title: Priekšlikums Padomes lēmums saskaņā ar Līguma 122. panta 2. punktu par vienotās valūtas ieviešanu Kiprā 2008. gada 1. janvārī

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0256

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 16.5.2007COM(2007) 256 galīgā redakcija2007/0090 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSsaskaņā ar Līguma 122. panta 2. punktu par vienotās valūtas ieviešanu Kiprā 2008. gada 1. janvārī(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPadome 1998. gada 3. maijā lēma, ka Beļģija, Vācija, Spānija, Francija, Īrija, Itālija, Luksemburga, Nīderlande, Portugāle, Austrija un Somija ir izpildījušas nosacījumus vienotās valūtas ieviešanai 1999. gada 1. janvārī. Dānija un Apvienotā Karaliste izmantoja iespēju nepievienoties, tāpēc Padome šīs valstis nevērtēja. Grieķiju un Zviedriju Padome atzina par dalībvalstīm ar izņēmuma statusu. 2000. gada 19. jūnijā Padome lēma, ka Grieķija ir izpildījusi nosacījumus, lai ieviestu euro 2001. gada 1. janvārī. Saskaņā ar attiecīgā Pievienošanās akta 4. pantu valstis, kas Eiropas Savienībai pievienojās 2004. gada 1. maijā (Čehija, Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Ungārija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija) ir dalībvalstis ar izņēmuma statusu. 2006. gada 11. jūlijā Padome lēma, ka Slovēnija ir izpildījusi nosacījumus, lai ieviestu euro 2007. gada 1. janvārī. Saskaņā ar attiecīgā Pievienošanās akta 5. pantu Bulgārija un Rumānija, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2007. gada 1. janvārī, ir dalībvalstis ar izņēmuma statusu.Līguma 122. panta 2. punktā noteikta izņēmuma statusa atcelšanas kārtība. Šīs procedūras ir jāuzsāk vismaz reizi divos gados vai pēc dalībvalsts ar izņēmuma statusu pieprasījuma. Saskaņā ar šīm procedūrām Komisijai un Eiropas Centrālajai bankai atbilstoši 121. panta 1. punktam ir jāziņo Padomei par panākumiem, ko dalībvalstis ar izņēmuma statusu ir guvušas, pildot savas saistības attiecībā uz ekonomiskās un monetārās savienības izveidi. Ņemot vērā savu, kā arī ECB ziņojumu, Komisija var iesniegt Padomei priekšlikumu Padomes lēmumam atcelt to dalībvalstu izņēmuma statusu, kas ir izpildījušas nepieciešamos nosacījumus.Komisija un ECB 2006. gadā izvērtēja visas valstis ar izņēmuma statusu. Kipra 2007. gada 13. februārī pieprasīja jaunu konverģences novērtējumu, paredzot euro ieviešanu 2008. gada 1. janvārī, ja tiktu atcelts izņēmuma statuss. Pamatojoties uz šo pieprasījumu, Komisija un ECB sagatavoja konverģences ziņojumus par Kipru.Komisijas 2007. gada konverģences ziņojumu par Kipru Kolēģija pieņēma 2007. gada 16. maijā. ECB savu ziņojumu pieņēma tajā pašā dienā. Ziņojumos ir analizēta Kipras tiesību aktu, tostarp tās nacionālās centrālās bankas statūtu atbilstība Līguma 108. un 109. pantam, kā arī ECBS un ECB statūtiem. Tāpat ziņojumos ir pārbaudīts, vai ir sasniegts augsts ilgtspējīgas konverģences līmenis, analizējot konverģences kritēriju izpildi un ņemot vērā vairākus citus 121. panta 1. punkta pēdējā daļā minētos faktorus.Savā konverģences ziņojumā Komisija secināja, ka Kiprā ir sasniegts augsts ilgtspējīgas konverģences līmenis.Pamatojoties uz savu, kā arī ECB ziņojumu, Komisija ir pieņēmusi pievienoto priekšlikumu Padomes lēmumam par Kiprā izņēmuma statusa atcelšanu no 2008. gada 1. janvāra.2007/0090 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSsaskaņā ar Līguma 122. panta 2. punktu par vienotās valūtas ieviešanu Kiprā 2008. gada 1. janvārīEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 122. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Komisijas ziņojumu[1]ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas ziņojumu[2]ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,ņemot vērā Padomes apspriedi, kurā piedalījās valstu vai valdību vadītāji,tā kā:(1) Ekonomikas un monetārās savienības ( EMU ) trešais posms sākās 1999. gada 1. janvārī. Padome 1998. gada 3. maijā sanāksmē Briselē, kurā piedalījās valstu vai valdību vadītāji, lēma, ka Beļģija, Vācija, Spānija, Francija, Īrija, Itālija, Luksemburga, Nīderlande, Austrija, Portugāle un Somija ir izpildījušas nepieciešamos nosacījumus, lai 1999. gada 1. janvārī ieviestu vienoto valūtu[3].(2) Padome 2000. gada 19. jūnijā nolēma, ka Grieķija ir izpildījusi nepieciešamos nosacījumus, lai 2001. gada 1. janvārī ieviestu vienoto valūtu[4]. Padome 2006. gada 11. jūlijā nolēma, ka Slovēnija ir izpildījusi nepieciešamos nosacījumus, lai 2007. gada 1. janvārī ieviestu vienoto valūtu[5].(3) Saskaņā ar 1. punktu Līgumam pievienotajā Protokolā par dažiem noteikumiem attiecībā uz Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti Apvienotā Karaliste informēja Padomi, ka tā nav iecerējusi 1999. gada 1. janvārī iekļauties EMU trešajā posmā. Šis paziņojums nav mainīts. Saskaņā ar 1. punktu Līgumam pievienotajā Protokolā par dažiem noteikumiem attiecībā uz Dāniju un saskaņā ar lēmumu, ko valstu vai valdību vadītāji pieņēma Edinburgā 1992. gada decembrī, Dānija ir informējusi Padomi par savu nodomu nepiedalīties EMU trešajā posmā. Dānija nav pieprasījusi, lai tiktu uzsākta Līguma 122. panta 2. punktā minētā procedūra.(4) Ar Lēmumu 1998/317/EK Zviedrijai ir noteikts izņēmuma statuss atbilstoši Līguma 122. pantam. Saskaņā ar Pievienošanās akta[6] 4. pantu Čehijai, Igaunijai, Kiprai, Latvijai, Lietuvai, Ungārijai, Maltai, Polijai, Slovēnijai un Slovākijai ir izņēmuma statuss atbilstoši Līguma 122. pantam. Saskaņā ar Pievienošanās akta[7] 5. pantu Bulgārijai un Rumānijai ir izņēmuma statuss atbilstoši Līguma 122. pantam.(5) Eiropas Centrālā banka (ECB) tika dibināta 1998. gada 1. jūlijā. Eiropas monetārā sistēma tika aizstāta ar valūtas maiņas mehānismu, kura izveide tika saskaņota Eiropas Padomes 1997. gada 16. jūnija Rezolūcijā par valūtas maiņas mehānisma izveidi ekonomikas un monetārās savienības trešajā posmā[8]. Kārtība, kādā ekonomikas un monetārās savienības trešajā posmā īstenojams valūtas maiņas mehānisms ( ERM II ), tika formulēta ECB un to dalībvalstu nacionālo centrālo banku, kas neatrodas euro zonā, 1998. gada 1. septembra nolīgumā, ar ko nosaka valūtas maiņas mehānisma procedūras ekonomikas un monetārās savienības trešajā posmā[9].(6) Līguma 122. panta 2. punktā noteikta kārtība, kādā tiek atcelts attiecīgo dalībvalstu izņēmuma statuss. Saskaņā ar šo pantu vismaz reizi divos gados vai arī pēc dalībvalsts ar izņēmuma statusu pieprasījuma Komisija un ECB sniedz ziņojumu Padomei Līguma 121. panta 1. punktā noteiktajā kārtībā. Kipra 2007. gada 13. februārī iesniedza oficiālu pieprasījumu veikt konverģences novērtējumu.(7) Dalībvalstu tiesību akti, tostarp dalībvalstu centrālo banku statūti pēc vajadzības jāpielāgo tā, lai tiktu nodrošināta atbilstība Līguma 108. un 109. pantam un ECBS statūtiem. Komisijas un ECB ziņojumos sniegts detalizēts novērtējums par Kipras tiesību aktu atbilstību Līguma 108. un 109. pantam, kā arī ECBS statūtiem.(8) Saskaņā ar 1. pantu Protokolā par konverģences kritērijiem atbilstīgi Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 121. pantam cenu stabilitātes kritērijs, kas minēts Līguma 121. panta 1. punkta pirmajā ievilkumā, nozīmē to, ka dalībvalstī ir noturīga cenu stabilitāte un inflācijas vidējais rādītājs viena gada laikā pirms pārbaudes neatšķiras par vairāk kā 1,5 procentu punktiem no lielākais trīs dalībvalstīm ar labākajiem rādītājiem cenu stabilitātes ziņā. Lai izvērtētu atbilstību cenu stabilitātes kritērijiem, inflācija tiks mērīta, izmantojot saskaņotus patēriņa cenu indeksus ( HICP ), kas ir definēti Padomes Regulā (EK) Nr. 2494/95[10]. Lai izvērtētu cenu stabilitāti, dalībvalsts inflācija tiek vērtēta, nosakot izmaiņas 12 mēneša indeksu vidējā aritmētiskajā attiecībā pret iepriekšējā perioda 12 mēneša vidējo aritmētisko, rezultātu izsakot procentos. Viena gada periodā līdz 2007. martam trīs dalībvalstis ar labākajiem rādītājiem cenu stabilitātes ziņā bija Somija, Polija un Zviedrija, kurās inflācijas līmenis bija attiecīgi 1,3%, 1,5% un 1,6%. Komisijas un ECB ziņojumos tika ņemta vērā atsauces vērtība, kuru aprēķināja, triju dalībvalstu ar labākajiem rādītājiem cenu stabilitātes ziņā inflācijas līmeņu vidējā aritmētiskā rezultātam pievienojot 1,5 procentpunktus. Tādējādi atsauces vērtība viena gada periodam līdz 2007. gada martam bija 3,0 %.(9) Saskaņā ar 2. pantu Protokolā par konverģences kritērijiem atbilstīgi Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 121. pantam valsts budžeta stāvoklis, kas minēts Līguma 121. panta 1. punkta otrajā ievilkumā, nozīmē, ka pārbaudes brīdī dalībvalstij nav piemērots Padomes lēmums saskaņā ar Līguma 104. panta 6. punktu par pārmērīga deficīta pastāvēšanu.(10) Saskaņā ar 3. pantu Protokolā par konverģences kritērijiem atbilstīgi Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 121. pantam kritērijs dalībai Eiropas monetārās sistēmas valūtas maiņas mehānismā, kas minēts Līguma 121. panta 1. punkta trešajā ievilkumā, nozīmē, ka dalībvalsts ir respektējusi Eiropas monetārās sistēmas valūtas maiņas mehānismā ( ERM ) paredzēto normālo svārstību intervālu un vismaz divus gadus pirms pārbaudes nav saskārusies ar būtiskām problēmām. Īpaši svarīgi ir tas, lai dalībvalsts šajā periodā pēc savas iniciatīvas nebūtu devalvējusi savas valūtas divpusējo centrālo kursu attiecībā pret jebkuras citas dalībvalsts valūtu. Kopš 1999. gada 1. janvāra ERM II nodrošina shēmu valūtas maiņas kritērija izpildes izvērtēšanai. Vērtējot šā kritērija izpildi savos ziņojumos, Komisija un ECB ir analizējusi divu gadu periodu, kas beidzās 2007. gada 26. aprīlī.(11) Saskaņā ar 4. pantu Protokolā par konverģences kritērijiem atbilstīgi Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 121. pantam procentu likmju konverģences kritērijs, kas minēts Līguma 121. panta 1. punkta ceturtajā ievilkumā, nozīmē to, ka vienu gadu līdz pārbaudes brīdim dalībvalstī ir bijusi vidējā nominālā ilgtermiņa procentu likme, kas neatšķiras vairāk par 2 procentu punktiem no lielākais trīs dalībvalstīm ar labākajiem rādītājiem cenu stabilitātes ziņā. Lai izvērtētu procentu likmju konverģenci, salīdzināšanai tika izmantotas 10 gadu valdības standarta obligāciju procentu likmes. Lai izvērtētu atbilstību procentu likmju kritērijam, Komisijas un ECB ziņojumos izmantoja atsauces vērtību, ko aprēķināja kā vidējo aritmētisko no nominālajām ilgtermiņa procentu likmēm trijās dalībvalstīs, kur cenu stabilitāte ir vislielākā, rezultātam pievienojot divus procentu punktus. Tādējādi atsauces vērtība viena gada periodam līdz 2007. gada martam bija 6,4%.(12) Saskaņā ar 5. pantu Protokolā par konverģences kritērijiem atbilstīgi Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 121. pantam šajā konverģences kritēriju izpildes vērtējumā izmantojamos datus nodrošina Komisija. Komisija nodrošināja datus, lai sagatavotu šo priekšlikumu. Komisija sagatavoja budžeta datus pēc dalībvalstu ziņojumu iesniegšanas 2007. gada 1. aprīlī saskaņā ar Padomes 1993. gada 22. novembra Regulu (EK) Nr. 3650/93 par to, kā piemērot Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam pievienoto Protokolu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru[11].(13) Ņemot vērā Komisijas un ECB ziņojumus par Kipras sekmēm, pildot savas saistības attiecībā uz ekonomikas un monetārās savienības izveidi, Komisija ir izdarījusi šādus secinājumus.Kipras tiesību akti, tostarp valsts centrālās bankas statūti, atbilst Līguma 108. un 109. pantam, kā arī ECBS statūtiem.Attiecībā uz to, kā Kipra ir izpildījusi Līguma 121. panta 1. punkta četros ievilkumos minētos konverģences kritērijus,-  vidējais inflācijas līmenis Kiprā viena gada periodā līdz 2007. gada martam saglabājās 2,0% apmērā, tas ir mazāk par atsauces vērtību, un visticamāk tāds saglabāsies arī turpmākajos mēnešos;-  uz Kipru neattiecas Padomes lēmums par pārmērīgu valsts budžeta deficītu;-  Kipra piedalās ERM II kopš 2005. gada 2. maija; divu gadu laikposmā līdz 2007. gada 26. aprīlim Kipras mārciņa (CYP) nav bijusi pakļauta būtiskiem satricinājumiem, un Kipra nav pēc savas iniciatīvas devalvējusi CYP divpusējo centrālo kursu attiecībā pret euro;-  viena gada periodā līdz 2007. gada martam ilgtermiņa procentu likme Kiprā bija vidēji 4,2 %, tātad zemāka par atsauces vērtību.Kipra ir sasniegusi augstu ilgtspējīgas konverģences līmeni un atbilst vajadzīgajiem euro pieņemšanas nosacījumiem.(14) Padome ar kvalificētu balsu vairākumu pēc Komisijas priekšlikuma lemj, kuras no dalībvalstīm ar izņēmuma statusu atbilst vienotās valūtas ieviešanai nepieciešamajiem nosacījumiem, un atceļ attiecīgo dalībvalstu izņēmuma statusu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsKipra atbilst vienotās valūtas ieviešanai nepieciešamajiem nosacījumiem. Pievienošanas akta 4. pantā minētais Kipras izņēmuma statuss tiek atcelts no 2008. gada 1. janvāra.2. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.3. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .[…]Padomes vārdā —priekšsēdētājs[pic][pic][pic] [1] 2007. gada 16. maijā pieņemtais ziņojums – [COM(2007) 255].[2] Ziņojums pieņemts 2007. gada 16. maijā.[3] Padomes 1998. gada 3. maija Lēmums 1998/317/EK (OV L 139, 11.5.1998., 30. lpp.).[4] Padomes 2000. gada 19. jūnija Lēmums 2000/427/EK (OV L 167, 7.7.2000., 19. lpp.).[5] Padomes 2006. gada 11. jūlija Lēmums 2006/495/EK (OV L 195, 15.7.2006., 25. lpp.).[6] OV L 236, 23. 9.2003., 33. lpp.[7] OV L 157, 21.6.2005., 203. lpp.[8] OV C 236, 2.8.1997., 5. lpp.[9] OV C 345, 13.11.1998., 6. lpp., grozījumi izdarīti ar 2000. gada 14. septembra nolīgumu (OV C 362, 16.12.2000., 11. lpp.).[10] Padomes 1995. gada 23. oktobra Regula (EK) Nr. 2494/95 par saskaņotajiem patēriņa cenu indeksiem (OV L 257, 27.10.1995., 1. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).[11] OV L 332, 31.12.1993., 7. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2103/2005 (OV L 337, 22.12.2005., 1. lpp.).


title: Priekšlikums Padomes lemumam par kartupeļu produkta (Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līnija), kas ģenētiski modificēts, lai palielinātu amilopektīna saturu cietē, laišanu tirgū saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/18/EK (Autentisks ir tikai teksts zviedru valodā)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0336

Priekšlikums padomes Lemumam par kartupeļu produkta (Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līnija), kas ģenētiski modificēts, lai palielinātu amilopektīna saturu cietē, laišanu tirgū saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/18/EK (Autentisks ir tikai teksts zviedru valodā)  /* COM/2007/0336 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 13.6.2007COM(2007) 336 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMpar kartupeļu produkta (Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līnija), kas ģenētiski modificēts, lai palielinātu amilopektīna saturu cietē, laišanu tirgū saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/18/EK(Autentisks ir tikai teksts zviedru valodā)(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1.  Saskaņā ar 13. pantu Direktīvā 2001/18/EK Zviedrijas iestādes no BASF Plant Science saņēma paziņojumu (atsauce C/SE/96/35-01) par kartupeļu ( Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līnija), kas ģenētiski modificēti, lai palielinātu amilopektīna saturu cietē, laišanu tirgū.2.  Paziņojums sākotnēji attiecās uz minēto kartupeļu audzēšanu un pārstrādi rūpnieciskajā cietē, kā arī uz izmantošanu lopbarībā Kopienā.3.  Saskaņā ar minētās direktīvas 14. pantu Zviedrijas kompetentā iestāde nosūtīja Komisijai savu paziņojuma novērtējuma ziņojumu, kurā secināja, ka ģenētiski modificētie kartupeļi ir jālaiž tirgū paredzētajiem izmantošanas veidiem.4.  BASF Plant Science 2005. gada 9. decembrī informēja Zviedrijas kompetento iestādi par savu nodomu atbilstīgi Direktīvai 2001/18/EK izslēgt no paziņojuma minēto kartupeļu izmantošanu lopbarībā, ierobežojot to jomu ar audzēšanu un cietes ražošanu izmantošanai rūpniecībā.5.  Komisija nosūtīja novērtējuma ziņojumu visām pārējām dalībvalstīm, dažas no kurām izvirzīja un uzturēja iebildumus pret produktu laišanu tirgū, par iemeslu minot to molekulāro raksturojumu, alerģisko iedarbību, toksicitāti, neatbilstīgu uzraudzības plānu un produkta noteikšanas metodi.6.  Ņemot vērā šos iebildumus, un saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 28. panta 1. punktu un Regulas (EK) Nr. 178/2002 22. panta 5. punkta c) apakšpunktu[1] Komisija apspriedās ar Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi ( EFSA ), kura savu atzinumu sniedza 2006. gada 24. februārī, kurā secināts, ka, ievērojot visus iesniegtos pierādījumus, ģenētiski modificētie kartupeļi ( Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līnija) ierosinātajos izmantošanas veidos nevarētu būt kaitīgi cilvēku vai dzīvnieku veselībai vai videi.7.  Tāpēc saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 18. panta 1. punktu Komisijai ir jāpieņem lēmums atbilstīgi procedūrai, kas noteikta minētās direktīvas 30. panta 2. punktā, uz kuru attiecas Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pants, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus.8.  Veicamo pasākumu projekts saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 2. punktu atzinuma saņemšanai tika iesniegts komitejai, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 30. pantu.9.  Komiteja, ar kuru apspriešanās notika 2006. gada 4. decembrī, nav sniegusi atzinumu. Tāpēc un atbilstoši Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 4. punktam Komisijai tūlīt jāiesniedz Padomei priekšlikums par veicamajiem pasākumiem un jāinformē Eiropas Parlaments. Eiropas Parlaments tika informēts 2006. gada 8. decembrī. Eiropas Parlaments var pieņemt nostāju saskaņā ar iepriekš minētā lēmuma 8. pantu.10.  Ņemot vērā Pasaules veselības organizācijas publicēto ziņojumu, kurā kanamicīns un neomicīns minēti kā „izšķiroši svarīgas antibakteriālas vielas gan izmantošanai cilvēku ārstniecībā, gan riska vadības stratēģijās, kas nav saistītas ar cilvēkiem”, Eiropas Zāļu aģentūra 2007. gada 26. februārī sniedza paziņojumu, kurā uzsvērta abu antibiotiku ārstnieciskā nozīme gan cilvēku, gan veterinārajā medicīnā. Ņemot vērā šo paziņojumu, 2007. gada 23. martā EFSA apstiprināja savu iepriekšējo novērtējumu pret antibiotikām rezistenta marķiergēna npt II drošumam ģenētiski modificētos organismos un no tiem iegūtos pārtikas produktos un dzīvnieku barībā.11.  Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzēts, ka Padome, ņemot vērā visas šādas nostājas, attiecīgā gadījumā ar kvalificētu balsu vairākumu var pieņemt lēmumu par priekšlikumu trīs mēnešu laikā atbilstīgi Direktīvas 2001/18/EK 30. panta 2. punktam. Ja trīs mēnešu laikā Padome ar kvalificētu balsu vairākumu ir norādījusi, ka tā iebilst pret priekšlikumu, Komisija to izskata atkārtoti. Ja minētā termiņa beigās Padome nav pieņēmusi ierosināto īstenošanas aktu vai nav norādījusi savus iebildumus, tad ierosināto īstenošanas tiesību aktu pieņem Komisija.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMpar kartupeļu produkta ( Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līnija), kas ģenētiski modificēts, lai palielinātu amilopektīna saturu cietē, laišanu tirgū saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/18/EK(Autentisks ir tikai teksts zviedru valodā)(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvu 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu[2] un jo īpaši tās 18. panta 1. punkta pirmo daļu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:12.  Saskaņā ar Direktīvu 2001/18/EK produktu, kas sastāv no ģenētiski modificētiem organismiem vai ģenētiski modificētu organismu kombinācijām vai satur tos, laiž tirgū, iepriekš saņemot rakstisku atļauju no dalībvalsts kompetentās iestādes, kurai saskaņā ar minētajā direktīvā paredzēto procedūru ir iesniegts paziņojums par šā produkta laišanu tirgū.13.  BASF Plant Science (agrākā Amylogen HB ) iesniedza Zviedrijas kompetentajai iestādei paziņojumu (atsauce C/SE/96/3501) par ģenētiski modificēta kartupeļu produkta ( Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līnija) laišanu tirgū.14.  Sākotnēji paziņojums attiecās uz Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līnijas laišanu tirgū audzēšanai un pārstrādei rūpnieciskajā cietē, kā arī izmantošanai lopbarībā Kopienā.15.  Saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 14. pantā paredzēto procedūru Zviedrijas kompetentā iestāde sagatavoja novērtējuma ziņojumu, kurā secināts, ka nav zinātnisku pierādījumu, kas liecinātu par to, ka, laižot tirgū Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līniju, izmantošanai pieprasītajos veidos, rastos draudi cilvēku un dzīvnieku veselībai vai videi.16.  Novērtējuma ziņojumu iesniedza Komisijai un pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm, kuras izvirzīja un uzturēja iebildumus pret produkta laišanu tirgū.17.  BASF Plant Science 2005. gada 9. decembrī informēja Zviedrijas kompetento iestādi par savu nodomu atbilstīgi Direktīvai 2001/18/EK izslēgt no paziņojuma kartupeļu ( Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līnija) izmantošanu lopbarībā, ierobežojot to jomu ar audzēšanu un cietes ražošanu izmantošanai rūpniecībā.18.  BASF Plant Science saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1829/2003[3] 2005. gada 25. aprīlī iesniedza pieteikumu par tādas pārtikas un lopbarības laišanu tirgū, kas satur Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līniju, sastāv vai ir ražota no tās.19.  Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes 2006. gada 24. februārī publicētajos atzinumos par Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līnijas laišanu tirgū audzēšanai un rūpnieciskās cietes ražošanai saskaņā ar Direktīvu 2001/18/EK un izmantošanai pārtikā un lopbarībā saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1829/2003 secināts, ka produkts ierosinātajos izmantošanas veidos nevarētu būt kaitīgs cilvēku vai dzīvnieku veselībai vai videi.20.  Izskatot visus dalībvalstu iebildumus atbilstīgi Direktīvai 2001/18/EK, paziņojumā sniegto informāciju un Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes atzinumu, nav atklāti pierādījumi, kas liktu uzskatīt, ka Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līnijas laišana tirgū ierosinātajos izmantošanas veidos varētu kaitēt cilvēku un dzīvnieku veselībai vai videi.21.  Ņemot vērā Pasaules veselības organizācijas publicēto ziņojumu, kurā kanamicīns un neomicīns minēti kā „izšķiroši svarīgas antibakteriālas vielas gan izmantošanai cilvēku ārstniecībā, gan riska vadības stratēģijās, kas nav saistītas ar cilvēkiem”, Eiropas Zāļu aģentūra 2007. gada 26. februārī sniedza paziņojumu, kurā uzsvērta abu antibiotiku ārstnieciskā nozīme gan cilvēku, gan veterinārajā medicīnā. Ņemot vērā šo paziņojumu, 2007. gada 23. martā EFSA apstiprināja savu iepriekšējo novērtējumu pret antibiotikām rezistenta marķiergēna npt II drošumam ģenētiski modificētos organismos un no tiem iegūtos pārtikas produktos un dzīvnieku barībā.22.  Atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra Regulai (EK) Nr. 1830/2003, kas attiecas uz ģenētiski modificētu organismu izsekojamību un marķēšanu, kā arī no ģenētiski modificētiem organismiem ražotu pārtikas un lopbarības produktu izsekojamību un ar ko groza Direktīvu 2001/18/EK[4], un Komisijas 2004. gada 14. janvāra Regulai (EK) Nr. 65/2004, ar ko nosaka sistēmu ģenētiski modificēto organismu unikālo identifikatoru izveidei un piešķiršanai[5], Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līnijai jāpiešķir unikāls identifikators.23.  Ierosinātajā marķējumā (uz etiķetes vai pavaddokumentā) produktiem, kas satur Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līniju vai sastāv no tās, jāiekļauj teksts, lai informētu uzņēmējus un galīgos lietotājus par to, ka šo produktu nedrīkst izmantot cilvēku vai dzīvnieku patēriņam.24.  Kamēr spēkā stājas atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 1829/2003 pieņemtais Kopienas lēmums, ar ko atļauj laist tirgū Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līniju izmantošanai lopbarībā un pārtikā vai lopbarības un pārtikas sastāvā, kartupeļu bumbuļi jāaudzē, jāapstrādā, jātransportē un jāpārstrādā tā, lai novērstu ģenētiski modificēta kartupeļu produkta vai rūpnieciskās cietes ražošanas procesa blakusproduktu nokļūšanu pārtikas un lopbarības ķēdēs; turklāt šāds materiāls izmantojams tikai rūpnieciskiem mērķiem vai iznīcināms.25.  Dalībvalstīm jāizmanto reģistri, kas izveidoti saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 31. panta 3. punkta b) apakšpunktu, kuros reģistrē to ĢMO atrašanās vietu, ko audzē saskaņā ar direktīvas C daļu, cita starpā, lai atvieglotu pārraudzību un vispārējo uzraudzību un veiktu pārbaudi un kontroli.26.  Ņemot vērā Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes atzinumu, paredzētajiem izmantošanas veidiem nav vajadzīgs noteikt īpašus nosacījumus attiecībā uz produktu apstrādi vai iesaiņojumu un konkrētu ekosistēmu, vides vai ģeogrāfisko apgabalu aizsardzību.27.  Lai papildinātu Ziemeļeiropā līdz šim veiktos lauka pētījumus, kas liecināja, ka Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līnijas audzēšanai nevarētu būt kaitīga ietekme uz vidi, kā uzraudzības programmas daļa jāievieš papildu pasākumi to organismu pārraudzībai, kas barojas ar kartupeļiem laukos, kuros komerciāliem nolūkiem audzē Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līniju, un to tuvumā.28.  Pirms Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līnijas laišanas tirgū jāveic nepieciešamie pasākumi, lai nodrošinātu marķēšanu un izsekojamību visos tirgū laišanas posmos, tostarp pārbaudi, kurā izmanto atbilstoši apstiprinātas noteikšanas metodes.29.  Regulas (EK) Nr. 1829/2003 32. pantā minētā Kopienas references laboratorija saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 641/2004 par sīki izstrādātiem Regulas (EK) Nr. 1829/2003 īstenošanas noteikumiem[6] ir apstiprinājusi Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līnijas noteikšanas metodi.30.  Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi atbilstīgi Direktīvas 2001/18/EK 30. panta 1. punktam izveidotā komiteja,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pants PiekrišanaNeskarot citus Kopienas tiesību aktus, jo īpaši Regulu (EK) Nr. 1829/2003, Zviedrijas kompetentā iestāde dod rakstisku piekrišanu saskaņā ar šo lēmumu laist tirgū 2. pantā identificēto produktu, par ko paziņoja BASF Plant Science (atsauce C/SE/96/3501).Atbilstīgi Direktīvas 2001/18/EK 19. panta 3. punktam piekrišanā skaidri nosaka piekrišanas nosacījumus, kas izklāstīti 3. un 4. pantā.2. pantsProdukts1. Ģenētiski modificētie organismi, kas paredzēti laišanai tirgū kā produkti vai produktu sastāvā, turpmāk tekstā – „produkts”, ir kartupeļi ( Solanum tuberosum L.), kuri cietes amilopektīna satura palielināšanai ģenētiski modificēti, transformējot ar Agrobacterium tumefaciens , izmantojot pHoxwG vektoru, kā rezultātā iegūta EH92-527-1 līnija. Produkts satur šādu DNS divās kasetēs.a) 1. kasete nptII tipa kanamicīna rezistences gēns, kas iegūts no Tn5; šā gēna aktivitāti ekspresijai augu audos regulē nopalīna sintāzes promoters un tā terminācijas sekvence ir Agrobacterium tumefaciens nopalīna sintāzes gēna poliadenilācijas sekvence.b) 2. kaseteKartupeļu gbss (granulām piesaistīts cietes sintāzes proteīns) gēna segments, kas ievadīts apgrieztā orientācijā un ko regulē no kartupeļiem izdalīts gbss promoters; šā gēna terminators ir Agrobacterium tumefaciens nopalīna sintāzes gēna poliadenilācijas sekvence.2. Piekrišana attiecas uz ģenētiski modificētajiem kartupeļiem ( Solanum tuberosum EH92-527-1 līnija) kā produktiem vai produktu sastāvdaļu.3. pantsNosacījumi laišanai tirgūProduktu var laist tirgū, lai to audzētu un izmantotu rūpniecībā, ievērojot šādus nosacījumus:a) atbilstīgi Direktīvas 2001/18/EK 15. panta 4. punktam piekrišanas derīguma termiņš nav ilgāks par 10 gadiem, sākot no dienas, kurā dota piekrišana Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līnijai;b) produkta unikālais identifikators ir BPS-25271-9;c) neskarot Direktīvas 2001/18/EK 25. pantu, piekrišanas saņēmējs pēc pieprasījuma dalībvalstu kompetentajām iestādēm un pārbaudes dienestiem, kā arī Kopienas kontroles laboratorijām dara pieejamus produkta pozitīvos un negatīvos kontrolparaugus, tā ģenētisko materiālu un references materiālus;d) lai veiktu pārbaudi un kontroli, izmanto īpašu Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līnijas noteikšanas metodi, ko apstiprinājusi Kopienas references laboratorija, kā noteikts Regulas (EK) Nr. 1829/2003 pielikumā;e) neskarot Regulā (EK) Nr. 1829/2003 paredzētās īpašās marķējuma prasības, teksts „Šā produkta sastāvā ir ģenētiski modificēti organismi” vai „Šā produkta sastāvā ir ģenētiski modificēti EH92-527-1 kartupeļi” un teksts „Nelietot cilvēku pārtikā” attiecīgi ir jānorāda uz etiķetes vai produkta pavaddokumentā. Līdz Kopiena apstiprinās produkta izmantošanu lopbarībā vai lopbarības sastāvā, teksts „Nelietot dzīvnieku barībā” arī ir jānorāda uz šīs etiķetes vai produkta pavaddokumentā;f) uz etiķetes vai pavaddokumentā ir jānorāda arī, ka produkts satur cieti ar citādu sastāvu;g) visā piekrišanas termiņā piekrišanas saņēmējs, laižot dalībvalsts tirgū Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līniju, tieši informē uzņēmējus un lietotājus par produkta nekaitīgumu un vispārējām īpašībām, par juridiskajām prasībām, lai laistu tirgū materiālu, kas ievākts no kultūrām, kas satur šo līniju;h) ņemot vērā, ka šis lēmums attiecas tikai uz produkta audzēšanu un izmantošanu rūpniecībā, piekrišanas saņēmējs nodrošina, ka Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līnijas kartupeļu bumbuļii) stādīšanas, augšanas, ražas novākšanas, transportēšanas, glabāšanas laikā un, apstrādājot tos vidē, ir fiziski nodalīti no kartupeļiem, kurus izmanto pārtikā un lopbarībā;ii) tiek piegādāti tikai uz izraudzītām, konkrētai valsts kompetentai iestādei paziņotām cietes pārstrādes rūpnīcām, lai pārstrādātu tos rūpnieciskajā cietē slēgtā sistēmā, vai nu dažādos laikos vai telpās, lai novērstu jebkuru sajaukšanos ar materiālu, kas iegūts no pārtikai vai lopbarībai paredzētiem kartupeļiem;iii) tiek pārstrādāti tikai rūpnieciskajā cietē, pamatojoties uz to, ka līdz Kopiena apstiprinās produkta izmantošanu lopbarībā vai lopbarības sastāvā, šā procesa blakusproduktus izmanto tikai rūpnieciskiem mērķiem vai iznīcina.4. pantsUzraudzība1. Visā piekrišanas derīguma termiņāa) piekrišanas saņēmējs nodrošina, ka tiek ieviests un īstenots uzraudzības plāns, lai pārraudzītu ikvienu kaitīgo ietekmi uz cilvēku un dzīvnieku veselību vai vidi, kas rodas, apstrādājot vai izmantojot produktu. Šis uzraudzības plāns ietver paziņojumā ietverto uzraudzību konkrētos gadījumos, vispārēju uzraudzību un identitātes saglabāšanas sistēmu, un uz to attiecas turpmākie grozījumi, kā izklāstīts šajā pantā;b) piekrišanas saņēmējs nodrošina, ka uzraudzībā ietverti dati par zemes platību, kurā audzē Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līniju, un novāktā materiāla daudzumu;c) līdz Kopiena apstiprinās produktu izmantošanai lopbarībā vai lopbarības sastāvā, piekrišanas saņēmējs nodrošina, ka ir pieejama informācija par blakusproduktu iznīcināšanu;d) piekrišanas saņēmējs sniedz apliecinājumus Komisijai un dalībvalstu kompetentajām iestādēmi) par to, ka esošie uzraudzības tīkli apkopo informāciju par produktu uzraudzību, kā norādīts paziņojumā ietvertajā uzraudzības plānā, kā arīii) par to, ka minētie esošie uzraudzības tīkli ir piekrituši darīt šo informāciju pieejamu piekrišanas saņēmējam pirms dienas, kad saskaņā ar 3. punktu notiek uzraudzības ziņojumu iesniegšana Komisijai un dalībvalstu kompetentajām iestādēm;e) izmantojot anketu un paziņojumā sīki izklāstīto ziņošanas sistēmu, piekrišanas saņēmējs paplašina esošos uzraudzības tīklus, iekļaujot tajos visus Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līnijas audzētājus;f) piekrišanas saņēmējs saskaņā ar I pielikumā noteiktajām prasībām veic īpašus lauka pētījumus, lai pārraudzītu iespējamo kaitīgo ietekmi uz organismiem, kas barojas ar kartupeļiem laukos, kuros audzē Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līniju, un to tuvumā.2. Piekrišanas saņēmējs iesniedz Komisijai un dalībvalstu kompetentajām iestādēm gada pārskatus par visu uzraudzības pasākumu rezultātiem, pirmo reizi – gadu pēc galīgās piekrišanas piešķiršanas.3. Neskarot Direktīvas 2001/18/EK 20. pantu, ņemot vērā uzraudzības pasākumu rezultātus, paziņoto uzraudzības plānu vajadzības gadījumā pārskata piekrišanas saņēmējs, saskaņojot ar Komisiju un tās dalībvalsts kompetento iestādi, kas saņēmusi sākotnējo paziņojumu, un/vai tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kas saņēmusi sākotnējo paziņojumu, saskaņojot ar Komisiju. Pārskatītā uzraudzības plāna priekšlikumus iesniedz dalībvalstu kompetentajām iestādēm.5. pantsAdresātsŠis lēmums ir adresēts Zviedrijas Karalistei.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsI PIELIKUMSTo organismu uzraudzība, kas barojas ar kartupeļiem laukos, kuros audzē Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līniju, un to tuvumā31.  Piekrišanas saņēmējs veic lauka pētījumus, lai pārraudzītu iespējamo kaitīgo ietekmi uz organismiem, kas barojas ar kartupeļiem laukos, kuros audzē Solanum tuberosum L. EH92-527-1 līniju, un to tuvumā.32.  Uzraudzības pētījumi koncentrējas uz paraugorganismiem, kas barojas ar kartupeļiem kartupeļu laukos un to tuvumā, kuri ir raksturīgi attiecībā uz galvenajām ekoloģiskajām funkcijām lauksaimniecības vidē.33.  Uzraudzības pētījumos ņem vērā jaunākos zinātnes atzinumus un izmanto jaunākos protokolus, tostarp datu statistisko analīzi atbilstīgi standarta metodēm.34.  Šo pētījumu rezultātus novērtē, ņemot vērā paziņojumā ietverto riska novērtējumu, un paziņo atbilstīgi 4. panta 2. punktam.35.  Vajadzības gadījumā šo pētījumu rezultātus izmanto, lai pārskatītu un grozītu paziņojumā ierosināto uzraudzības plānu, kā norādīts 4. panta 3. punktā.[1] OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp.[2] OV L 106, 17.4.2001., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1830/2003 (OV L 268, 18.10.2003., 24. lpp.).[3] OV L 268, 18.10.2003., 1. lpp.[4] OV L 268, 18.10.2003., 24. lpp.[5] OV L 10, 16.1.2004., 5.-10. lpp.[6] OV L 102, 7.4.2004., 14. lpp.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0393

Priekšlikums Padomes lemumam par daudzgadu tehniskajām pamatnostādnēm Ogļu un tērauda izpētes fonda pētniecības programmai  /* COM/2007/0393 galīgā redakcija - CNS 2007/0135 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 9.7.2007COM(2007) 393 galīgā redakcija2007/0135 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMpar daudzgadu tehniskajām pamatnostādnēm Ogļu un tērauda izpētes fonda pētniecības programmai(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSIEVADSEiropas Kopienas (EK) dibināšanas līgumam pievienotajā protokolā par Eiropas Ogļu un tērauda kopienas (EOTK) līguma izbeigšanās finansiālajām sekām un par Eiropas Ogļu un tērauda pētniecības fondu noteikts, ka visi EOTK aktīvi un pasīvi tiek nodoti EK, kas tos izmanto pētniecībai ar ogļrūpniecību un tērauda rūpniecību saistītās nozarēs. Ieņēmumi no šiem aktīviem ir paredzēti pētījumiem tikai tajās nozarēs, kas nav minētas pamatprogrammā.Padomes 2003. gada 1. februāra Lēmumā Nr. 2003/78/EK, ar ko paredz daudzgadu tehniskās pamatnostādnes Ogļu un tērauda pētniecības fonda pētniecības programmai,[1] noteikta šīs pētniecības programmas īstenošanas kārtība.Programmā piešķir finanšu palīdzību pieļaujamajiem projektiem, papildu pasākumiem un citām darbībām, kas noteiktas pielikuma 1.5. punktā Padomes 2003. gada 1. februāra Lēmumā Nr. 2003/78/EK, ar ko paredz fonda pamatnostādnes, kā arī veicina sadarbību starp uzņēmumiem, pētniecības centriem un universitātēm. Programma attiecas uz ražošanas metodēm, resursu izlietošanu un saglabāšanu, uzlabojumiem darba vides un drošības jomā ogļrūpniecības un tērauda rūpniecības nozarēs.Ogļu un tērauda pētniecības fonda pētniecības programma 2003.–2006. gadam ir palielināta aptuveni par 57 miljoniem euro gadā, no tiem 27,2 % paredzēti pētniecībai ogļrūpniecības jomā, bet 72,8 % — tērauda rūpniecības jomā. Šo budžetu galvenokārt veido procenti no kapitāla (apmēram 1,6 miljardi euro), kas bija atlicis 2002. gadā, izbeidzoties Eiropas Ogļu un tērauda kopienas līguma darbībai. Pētniecības programmas finansiālo un tehnisko pārvaldību veiks struktūra, kas 2003. gadā šajā nolūkā tika izveidota Pētniecības ģenerāldirektorātā. Pēc trim darbības gadiem fonds tiek pārvaldīts efektīvi, un tā darbības rezultātus var salīdzināt ar citām Pētniecības ģenerāldirektorāta darbībām. 2006. gadā laikposms no pētniecības priekšlikuma iesniegšanas līdz attiecīgā līguma parakstīšanai tika samazināts līdz 9 mēnešiem. Maksājumi savukārt tika veikti vidēji 10 dienu laikā.Pielikumā pievienotajā lēmuma priekšlikumā paredzēts atbilstoši Padomes Lēmuma Nr. 2003/78/EK 2. pantam pēc piecu gadu laikposma pārskatīt minēto lēmumu, nosakot daudzgadu tehniskās pamatnostādnes Ogļu un tērauda pētniecības fonda (OTPF) pētniecības programmai.Pārskatot minēto lēmumu, ņemta vērā arī Komisijas apņemšanās pārskatīt termina „tērauds” definīciju saskaņā ar 2002. gada 27. februāra Padomē pieņemto dalībvalstu valdību pārstāvju Lēmumam 2002/234/EOTK 2002/234/EOTK[2] pievienoto paziņojumu Nr. 4.Priekšlikumi lēmuma pārskatīšanai tika apspriesti ar tērauda un ogļu konsultatīvajām grupām, kā arī ar ogļu un tērauda programmas komiteju. Tajos ņemti vērā arī secinājumi no uzraudzības ziņojuma, ko sagatavojuši neatkarīgi eksperti, kuriem nesen bija dots uzdevums veikt programmas darbības novērtējumu, kā paredzēts Padomes Lēmuma Nr. 2003/78/EK pielikuma 4. punktā, kā arī ogļu un tērauda konsultatīvo grupu atsauksmes par šo ziņojumu. Tāpat kā pieņemts pētniecības pamatprogrammā attiecībā uz programmu uzraudzības ziņojumu rezultātu paziņošanu trešām personām, šis ziņojums un no ogļu un tērauda konsultatīvajām grupām saņemtās atsauksmes ir publiskoti Cordis tīmekļa vietnē, kuras adrese ir http://www.cordis.lu/coal-steel-rtd/home.html.Vispārējā pieeja bija tāda, ka nav jāmaina procedūras, kas apliecinājušas savu lietderību un ir kļuvušas vispārpieņemtas, ieviešot nedaudzus, toties nepieciešamus pielāgojumus un administratīvus vienkāršojumus.PĀRSKATĪTAIS LĒMUMSPiemērojot principus, kas aprakstīti „Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas kopējā praktiskajā ceļvedī personām, kas saistītas ar tiesību aktu sastādīšanu Kopienas iestādēs”, ir izveidota Ogļu un tērauda pētniecības fonda pētniecības programmas jauna struktūra un jauna redakcija. Lai atvieglotu tekstu pārbaudi, turpmāk aprakstīti galvenie apsvērumi, kuru dēļ saglabāta vai mainīta lēmuma 2003. gada redakcija.1. EIROPAS SAVIENīBAS PAPLAšINāšANāSPēc Eiropas Savienības paplašināšanās vajadzēja grozīt noteikumus par ogļu un tērauda konsultatīvo komiteju sastāvu. Ierosināts nemainīt šo konsultatīvo komiteju ekspertu maksimālo skaitu, kas noteikts Lēmumā 2003/8/EK, jo īpaši tādēļ, lai neapgrūtinātu sanāksmju norisi un nepalielinātu to izmaksas. Tāpēc jāatsakās no principa, ka no katras ieinteresētās dalībvalsts tiek iecelts vismaz viens pārstāvis, aizstājot to ar iespējami plašāku ģeogrāfisko pārstāvību. Turklāt Igaunijas pievienošanās līguma (OV L 236, 23.9.2003., 589. lpp.) dēļ jāpaplašina termina „ogles” definīcija, iekļaujot tajā arī degslānekli (jaunā lēmuma 3. pants un iepriekšējo tehnisko pamatnostādņu A papildinājums).2. SEPTīTāS PAMATPROGRAMMAS STāšANāS SPēKāEiropas Parlamenta un Padomes Lēmums par Eiropas Kopienas Septīto pamatprogrammu pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007.–2013. gads) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula, ar ko nosaka noteikumus uzņēmumu, pētniecības centru un universitāšu dalībai Eiropas Kopienas Septītās pamatprogrammas īstenošanā un paredz noteikumus pētniecības rezultātu izplatīšanai (2007.–2013. gads), arī ir ietekmējušas daudzgadu tehnisko pamatnostādņu pārskatīšanu attiecībā uz Ogļu un tērauda pētniecības fonda pētniecības programmu. Patiešām, Ogļu un tērauda pētniecības fonda pētniecības programmai jāpapildina pasākumi, kas dalībvalstīs notiek saskaņā ar spēkā esošajām Kopienas programmām, piemēram, pamatprogrammu. Komplementaritāte skar dažādus līmeņus, piemēram, pētniecības tēmas, programmās izmantoto instrumentu veidu, to budžetu utt.Komisija pirmo reizi ir izvērtējusi, vai jāpārskata termina „tērauds” definīcija atbilstīgi tās paziņojumam, kas pievienots Lēmumam 2002/234/EOTK. Apsverot tēmas, ko varētu finansēt no Septītās pamatprogrammas, tā secināja, ka šī definīcija nav jāgroza (3. panta 2. punkts; agrāk OTPF Pētniecības programmas daudzgadu tehnisko pamatnostādņu A papildinājuma 2. punkts).Tomēr ir svītroti daži fonda papildu pasākumi (konferenču organizēšana un stipendijas pētniecībai), jo tie jau ir ietverti Septītajā pamatprogrammā (īpašā programma „Personāls”).Turklāt ierosināts dalībvalstu uzdevumus ogļu un tērauda programmas komitejā pieskaņot Septītās pamatprogrammas īpašajās programmās paredzētajiem uzdevumiem.Priekšlikumā iecerēts arī mainīt OTPF programmas uzraudzības periodu, palielinot to no 5 uz 7 gadiem.Visbeidzot, ierosināts uz ekspertu iecelšanu pēc analoģijas attiecināt tos pašus noteikumus, kas paredzēti 17. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā Nr. 1906/2006, ar ko paredz noteikumus uzņēmumu, pētniecības centru un universitāšu līdzdalībai Septītās pamatprogrammas darbībās un pētījumu rezultātu izplatīšanai[3].3. EIROPAS ENERģėTIKAS UN ILGTSPēJīGAS ATTīSTīBAS POLITIKAValstu vadītāju apspriedes Hemptonkortā, kur 2007. gada martā notika Eiropas augstākā līmeņa sanāksme, Komisijas 2006. gada pirmajā pusē pieņemtā zaļā grāmata par enerģiju un Komisijas 2007. gada janvāra paziņojums par enerģiju skaidri liecina, ka dalībvalstu politiskās prioritātes ir Eiropas energoapgādes drošība, Eiropas rūpniecības konkurētspēja un vides aspektu pārvaldība dažādās Eiropas politikas jomās.Tā rezultātā ierosināts nemainīt pētniecības mērķus ogļu un tērauda nozarē (tie sākotnēji bija ietverti fonda pētniecības programmas tehnisko pamatnostādņu B un C papildinājumā un tagad veido jaunā lēmuma 3. un 4. sadaļu (4. līdz 10. pants). Šādi pētniecības mērķi ir prioritāri:-  ogļrūpniecības konkurētspējas uzlabošana Kopienā;-  efektīva vides aizsardzība, ogļu kā tīra enerģijas avota izmantošanas pilnveidošana, CO2 emisiju samazināšana saistībā ar ogļu izmantošanu, kā arī šīs siltumnīcefekta gāzes piesaistīšana un uzglabāšana;-  ārējas atkarības pārvaldība energoapgādes jomā;-  emisiju, enerģijas patēriņa un tērauda rūpniecības ietekmes uz vidi samazināšana;-  resursu un ekosistēmas saglabāšana saistībā ar tērauda rūpniecību;-  pārbaudes un vides aizsardzība tērauda ražotnēs un to apkārtnē.Lai radītu lielāku komplementaritāti starp pamatprogrammu un pētniecības fondu un/vai koncentrētu finansējumu izraudzītajās jomās, ierosināts dot Komisijai iespēju izsludināt uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus specifiskiem pētniecības priekšlikumiem, kas atbilstu šiem pētniecības mērķiem.Šie īpašie uzaicinājumi iesniegt priekšlikumus tiks formulēti, ņemot vērā darba programmas, kas tiks publicētas Septītajai pamatprogrammai, kā arī vajadzības gadījumā programmas tehnoloģiskās interešu platformas ( ESTEP (Eiropas tērauda tehnoloģiskā platforma), ZEP (Nulles emisiju līmeņa fosilā kurināmā spēkstaciju platforma), SMR (Ilgtspējīgu minerālresursu platforma) utt.).4. HORIZONTāLIE NOTEIKUMIPārskatītajā Pētniecības programmā ir ņemti vērā Komisijas pieņemtie horizontālie noteikumi, kas jāievēro, īstenojot visas Komisijas vadītās pētniecības programmas. No tiem pārskatītajās tehniskajās pamatnostādnēs ir iekļauts noteikums par dzimumu līdzsvaru dažādās ekspertu grupās un komisijās (Komisijas 2000. gada 19. jūnija Lēmums par dzimumu līdzsvaru tās izveidotajās komitejās un ekspertu grupās[4]).5. FINANšU VADīBATā kā ir saņemts pozitīvs vērtējums no Ogļu un tērauda pētniecības fonda pētniecības programmu saņēmējiem un ekspertiem, kas īstenoja fonda programmu uzraudzību (tie jo īpaši bija ogļu un tērauda konsultatīvo komiteju dalībnieki), ierosināts saglabāt pamatprincipus, kas regulē pētniecības subsīdiju finanšu aspektus.Piemēram, iecerēts saglabāt pieļaujamo izmaksu struktūru, kas bija noteikta Lēmuma 2003/78/EK tehniskajās pamatnostādnēs, t.i., pieļaujamo izmaksu kategoriju definīciju un vienotas likmes izmantošanu netiešo izmaksu segšanai (finansējuma likme ir paaugstināta līdz 35 % no attaisnotajām personāla izmaksām). Modelējot situāciju, pamatojoties uz pētniecības līgumiem, kas parakstīti kopš 2002. gada, tika konstatēts, ka ierosinātais finansējuma palielinājums no 30 līdz 35 % sedz ceļa izmaksas, kas vairs nebūs iekļautas attaisnoto izmaksu kategoriju sarakstā. Modelējot situāciju, tika arī konstatēts, ka netiešās izmaksas, ko aprēķina kā 35 % no attaisnotajām personāla izmaksām, var pielīdzināt netiešajām izmaksām, ko aprēķina, piemērojot 20 % lielu vienotu likmi kopējām tiešajām izmaksām, no kurām atņemtas apakšlīgumu izmaksas (šāda pieeja izmantota pētniecības programmās, kas finansētas no Sestās un Septītās pamatprogrammas).Pamatojoties uz pieredzi, kas gūta pirmajos piecos fonda pastāvēšanas gados, ierosināts ieviest precīzāku dažādu darbības izmaksu kategoriju definīciju.Tomēr, lai veicinātu pētniecības projektus, kas saistīti ar izmēģinājuma projektiem vai demonstrējumu projektiem, ierosināts paaugstināt maksimālo finanšu ieguldījumu no 40 līdz 50 % no atļautajām izmaksām. Citiem pasākumiem maksimālais finanšu ieguldījums netiek mainīts.Visi pārējie noteikumi paliek nemainīgi.2007/0135 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMpar daudzgadu tehniskajām pamatnostādnēm Ogļu un tērauda izpētes fonda pētniecības programmaiEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam pievienoto Protokolu par EOTK līguma izbeigšanās finansiālajām sekām un par Ogļu un tērauda pētniecības fondu,ņemot vērā Padomes 2003. gada 1. februāra Lēmumu 2003/76/EK, ar ko nosaka pasākumus, kuri nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam pievienoto Protokolu par EOTK izbeigšanās finansiālajām sekām un par Ogļu un tērauda pētniecības fondu[5], un jo īpaši tā 4. panta 3. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[6],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[7],tā kā:(1) Ieņēmumus no likvidējamās EOTK tīrās aktīvu vērtības ieguldījumiem un, likvidāciju beidzot, no Ogļu un tērauda pētniecības fonda aktīviem piešķir Ogļu un tērauda pētniecības fondam, kas paredzēts tikai to ar ogļrūpniecību un tērauda rūpniecību saistīto zinātnisko projektu finansēšanai, kuri neietilpst Pētniecības pamatprogrammā.(2) Ogļu un tērauda pētniecības fonds jāpārvalda Komisijai saskaņā ar principiem, kas ir līdzīgi principiem, kuri regulē agrākās EOTK ogļu un tērauda tehniskās pētniecības programmas, un saskaņā ar daudzgadu tehniskajām pamatnostādnēm, kam pilnā mērā jāturpina šīs EOTK programmas, nodrošinot pētniecības darbību vērā ņemamu koncentrāciju un to, ka tās papildina Kopienas pētniecības un tehnoloģiju attīstības pamatprogrammas.(3) Kopienas Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007.–2013.), kas izklāstīta Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Lēmumā Nr. 1982/2006/EK[8], rosina pārskatīt Padomes 2003. gada 1. februāra Lēmumu 2003/78/EK, ar ko paredz daudzgadu tehniskās pamatnostādnes Ogļu un tērauda pētniecības fonda pētniecības programmai[9], lai nodrošinātu, ka Ogļu un tērauda pētniecības fonds papildina Septīto pētniecības pamatprogrammu ar oglēm un tēraudu saistītās nozarēs.(4) Pētniecība un tehnikas attīstība ir ļoti nozīmīgi faktori, kas sekmē Kopienas enerģētikas politikas mērķu sasniegšanu saistībā ar Kopienas ogļu piegādi un to konkurētspējīgu un videi draudzīgu konversiju un izlietošanu. Tas, ka ogļu tirgus arvien lielākā mērā kļūst starptautisks, un tas, ka problēmas, ar ko tas saduras, ir globālas, nozīmē, ka Eiropas Savienībai ir jāuzņemas vadošā loma to problēmu risināšanā, kuras saistītas ar mūsdienu tehnoloģiju, raktuvju drošību un vides aizsardzību pasaules līmenī, nodrošinot zinātības nodošanu, kas vajadzīga turpmākai tehnoloģiju attīstībai, labākiem darba apstākļiem (veselība un drošība) un pilnīgākai vides aizsardzībai.(5) Vispārīgā nolūkā palielināt konkurētspēju un veicināt ilgtspējīgu attīstību galvenā uzmanība pētniecībā un tehnoloģiju attīstībā pievērsta jaunu vai uzlabotu tehnoloģiju izstrādei, lai garantētu tādu ekonomisku, tīru un drošu tērauda un tērauda izstrādājumu ražošanu, kam raksturīgas aizvien labākas tehnoloģiskās īpašības, piemērotība izmantošanai, pircēju apmierinātība, ilgāks lietošanas laiks, vienkārša pārstrāde un otrreizēja izmantošana.(6) Šajā lēmumā minētie pētniecības mērķi ogļu un tērauda jomā nav sakārtoti pēc svarīguma.(7) Ogļu un tērauda pētniecības fonda darbības pārvaldībā Komisijai palīdz un konsultatīvās un tehniskās grupas, kuras pārstāv plašas attiecīgās nozares dalībnieku un citu ieinteresēto personu intereses.(8) Pēc nesenās paplašināšanās ES pievienojušās jaunas dalībvalstis, tāpēc ir jāgroza 2003. gada 1. februārī pieņemtās tehniskās pamatnostādnes, jo īpaši attiecībā uz konsultatīvo grupu sastāvu un ogļu definīciju.(9) Saskaņā ar 2002. gada 27. februāra Padomē pieņemtajam dalībvalstu valdību pārstāvju Lēmumam 2002/234/EOTK pievienoto paziņojumu Nr. 4[10] Komisija ir pārskatījusi tērauda definīciju un secinājusi, ka šī definīcija nav jāmaina. Tik tiešām, tērauda lējumi, kalumu un pulvermetalurģijas izstrādājumi jau aplūkoti Septītajā pamatprogrammā.(10) Pārskatot Padomes Lēmumu 2003/78/EK, vispārējā pieeja bija nemainīt tās procedūras, kuras palīggrupas atzinušas par lietderīgām, kā arī ieviest nedaudzus, toties nepieciešamus grozījumus un administratīvus vienkāršojumus, lai nodrošinātu komplementaritāti ar Septīto pētniecības pamatprogrammu.(11) Šie grozījumi ietver dažu papildu pasākumu svītrošanu, kas jau paredzēti Septītajā pamatprogrammā. Tāpat programmas pārskatīšanas un ekspertu iecelšanas biežums jāpielīdzina Septītajā pamatprogrammā noteiktajam.(12) Jāpārskata noteikumi par konsultatīvo grupu sastāvu, jo īpaši attiecībā uz ieinteresēto dalībvalstu pārstāvību un dzimumu līdzsvaru[11].(13) Komisijai jādod iespēja publicēt īpašus uzaicinājumus iesniegt priekšlikumus saskaņā ar šajā lēmumā noteiktajiem pētniecības mērķiem.(14) Maksimālais kopējais finanšu ieguldījums no Pētniecības fonda izmēģinājumu un demonstrējumu projektiem ir jāpalielina līdz 50 % no attaisnotajām izmaksām.(15) Jāsaglabā līdzšinējā pieeja attaisnotajām izmaksām, tomēr precīzāk jānosaka izmaksu kategorijas un jāpārskata procenti pieskaitāmo izmaksu aprēķināšanai.(16) Komisija ir no jauna izvērtējusi Lēmumā 2003/78/EK paredzētās tehniskās pamatnostādnes un konstatējusi, ka, ņemot vērā vajadzīgos grozījumus, ir lietderīgi minēto lēmumu aizstāt ar citu.(17) Lai nodrošinātu vajadzīgo Lēmuma 2003/78/EK pēctecību, šo lēmumu piemēro no […]. gada 16. septembra. Pieteikumu iesniedzēji, kas priekšlikumus iesnieguši laikā no 16. septembra līdz dienai, kad šis lēmums stājas spēkā, tiks aicināti priekšlikumus iesniegt atkārtoti saskaņā ar šo lēmumu; tas ļaus pieteikumu iesniedzējiem izmantot priekšrocības, ko sniedz šā lēmuma labvēlīgākie nosacījumi, jo īpaši attiecībā uz finanšu ieguldījumu izmēģinājumu un demonstrējumu projektiem.(18) Šā lēmuma īstenošanai vajadzīgie pasākumi jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību[12], kuru piemēro pēc analoģijas,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.I nodaļa Vispārīgi noteikumi1. pants PriekšmetsAr šo lēmumu tiek pieņemta Ogļu un tērauda Pētniecības fonda pētniecības programma un noteiktas daudzgadu tehniskās pamatnostādnes minētās programmas īstenošanai.II nodaļa Pētniecības programma1. iedaļaPētniecības programmas pieņemšana2. pants PieņemšanaAr šo pieņem Ogļu un tērauda pētniecības fonda Pētniecības programmu, še turpmāk — Pētniecības programmu.Pētniecības programmas mērķis ir sekmēt to Kopienas nozaru konkurētspēju, kas saistītas ar ogļrūpniecību un tērauda rūpniecību. Programma atbilst Kopienas zinātnes, tehnoloģijas un politikas mērķiem, un tā papildina darbības, ko veic dalībvalstis un ko īsteno saskaņā ar pašreizējām Kopienas pētniecības programmām, jo īpaši Pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pamatprogrammu (še turpmāk — Pētniecības pamatprogramma).Šo programmu starpā veicina koordināciju, komplementaritāti un sinerģiju, kā arī informācijas apmaiņu starp projektiem, ko finansē saskaņā ar šo Pētniecības programmu, un tiem, ko finansē saskaņā ar Pētniecības pamatprogrammu.Saskaņā ar Pētniecības programmu tiek atbalstītas pētniecības darbības, lai sasniegtu mērķus, kuri izvirzīti 3. iedaļā attiecībā uz oglēm un 4. iedaļā attiecībā uz tēraudu.2. IEDAļA TERMINU „OGLES” UN „TēRAUDS” DEFINīCIJA3. pants DefinīcijasŠajā lēmumā piemēro šādas definīcijas.1.  Ogles ir:2.  akmeņogles, tostarp augstās un vidējās pakāpes „A” kategorijas ogles (melnais lignīts), kas definētas ANO Eiropas Ekonomikas komisijas Starptautiskajā akmeņogļu kodifikācijas sistēmā;3.  akmeņogļu briketes;4.  akmeņogļu kokss un puskokss;5.  lignīts, tostarp tās pašas kodifikācijas zemās pakāpes „C” kategorijas ogles (jeb ortolignīts) un zemās pakāpes „B” kategorijas ogles (jeb metalignīts);6.  lignīta briketes;7.  lignīta kokss un puskokss;8.  degslāneklis.9.  Tērauds ir:10.  izejvielas dzelzs un tērauda ražošanai, piemēram, dzelzsrūda, porains dzelzs un dzelzs lūžņi;11.  čuguns (tajā skaitā šķidrs čuguns) un ferosakausējumi;12.  dzelzs, parastā tērauda vai speciālā tērauda neapstrādāti ražojumi vai pusfabrikāti (to skaitā ražojumi atkārtotai lietošanai un atkārtotai velmēšanai), piemēram, nepārtraukti vai citādi liets šķidrais tērauds un tādi pusfabrikāti kā sagataves, bluķi, stieņi, plāksnes un sloksnes;13.  karsti apstrādāti dzelzs, parastā tērauda vai speciālā tērauda ražojumi (pārklāti vai nepārklāti ražojumi, izņemot tērauda lējumus, kalumus un pulvermetalurģijas ražojumus), piemēram, sliedes, rievkonstrukcijas, fasonprofili, stieņi, stieples stienīši, plāksnes un universālās plāksnes, sloksnes un loksnes, un apaļš un kvadrātveidīgs tērauds caurulēm;14.  dzelzs, parastā tērauda vai īpašā tērauda galaprodukti (pārklāti vai nepārklāti), piemēram, auksti velmētas sloksnes un plāksnes un elektrotehniskās loksnes;15.  ražojumi, ko iegūst tērauda pirmās pakāpes apstrādē, kas var uzlabot iepriekš minēto dzelzs un tērauda ražojumu konkurētspēju, piemēram, cauruļveida ražojumi, stiepti un pulēti ražojumi, auksti velmēti un auksti formēti ražojumi.3. IEDAļA PēTNIECīBAS MēRķI ATTIECīBā UZ OGLēM4. pants Kopienas ogļu konkurētspējas uzlabošana1. Mērķis ir samazināt kalnrūpniecības kopējās izmaksas, uzlabot ražojumu kvalitāti un samazināt ogļu izmantošanas izmaksas. Pētniecības projekti aptver visu ogļrūpniecības ķēdi:(a) mūsdienu tehnoloģijas atradņu izpētei;(b) koordinēta raktuvju plānošana;(c) īpaši efektīvas, pārsvarā automatizētas ekskavācijas un kalnrūpniecības tehnoloģijas, kas atbilst Eiropas akmeņogļu atradņu ģeoloģiskajām īpašībām;(d) attiecīgas palīgtehnoloģijas;(e) transporta sistēmas;(f) energoapgādes pakalpojumi, sakaru un informācijas sistēmas, pārvades, uzraudzības un procesu kontroles sistēmas;(g) ogļu pārstrādes tehnoloģijas, kas vērstas uz patērētāju tirgu vajadzībām;(h) ogļu konversija;(i) ogļu dedzināšana.2. Pētniecības projektu mērķis ir arī zinātnes un tehnoloģijas attīstība, lai panāktu labāku norišu izpratni un atradņu kontroli saistībā ar iežu spiedienu, gāzu emisijām, eksplozijas draudiem, ventilāciju un visiem citiem faktoriem, kas ietekmē raktuvju izmantošanu. Pētniecības projektiem ar šādiem mērķiem ir tādi, kuru rezultātus īsā vai vidēji ilgā laikā varētu izmantot attiecībā uz būtisku Kopienas ražošanas daļu.Priekšroku dod projektiem, kas sekmē vismaz viena šāda mērķa sasniegšanu:16.  atsevišķu paņēmienu integrēšana sistēmās un metodikā un integrētu kalnrūpniecības metožu izstrāde;17.  ražošanas izmaksu būtiska samazināšana;18.  ieguvumi raktuvju drošības un vides ziņā.5. pants Veselība un drošība raktuvēsLīdztekus projektiem, kas aptver 4. panta a) līdz f) punktā minētos pasākumus, pienācīgas pūles jāvelta raktuvju drošībai, kā arī gāzu kontrolei, ventilācijai un gaisa kondicionēšanai, lai uzlabotu darba apstākļus pazemē, darba drošību un veselības aizsardzību.6. pants Efektīva vides aizsardzība un ogļu kā tīra enerģijas avota izmantošanas pilnveidošanaPētniecības projekti ar šādu mērķi ir vērsti uz to, lai Kopienā samazinātu raktuvju izmantošanas un ogļu izmantošanas ietekmi uz atmosfēru, ūdeni un zemes virsmu, ievērojot integrētu vadības stratēģiju attiecībā uz piesārņojumu. Tā kā Kopienas ogļrūpniecībā pastāvīgi noris pārstrukturēšana, pētniecībai jāpievēršas arī tam, lai mazinātu slēgšanai paredzēto pazemes raktuvju ietekmi uz vidi.Priekšroku dod projektiem, kas paredz vismaz viena šāda mērķa sasniegšanu:19.  to emisiju samazināšana, kas rodas, izmantojot ogles, tostarp CO2 piesaistīšana un glabāšana;20.  siltumnīcefekta gāzu, jo īpaši metāna, emisiju samazināšana no ogļu atradnēm;21.  kalnrūpniecības atkritumu, kvēpu un desulfurizācijas produktu atgādāšana atpakaļ raktuvē, vajadzības gadījumā kopā ar citiem atkritumu veidiem;22.  atkritumu kaudžu attīrīšana un ogļu ražošanas un patēriņa atliekvielu rūpnieciska izmantošana;23.  gruntsūdeņu aizsardzība un raktuvju kanalizācijas ūdeņu attīrīšana;24.  to iekārtu ietekmes uz vidi mazināšana, kuras galvenokārt izmanto Kopienas ogles un brūnogles;25.  virszemes iekārtu īslaicīga un ilglaicīga aizsardzība pret iegruvumiem.7. pants Ārējās atkarības pārvaldība energoapgādes jomāPētniecības projekti ar šādu mērķi ir saistīti ar izredzēm uz ilglaicīgu energoapgādi un attiecas uz to ogļu iegulu modernizāciju saimnieciskā, enerģētiskā un vides ziņā, kuru ieguve ar parastajiem kalnrūpniecības paņēmieniem nevar būt rentabla. Projekti var ietvert izpēti, stratēģiju definēšanu, fundamentālus un lietišķos pētījumus un to inovatīvo metožu testēšanu, kas nodrošina iespējas pilnveidot Kopienas ogļu resursus.Priekšroku dod projektiem, ar ko ievieš papildu tehnoloģijas, piemēram, metāna vai oglekļa dioksīda absorbciju, ogļu slāņa metāna ekstrakciju un ogļu pazemes gazifikāciju.4. IEDAļA PēTNIECīBAS MēRķI ATTIECīBā UZ TēRAUDU8. pants Jaunas un uzlabotas tērauda ražošanas un pēcapstrādes metodesPētniecībai un tehnikas attīstībai jābūt vērstai uz tērauda ražošanas procesu pilnveidi ar mērķi uzlabot produkcijas kvalitāti un paaugstināt produktivitāti. Emisiju, enerģijas patēriņa un ietekmes uz vidi mazināšana, kā arī izejvielu izmantošanas uzlabošana un resursu saglabāšana ir paredzamo uzlabojumu neatņemama daļa. Pētniecības projektiem jābūt vismaz vienā no šādām jomām:(a) jauni un uzlaboti dzelzsrūdas reducēšanas procesi;(b) čuguna ražošanas procesi un operācijas;(c) elektroloka krāsns procesi;(d) tērauda ražošanas procesi;(e) metalurģijas sekundārās metodes;(f) vienlaidu liešanas un galaprodukta formai tuva lējuma metodes ar tiešu velmēšanu vai bez tās;(g) velmēšanas, pēcapstrādes un pārklāšanas metodes;(h) aukstās un karstās velmēšanas metodes, kodināšanas un pēcapstrādes procesi;(i) procesu aprīkojums, kontrole un automatizācija;(j) ražošanas līniju apkope un izturība.9. pants PTA un tērauda izmantošanaPTA tērauda izmantošanas jomā ir būtiska, lai ievērotu turpmākās tērauda izmantotāju prasības un radītu jaunas tirgus iespējas. Pētniecības projektiem jābūt vismaz vienā no šādām jomām:(a) jaunu marku tērauds sarežģītiem izmantojumiem;(b) tērauda īpašības, kas saistītas ar mehāniskajām īpašībām zemā un augstā temperatūrā, piemēram, izturība un stigrība, nogurums, nolietošanās, korozija un izturība pret plīšanu;(c) lietošanas laika paildzināšana, īpaši, uzlabojot tēraudu un tērauda struktūru izturību pret karstumu un koroziju;(d) tēraudu saturoši kompozīti un slāņainas struktūras tērauds;(e) prognostiski simulācijas modeļi attiecībā uz mikrostruktūrām un mehāniskām īpašībām;(f) konstrukciju drošums un konstruēšanas metodes, īpaši attiecībā uz ugunsizturību un izturību pret zemestrīcēm;(g) tehnoloģijas, kas saistītas ar formēšanu, metināšanu un tērauda un citu materiālu savienošanu;(h) testēšanas un novērtēšanas metožu standartizēšana.10. pants Resursu saglabāšana un darba apstākļu uzlabošanaResursu saglabāšana, ekosistēmas saudzēšana, drošības problēmas — visiem šiem jautājumiem jābūt PTA darba neatņemamai daļai gan tērauda ražošanas, gan izmantošanas jomā. Pētniecības projektiem jābūt vismaz vienā no šādām jomām:(a) dažādas izcelsmes novecojuša tērauda pārstrādes metodes un tērauda lūžņu klasifikācija;(b) tērauda markas un montēto konstrukciju projektēšana, kas sekmē tērauda lūžņu pārstrādi un to pārveidošanu izmantojamā tēraudā;(c) darba vides un apkārtējās vides uzraudzība un aizsardzība;(d) tēraudlietuvju atjaunošana;(e) darba apstākļu un labklājības darba vietā uzlabošana;(f) ergonomikas metodes;(g) arodveselība un darba drošība;(h) emisiju iedarbības mazināšana darba vietā.III nodaļaDaudzgadu tehniskās pamatnostādnes1. iedaļaLīdzdalība11. pants DalībvalstisVisi kādas dalībvalsts teritorijā reģistrēti uzņēmumi, valsts iestādes, pētniecības organizācijas, augstākās un vidējās izglītības iestādes vai citi tiesību subjekti, kā arī fiziskas personas var piedalīties Pētniecības programmā un pieteikties finansiāla atbalsta saņemšanai, ja tās plāno veikt PTA darbības vai var dot būtisku ieguldījumu šādās darbībās.12. pants KandidātvalstisVisi kandidātvalstīs reģistrēti uzņēmumi, valsts iestādes, pētniecības organizācijas, augstākās un vidējās izglītības iestādes vai citi tiesību subjekti, kā arī fiziskas personas var piedalīties Pētniecības programmā, nesaņemot nekādu finansiālu atbalstu, ja vien attiecīgajos Eiropas līgumos un to papildprotokolos vai dažādu Asociācijas padomju lēmumos nav noteikts citādi.13. pants Trešās valstisVisi trešās valstīs reģistrēti uzņēmumi, valsts iestādes, pētniecības organizācijas, augstākās un vidējās izglītības iestādes vai citas juridiskas personas, kā arī fiziskas personas var piedalīties atsevišķos projektos, nesaņemot nekādu finansiālu atbalstu saskaņā ar Pētniecības programmu, ja šāda līdzdalība ir Kopienas interesēs.2. IEDAļA ATBILSTīGAS DARBīBAS14. pants Pētniecības projektiPētniecības projekta mērķis ir aptvert izpētes vai eksperimentālo darbu nolūkā paplašināt zināšanas, lai veicinātu konkrētu praktisku mērķu sasniegšanu, piemēram, ražojumu, ražošanas procesu vai pakalpojumu izveidi vai pilnveidi.15. pants Izmēģinājuma projektiIzmēģinājuma projektu būtība ir kādas iekārtas vai kādas iekārtas būtiskas daļas būvniecība, ekspluatācija un pilnveidošana atbilstošā mērogā, izmantojot pietiekami lielus komponentus, lai pārbaudītu, vai teorētisko vai laboratorijas pētījumu rezultātus var izmantot praksē, un/vai vairotu to tehnisko un ekonomisko datu uzticamību, kas vajadzīgi, lai pārietu uz demonstrējumu posmu un atsevišķos gadījumos ražošanas un/vai tirdzniecības posmu.16. pants Demonstrējumu projektiDemonstrējumu projektu būtība ir kādas rūpnieciska mēroga iekārtas vai kādas rūpnieciska mēroga iekārtas būtiskas daļas būvniecība un/vai ekspluatācija ar mērķi apkopot visus tehniskos un ekonomiskos datus, lai ar minimālu risku varētu uzsākt tehnoloģijas rūpniecisku un/vai komerciālu izmantošanu.17. pants Papildu pasākumiPapildu pasākumi ir saistīti ar iegūto zināšanu izmantošanas veicināšanu vai īpašu semināru vai konferenču organizēšanu saistībā ar programmas projektiem vai prioritātēm.18. pants Atbalsta pasākumi un priekšdarbiAtbalsta pasākumi un priekšdarbi sekmē Pētniecības programmas pareizu un efektīvu vadību; tie ir, piemēram, 27. un 28. pantā minētā priekšlikumu izvērtēšana un atlase, 38. pantā minētā periodiskā uzraudzība un novērtēšana, pētījumi, kopu veidošana vai kontaktu dibināšana saistībā ar projektiem, kas finansēti saskaņā ar programmu.Ja Komisija to uzskata par vajadzīgu, tā var iecelt neatkarīgus un augsti kvalificētus ekspertus, kas palīdz atbalsta pasākumu un priekšdarbu īstenošanā.3. IEDAļA PROGRAMMAS PāRVALDīBA19. pants PārvaldībaProgrammu pārvalda Komisija. Komisijai palīdz Ogļu un tērauda komiteja, ogļu un tērauda konsultatīvās grupas un ogļu un tērauda tehniskās grupas.20. pants Ogļu un tērauda konsultatīvo grupu izveideOgļu un tērauda konsultatīvās grupas (še turpmāk — konsultatīvās grupas) ir neatkarīgas tehnisko ekspertu konsultatīvās grupas.21. pants Ogļu un tērauda konsultatīvo grupu uzdevumiKatra konsultatīvā grupa attiecīgajā PTA jomā konsultē Komisiju šādos jautājumos:26.  Pētniecības programmas 25. pantā minētās informācijas paketes un turpmāko pamatnostādņu izstrāde kopumā;27.  saskanība un iespējamā dublēšanās ar citām PTA programmām Kopienas un valstu līmenī;28.  PTA projektu uzraudzības pamatprincipu noteikšana;29.  darbi, kas uzsākti konkrētos projektos;30.  Pētniecības programmas pētniecības mērķi, kas uzskaitīti 3. un 4. iedaļā;31.  ikgadējie prioritārie mērķi, kas minēti informācijas paketē un, ja vajadzīgs, prioritārie mērķi attiecībā uz īpašiem uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus, kā minēts 25. pantā;32.  PTA novērtēšanas un atlases rokasgrāmatas sagatavošana, kā minēts 27. un 28. pantā;33.  PTA darbību priekšlikumu izvērtēšana un šiem priekšlikumiem piešķiramā prioritāte, ņemot vērā pieejamos līdzekļus;34.  24. punktā minēto tehnisko grupu skaits, kompetence un sastāvs;35.  īpašu uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus sagatavošana, kā minēts 25. pantā;36.  citi pasākumi, ja Komisija to pieprasa.22. pants Ogļu un tērauda konsultatīvo grupu sastāvsKatru konsultatīvo grupu veido saskaņā ar pielikumā ievietotajām tabulām. Locekļus ieceļ Komisija, un tie privātpersonas statusā darbojas grupā 42 mēnešus. Iecelšanu amatā var atsaukt.Komisija izskata priekšlikumus iecelšanai amatā, kas saņemti(a) no dalībvalstīm,(b) no pielikuma tabulās minētajām organizācijām,(c) atsaucoties uz uzaicinājumu iesniegt pieteikumus iekļaušanai rezerves sarakstā.Komisija nodrošina, ka katrā konsultatīvajā grupā ir sabalansētas speciālās zināšanas un pēc iespējas plašāka ģeogrāfiskā pārstāvība.Locekļiem jādarbojas attiecīgajā jomā un jābūt informētiem par rūpniecības prioritātēm. Turklāt, ieceļot konsultatīvās grupas locekļus, Komisija cenšas panākt dzimumu līdzsvaru.23. pants Ogļu un tērauda konsultatīvo grupu sanāksmesKonsultatīvo grupu sanāksmes organizē un vada Komisija, kas arī nodrošina sekretariāta pakalpojumus.Vajadzības gadījumā priekšsēdētājs var lūgt locekļus balsot. Katram loceklim ir tiesības uz vienu balsi. Priekšsēdētājs attiecīgā gadījumā var uzaicināt viesekspertus vai novērotājus piedalīties sanāksmēs. Viesekspertiem un novērotājiem nav balsstiesību.Ja vajadzīgs, abas konsultatīvās grupas rīko kopīgas sanāksmes (piemēram, lai sniegtu atzinumu par jautājumiem, kas nozīmīgi gan tērauda, gan ogļu nozarei).24. pants Ogļu un tērauda tehnisko grupu izveide un uzdevumiOgļu un tērauda tehnisko grupu uzdevums ir konsultēt Komisiju par pētniecības, izmēģinājuma vai demonstrējumu projektu uzraudzību un, ja vajadzīgs, par Pētniecības programmas prioritāro mērķu noteikšanu.Locekļus ieceļ Komisija, un tie ir no nozarēm, kas saistītas ar ogļrūpniecību un tērauda rūpniecību, pētniecības organizācijām vai izmantotāju rūpniecības nozarēm, kurās tie ir atbildīgi par pētniecības stratēģiju, vadību vai ražošanu.Turklāt, ieceļot tehnisko grupu locekļus, Komisija cenšas panākt dzimumu līdzsvaru.Ja iespējams, tehnisko grupu sanāksmju norises vietu izraugās tā, lai pēc iespējas labāk nodrošinātu projektu uzraudzību un rezultātu novērtējumu.4. IEDAļA PēTNIECīBAS PROGRAMMAS īSTENOšANA25. pants Uzaicinājums iesniegt priekšlikumus1. Ar šo lēmumu pauž atklātu un laika ziņā neierobežotu uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus. Ja vien nav norādīts citādi, izvērtēšanai paredzēto priekšlikumu iesniegšanas termiņš ir katra gada 15. septembris.2. Ja Komisija saskaņā ar 41. panta d) un e) punktu nolemj mainīt 1. punktā minēto priekšlikumu iesniegšanas termiņu vai izsludināt īpašus uzaicinājumus iesniegt priekšlikumus, tā šo informāciju publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Īpašajos uzaicinājumos norāda priekšlikumu iesniegšanas termiņu un kārtību, tostarp to, vai tā noritēs vienā vai divos posmos, priekšlikumu izvērtēšanas termiņu un kārtību, prioritātes, vajadzības gadījumā atbilstīgo projektu veidu saskaņā ar 14. līdz 18. pantu, un paredzēto finansējumu.3. Komisija izveido informācijas paketi, kurā sīki izklāstīta šāda informācija: līdzdalības noteikumi, administratīvās metodes attiecībā uz priekšlikumiem un projektiem, pieteikumu veidlapas, priekšlikumu iesniegšanas noteikumi, piešķīruma līgumu paraugi, attaisnotās izmaksas, maksimālais pieļaujamais finanšu ieguldījums, maksāšanas veidi un Pētniecības programmas ikgadējie prioritārie mērķi.Komisija šo informācijas paketi publisko ar Kopienas Pētniecības un attīstības informācijas dienesta ( CORDIS ) vai attiecīgas tīmekļa vietnes starpniecību.Pieteikumus iesniedz Komisijai atbilstoši noteikumiem, kas izklāstīti minētajā informācijas paketē, un to rakstisku eksemplāru pēc pieprasījuma var saņemt no Komisijas.26. pants Priekšlikumu satursPriekšlikumi ir saistīti ar II nodaļas 3. un 4. iedaļā izklāstītajiem pētniecības mērķiem un, attiecīgā gadījumā, ar prioritārajiem mērķiem, kas minēti informācijas paketē saskaņā ar 25. panta 3. punktu, vai prioritārajiem mērķiem, kas noteikti 25. panta 2. punktā minētajos īpašajos uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus.Katrā priekšlikumā iekļauj sīku iecerētā projekta aprakstu un pilnīgu informāciju par mērķiem, partnerībām (tostarp precīzi raksturojot katra partnera funkcijas), pārvaldības struktūru, gaidāmajiem rezultātiem, paredzamo izmantojumu un novērtējumu par gaidāmo ieguvumu rūpnieciskā, ekonomiskā, sociālā un vides ziņā.Iecerētās kopējās izmaksas un to sadalījums ir reālistisks un lietderīgs, un projektam jābūt izdevīgam no izmaksu un ieguvumu viedokļa.27. pants Pieteikumu novērtēšanaKomisija nodrošina konfidenciālu, taisnīgu un objektīvu priekšlikumu novērtēšanu.Komisija sagatavo un publicē PTA darbību novērtēšanas un atlases rokasgrāmatu.28. pants Priekšlikumu atlase un projektu uzraudzība1. Komisija reģistrē saņemtos priekšlikumus un pārbauda to atbilstību prasībām.2. Komisija priekšlikumus novērtē ar neatkarīgu ekspertu palīdzību.3. Komisija saņemto vērtējumu secībā sastāda pieņemto priekšlikumu sarakstu. Priekšlikumu novērtējumus var apspriest attiecīgajā konsultatīvajā grupā.4. Komisija izvēlas projektus un nosaka līdzekļu sadalījumu. Ja paredzamais Kopienas ieguldījuma apjoms, kas piešķirams saskaņā ar Pētniecības programmu, ir 0,6 miljoni euro vai vairāk, piemēro 41. panta a) punktu.5. Komisija, piedaloties 24. pantā minētajām tehniskajām grupām, uzrauga pētniecības projektus un darbības.29. pants Piešķīruma līgumiPiešķīruma līgumus slēdz par projektiem, kuru pamatā ir izraudzītie priekšlikumi un 14. līdz 18. pantā paredzētie pasākumi un darbības. Piešķīruma līgumu pamatā ir attiecīgi piešķīruma līgumu paraugi, ko sastādījusi Komisija, vajadzības gadījumā ņemot vērā attiecīgo darbību specifiku.Līgumos nosaka saskaņā ar programmu piešķirto finanšu ieguldījumu, pamatojoties uz attaisnotajām izmaksām, kā arī noteikumus par izmaksu pārskatiem, kontu slēgšanu un apliecinājumiem par finanšu pārskatiem. Turklāt tajos iekļauj arī noteikumus par izplatīšanu un izmantošanu, un piekļuves tiesībām.30. pants Finanšu ieguldījumsPētniecības programmas pamatā ir PTA piešķīruma līgumi, kas paredz dalītas izmaksas. Kopējais finanšu ieguldījums, ieskaitot jebkuru citu papildu publisku finansējumu, atbilst piemērojamiem noteikumiem par valsts atbalstu.Publiskus līgumus noslēdz par tādu kustamu un nekustamu lietu piegādi, darbu veikšanu vai pakalpojumu sniegšanu, kas vajadzīgi, lai īstenotu atbalsta pasākumus un priekšdarbus.Neskarot šā panta pirmo daļu, maksimālais kopējais finanšu ieguldījums, kas izteikts kā 31. līdz 35. pantā minēto attaisnoto izmaksu procentuālā daļa, ir šāds:pētniecības projektiem | līdz 60% |izmēģinājuma un demonstrējumu projektiem | līdz 50% |papildu pasākumiem, atbalsta pasākumiem un priekšdarbiem | līdz 100% |37.  31. pants Attaisnotās izmaksas1. Pie attaisnotajām izmaksām pieder šādas izmaksas:38.  aprīkojuma izmaksas,39.  personāla izmaksas,40.  darbības izmaksas,41.  netiešās izmaksas.2. Attaisnotās izmaksas ietver tikai faktiskās izmaksas, kas radušās, īstenojot projektu saskaņā ar piešķīruma līguma noteikumiem. Piešķīrumu saņēmēji, saistītie saņēmēji un apašsaņēmēji nevar pretendēt uz budžetā paredzētām likmēm vai komerclikmēm.32. pants Aprīkojuma izmaksasAr projekta izpildi tieši saistītā aprīkojuma pirkšanas vai nomāšanas izmaksas sedz kā tiešās izmaksas. Attaisnotās izmaksas par aprīkojuma nomāšanu nepārsniedz attaisnotās izmaksas par tās pirkšanu.33. pants Personāla izmaksasSedz to faktisko stundu izmaksas, ko zinātniskais personāls, personāls ar akadēmisko grādu vai tehniskais personāls veltījis tieši projektam, un to fiziskā darba strādnieku izmaksas, ko tieši nodarbinājis piešķīruma saņēmējs. Jebkurām citām personāla izmaksām (piemēram, stipendijām) ir vajadzīgs iepriekšējs rakstisks Komisijas apstiprinājums. Viss apmaksātais darba laiks ir jāreģistrē un jāapliecina.34. pants Darbības izmaksasDarbības izmaksas, kas tieši saistītas ar projekta izpildi, ietver tikai šādas izmaksas par42.  izejvielām;43.  palīgmateriāliem;44.  enerģiju;45.  izejvielu, palīgmateriālu, aprīkojuma, ražojumu, izejmateriālu vai kurināmā transportu;46.  esošā aprīkojuma apkopi, remontu, pielāgošanu vai pārveidošanu;47.  IT un citiem specifiskiem pakalpojumiem;48.  aprīkojuma nomu;49.  analīzēm un testiem;50.  īpašu semināru organizēšanu;51.  finanšu pārskatu un bankas garantiju apliecināšanu;52.  zināšanu aizsardzību;53.  trešo pušu palīdzību.35. pants Netiešās izmaksasVisus citus izdevumus, piemēram, pieskaitāmās izmaksas, kas var rasties saistībā ar projektu un kas nav konkrēti minēti iepriekšējās kategorijās, tostarp ceļa un uzturēšanās izmaksas, sedz pēc vienotas likmes — 35 % no attaisnotajām personāla izmaksām, kuras minētas 33. pantā.5. IEDAļA PēTNIECīBAS DARBīBU NOVēRTēšANA UN UZRAUDZīBA36. pants Tehniskie ziņojumiPiešķīruma saņēmējs vai saņēmēji regulāri sagatavo ziņojumus par 14., 15. un 16. pantā minētajiem pētniecības, izmēģinājumu un demonstrējumu projektiem. Šos ziņojumus izmanto, lai izklāstītu tehniskos sasniegumus.Pēc darba pabeigšanas piešķīruma saņēmējs vai saņēmēji sagatavo nobeiguma ziņojumu, kurā ietverts izmantošanas un ietekmes novērtējums. Komisija atkarībā no projekta stratēģiskās nozīmes un vajadzības gadījumā pēc apspriešanās ar attiecīgo konsultatīvo grupu publicē visu ziņojumu vai tā kopsavilkumu.Komisija var pieprasīt, lai piešķīruma saņēmējs vai saņēmēji sagatavo nobeiguma ziņojumus par 17. pantā minētajiem papildu pasākumiem, kā arī par 18. pantā minētajiem atbalsta pasākumiem un priekšdarbiem, un var pieņemt lēmumu šos ziņojumus publicēt.37. pants Gada pārskatsKomisija ik gadus pārskata saskaņā ar Pētniecības programmu veiktās darbības un PTA darba sekmes. Ziņojumu, kurā ietverts minētais pārskats, nosūta komitejai.Komisija var iecelt neatkarīgus ekspertus un augsti kvalificētus ekspertus, kas palīdz sagatavot gada pārskatu.38. pants Programmas uzraudzība un novērtēšana1. Komisija veic Pētniecības programmas uzraudzību, tostarp izvērtē gaidāmos ieguvumus. Uzraudzības ziņojumu publicē līdz 2013. gada beigām un pēc tam ik pēc septiņiem gadiem. Komisija šos ziņojumus publisko ar Kopienas Pētniecības un attīstības informācijas dienesta ( CORDIS ) vai attiecīgas tīmekļa vietnes starpniecību.2. Komisija novērtē Pētniecības programmu, proti, to, kā pabeigti finansētie projekti katrā septiņu gadu periodā. Novērtē arī sabiedrības un attiecīgo nozaru ieguvumus no PTA. Novērtējuma ziņojumu publicē.3. Veicot 1. un 2. punktā minēto uzraudzību un novērtēšanu, Komisijai palīdz Komisijas ieceltu augsti kvalificētu ekspertu grupas.39. pants Neatkarīgu un augsti kvalificētu ekspertu iecelšanaIeceļot 18. pantā, 28. panta 2. punktā un 38. pantā minētos neatkarīgos un augsti kvalificētos ekspertus, pēc analoģijas piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1906/2006[13] 14. un 17. pantu.IV nodaļa Nobeiguma noteikumi40. pants Daudzgadu tehnisko pamatnostādņu pārskatīšanaIII nodaļā izklāstītās daudzgadu tehniskās pamatnostādnes pārskata ik pēc septiņiem gadiem, un pirmais periods beigsies 2014. gada 31. decembrī. Šajā nolūkā un ne vēlāk kā katra septiņu gadu perioda pēdējā gada pirmajos sešos mēnešos Komisija atkārtoti novērtē tehnisko pamatnostādņu darbību un lietderību un vajadzības gadījumā ierosina attiecīgus grozījumus.Komisija var veikt šādu atkārtotu novērtēšanu un iesniegt visus attiecīgos grozījumu priekšlikumus Padomei, pirms beidzies septiņu gadu periods, ja tā uzskata to par lietderīgu.41. pants Īstenošanas pasākumiKomisija saskaņā ar 42. panta 2. punktā noteikto kārtību pieņem šādus īstenošanas pasākumus:(a) apstiprina finansēšanas pasākumus, ja Komisijas ieguldījums saskaņā ar šo programmu ir 0,6 miljoni euro vai vairāk;(b) sagatavo darba aprakstu programmas uzraudzībai un novērtēšanai, kas minēta 38. pantā;(c) groza II nodaļas 3. un 4.iedaļu;(d) groza 25. pantā minēto termiņu;(e) sagatavo īpašus uzaicinājumus iesniegt priekšlikumus;(f) izskata citus ar programmu saistītus jautājumus.42. pants Komiteja1. Komisijai palīdz Ogļu un tērauda komiteja (še turpmāk — komiteja).2. Ja ir atsauce uz šo punktu, pēc analoģijas piemēro Lēmuma 1999/468/EK 4. un 7. pantu.Minētā lēmuma 4. panta 3. punktā paredzētais termiņš ir divi mēneši.3. Komiteja pieņem savu reglamentu.43. pants Atcelšana un pagaidu pasākumi[Ja lēmumu pieņem pirms 2008. gada 15. jūnija:][„Lēmumu 2003/78/EK atceļ. Tomēr Lēmumu 2003/78/EK līdz 2008. gada 31. decembrim turpina piemērot to darbību finansēšanai, par kuriem priekšlikumi iesniegti līdz 2007. gada 15. septembrim.”][Ja lēmumu pieņem pēc 2008. gada 15. jūnija:][„Lēmumu 2003/78/EK atceļ. Tomēr Lēmumu 2003/78/EK līdz 2009. gada 31. decembrim turpina piemērot to darbību finansēšanai, par kuriem priekšlikumi iesniegti līdz 2008. gada 15. septembrim.”]44. pantsPiemērošana[„Šo lēmumu piemēro no 2007. gada 16. septembra.”][vai][„Šo lēmumu piemēro no 2008. gada 16. septembra.”]45. pants AdresātiŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē, […]Padomes vārdāpriekšsēdētājs[…]PIELIKUMSŠā lēmuma 23. pantā minētajā ogļu konsultatīvajā grupā ietilpst:Locekļi | Maksimālais kopskaits |a) no ogļrūpniekiem/valsts federācijām vai saistītiem zinātniskās pētniecības centriem | 8 |b) no organizācijām, kas pārstāv ogļrūpniekus Eiropas līmenī | 2 |c) no ogļu lietotājiem vai attiecīgiem zinātniskās pētniecības centriem | 8 |d) no organizācijām, kas pārstāv ogļu lietotājus Eiropas līmenī | 2 |e) no organizācijām, kas pārstāv darba ņēmējus | 2 |f) no organizācijām, kas pārstāv iekārtu piegādātājus | 2 |24 |Locekļiem jābūt plašām zināšanām un personiskai pieredzei vienā vai vairākās no šādām jomām: ogļu ieguve un izmantošana, vides un sociālie jautājumi, tostarp drošības aspekti.Šā lēmuma 23. pantā minētajā tērauda konsultatīvajā grupā ietilpst:Locekļi | Maksimālais kopskaits |a) no tērauda rūpniecības nozarēm/valstu federācijām vai saistītiem zinātniskās pētniecības centriem | 21 |b) no organizācijām, kas pārstāv ražotājus Eiropas līmenī | 2 |c) no organizācijām, kas pārstāv darba ņēmējus | 2 |d) no organizācijām, kas pārstāv turpmākās apstrādes rūpniecību vai tērauda lietotājus | 5 |30 |Locekļiem jābūt plašām zināšanām un personīgai pieredzei vienā vai vairākās no šādām jomām: izejvielas; čuguna ražošana; tērauda ražošana; nepārtrauktā liešana; karstā un/vai aukstā velmēšana; tērauda pēcapstrāde un/vai virsmas apstrāde; tērauda marku un/vai ražojumu izstrāde; tērauda lietojumi un īpašības; vides un sociālie jautājumi, tostarp drošības aspekti.[1] OV L 29, 5.2.2003., 28. lpp.[2] OV L 79, 22.3.2002., 60. lpp.[3] OV L 391, 30.12.2006.,7. lpp.[4] OV L 154, 27.6.2000., 34. lpp.[5] OV L 29, 5.2.2003., 22. lpp.[6] OV C [..], [..], [..]. lpp.[7] OV C [..], [..], [..]. lpp.[8] OV L 412, 30.12.2006., 1. lpp.[9] OV L 29, 5.2.2003., 28. lpp.[10] OV L 79, 22.03.2002., 42. lpp.[11] OV L 154, 27.6.2000., 34. lpp.[12] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.).[13] OV L 391, 30.12.2006., 6. lpp.


				|

		52013PC0038

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS ar ko pilnvaro dalībvalstis parakstīt, ratificēt vai pievienoties 2012. gada Keiptaunas nolīgumam par 1993. gada protokola, kas attiecas uz 1977. gada Torremolinosas Starptautisko konvenciju par zvejas kuģu drošumu, noteikumu īstenošanu /* COM/2013/038 final - 2013/0020 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
1.1.        Ievads
1977. gada
Torremolinosas Starptautisko konvenciju par zvejas kuģu drošumu
grozīja ar tās 1993. gada Torremolinosas protokolu, kas uzlaboja
Konvencijas noteikumus un pārskatīja tās svarīgāko nodaļu
obligātu piemērošanu kuģiem, kuru garums ir 45 metri vai
lielāks, ļaujot reģionālā līmenī
pieņemt lēmumu par to piemērošanu kuģiem, kuru garums ir
24 metri vai lielāks. Ne sākotnējā Konvencija, nedz
arī tās 1993. gada protokols nav stājies spēkā,
jo obligātie ratifikācijas noteikumi tā arī netika
izpildīti.
Starptautiskā
Jūrniecības organizācija (IMO) 2012. gada
9.–11. oktobrī Keiptaunā, Dienvidāfrikā, sasauca
diplomātisko konferenci, lai izskatītu un pieņemtu nolīgumu
par Torremolinosas protokola īstenošanu, kas no IMO puses bija
ievērojami centieni sekmēt 1993. gada protokola stāšanos
spēkā.
Šīs
diplomātiskās konferences rezultātā pieņēma
nolīgumu, ar ko groza 1993. gada protokolu un kura nosaukums ir
"2012. gada Keiptaunas nolīgums par 1993. gada protokola,
kas attiecas uz 1977. gada Torremolinosas Starptautisko konvenciju par
zvejas kuģu drošumu, noteikumu īstenošanu" (turpmāk —
"nolīgums").
1.2.        ES kompetence un ietekme
Saskaņā ar
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 3. panta
2. punktā izklāstītajiem ārējās kompetences
noteikumiem 1993. gada Torremolinosas protokola grozījumi ietilpst
ekskluzīvā Savienības kompetencē, jo šo protokolu
transponēja ES tiesību aktos ar Padomes 1997. gada
11. decembra Direktīvu 97/70/EK, ar ko nosaka saskaņotu drošības
režīmu zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks[1].
Eiropas Savienība
nevar kļūt par šā nolīguma projekta pusi, jo
Starptautiskās Jūrniecības organizācijas (IMO)
Kuģošanas drošības komitejas apstiprinātajā nolīguma
projektā nav iekļauta REIO (reģionālās
ekonomiskās integrācijas organizācijas) klauzula. Tomēr,
tā kā šis nolīgums ir saistīts ar jautājumu, kas
ietilpst ES ekskluzīvā kompetencē, dalībvalstis nevar pastāvīgi
lemt par šā nolīguma parakstīšanu un ratificēšanu. Tās
to drīkst darīt Savienības interesēs tikai pēc tam,
kad ir saņēmušas Padomes atļauju un Eiropas Parlamenta
piekrišanu pēc Komisijas priekšlikuma.
1.3.        Sīkākas ziņas
par nolīgumu
Nolīgums nosaka, ka
Torremolinosas protokols stājas spēkā 12 mēnešus
pēc dienas, kad ne mazāk kā 22 valstis, kuru
tāljūrā kuģojošo zvejas kuģu, kuru garums ir 24 m
vai lielāks, kopējais skaits sasniedz vismaz 3600, ir
izteikušas piekrišanu uzņemties šā protokola saistības. Šis
zvejas kuģu obligātais skaits ir būtiski samazināts
saistībā ar 1993. gada protokolu, kuru tagad ir reālas
izredzes izpildīt.
Nolīgums IMO
galvenajā birojā būs pieejams parakstīšanai no
2013. gada 11. februāra līdz 2014. gada
10. februārim, un pēc tam tas būs pieejams, lai tam
varētu pievienoties. Tā kā ES dalībvalstis pauda atbalstu
sarunu laikā, kuru rezultātā izveidoja šo nolīgumu,
paredzams, ka Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas (FAO)
uzturēto datubāžu izmantošana kalpos par objektīvu pamatu, lai
aprēķinātu tās zvejas flotes apmēru, kas kuģo ar
šo nolīgumu ratificējušo valstu karogiem, un tādējādi
sekmēs šī nolīguma ātrāku stāšanos
spēkā.
Darbības joma: ja nav īpaši norādīts citādi,
nolīguma noteikumus piemēro jauniem kuģiem. Nolīgumā
ir nodrošināta zināma rīcības brīvība, lai tam
veicinātu plašu atbalstu. Administrācijas saskaņā ar
plānu drīkst pakāpeniski īstenot IX nodaļas
(Radiosakari) noteikumus laika posmā, kas nepārsniedz 10 gadus;
kā arī VII nodaļas (Glābšanas līdzekļi un
risinājumi), VIII nodaļas (Ārkārtas procedūras,
došanās uz pulcēšanās vietām un mācību trauksmes)
un X nodaļas (Kuģa navigācijas aprīkojums un
risinājumi) noteikumus laika posmā, kas nepārsniedz
5 gadus.
Atbrīvojumi: šis nolīgums administrācijai ļauj
atbrīvot no jebkurām normatīvajām prasībām
jebkuru kuģi, kam ir tiesības kuģot ar tās karogu, ja
tā šo prasību piemērošanu uzskata par nepamatotu vai
nelietderīgu, ņemot vērā kuģa veidu un laika
apstākļus, un ja kuģošanas drošība nav apdraudēta,
atbilstīgi šādiem nosacījumiem:
(a) kuģis izpilda
drošības prasības, kas, pēc administrācijas domām, atbilst
tā paredzētajam lietojumam un nodrošina kuģa un uz klāja
esošo personu vispārējo drošību;
(b) kuģis darbojas
vienīgi šādos reģionos:
(i) kopējā zvejas
zonā, ko veido blakus esoši jūras apgabali, kas atrodas to
kaimiņvalstu jurisdikcijā, kuras šo zonu izveidoja,
attiecībā uz kuģiem, kam ir tiesības kuģot ar to
karogiem, bet tikai tādā mērā un saskaņā ar
tādiem noteikumiem, ko šīs valstis šajā saistībā ir
vienojušās izveidot atbilstīgi starptautiskajiem tiesību aktiem;
vai
(ii) dalībvalsts, ar
kuras karogu tam ir tiesības kuģot, ekskluzīvajā
ekonomiskajā zonā vai, ja šī dalībvalsts šādu zonu nav
izveidojusi, reģionā, kas atrodas ārpus un blakus šīs
dalībvalsts teritoriālajai jūrai, ko minētā valsts
noteikusi saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem un kuras
platība nepārsniedz 200 jūras jūdzes, ņemot
vērā bāzes līnijas, no kurām sāk mērīt
teritoriālās jūras platumu; vai
(iii) citas valsts
jurisdikcijā ietilpstošā ekskluzīvajā ekonomiskajā
zonā, jūras apgabalā vai kopējā zvejas zonā
saskaņā ar attiecīgo valstu nolīgumu atbilstīgi
starptautiskajiem tiesību aktiem, tikai tādā apmērā un
ar tādiem nosacījumiem, ko šīs valstis šajā
saistībā izveido; kā arī
(c) administrācija
informē IMO ģenerālsekretāru par nosacījumiem,
saskaņā ar kuriem atbilstīgi šim punktam piešķir
atbrīvojumu.
Apsekojumi un
sertifikāti: Starptautisko
zvejas kuģu drošības sertifikātu pielāgo, lai
norādītu, ka tas izsniegts saskaņā ar 2012. gada
Keiptaunas nolīguma noteikumiem, ar ko īsteno 1993. gada
Torremolinosas protokola, kas saistīts ar 1977. gada Torremolinosas
Starptautisko konvenciju par zvejas kuģu drošumu, noteikumus.
Apsekojuma režīmu groza tā, lai tas atspoguļotu kravas un
pasažieru kuģu apsekojumu periodiskumu, proti, ikgadējs apsekojums,
obligāts starpposma apsekojums, ko veic laikā starp otro un trešo
gadu, un atjaunošanas apsekojums, ko veic ne vēlāk kā pēc
pieciem gadiem. Saskaņo arī labvēlības periodus pēc
apsekojuma termiņa beigām. Turklāt nolīgumā ir papildu
noteikums par to, ka administrācija var atbrīvot kādu kuģi
no ikgadēja apsekojuma piemērošanas, ja tā to uzskata par
nepamatotu vai nelietderīgu.
Kopumā jaunais
apsekojuma režīms ir stingrāks: ikgadējie un periodiskie
apsekojumi ir vispusīgāki; obligātajā periodiskajā
apsekojumā ir ietverti jautājumi, kuri agrāk bija jāpārbauda
diskrecionāru starpposma apsekojumu laikā; pēc remontdarbiem
veiktie papildu apsekojumi vairs nav diskrecionāri. Atjaunošanas
apsekojumam norādītais jaunais maksimālais 5 gadu, nevis
4 gadu intervāls atspoguļo to, ka pašreizējā
režīmā piecu gadu posms jau bija ietverts kā iespējamais
variants. Tagad labvēlības periodi pēc sertifikāta
termiņa beigām atspoguļo arī saskaņotos periodus
sertifikātiem, kas izsniegti citiem kuģiem saskaņā ar SOLAS konvenciju,
turklāt galvenais labvēlības periods ir saīsināts no 5
līdz 3 mēnešiem.
Ne Torremolinosas
konvencija, ne 1993. gada protokols, nedz arī 2012. gada
nolīgums neizslēdz nolīguma pušu atrunu vai deklarāciju
formulējumu.
1.4.        Ietekme uz Direktīvu
97/70/EK
Torremolinosas protokola
3. panta 5. punktu nemaina, un tādēļ var izveidot
reģionālu vienošanos, tādējādi nodrošinot vienota un
saskaņota drošības režīma pastāvīgu īstenošanu
visiem zvejas kuģiem, kuri darbojas ES ūdeņos. Turklāt šis
nolīgums nosaka minimālo drošības noteikumu kopumu,
tādējādi ļaujot ES arī turpmāk piemērot
sākotnējos noteikumus saskaņā ar Torremolinosas protokolu.
Lai nodrošinātu
atsevišķas spēkā esošās ES normas, iespējams, būs
jāveic divu veidu pasākumi: pirmkārt, jāpiešķir
atbrīvojums no nolīgumā ierosinātajiem plašākiem vispārējiem
atbrīvojumiem un ikgadējiem apsekojumiem; un, otrkārt,
jāprecizē atsauces Direktīvā un tās pielikumos.
Direktīvas 97/70/EK 8. un 9. pants saistībā ar Regulas
(EK) Nr. 2099/2002[2] 5. pantu nosaka, ka šos abus
jautājumus var atrisināt, grozot Direktīvu saskaņā ar
regulatīvās kontroles komitejas procedūru.
Ar Direktīvu 97/70/EK
piemēro Torremolinosas protokola noteikumus ne vien tiem zvejas
kuģiem, kas kuģo ar ES dalībvalstu karogiem, bet arī tiem
zvejas kuģiem, kas kuģo ar trešo valstu karogiem un darbojas kādas
dalībvalsts iekšējos ūdeņos vai teritoriālajā
jūrā, vai izkrauj lomu dalībvalsts ostā, saskaņā
ar starptautisko tiesību aktu vispārējiem noteikumiem.
Torremolinosas protokola noteikumi arī turpmāk būtu
jāpiemēro visām šīm zvejas kuģu grupām. Šā
iemesla dēļ Komisija uzskata, ka ES dalībvalstīm, parakstot
un piekrītot šā nolīguma saistībām, būtu
jāsniedz deklarācija par to, ka arī turpmāk šīm
abām trešo valstu kuģu grupām tiks piemēroti Torremolinosas
protokola noteikumi saskaņā ar spēkā esošajiem Savienības
tiesību aktiem.
Tā kā
spēkā esošās direktīvas prasības būtībā
tiks saglabātas, ietekme uz ES zvejas kuģu izmaksām būs
neliela. Kaut arī apsekojumi būs vispusīgāki, tos veiks ilgākā
laika periodā.
1.5.        Secinājums
Globālo drošības
noteikumu zvejas kuģiem pieņemšana un stāšanās
spēkā ir ārkārtīgi svarīga, jo šajā
nozarē ir īpaši augsts negadījumu skaits, kā
rezultātā ik gadu iet bojā vairāk nekā 24 000
cilvēku[3].
Pateicoties ar
nolīgumu ieviestajām elastīguma iespējām, paredzams,
ka tas būs noderīgs, lai visbeidzot sasniegtu mērķi —
1993. gada Torremolinosas protokola stāšanos spēkā.
Turklāt, lai precizētu tā noteikumus, šo protokolu drīkst
grozīt tikai tad, kad tas stājies spēkā. Tā kā
Direktīvā 97/70/EK norādītas atsauces un ar to īsteno
1993. gada Torremolinosas protokola noteikumus, kuri lielākoties
20 gadu laikā nav būtiski mainījušies, šī
nolīguma stāšanās spēkā ļaus aktualizēt vairāku
prasību grozījumus protokolā, kurus ieviesīs IMO un
kurus pēc tam varēs īstenot, izmantojot Direktīvu 97/70/EK.

Komisija uzskata, ka
tādējādi šis nolīgums būtiski sekmēs Līgumu
mērķu īstenošanu, kā to paredz Direktīva 97/70/EK.
Saskaņā ar 1.4.3. punktā sniegto skaidrojumu tomēr ir
nepieciešams nodrošināt, ka netiek ietekmēta minētās
direktīvas darbības joma, pieprasot dalībvalstīm, parakstot
un piekrītot šā nolīguma saistībām, sniegt
atbilstīgas deklarācijas.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMA
REZULTĀTI
Pēc
pievienošanās šim nolīgumam tehniskās prasības zvejas
kuģiem saskaņā ar spēkā esošo direktīvu
nemainīsies.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
1. pants
Saskaņā ar šo
pantu dalībvalstis pilnvaro uzņemties saistības, kas noteiktas
šajā nolīgumā, kura priekšmets ietilpst Savienības
ekskluzīvā kompetencē, jo ES nav iespējams kļūt
par minētā nolīguma pusi. Šis nolīgums izklāsta IMO
dalībvalstu dažādās iespējas paust savu piekrišanu tā
saistībām, savukārt šis pants atspoguļo dažādās
metodes, ar kurām ES dalībvalstis varētu vēlēties to
darīt.
2. pants
Saskaņā ar šo
pantu ES dalībvalstīm jāpiekrīt šā nolīguma
saistībām divu gadu laikā no dienas, kad šis lēmums
stājas spēkā. Ja visas ES dalībvalstis ātri
pievienosies nolīgumam, tas ļaus ātrāk sasniegt gan
obligāto nepieciešamo IMO dalībvalstu skaitu, gan arī
kopējo flotes lielumu (22 dalībvalstis un 3600 zvejas
kuģi). Tā kā šis nolīgums visā pasaulē
veicinās zvejas kuģu drošības uzlabošanu, samazinās
drošības līmeņu atšķirības un līdz ar to
mazinās iespējami neizdevīgu konkurences apstākļu
rašanos ES kuģiem, kā arī sekmēs tehnisko prasību
precizējumu iekļaušanu šajā nolīgumā arī
turpmāk, būtu ļoti labi, ja tas stātos spēkā
pēc iespējas ātrāk.
3. pants
Šajā pantā ir
skaidri noteikts Padomes lēmuma stāšanās spēkā datums.

4. pants
Šā lēmuma
mērķis ir pilnvarot dalībvalstis uzņemties nolīguma
saistības, un līdz ar to šis lēmums ir adresēts
dalībvalstīm.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Nav
2013/0020 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS
ar ko pilnvaro dalībvalstis
parakstīt, ratificēt vai pievienoties 2012. gada Keiptaunas nolīgumam
par 1993. gada protokola, kas attiecas uz 1977. gada Torremolinosas
Starptautisko konvenciju par zvejas kuģu drošumu, noteikumu
īstenošanu
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā
Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā
100. panta 2. punktu saistībā ar 218. panta
5. punktu un 6. punkta a) apakšpunkta v) punktu un
218. panta 8. punkta pirmo daļu,
ņemot vērā
Eiropas Komisijas priekšlikumu,
ņemot vērā
Eiropas Parlamenta piekrišanu[4],
tā kā:
(1)       Eiropas Savienībai jūras
transporta nozarē būtu jāpievēršas kuģošanas
drošības uzlabošanai.
(2)       1993. gada
2. aprīlī pieņēma Torremolinosas protokolu, kas
attiecas uz 1977. gada Torremolinosas Starptautisko konvenciju par zvejas
kuģu drošumu (turpmāk —"Torremolinosas protokols").
(3)       Padomes Direktīvā
97/70/EK[5],
ar ko nosaka saskaņotu drošības režīmu zvejas kuģiem, kuru
garums ir 24 metri vai lielāks, ir izklāstīti drošības
standarti, kuru pamatā ir Torremolinosas protokols, cik vien
iespējams ņemot vērā reģionālos un vietējos
apstākļus.
(4)       Torremolinosas protokols nav
stājies spēkā, jo nepieciešamās ratifikācijas
obligātās prasības nav izpildītas.
(5)       Lai, savstarpēji
vienojoties, izveidotu augstākos iespējamos zvejas kuģu
drošības standartus, kurus varētu īstenot visas attiecīgās
valstis, un ar Starptautiskās jūrniecības organizācijas (IMO)
starpniecību Diplomātiskajā konferencē, kas notika
2012. gada 9.–11. oktobrī Keiptaunā,
Dienvidāfrikā, tika sagatavots nolīguma projekts, kas
jālasa saistībā ar Torremolinosas protokolu.
(6)       2012. gada
11. oktobrī pieņemtā nolīguma nosaukums ir
"2012. gada Keiptaunas nolīgums par 1993. gada
Torremolinosas protokola, kas attiecas uz 1977. gada Torremolinosas
Starptautisko konvenciju par zvejas kuģu drošumu, noteikumu
īstenošanu" (turpmāk — "Nolīgums"). Šis
nolīgums IMO galvenajā mītnē būs pieejams
parakstīšanai no 2013. gada 11. februāra līdz
2014. gada 10. februārim, un pēc tam tas būs pieejams,
lai tam varētu pievienoties.
(7)       Šā nolīguma
noteikumi ietilpst ekskluzīvā Savienības kompetencē
attiecībā uz drošības režīmu zvejas kuģiem, kuru
garums ir 24 metri vai lielāks.
(8)       Eiropas Savienība nevar
kļūt par šā nolīguma pusi, jo tajā nav iekļauta
REIO (reģionālās ekonomiskās integrācijas
organizācijas) klauzula.
(9)       Nolīguma
ratificēšana un Eiropas Savienības dalībvalstu
pievienošanās tam ir kuģošanas drošības un godīgas
konkurences interesēs, lai nodrošinātu Torremolinosas protokola
noteikumu stāšanos spēkā. Turklāt, šim nolīgumam
stājoties spēkā, turpmāk, iesniedzot priekšlikumus IMO,
varēs precizēt vairākus protokola noteikumus, kuri kopš
Direktīvas 97/70/EK pieņemšanas ir novecojuši.
(10)     Saskaņā ar LESD
2. panta 1. punktu Padomei būtu jāpilnvaro
dalībvalstis parakstīt un ratificēt šo nolīgumu vai tam
pievienoties, ņemot vērā Savienības intereses. Tomēr,
lai aizsargātu pašreizējos drošības līmeņus, kurus
nodrošina Padomes Direktīva 97/70/EK, dalībvalstīm, parakstot
nolīgumu un deponējot savus ratifikācijas vai pievienošanās
dokumentus, būtu jāsniedz deklarācija par to, ka
nolīgumā noteiktie atbrīvojumi saistībā ar tā
1.6. un 3.3. noteikumu attiecībā uz ikgadējiem apsekojumiem
un kopēju zvejas zonu vai ekskluzīvo ekonomisko zonu attiecīgi
netiks piemēroti un ka trešo valstu zvejas kuģiem, kuru garums ir 24
metri vai lielāks un kuri darbojas to teritoriālajos vai
iekšējos ūdeņos, vai izkrauj lomu to ostās, piemēros
minētajā direktīvā izklāstītos drošības
standartus,
IR
PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Ar šo dalībvalstis
tiek pilnvarotas parakstīt, parakstīt un ratificēt vai
pievienoties 2012. gada Keiptaunas nolīgumam par 1993. gada
Torremolinosas protokola, kas attiecas uz 1977. gada Torremolinosas
Starptautisko konvenciju par zvejas kuģu drošumu, noteikumu
īstenošanu.
2. pants
Dalībvalstis veic
nepieciešamos pasākumus, lai nekavējoties un katrā ziņā
ne vēlāk kā divu gadu laikā pēc šā lēmuma
stāšanās spēkā deponētu nolīguma
ratifikācijas vai pievienošanās dokumentus pie Starptautiskās
Jūrniecības organizācijas ģenerālsekretāra.
Dalībvalstis,
parakstot, ratificējot vai pievienojoties šim nolīgumam, arī
deponē šā lēmuma pielikumā norādīto
deklarāciju.
3. pants
Šis lēmums
stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā
publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī.
4. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
PIELIKUMS
Deklarācija, ko
dalībvalstis deponē, parakstot, ratificējot vai pievienojoties
2012. gada Keiptaunas nolīgumam par 1993. gada Torremolinosas
protokola, kas attiecas uz 1997. gada Torremolinosas Starptautisko
Konvenciju par zvejas kuģu drošumu, noteikumu īstenošanu
Saskaņā ar
reģionālu vienošanos atbilstīgi Torremolinosas 1993. gada
protokola 3. panta 5. punktam [līgumslēdzējas
dalībvalsts nosaukums] ir saistošs attiecīgais Eiropas
Savienības (ES) normatīvais akts (Padomes 1997. gada
11. decembra Direktīva 97/70/EK), ar ko nosaka saskaņotu
drošības režīmu zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai
lielāks, un līdz ar to tā piemēros Torremolinosas protokola
noteikumus tiem zvejas kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks un
kuri kuģo ar trešās valsts karogu un darbojas tās iekšējos
un teritoriālajos ūdeņos vai izkrauj lomu kādā no
tās ostām, saskaņā ar iepriekšminētā ES
normatīvā akta noteikumiem.
Saskaņā ar šo
reģionālo vienošanos nepiemēro Keiptaunas nolīgumā
norādītos atbrīvojumus, kas noteikti tā 1.6. noteikumā
attiecībā uz ikgadējiem apsekojumiem un 3.3. noteikumā
attiecībā uz kopēju zvejas zonu vai ekskluzīvo ekonomisko
zonu.
[1]               OV
L 34, 9.2.1998., 1. lpp.
[2]               OV
L 324, 29.11.2002., 1. lpp.
[3]               ILO
(2001) Ziņojums par drošības un veselības apstākļiem
zvejniecības nozarē
[4]               OV C […], […], […] lpp.
[5]               OV
L 34, 9.2.1998., 1. lpp.