanšu tirgiem varētu ierobežot, piemērojot noregulējuma instrumentus un pilnvaras;

               (26)to, cik lielā mērā CCP noregulējumam varētu būt nozīmīga ietekme uz maksājumu un norēķinu sistēmu darbību.