Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0318

Priekšlikums Padomes lēmums ar kuru Francijai atļauj piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi aizjūras departamentos ražotam „tradicionālajam” rumam un ar kuru atceļ Padomes 2002. gada 18. februāra Lēmumu 2002/166/EK  /* COM/2007/0318 galīgā redakcija - CNS 2007/0131 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 27.6.2007COM(2007) 318 galīgā redakcija2007/0131 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSar kuru Francijai atļauj piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi aizjūras departamentos ražotam „tradicionālajam” rumam un ar kuru atceļ Padomes 2002. gada 18. februāra Lēmumu 2002/166/EK(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1) PRIEKšLIKUMA KONTEKSTS-  Priekšlikuma pamatojums un mērķiLai uzturētu aizjūras departamentos ekonomisko un sociālo līdzsvaru, liela nozīme ir niedru-cukura-ruma nozarei. Trijos departamentos, proti, Reinjonā, Gvadelupā un Martinikā, kuros šai nozarei ir liela loma, tās kopējais gada apgrozījums ir apmēram 250 miljoni euro, un tā nodrošina apmēram 40 000 darbavietas, tostarp 22 000 darbavietas, kuras ir tieši saistītas ar šo nozari. Cukurniedru audzēšana ir aizjūras departamentos integrētas saimnieciskās darbības piemērs, tā dod ne tikai tiešo peļņu cukura un ruma nozarē, bet arī pastarpinātu peļņu ar tādiem blakusproduktiem kā melase vai salmi, ko izmanto kā enerģijas avotu, dzīvnieku barību vai dabisko mēslošanas līdzekli. Turklāt jāuzsver cukurniedru audzēšanas labvēlīgā ietekme uz aizjūras departamentu vides saglabāšanu, pateicoties šīs kultūras spējai mazināt eroziju, tam ir liela nozīme apstākļos, kad ir stāvas nogāzes un stipras lietusgāzes. Turklāt cukurniedru sakņu sistēma kopā ar salīdzinoši nelielu vajadzību pēc mēslojuma, piedalās labā ūdeņu kvalitātes līmeņa uzturēšanā. Arī pesticīdu lietošana šīs kultūras vajadzībām ir ierobežota. Visbeidzot, saskaņā ar Francijas iestāžu sniegtajiem datiem rūpnieciskā procesa galaproduktu – izspaidus — var izmantot elektrības ražošanā, tas dod iespēju samazināt CO2 izmešu līmeni, kuri rodas, izmantojot fosilo enerģiju. Tas atbilst starptautiskajām saistībām vides jomā, kas noteiktas Kioto protokolā. Neskaitot banānu nozari, šī nozare ir vienīgā eksporta nozare reģionos, kuros eksporta/importa attiecība nepārsniedz 7 %.Priekšlikuma mērķis ir no 2007. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 31. decembrim atļaut Francijai piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi aizjūras departamentos ( DOM ) ražotam „tradicionālajam” rumam, piešķirot kvotu 108 000 hl tīra spirta. Priekšlikums paplašina tradicionālajam rumam piemērojamo pašreizējo nodokļu sistēmu attiecībā uz apjomu un ilgumu, jo kopš 2001. gada situācija ir pasliktinājusies.Ņemot vērā vietējā tirgus nelielo apjomu, aizjūras departamentu spirta destilācijas rūpnīcas nevar turpināt darbību, ja tām nav pietiekošas piekļuves kontinentālās Francijas tirgum, kas ir šo rūpnīcu ruma produkcijas galvenais noņēmējs (vairāk nekā 50 % no kopējā apjoma).Tradicionālā ruma nepietiekamā konkurences spēja Kopienas tirgū ir galvenokārt izskaidrojama ar augstajām pārdošanas cenām, kas savukārt izskaidrojamas ar aizjūras departamentos ražotā ruma augsto pašizmaksu.Jo īpaši kopš 2001. gada nelabvēlīgu ietekmi aizjūras departamentos radīja algu pieaugums , laikposmā no 2001. līdz 2006. gadam ar likumu noteiktā minimālā alga palielinājās par 24 %.Turklāt aizjūras departamentos kopš 2001. gada ir veikti lieli ieguldījumi — vairāk nekā 45,5 miljonu euro apjomā. Šiem departamentiem ir jo īpaši jāievēro Kopienas emisiju un drošības standarti, kuriem vajadzīgi ievērojami bezpeļņas kapitālieguldījumi [1]. Tā kā kopējie kapitālieguldījumi laikposmā no 2001. līdz 2006. gadam ir pieauguši 2,6 reizes, kapitālieguldījumu daļa vides saglabāšanas darbībām ir 21,3 miljoni euro, kas ir 47 %. Šos kapitālieguldījumus, protams, daļēji finansē no struktūrfondiem[2], kuri piedalās spirta destilācijas rūpnīcu sākotnējos kapitālieguldījumos. Bet jāatzīmē, ka šis atbalsts nenosedz 100 % no vajadzīgajiem kapitālieguldījumiem un ka vēl jo vairāk tas neattiecas uz izmaksu pieaugumu, kuras saistītas ar pārkārtošanās procesu un atbilstības nodrošināšanu saskaņā ar noteiktajām normām. Tomēr ir jāuzsver, ka šāds izmaksu pieaugums neuzlabo ražīgumu, bet uzrādās kā vienības pašizmaksas pieaugums par katru saražotā ruma litru: šo iekārtu apkalpošanas un uzturēšanas izmaksas paaugstina ruma pašizmaksu par apmēram 10 % līdz 15 % atkarībā no rūpnīcas. Katru gadu spirta destilācijas rūpnīcām tas prasa lielus izdevums.Visas šīs izmaksas kopā, tiesiskajam regulējumam kļūstot aizvien saistošākam, bieži vien nostāda aizjūras departamentu uzņēmumus sarežģītā finansiālā situācijā. Vienīgais risinājums spirta ražošanas rūpnīcām ir amortizēt šīs izmaksas ar lielāku produkcijas apjomu, kas dotu tām pietiekošu piekļuvi kontinentālajam tirgum, jo kopējais apjoms, kas tika nosūtīts uz Kopienas tirgu laikposmā no 2002. gada (176 791 hl tīra spirta) līdz 2005. gadam (155 559 hl tīra spirta), ir samazinājies par 12 %.Tātad aizjūras departamentiem ir jāļauj saglabāt vieta kontinentālajā tirgū, paplašinot to pašreizējo kvotu. Kaut gan ruma patēriņš Francijā laikposmā no 2000. līdz 2005. gadam pieauga par 20 %, aizjūras departamentu ruma patēriņš pieauga par 16 %, kas liecina par relatīvu tirgus sašaurināšanos, vienlaicīgi pieaugot ražošanas izmaksām. Kopš 2005. gada visa kvota ir izmantota. Tomēr nodokļu samazinājums ļauj daļēji kompensēt aizjūras departamentu ruma augsto pašizmaksu un relatīvi augsto spirta koncentrāciju, tādējādi saglabājot tā izplatīšanas tīklu.Šo iemeslu dēļ ir ierosināts palielināt pašreizējo 18 000 hl tīra spirta kvotu līdz 108 000 hl tīra spirta, kas atbilst pēdējos gados kontinentālajā Francijā reģistrētās patēriņa attīstības ekstrapolācijai uz sešiem gadiem.Ņemot vērā vajadzību radīt juridiskās drošības klimatu niedru-cukura-ruma nozares tirgus dalībniekiem sakarā ar iekārtu un celtņu amortizācijas ilgumu, un lai saskaņotu to ar pārējiem Kopienas noteikumiem, ir jāpiekrīt šīs atrunas saglabāšanai līdz 2012. gadam.-  Vispārīgais kontekstsAr Padomes 1995. gada 30. oktobra lēmumu Francijai atļāva piemērot aizjūras departamentos ražotam tradicionālajam rumam akcīzes nodokļa likmi, kas bija zemāka par pilno likmi, ko piemēro etilspirtam. Šī atkāpe bija paredzēta līdz 2002. gada 31. decembrim. Tā tika pagarināta ar Padomes 2002. gada 18. februāra lēmumu, piešķirot kvotu 90 000 hl tīra spirta. Atkāpē bija paredzēts, ka vēlākais 2006. gada 30. jūnijā Francija iesniegs Komisijai ziņojumu, kurā būs sniegti tobrīd spēkā esoši iemesli samazinātās likmes piešķiršanai. Francija 2005. gada 27. decembrī iesniedza vidusposma bilanci un lūdza piešķirt tai papildu kvotu tradicionālajam rumam. Francijas iestāžu pieteikumu izskatīja, ņemot vērā EK Līguma 299. panta 2. punkta prasības.-  Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomāSaskaņā ar EK Līguma 299. panta 2. punktu, šā Līguma noteikumi ir piemērojami Francijas aizjūras departamentiem, Azoru salām, Madeirai un Kanāriju salām. Tomēr, ņemot vērā Francijas aizjūras departamentu, Azoru salu, Madeiras un Kanāriju salu strukturāli sociālo un ekonomisko stāvokli, ko vēl vairāk apgrūtina tādi faktori kā attālums, insularitāte un maza teritorija, sarežģīts reljefs un klimats, tautsaimniecības atkarība no dažiem ražojumiem, kas, cits citu papildinot, nopietni kavē to attīstību, Padome ar kvalificētu balsu vairākumu un apspriedusies ar Eiropas Parlamentu, pēc Komisijas priekšlikuma pieņem īpašus pasākumus, kuru mērķis galvenokārt ir attiecībā uz šiem reģioniem noteikt EK Līguma, tostarp kopējo politiku, piemērošanas nosacījumus.Pamatojoties uz EK Līguma 299. panta 2. punktu, Padomes 2002. gada 18. februārī pieņemtais Lēmums 2002/166/EK atļauj Francijai piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi Francijas aizjūras departamentos ražotam „tradicionālajam” rumam. Šī samazinātā likme ir piemērojama ikgadējai kvotai 90 000 hl tīra spirta. Salīdzinot ar nodokļa likmēm, ko piemēro līdzīgiem produktiem, kuru izcelsme nav Francijas aizjūras departamentos, samazinātā likme var būt zemāka par Direktīvā 92/84/EKK noteikto minimālo akcīzes nodokļa likmi alkoholam, bet nevar būt vairāk kā par 50 % zemāka par parasto valsts akcīzes nodokļa likmi alkoholam. Padomes lēmums ir piemērojams līdz 2009. gada 31. decembrim, vidusposma ziņojums ir jāiesniedz vēlākais 2006. gada jūnijā. Šā priekšlikuma mērķis ir aizstāt minēto lēmumu.-  Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiemSaskaņā ar EK Līguma 299. panta 2. punktā paredzētajiem īpašajiem pasākumiem jāņem vērā visattālāko reģionu īpatnības un grūtības, neietekmējot Kopienas tiesiskās kārtības, tostarp iekšējā tirgus un kopējo politiku, integritāti un saskaņotību. Šī prasība tika ņemta vērā, veicot Francijas iestāžu iesniegtā pieprasījuma īpaši rūpīgu pārbaudi. Tāpēc, kaut gan Francijas iestādes sākotnēji prasīja kvotas palielināšanu par 30 000 hl tīra spirta, Komisija uzskata, ka saskaņā ar EK Līguma 299. panta 2. punktu attaisnota ir palielināšana tikai par 18 000 hl tīra spirta, jo tas atbilst kontinentālajā Francijā reģistrēto tradicionālo tirdzniecības plūsmu ekstrapolācijai uz sešiem gadiem.Analizējot priekšlikumu, Komisijas dienesti arī novērtēja citu patreiz niedru-cukura-ruma nozarē piemērojamo pasākumu ietekmi (2006. gada februārī veiktā cukura nozares tirgus kopējās organizācijas pārskatīšana daļēji piedalās nozares dzīvotspējas uzlabošanā), jo īpaši atbalsta pasākumus, kas noteikti saskaņā ar Padomes 2006. gada 30. janvāra Regulu (EK) Nr. 247/2006, ar ko ievieš īpašus pasākumus lauksaimniecības jomā attālākajiem Eiropas Savienības reģioniem, un tie novērtēja arī šo noteikumu atbilstību šim priekšlikumam.Uzņēmumiem, kas ražo rumu no cukura produktiem un no melases, saistībā ar KTO sniegtais atbalsts dod iespēju uzturēt izejvielu iepirkuma cenas, neņemot vērā cukura cenu samazināšanos, bet nesamazina ražošanas izmaksas.2) APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS-  Apspriešanās ar ieinteresētajām personāmFrancijas iestāžu lūgums tika iesniegts pēc ieinteresēto tautsaimniecības nozaru pieprasījuma.-  Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošanaĀrējs atzinums nebija vajadzīgs.-  Ietekmes novērtējumsAizjūras departamentu rums ir apmēram 20 % no kopējā Kopienas tirgus apjoma.Pašreizējā kvota ir mazāk nekā 8,68 % no Kopienas tirgus apjoma un ierosinātais kvotas palielinājums ir tikai apmēram 1,5 % no šā tirgus uz sešiem gadiem. Kvotas apjoms ir 18 000 hl tīra spirta, kas atbilst laikposmā 1999. līdz 2005. gadam kontinentālajā Francijā reģistrēto tradicionālo tirdzniecības plūsmu ekstrapolācijai uz sešiem gadiem.Tirgus tendencesLaišana tirgū „samazināts akcīzes nodoklis” | ārpus kvotas | Trešās valstis | Kopā |2005 | 90 000 | 35 500 | 5500 | 131 000 |2004 | 87 900 | 30 800 |2003 | 86 400 | 26 200 |2002 | 86 900 | 37 000 |2001 | 86 200 | 26 500 |2000 | 78 300 | 30 000 | 1000 | 109 300 |Izmaiņas 2000. – 2005. gadā | 20 %, |Prognozes | 18 000 hl tīra spirta |Pasākums sekmē reģiona attīstību. Samazinātie nodokļi attiecas uz dažādiem niedru-cukura-ruma nozares tirgus dalībniekiem:- jo, piemērojot tos laišanai tirgū, tie kontinentālās Francijas patērētājam dod iespēju iegādāties tradicionālo, aizjūras departamentos ražoto rumu par pieņemamu cenu;- jo tie ļauj nodrošināt spirta ražošanas rūpnīcām labāku produkcijas noietu un attiecīgi to produkcijas vērtība pieaug;- tāpēc, ka tie nodrošina cukurniedru audzēšanas saglabāšanu, ar to saistīto darbavietu saglabāšanu un veicina aizjūras departamentu teritoriju plānošanu.Francijas iestādes uzskata, ka atceļot nodokļu priekšrocības, tiktu zaudēti 50 % no noieta tirgus (galvenokārt kontinentālajā Francijā) un tādejādi 75 % no spirta ražošanas rūpnīcām tiktu slēgtas. Visas nozares, cukurniedru ražotāju un cukura fabriku rentabilitāti ietekmētu arī vēl citi apstākļi. Neskaitot tiešo ietekmi uz apmēram 22 000 darbavietām, kas tieši saistītas ar ruma ražošanu, samazinātais nodokļu režīms sniedz arī netiešu peļņu tādiem blakusproduktiem kā melase vai salmi, ko arī iegūst no cukurniedrēm un ko izmanto kā enerģijas avotu, dzīvnieku barību vai dabisko mēslošanas līdzekli. Turpretim nodokļu režīms ir ļāvis saglabāt 11 spirta ražošanas rūpnīcas Gvadelupā, 9 — Martinikā, 3 — Reinjonā, un vienu — Franču Gviānā. Laikposmā no 2002. līdz 2005. gadam slēdza tikai vienu spirta ražošanas rūpnīcu.Ir jāuzsver, ka laikposmā no 2000.-2005. gadam citas izcelsmes ruma ievedumi kontinentālajā Francijā pieauga vairāk kā par 500 %. Īpašs nodokļu režīms tātad netraucē konkurējoša ruma pieaugošo klātbūtni Francijas tirgū. Turklāt arī iekšējā tirgus integritāte tiek ievērota: īpašais nodokļu režīms, kas piešķirts aizjūras departamentiem kopš 1995. gada, nav ietekmējis tirgus daļu attīstību citas izcelsmes rumam gan iekšējā tirgū (salīdzinot ar 1995. gadu aizjūras departamentu tirgus daļa Eiropas Savienības iekšējā tirgū (izņemot Franciju) ir samazinājusies par 50 %, bet ĀKK un trešo valstu ievedumu tirgus daļa ir palielinājusies vairāk nekā par 20 % un ir 80 % no tirdzniecības apjoma 2005. gadā), gan Francijas tirgū.Tāpēc ierosinātais kvotas palielinājums samazinātajam akcīzes nodoklim kontinentālajā Francijā netraucēs ne iekšējā tirgus darbību, nedz arī Kopienas nodokļu politiku.3) PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI-  Ierosināto pasākumu kopsavilkumsPriekšlikums atļauj Francijai no 2007. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 31. decembrim piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi aizjūras departamentos ražotam „tradicionālajam” rumam, piešķirot kvotu 108 000 hl tīra spirta.-  Juridiskais pamatsLīguma 299. panta 2. punkts.-  Subsidiaritātes principsPriekšlikums attiecas uz jomu, kas ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro.-  Proporcionalitātes principsPriekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu. Priekšlikumā paredzēts vienīgi tas, kas vajadzīgs, lai kompensētu tradicionālā ruma ražotāju augstās izmaksas.Francijas iestādes arī atzīmē, ka aizjūras departamentu tradicionālajam rumam piemērojamā samazinātā akcīzes nodokļa likme nav rosinājusi lielo starptautisko preču marku ražotājus izveidot ražotnes aizjūras departamentos, lai tur ražotu savu produkciju un tādējādi gūtu labumu no šīs nozares nodokļu atvieglojumiem. Turklāt Martinikā 2004. gadā beidza darboties pēdējais starptautiskais uzņēmums, kurš tai pašā laikā turpināja uzņēmējdarbību ĀKK valstīs.Visi šie fakti liecina par atbalsta režīma proporcionalitāti attiecībā uz vajadzīgo mērķu sasniegšanu, proti, cukurniedru-cukura-ruma nozares konkurētspējas uzlabošanu, kā arī par to, ka šis noteikums neietekmē citas izcelsmes ruma tirgus daļu attīstību iekšējā tirgū.-  Juridisko instrumentu izvēleLīguma 299. panta 2. punktā paredzēts, ka īpašos pasākumus palīdzībai attālākajiem reģioniem pieņem ar Padomes lēmumu.4) IETEKME UZ BUDžETUPriekšlikums neietekmē Eiropas Kopienas budžetu.2007/0131 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSar kuru Francijai atļauj piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi aizjūras departamentos ražotam „tradicionālajam” rumam un ar kuru atceļ Padomes 2002. gada 18. februāra Lēmumu 2002/166/EKEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 299. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[3],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[4],tā kā:(1) Saskaņā ar EK Līguma 299. panta 2. punktu, šā Līguma noteikumi ir piemērojami Francijas aizjūras departamentiem, Azoru salām, Madeirai un Kanāriju salām. Tomēr, ņemot vērā Francijas aizjūras departamentu, Azoru salu, Madeiras un Kanāriju salu strukturāli sociālo un ekonomisko stāvokli, ko vēl vairāk apgrūtina tādi faktori kā attālums, insularitāte un maza teritorija, sarežģīts reljefs un klimats, tautsaimniecības atkarība no dažiem ražojumiem, kas, cits citu papildinot, nopietni kavē to attīstību, Padome ar kvalificētu balsu vairākumu un apspriedusies ar Eiropas Parlamentu, pēc Komisijas priekšlikuma pieņem īpašus pasākumus, kuru mērķis galvenokārt ir attiecībā uz šiem reģioniem noteikt EK Līguma, tostarp kopējo politiku, piemērošanas nosacījumus. Pieņemot šos pasākumus, Padome ņem vērā jo īpaši tādas jomas kā nodokļu politika. Pieņemot šos pasākumus, Padome ņem vērā visattālāko reģionu īpatnības un grūtības, neietekmējot Kopienas tiesiskās kārtības, tostarp iekšējā tirgus un kopējo politiku, integritāti un saskaņotību.(2) Pamatojoties uz šo EK Līguma noteikumu, attiecībā uz Francijas aizjūras departamentiem Padome 2002. gada 18. februārī pieņēma Lēmumu 2002/166, ar kuru Francijai atļauj piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi Francijas aizjūras departamentos ražotam „tradicionālajam” rumam. Salīdzinot ar nodokļa likmēm, ko piemēro līdzīgiem produktiem, kuru izcelsme nav Francijas aizjūras departamentos, samazinātā likme var būt zemāka par Direktīvā 92/84/EKK noteikto minimālo akcīzes nodokļa likmi alkoholam, bet nevar būt vairāk kā par 50 % zemāka par parasto valsts akcīzes nodokļa likmi alkoholam. Padomes lēmums ir piemērojams līdz 2009. gada 31. decembrim, vidusposma ziņojums ir jāizstrādā vēlākais 2006. gada jūnijā.(3) Francijas iestādes 2005. gada 27. decembrī iesniedza vidusposma bilanci, norādot ka ir vajadzīga tradicionālajam rumam piemērojamās nodokļu sistēmas saglabāšana kontinentālās Francijas tirgū. Turklāt, ņemot vērā attīstību Kopienas ruma tirgū, kurš galvenokārt saņem trešo valstu izcelsmes ražojumus, un ņemot vērā šīs nozares ekonomisko un sociālo nozīmi un ražošanas apstākļu strukturālo raksturu, kuri samazina nozares produktivitāti aizjūras departamentos un apgrūtina nozares produkcijas saglabāšanu Kopienas tirgū, Francija lūdza kontinentālās Francijas tirgū realizējamajam tradicionālajam rumam piemērojamo nodokļu režīmu paplašināt, palielinot kvotas apjomu un pagarinot attiecīgo piemērošanas termiņu.(4) Lai uzturētu aizjūras departamentos ekonomisko un sociālo līdzsvaru, liela nozīme ir niedru-cukura-ruma nozarei. Trijos departamentos, proti, Reinjonā, Gvadelupā un Martinikā, kuros šai nozarei ir liela loma, tās kopējais gada apgrozījums ir apmēram 250 miljoni euro, un tā nodrošina apmēram 40 000 darbavietas, tostarp 22 000 darbavietas, kuras ir tieši saistītas ar šo nozari. Jāatzīmē arī pozitīvais iespaids, kāds cukurniedru audzēšanai ir uz aizjūras departamentu vides saglabāšanu. Neskaitot banānu nozari, šī nozare ir vienīgā nozīmīgā eksporta nozare reģionos, kuros eksporta/importa attiecība nepārsniedz 7 %. Tātad lai neapdraudētu šo departamentu attīstību, ir vajadzīgi un pamatoti, ka atkāpjoties no Līguma 90. panta noteikumiem, Francija turpina piemērot aizjūras departamentos ražotam „tradicionālajam” rumam samazinātu akcīzes nodokļa likmi.(5) Cukura nozares tirgus kopējās organizācijas pārskatīšana, ko veica 2006. gada februārī, daļēji ietekmē nozares turpmāku dzīvotspēju. Tādējādi saistībā ar POSEI programmām (Padomes 2006. gada 30. janvāra Regula (EK) Nr. 247/2006, ar ko ievieš īpašus pasākumus lauksaimniecības jomā attālākajiem Eiropas Savienības reģioniem) ir paredzēts īstenot atbalsta pasākumus šai nozarei gan saskaņā ar valsts, gan arī Kopienas atbalstu, lai uzlabotu cukurniedru-cukura-ruma nozares konkurētspēju. Tomēr šie pasākumi vēl nedod iespēju kompensēt sekas, kas izriet no pakāpeniskās muitas aizsardzības pārtraukšanas, un saglabāt aizjūras departamentu tirgus daļas rumam.(6) Ņemot vērā vietējā tirgus nelielo apjomu, aizjūras departamentu spirta destilācijas rūpnīcas nevar turpināt darbību, ja tām nav pietiekošas piekļuves kontinentālās Francijas tirgum, kas ir šo rūpnīcu ruma produkcijas galvenais noņēmējs (vairāk kā 50 % no kopējā apjoma).(7) Galvenokārt augsto pārdošanas cenu radītais konkurences deficīts Kopienas tirgū izskaidrojams ar izejvielu cenu situāciju, kas kopš 2001. gada ir vēl pasliktinājusies. Kopš tā laika gan ražošanas izmaksas, gan darbaspēka izmaksas aizjūras departamentos ir stipri pieaugušas, turklāt aizjūras departamentos ražotajam rumam ir jāatbilst Kopienas normatīvajiem standartiem, kas izraisa vajadzību pēc ievērojamiem bezpeļņas kapitālieguldījumiem. Kopš 2001. gada kapitālieguldījumi aizjūras departamentos ir pārsnieguši 45,5 miljonus euro un kapitālieguldījumi vides saglabāšanas pasākumiem vien — 47 % no šīs kopējās summas. Lai gan daļu no šiem kapitālieguldījumiem sedz no struktūrfondiem, citādi ir ar šo kapitālieguldījumu radītajām ekspluatācijas izmaksām, kas paaugstina ruma pašizmaksu par apmēram 10 līdz 15 % atkarībā no spirta ražošanas uzņēmuma.(8) Kopumā visas šīs izmaksas, kas kopš 2001. gada ir stipri pieaugušas, nostāda aizjūras uzņēmums sarežģītā finansiālā situācijā. Vienīgais risinājums, lai nodrošinātu nozares dzīvotspēju, ir kompensēt šīs izmaksas ar lielākiem produkcijas apjomiem.(9) Kopš 2002. gada kopējais uz Kopienas tirgu nosūtītais apjoms ir samazinājies par 12 %, no 176 791 hl tīra spirta uz 155 559 hl tīra spirta. Tātad, pateicoties tikai kontinentālajam tirgum, kurā aizjūras departamentu rumam ir piešķirts īpašs nodokļu režīms, tas var daļēji kompensēt savu augsto pašizmaksu, un šo departamentu ruma nozare var turpināt darbību. Ņemot vērā to, ka ir jāatbalsta aizjūras departamentu tradicionālā ruma konkurētspēja kontinentālās Francijas tirgū, lai saglabātu cukurniedru-cukura-ruma nozares darbību šajos departamentos, ir jāpārskata daudzumi aizjūras departamentu tradicionālajam rumam, kam piemēro samazinātu akcīzes nodokļa likmi, pārdodot tos šajā tirgū.(10) Ar šo lēmumu atļauto nodokļu atvieglojumu apjoms ir tikai tik liels, lai tradicionālā ruma ražotājiem kompensētu augstās ražošanas izmaksas.(11) Lai ar šo lēmumu nekaitētu iekšējā tirgus integritātei, aizjūras departamentu izcelsmes ruma daudzumi, uz kuriem attiecas šis pasākums, tāpat kā iepriekš nedrīkst pārsniegt pēdējos gados reģistrētās tirdzniecības plūsmas dažādiem piegādes avotiem.(12) Ņemot vērā vajadzību radīt juridiskās drošības klimatu niedru-cukura-ruma nozares tirgus dalībniekiem un sakarā ar iekārtu un celtņu amortizācijas ilgumu, un lai saskaņotu to ar pārējām Kopienas nostādnēm šajā nozarē, ir jāpiekrīt šīs atrunas saglabāšanai līdz 2012. gada beigām.(13) Tomēr piešķirot šādu termiņu, ir jānosaka pienākums sniegt vidusposma ziņojumu, kas Komisijai ļautu noteikt, vai joprojām ir spēkā iemesli, kuru rezultātā tika piešķirts nodokļu samazinājums, un vajadzības gadījumā lemt par nepieciešamību pārskatīt attiecīgos daudzumus vai termiņu, ņemot vērā Kopienas ruma tirgus attīstību.(14) Padomes Lēmums 2002/166/EK ir jāaizstāj.(15) Šis lēmums neskar iespējamo Līguma 87. un 88. panta piemērošanu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAtkāpjoties no Līguma 90. panta, Francijai ir atļauts savā kontinentālajā teritorijā tās aizjūras departamentos ražotajam „tradicionālajam” rumam turpināt piemērot akcīzes nodokļa likmi, kas ir zemāka par parasto likmi alkoholam, kura noteikta 3. pantā Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvā 92/84/EKK par spirta un alkoholisko dzērienu akcīzes nodokļa likmju saskaņošanu.2. pantsAtkāpe, kas noteikta 1. pantā, attiecas tikai uz tādu rumu, kurš definēts 1. panta 4. punkta a) apakšpunktā Padomes 1989. gada 29. maija Regulā (EEK) Nr. 1576/89, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par stipro alkoholisko dzērienu definīciju, nosaukumu un noformējumu, un kas ražots aizjūras departamentos no ražošanas vietā iegūtām cukurniedrēm, kurā gaistošo vielu daudzums (izņemot etilspirtu un metilspirtu) ir 225 grami vai vairāk uz hektolitru 100 % alkohola un faktiskā spirta koncentrācija ir 40 tilpuma procenti vai vairāk.3. pants1. Samazinātajai akcīzes nodokļa likmei, kas piemērojama 2. pantā minētajam produktam, ir noteikta ikgadējai kvotai, kuras apjoms ir 108 000 hl tīra alkohola.2. Samazinātā likme var būt zemāka par Direktīvā 92/84/EKK noteikto minimālo akcīzes likmi alkoholam, bet nevar būt vairāk kā par 50 % zemāka par parasto valsts akcīzes nodokļa likmi alkoholam.4. pantsVēlākais 2010. gada 30. jūnijā Francija iesniedz Komisijai ziņojumu, kas ļautu novērtēt, vai joprojām spēkā ir iemesli samazinātās likmes piešķiršanai, un vajadzības gadījumā ļautu pielāgot kvotu tirgus situācijai.5. pantsŠo lēmumu piemēro no 2007. gada 1. janvāra, un tā darbība beidzas 2012. gada 31. decembrī.6. pants1. Atceļ 2002. gada 18. oktobra Lēmumu 2002/166/EK.2. Atsauces uz atcelto lēmumu uzskata par atsaucēm uz šo lēmumu.7. pantsŠis lēmums ir adresēts Francijas Republikai.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] Piemēram, cachaça ra˛ošanas izmaksas ir tikpat augstas kā izmaksas vides normu atbilstības nodrošināšanai aizjūras departamentos.[2] Jāatzīmē, ka līdzfinansējums nesedz jaudas palielināšanas pasākumus.[3] OV C [..], [..], [..]. lpp.[4] OV C [..], [..], [..]. lpp.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0290

Priekšlikums Padomes lēmums neiekļaut metomilu Padomes direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un atsaukt atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir minētā viela  /* COM/2007/0290 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 8.6.2007COM(2007) 290 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSneiekļaut metomilu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un atsaukt atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir minētā viela(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPievienotais Padomes lēmuma priekšlikuma projekts attiecas uz metomila kā darbīgās vielas neiekļaušanu atļauto vielu sarakstā (I pielikums) Padomes Direktīvā 91/414/EEK un uz augu aizsardzības līdzekļu, kuros ir minētā viela, izņemšanu no tirgus. Šā priekšlikuma par neiekļaušanu pamatā ir vairāki aspekti, kas radīja bažas darbīgās vielas novērtēšanas gaitā.Ar Padomes Direktīvu 91/414/EEK tika izveidota saskaņota sistēma augu aizsardzības līdzekļu atļaušanai un laišanai tirgū. Darbīgās vielas, kuras izmanto kā augu aizsardzības līdzekļus, novērtē un atļauj Kopienas līmenī, un tās ir uzskaitītas minētās direktīvas I pielikumā. Atsevišķus augu aizsardzības līdzekļus, kuros ir darbīgās vielas, atbilstīgi saskaņotiem noteikumiem novērtē un atļauj dalībvalstis.Nozares iesniegtos datus sākotnēji novērtēja ziņotāja dalībvalsts, kas šajā gadījumā ir Apvienotā Karaliste, kas arī iesniedza novērtējuma ziņojuma projektu. Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde veica sākotnējā novērtējuma salīdzinošo pārskatu un 2006. gada 23. jūnijā sniedza Komisijai secinājumus attiecībā uz metomila riska novērtējumu.Šīs darbīgās vielas novērtēšanas gaitā radās bažas par vairākiem aspektiem. Jo īpaši, pamatojoties uz pieejamo informāciju, iedarbība uz lietotāju pārsniegtu AOEL (pieļaujamais iedarbības līmenis uz lietotāju), un nav pierādīts, ka iedarbība uz darbiniekiem un apkārtējiem cilvēkiem ir pieņemama. Turklāt, ņemot vērā ekotoksikoloģiju, saglabājas bažas attiecībā uz augstu iedarbību uz putniem un zīdītājiem, ūdens organismiem, bitēm un blakussugu posmkājiem.Lēmuma par neiekļaušanu projekts tika iesniegts Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajai komitejai 2007. gada 16. martā, un-  18 dalībvalstis (199 balsis) balsoja par,-  7 dalībvalstis (107 balsis) balsoja pret,-  2 dalībvalstis (39 balsis) atturējās.Komiteja atzinumu nesniedza. Tādēļ atbilstīgi Direktīvas 91/414/EEK 19. pantam un saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. pantu Komisijai ir jāiesniedz Padomei priekšlikums saistībā ar veicamajiem pasākumiem, un Padome trīs mēnešu laikā rīkojas, pieņemot lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.Uz lēmuma projektu neattiecas Eiropas Parlamenta pārbaudes tiesības (Padomes Lēmuma 1999/468/EK 8. pants).PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSneiekļaut metomilu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un atsaukt atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir minētā viela(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū[1], un jo īpaši tās 8. panta 2. punkta ceturto daļu,tā kā:(1) Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 2. punktā noteikts, ka 12 gadu laikā pēc tās izziņošanas dalībvalsts var atļaut tādu augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, kuros ir aktīvās vielas [darbīgās vielas], kas nav iekļautas minētās direktīvas I pielikuma sarakstā un kas jau ir pieejamas tirgū divus gadus pēc izziņošanas dienas, kamēr minētās vielas pakāpeniski pārbauda atbilstīgi darba programmai.(2) Komisijas Regulā (EK) Nr. 451/2000[2] un (EK) Nr. 703/2001[3] ir noteikti sīki izstrādāti noteikumi, kā īstenot otro posmu darba programmā, kas minēta Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 2. punktā, un izveidots to darbīgo vielu saraksts, kuras jāizvērtē attiecībā uz iespējamību tās iekļaut Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Metomils ir minētajā sarakstā.(3) Metomila iedarbība uz cilvēku veselību un vidi ir novērtēta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 451/2000 un (EK) Nr. 703/2001 noteikumiem par vairākiem izmantošanas veidiem, ko ierosinājis pieteikuma iesniedzējs. Turklāt minētajās regulās ir izraudzītas ziņotājas dalībvalstis, kuru pienākums ir iesniegt Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (EPNI) attiecīgos novērtējuma ziņojumus un ieteikumus saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 451/2000 8. panta 1. punktu. Ziņotāja dalībvalsts par metamilu bija Apvienotā Karaliste, un visa attiecīgā informācija tika iesniegta 2004. gada 3. maijā.(4) Dalībvalstu un EPNI speciālisti veica novērtējuma ziņojuma salīdzinošo pārskatīšanu un 2006. gada 23. jūnijā iesniedza to Komisijai kā EPNI secinājumus par salīdzinošo pārskatīšanu attiecībā uz darbīgās vielas metomila pesticīdu riska novērtējumu[4]. Dalībvalstis un Komisija šo ziņojumu pārskatīja Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā.(5) Šīs darbīgās vielas novērtēšanas gaitā radās bažas par vairākiem aspektiem. Jo īpaši, pamatojoties uz pieejamo informāciju, iedarbība uz lietotāju pārsniegtu AOEL (pieļaujamais iedarbības līmenis uz lietotāju), un nav pierādīts, ka iedarbība uz darbiniekiem un apkārtējiem cilvēkiem ir pieņemama. Turklāt, ņemot vērā ekotoksikoloģiju, saglabājas bažas attiecībā uz augstu iedarbību uz putniem un zīdītājiem, ūdens organismiem, bitēm un blakussugu posmkājiem.(6) Komisija aicināja pieteikuma iesniedzēju sniegt apsvērumus par speciālistu veikto pārskatīšanu un par to, vai darbīgo vielu turpmāk atļaut vai neatļaut. Pieteikuma iesniedzējs iesniedza apsvērumus, kas tika rūpīgi izskatīti. Tomēr, neskatoties uz iesniegtajiem argumentiem, minētās bažas nevarēja novērst, un, pamatojoties uz informāciju, kas tika iesniegta un izskatīta EPNI speciālistu sanāksmēs, veiktie novērtējumi neliecina, ka ar ierosinātajiem lietošanas nosacījumiem metomilu saturošie augu aizsardzības līdzekļi kopumā atbilstu Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta prasībām.(7) Tāpēc metomils nav iekļaujams Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā.(8) Jāveic pasākumi, lai noteiktā laikposmā atsauktu un nepagarinātu atļaujas metomilu saturošiem augu aizsardzības līdzekļiem un tādiem augu aizsardzības līdzekļiem neizsniegtu jaunas atļaujas.(9) Papildlaiks, ko dalībvalstis piešķir metomilu saturošu augu aizsardzības līdzekļu krājumu likvidēšanai, glabāšanai, laišanai tirgū un lietošanai, jāierobežo līdz 12 mēnešiem, ļaujot esošos krājumus izlietot viena augšanas perioda laikā, tādējādi nodrošinot, ka augu aizsardzības līdzekļi, kuros ir metomils, ir pieejami lauksaimniekiem 18 mēnešus pēc šā lēmuma pieņemšanas dienas.(10) Šis lēmums neierobežo iespēju iesniegt pieteikumus attiecībā uz metomilu saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punkta noteikumiem ar nolūku iekļaut to minētās direktīvas I pielikumā.(11) Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja nav sniegusi atzinumu tās priekšsēdētāja noteiktajā termiņā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsMetomils nav iekļaujams kā darbīgā viela Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā.2. pantsDalībvalstis nodrošina, ka:a) atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir metomils, tiktu atsauktas līdz […NORĀDĪT DATUMU, KAS ATBILST 6 MĒNEŠIEM PĒC ŠĀ LĒMUMA PIEŅEMŠANAS DIENAS];b) no šā lēmuma publicēšanas dienas nepiešķir un nepagarina atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir metomils.3. pantsPapildlaikam, ko piešķir dalībvalsts saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 6. punktu, jābūt iespējami īsam un jābeidzas ne vēlāk kā […NORĀDĪT DATUMU, KAS ATBILST 18 MĒNEŠIEM PĒC ŠĀ LĒMUMA PIEŅEMŠANAS DIENAS] .4. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē,Padomes vārdā –Priekšsēdētājs [1] OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2007/…/EK (OV L …, ..., 2007, …. lpp.).[2] OV L 55, 29.2.2000., 25. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1044/2003 (OV L 151, 19.6.2003., 32. lpp.).[3] OV L 98, 7.4.2001., 6. lpp.[4] EFSA Scientific Report (2006) 83, 1-73, Conclusion regarding the peer review of pesticide risk assessment of methomyl.


title: Priekšlikums Padomes lēmums saskaņā ar Līguma 122. panta 2. punktu par vienotās valūtas ieviešanu Maltā 2008. gada 1. janvārī

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0259

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 16.5.2007COM(2007) 259 galīgā redakcija2007/0092 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSsaskaņā ar Līguma 122. panta 2. punktu par vienotās valūtas ieviešanu Maltā 2008. gada 1. janvārī(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPadome 1998. gada 3. maijā lēma, ka Beļģija, Vācija, Spānija, Francija, Īrija, Itālija, Luksemburga, Nīderlande, Portugāle, Austrija un Somija ir izpildījušas nosacījumus vienotās valūtas ieviešanai 1999. gada 1. janvārī. Dānija un Apvienotā Karaliste izmantoja iespēju nepievienoties, tāpēc Padome šīs valstis nevērtēja. Grieķiju un Zviedriju Padome atzina par dalībvalstīm ar izņēmuma statusu. 2000. gada 19. jūnijā Padome lēma, ka Grieķija ir izpildījusi nosacījumus, lai ieviestu euro 2001. gada 1. janvārī. Saskaņā ar attiecīgā Pievienošanās akta 4. pantu valstis, kas Eiropas Savienībai pievienojās 2004. gada 1. maijā (Čehija, Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Ungārija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija) ir dalībvalstis ar izņēmuma statusu. 2006. gada 11. jūlijā Padome lēma, ka Slovēnija ir izpildījusi nosacījumus, lai ieviestu euro 2007. gada 1. janvārī. Saskaņā ar attiecīgā Pievienošanās akta 5. pantu Bulgārija un Rumānija, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2007. gada 1. janvārī, ir dalībvalstis ar izņēmuma statusu.Līguma 122. panta 2. punktā noteikta izņēmuma statusa atcelšanas kārtība. Šīs procedūras ir jāuzsāk vismaz reizi divos gados vai pēc dalībvalsts ar izņēmuma statusu pieprasījuma. Saskaņā ar šīm procedūrām Komisijai un Eiropas Centrālajai bankai atbilstoši 121. panta 1. punktam ir jāziņo Padomei par panākumiem, ko dalībvalstis ar izņēmuma statusu ir guvušas, pildot savas saistības attiecībā uz ekonomiskās un monetārās savienības izveidi. Ņemot vērā savu, kā arī ECB ziņojumu, Komisija var iesniegt Padomei priekšlikumu Padomes lēmumam atcelt to dalībvalstu izņēmuma statusu, kas ir izpildījušas nepieciešamos nosacījumus.Komisija un ECB 2006. gadā izvērtēja visas valstis ar izņēmuma statusu. Malta 2007. gada 27. februārī pieprasīja jaunu konverģences novērtējumu, paredzot euro ieviešanu 2008. gada 1. janvārī, ja tiktu atcelts izņēmuma statuss. Pamatojoties uz šo pieprasījumu, Komisija un ECB sagatavoja konverģences ziņojumus par Maltu.Komisijas 2007. gada konverģences ziņojumu par Maltu Kolēģija pieņēma 2007. gada 16. maijā. ECB savu ziņojumu pieņēma tajā pašā dienā. Ziņojumos ir analizēta Maltas tiesību aktu, tostarp tās nacionālās centrālās bankas statūtu atbilstība Līguma 108. un 109. pantam, kā arī ECBS un ECB statūtiem. Tāpat ziņojumos ir pārbaudīts, vai ir sasniegts augsts ilgtspējīgas konverģences līmenis, analizējot konverģences kritēriju izpildi un ņemot vērā vairākus citus 121. panta 1. punkta pēdējā daļā minētos faktorus.Savā konverģences ziņojumā Komisija secināja, ka Maltā ir sasniegts augsts ilgtspējīgas konverģences līmenis.Pamatojoties uz savu, kā arī ECB ziņojumu, Komisija ir pieņēmusi pievienoto priekšlikumu Padomes lēmumam par Maltas izņēmuma statusa atcelšanu no 2008. gada 1. janvāra.2007/0092 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSsaskaņā ar Līguma 122. panta 2. punktu par vienotās valūtas ieviešanu Maltā 2008. gada 1. janvārīEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 122. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Komisijas ziņojumu[1]ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas ziņojumu[2]ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,ņemot vērā Padomes apspriedi, kurā piedalījās valstu vai valdību vadītāji,tā kā:(1) Ekonomikas un monetārās savienības ( EMU ) trešais posms sākās 1999. gada 1. janvārī. Padome 1998. gada 3. maijā sanāksmē Briselē, kurā piedalījās valstu vai valdību vadītāji, lēma, ka Beļģija, Vācija, Spānija, Francija, Īrija, Itālija, Luksemburga, Nīderlande, Austrija, Portugāle un Somija ir izpildījušas nepieciešamos nosacījumus, lai 1999. gada 1. janvārī ieviestu vienoto valūtu[3].(2) Padome 2000. gada 19. jūnijā nolēma, ka Grieķija ir izpildījusi nepieciešamos nosacījumus, lai 2001. gada 1. janvārī ieviestu vienoto valūtu[4]. Padome 2006. gada 11. jūlijā nolēma, ka Slovēnija ir izpildījusi nepieciešamos nosacījumus, lai 2007. gada 1. janvārī ieviestu vienoto valūtu[5].(3) Saskaņā ar 1. punktu Līgumam pievienotajā Protokolā par dažiem noteikumiem attiecībā uz Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti Apvienotā Karaliste informēja Padomi, ka tā nav iecerējusi 1999. gada 1. janvārī iekļauties EMU trešajā posmā. Šis paziņojums nav mainīts. Saskaņā ar 1. punktu Līgumam pievienotajā Protokolā par dažiem noteikumiem attiecībā uz Dāniju un saskaņā ar lēmumu, ko valstu vai valdību vadītāji pieņēma Edinburgā 1992. gada decembrī, Dānija ir informējusi Padomi par savu nodomu nepiedalīties EMU trešajā posmā. Dānija nav pieprasījusi, lai tiktu uzsākta Līguma 122. panta 2. punktā minētā procedūra.(4) Ar Lēmumu 1998/317/EK Zviedrijai ir noteikts izņēmuma statuss atbilstoši Līguma 122. pantam. Saskaņā ar Pievienošanās akta[6] 4. pantu Čehijai, Igaunijai, Kiprai, Latvijai, Lietuvai, Ungārijai, Maltai, Polijai, Slovēnijai un Slovākijai ir izņēmuma statuss atbilstoši Līguma 122. pantam. Saskaņā ar Pievienošanās akta[7] 5. pantu Bulgārijai un Rumānijai ir izņēmuma statuss atbilstoši Līguma 122. pantam.(5) Eiropas Centrālā banka (ECB) tika dibināta 1998. gada 1. jūlijā. Eiropas monetārā sistēma tika aizstāta ar valūtas maiņas mehānismu, kura izveide tika saskaņota Eiropas Padomes 1997. gada 16. jūnija Rezolūcijā par valūtas maiņas mehānisma izveidi ekonomikas un monetārās savienības trešajā posmā[8]. Kārtība, kādā ekonomikas un monetārās savienības trešajā posmā īstenojams valūtas maiņas mehānisms ( ERM II ), tika formulēta ECB un to dalībvalstu nacionālo centrālo banku, kas neatrodas euro zonā, 1998. gada 1. septembra nolīgumā, ar ko nosaka valūtas maiņas mehānisma procedūras ekonomikas un monetārās savienības trešajā posmā[9].(6) Līguma 122. panta 2. punktā noteikta kārtība, kādā tiek atcelts attiecīgo dalībvalstu izņēmuma statuss. Saskaņā ar šo pantu vismaz reizi divos gados vai arī pēc dalībvalsts ar izņēmuma statusu pieprasījuma Komisija un ECB sniedz ziņojumu Padomei Līguma 121. panta 1. punktā noteiktajā kārtībā. Malta 2007. gada 27. februārī iesniedza oficiālu pieprasījumu veikt konverģences novērtējumu.(7) Dalībvalstu tiesību akti, tostarp dalībvalstu centrālo banku statūti pēc vajadzības jāpielāgo tā, lai tiktu nodrošināta atbilstība Līguma 108. un 109. pantam un ECBS statūtiem. Komisijas un ECB ziņojumos sniegts detalizēts novērtējums par Maltas tiesību aktu atbilstību Līguma 108. un 109. pantam, kā arī ECBS statūtiem.(8) Saskaņā ar 1. pantu Protokolā par konverģences kritērijiem atbilstīgi Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 121. pantam cenu stabilitātes kritērijs, kas minēts Līguma 121. panta 1. punkta pirmajā ievilkumā, nozīmē to, ka dalībvalstī ir noturīga cenu stabilitāte un inflācijas vidējais rādītājs viena gada laikā pirms pārbaudes neatšķiras par vairāk kā 1,5 procentu punktiem no lielākais trīs dalībvalstīm ar labākajiem rādītājiem cenu stabilitātes ziņā. Lai izvērtētu atbilstību cenu stabilitātes kritērijiem, inflācija tiks mērīta, izmantojot saskaņotus patēriņa cenu indeksus ( HICP ), kas ir definēti Padomes Regulā (EK) Nr. 2494/95[10]. Lai izvērtētu cenu stabilitāti, dalībvalsts inflācija tiek vērtēta, nosakot izmaiņas 12 mēneša indeksu vidējā aritmētiskajā attiecībā pret iepriekšējā perioda 12 mēneša vidējo aritmētisko, rezultātu izsakot procentos. Viena gada periodā līdz 2007. martam trīs dalībvalstis ar labākajiem rādītājiem cenu stabilitātes ziņā bija Somija, Polija un Zviedrija, kurās inflācijas līmenis bija attiecīgi 1,3%, 1,5% un 1,6%. Komisijas un ECB ziņojumos tika ņemta vērā atsauces vērtība, kuru aprēķināja, triju dalībvalstu ar labākajiem rādītājiem cenu stabilitātes ziņā inflācijas līmeņu vidējā aritmētiskā rezultātam pievienojot 1,5 procentpunktus. Tādējādi atsauces vērtība viena gada periodam līdz 2007. gada martam bija 3,0 %.(9) Saskaņā ar 2. pantu Protokolā par konverģences kritērijiem atbilstīgi Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 121. pantam valsts budžeta stāvoklis, kas minēts Līguma 121. panta 1. punkta otrajā ievilkumā, nozīmē, ka pārbaudes brīdī dalībvalstij nav piemērots Padomes lēmums saskaņā ar Līguma 104. panta 6. punktu par pārmērīga deficīta pastāvēšanu.(10) Saskaņā ar 3. pantu Protokolā par konverģences kritērijiem atbilstīgi Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 121. pantam kritērijs dalībai Eiropas monetārās sistēmas valūtas maiņas mehānismā, kas minēts Līguma 121. panta 1. punkta trešajā ievilkumā, nozīmē, ka dalībvalsts ir respektējusi Eiropas monetārās sistēmas valūtas maiņas mehānismā ( ERM ) paredzēto normālo svārstību intervālu un vismaz divus gadus pirms pārbaudes nav saskārusies ar būtiskām problēmām. Īpaši svarīgi ir tas, lai dalībvalsts šajā periodā pēc savas iniciatīvas nebūtu devalvējusi savas valūtas divpusējo centrālo kursu attiecībā pret jebkuras citas dalībvalsts valūtu. Kopš 1999. gada 1. janvāra ERM II nodrošina shēmu valūtas maiņas kritērija izpildes izvērtēšanai. Vērtējot šā kritērija izpildi savos ziņojumos, Komisija un ECB ir analizējusi divu gadu periodu, kas beidzās 2007. gada 26. aprīlī.(11) Saskaņā ar 4. pantu Protokolā par konverģences kritērijiem atbilstīgi Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 121. pantam procentu likmju konverģences kritērijs, kas minēts Līguma 121. panta 1. punkta ceturtajā ievilkumā, nozīmē to, ka vienu gadu līdz pārbaudes brīdim dalībvalstī ir bijusi vidējā nominālā ilgtermiņa procentu likme, kas neatšķiras vairāk par 2 procentu punktiem no lielākais trīs dalībvalstīm ar labākajiem rādītājiem cenu stabilitātes ziņā. Lai izvērtētu procentu likmju konverģenci, salīdzināšanai tika izmantotas 10 gadu valdības standarta obligāciju procentu likmes. Lai izvērtētu atbilstību procentu likmju kritērijam, Komisijas un ECB ziņojumos izmantoja atsauces vērtību, ko aprēķināja kā vidējo aritmētisko no nominālajām ilgtermiņa procentu likmēm trijās dalībvalstīs, kur cenu stabilitāte ir vislielākā, rezultātam pievienojot divus procentu punktus. Tādējādi atsauces vērtība viena gada periodam līdz 2007. gada martam bija 6,4%.(12) Saskaņā ar 5. pantu Protokolā par konverģences kritērijiem atbilstīgi Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 121. pantam šajā konverģences kritēriju izpildes vērtējumā izmantojamos datus nodrošina Komisija. Komisija nodrošināja datus, lai sagatavotu šo priekšlikumu. Komisija sagatavoja budžeta datus pēc dalībvalstu ziņojumu iesniegšanas termiņa 2007. gada 1. aprīlī saskaņā ar Padomes 1993. gada 22. novembra Regulu (EK) Nr. 3605/93 par to, kā piemērot Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam pievienoto Protokolu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru[11].(13) Ņemot vērā Komisijas un ECB ziņojumus par Maltas sekmēm, pildot savas saistības attiecībā uz ekonomikas un monetārās savienības izveidi, Komisija ir izdarījusi šādus secinājumus.Maltas tiesību akti, tostarp valsts centrālās bankas statūti, atbilst Līguma 108. un 109. pantam, kā arī ECBS statūtiem.Attiecībā uz to, kā Malta ir izpildījusi Līguma 121. panta 1. punkta četros ievilkumos minētos konverģences kritērijus,-  vidējais inflācijas līmenis Maltā viena gada periodā līdz 2007. gada martam saglabājās 2,2% apmērā, tas ir mazāk par atsauces vērtību, un visticamāk tāds saglabāsies arī turpmākajos mēnešos;-  Maltā vērojams ticams un noturīgs budžeta deficīta samazinājums, kas nepārsniedz 3 % no IKP, un valsts parāda attiecība pret IKP samazinās, tuvinoties 60 % atsauces vērtībai; tāpēc Komisija iesaka Padomei atcelt lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Maltā;-  Malta piedalās ERM II kopš 2005. gada 2. maija; divu gadu laikposmā līdz 2007. gada 26. aprīlim Maltas lira (MTL) nav bijusi pakļauta būtiskiem satricinājumiem, un Malta nav pēc savas iniciatīvas devalvējusi MTL divpusējo centrālo kursu attiecībā pret euro;-  viena gada periodā līdz 2007. gada martam ilgtermiņa procentu likme Maltā bija vidēji 4,3 %, tātad zemāka par atsauces vērtību.Ņemot vērā šos kritērijus, Malta ir sasniegusi augstu ilgtspējīgas konverģences līmeni un būs izpildījusi euro ieviešanai nepieciešamos nosacījumus, ja Padome atcels lēmumu par pārmērīga deficīta pastāvēšanas procedūru.(14) Padome, rīkojoties saskaņā ar Komisijas ieteikumu, 2007. gada 5. jūnijā atcēla lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu[12].(15) Padome ar kvalificētu balsu vairākumu pēc Komisijas priekšlikuma lemj, kuras no dalībvalstīm ar izņēmuma statusu atbilst vienotās valūtas ieviešanai nepieciešamajiem nosacījumiem, un atceļ attiecīgo dalībvalstu izņēmuma statusu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsMalta atbilst vienotās valūtas ieviešanai nepieciešamajiem nosacījumiem. Pievienošanas akta 4. pantā minētais Maltas izņēmuma statuss tiek atcelts no 2008. gada 1. janvāra.2. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.3. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .[…]Padomes vārdā —priekšsēdētājs[pic][pic][pic] [1] 2007. gada 16. maijā pieņemtais ziņojums – [COM(2007) 258].[2] Ziņojums pieņemts 2007. gada 16. maijā.[3] Padomes 1998. gada 3. maija Lēmums 1998/317/EK (OV L 139, 11.5.1998., 30. lpp.).[4] Padomes 2000. gada 19. jūnija Lēmums 2000/427/EK (OV L 167, 7.7.2000., 19. lpp.).[5] Padomes 2006. gada 11. jūlija Lēmums 2006/495/EK (OV L 195, 15.7.2006., 25. lpp.).[6] OV L 236, 23.9.2003., 33. lpp.[7] OV L 157, 21.6.2005., 203. lpp.[8] OV C 236, 2.8.1997., 5. lpp.[9] OV C 345, 13.11.1998., 6. lpp., grozījumi izdarīti ar 2000. gada 14. septembra nolīgumu (OV C 362, 16.12.2000., 11. lpp.).[10] Padomes 1995. gada 23. oktobra Regula (EK) Nr. 2494/95 par saskaņotajiem patēriņa cenu indeksiem (OV L 257, 27.10.1995., 1. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).[11] OV L 332, 31.12.1993., 7. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2103/2005 (OV L 337, 22.12.2005., 1. lpp.).[12] OV L […], […], […] lpp.