				|

		52012PC0093

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS par uzskaites noteikumiem un rīcības plāniem attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisijām un piesaisti, kas rodas darbībās, kuras saistītas ar zemes izmantošanu, zemes izmantošanas maiņu un mežsaimniecību /* COM/2012/093 final - 2012/0042 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Cīņa pret klimata
pārmaiņām – neatliekams uzdevums
2010. gada beigās Apvienoto
Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par
klimata pārmaiņām (UNFCCC) kontekstā tika
atzīts, ka globālās sasilšanas rezultātā gaisa
temperatūra nedrīkst pieaugt par vairāk nekā 2 °C,
salīdzinot ar temperatūru pirms industriālās
revolūcijas[1].
Tas ir svarīgi, ja vēlamies ierobežot negatīvās sekas, ko
rada cilvēka iejaukšanās klimata sistēmā. Tāpēc
globālajām emisijām jāsamazinās. Lai sasniegtu šo
ilgtermiņa mērķi, globālās siltumnīcefekta
gāzu emisijas līdz 2050. gadam jāsamazina vismaz par
50 %, salīdzinot ar 1990. gada līmeni[2].
Visām attīstītajām
valstīm emisijas līdz 2050. gadam būtu jāsamazina par
80–95 %, salīdzinot ar 1990. gada līmeni. Par vidēja
termiņa uzdevumiem runājot, Savienība ir apņēmusies
līdz 2020. gadam siltumnīcefekta gāzu emisijas
salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni samazināt par
20 % vai – ja apstākļi būs labvēlīgi –
pat par 30 %[3].
Zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un mežsaimniecības (LULUCF)
sektors šajās saistībās nav iekļauts.
Tomēr Eiropas Parlamenta un Padomes
2009. gada 23. aprīļa Direktīvā 2009/29/EK,
ar ko Direktīvu 2003/87/EK groza, lai uzlabotu un paplašinātu
Kopienas siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju kvotu
tirdzniecības sistēmu[4]
(“ES emisiju kvotu tirdzniecības sistēma”), un Eiropas Parlamenta un
Padomes 2009. gada 23. aprīļa Lēmumā
Nr. 406/2009/EK par dalībvalstu pasākumiem siltumnīcas
efektu izraisošu gāzu emisiju samazināšanai, lai izpildītu
Kopienas saistības siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisiju
samazināšanas jomā līdz 2020. gadam[5] (“Lēmums par kopīgiem
centieniem”), norādīts, ka visām ekonomikas nozarēm
būtu jāsniedz ieguldījums, lai izpildītu Savienības
2020. gadam izvirzīto siltumnīcefekta gāzu emisiju
samazinājuma mērķi. Turklāt Lēmuma
Nr. 406/2009/EK 9. pantā Komisija tiek aicināta
izvērtēt veidus, kā Savienības emisiju samazināšanas saistībās
iekļaujamas ar LULUCF darbībām saistītas emisijas un
piesaiste, un attiecīgā gadījumā iesniegt tiesību akta
priekšlikumu, nodrošinot sektora ieguldījuma pastāvību un vides
integritāti, kā arī pareizu monitoringu un uzskaiti.
Pēc plašas apspriešanās ar
dalībvalstīm un ieinteresētajām aprindām un ietekmes
novērtējuma sagatavošanas Komisija nu ierosina lēmumu, lai
vispirms nodrošinātu tiesisko regulējumu stabiliem, saskaņotiem
un visaptverošiem uzskaites noteikumiem, kas pielāgoti LULUCF
sektora specifikai. Ar priekšlikumu tiek izveidots tiesiskais regulējums,
ko piemēro LULUCF sektoram un kas darbojas atsevišķi no esošo
saistību regulējuma (ES emisiju kvotu tirdzniecības sistēma
un Lēmums par kopīgiem centieniem), proti, sektors šobrīd
netiktu oficiāli iekļauts 20 % siltumnīcefekta gāzu
emisiju samazinājuma mērķī. Tikai tad, kad būs ieviesti
stabili uzskaites noteikumi, monitorings un ziņošana, LULUCF
sektoru varētu oficiāli iekļaut Savienības emisiju
samazinājuma mērķos. Šajā nolūkā Komisija ir
arī nākusi klajā ar priekšlikumu atcelt Eiropas Parlamenta un
Padomes 2004. gada 11. februāra Lēmumu Nr. 280/2004/EK
par monitoringa mehānismu attiecībā uz siltumnīcas efektu
izraisošo gāzu emisiju un par Kioto protokola īstenošanu Kopienā[6] un aizstāt to ar Eiropas
Parlamenta un Padomes regulu par mehānismu siltumnīcefekta gāzu
emisiju monitoringam un ziņošanai un citas informācijas
ziņošanai valstu un Eiropas Savienības līmenī
saistībā ar klimata pārmaiņām[7].
Zemes izmantošanas un mežsaimniecības
nozīme klimata pārmaiņu jomā
Siltumnīcefekta gāzu emisijas
Savienībā galvenokārt rodas enerģijas ražošanā un
citās cilvēka veiktās darbībās. Vienlaikus ogleklis no
atmosfēras tiek absorbēts (piesaistīts) fotosintēzes
procesā un uzkrāts kokos un no tiem iegūtos koksnes produktos,
kā arī citos augos un augsnē. Tāpēc piemēroti
zemes izmantošanas un apsaimniekošanas pasākumi mežsaimniecībā
un lauksaimniecībā var ierobežot oglekļa emisijas un
veicināt tā piesaisti no atmosfēras. Šādi pasākumi
ietilpst LULUCF sektorā, kurš aptver galvenokārt oglekļa
dioksīda (CO2) emisijas un piesaisti sauszemes
ekosistēmās, ko parasti nosaka kā oglekļa krājas
izmaiņas[8].
2009. gadā LULUCF piesaistīja no atmosfēras oglekli
tādā apjomā, kas ir aptuveni līdzvērtīgs 9 %
kopējo Savienības siltumnīcefekta gāzu emisiju, kas
radušās citos sektoros.
Lauksaimniecība, mežsaimniecība,
saistītās nozares un enerģētika ir
vissvarīgākās ekonomikas nozares, kas attiecas uz LULUCF
un dažādos veidos var palīdzēt samazināt emisijas un
palielināt piesaisti. Lauksaimniecības pasākumos, kuru
mērķis ir samazināt zālāju pārveidošanu
aramzemē un oglekļa zudumus, kas rodas, apstrādājot
organiskās augsnes, varētu uzlabot agronomijas praksi, piemēram,
izmantot citas kultūraugu sugas (piemēram, audzēt vairāk
pākšaugu) un paplašināt augsekā iekļautās
platības. Varētu veikt arī agromežsaimniecības
pasākumus, kas palielina augsnes oglekļa krāju, proti,
turēt lauksaimniecības dzīvniekus vai audzēt pārtikas
kultūraugus zemē, kurā aug arī koki enerģijas
ražošanas, kokmateriālu vai citu koksnes produktu ieguves
vajadzībām. Atdodot vai atstājot zemei adekvātu daudzumu organisko
vielu, iespējams uzlabot aramzemes un zālāju
produktivitāti, savukārt organisko augšņu, ieskaitot
kūdrājus, mitruma atjaunošana, atstāšana atmatā vai
nenosusināšana un degradētu augšņu atjaunošana var
ievērojamā mērā palīdzēt mazināt klimata
pārmaiņas un uzlabot bioloģisko daudzveidību. Ņemot
vērā iepriekšminēto, uzskaitē būtu jāiekļauj
aramzemes un zālāju apsaimniekošana, lai pilnībā ņemtu
vērā šo darbību devumu klimata saistību izpildē.
Arī mežsaimniecībai ir liels
klimata pārmaiņu mazināšanas potenciāls. Kā piemērus var minēt tādus pasākumus kā
nemeža zemes pārveidošana mežā (t. i., meža ieaudzēšana)[9], izvairīšanās no meža
zemes pārveidošanas citos zemes veidos (t. i., atmežošanas),
oglekļa uzkrāšana esošajos mežos, palielinot cirtes aprites laiku,
neveicot kailcirtes (t. i., meža apsaimniekošanā pieņemot
lēmumu veikt retināšanu vai izlases cirti) un esošos mežus
pārveidojot neskartos mežos, un plašāka profilakses pasākumu
izmantošana ar mērķi mazināt ietekmi, ko rada ugunsgrēki,
kaitēkļi un vētras. Tikpat svarīga ir arī iespēja
paaugstināt esošo mežu produktivitāti, cirtmetu pietuvinot koku
maksimālās produktivitātes vecumam, iegūstot vairāk
koksnes mazražīgos mežos, palielinot koksnes atlikumu un zaru koksnes
savākšanu (ja iespējams saglabāt bioloģisko
daudzveidību, augsnes auglību un organisko vielu). Zināmu
iespaidu var panākt arī, mainot sugu sastāvu un augšanas
ātrumu.
Papildus iespējām, kas tieši
saistītas ar mežsaimniecību un lauksaimniecību, klimata
pārmaiņu mazināšanas potenciāls piemīt arī
saistītajām nozarēm (piemēram, celulozes un
papīra rūpniecībai, kokapstrādei) un atjaunojamo
energoresursu sektoriem, ja lauksaimniecības zemi un mežus apsaimnieko
kokmateriālu ieguves un enerģijas ražošanas vajadzībām.
Ogleklis tiek uzkrāts kokos, citos augos un augsnēs, taču
vairākus gadu desmitus to var uzkrāt arī produktos,
piemēram, koka būvmateriālos. Uz ražotājiem un
patērētājiem orientēta politika var ievērojami
veicināt koksnes ilgtermiņa izmantošanu un reciklēšanu un/vai
tādu celulozes, papīra un koksnes produktu ražošanu, ar kuriem
aizstāj materiālus, kas rada vairāk emisiju (piemēram,
betonu, tēraudu, no fosilām izejvielām ražotu plastmasu). Uz
bioloģiskiem resursiem balstītā rūpniecībā
patiesībā var izmantot kultūraugus, ko audzē kā
materiālu aizvietotājus (piemēram, kaņepes un zāle
izolācijai stikla šķiedras vietā, salmi mēbeļu
ražošanai, automobiļu durvju paneļi, kas izgatavoti no lina vai
sizala šķiedras, bioplastmasa) vai enerģijas ražošanai
(piemēram, biomasas izmantošana fosilo kurināmo vietā).
Pētījumi liecina, ka uz katru tonnu oglekļa, kas uzkrāts
koksnes produktos, ar kuriem aizstāti nekoksnes produkti,
siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājums vidēji
varētu būt divas tonnas oglekļa[10].
Ietverot obligātajā uzskaitē
meža apsaimniekošanu, aramzemes apsaimniekošanu un ganību apsaimniekošanu,
varētu uzlabot lauksaimnieku, mežsaimnieku un uz koksnes resursiem
balstītu nozaru veikto pasākumu pamanāmību un izveidot
pamatu tādu politikas stimulu radīšanai, kas sekmētu klimata
pārmaiņu mazināšanas centienus. Ja
šādi pūliņi tiktu uzskaitīti, siltumnīcefekta
gāzu vispārējā ietekme tiktu atspoguļota pareizāk
un emisiju samazinājuma mērķus izdotos sasniegt ar
mazākām izmaksām.
Ņemot vērā to, ka
lauksaimniecības zemes izmantošana, mežsaimniecība un saistītās
nozares Savienības dalībvalstīs emisiju potenciāla
ziņā ievērojami atšķiras, viena politika visiem
nederēs. Ir vajadzīga īpaši pielāgota pieeja, lai
respektētu dažādos zemes izmantojuma un mežsaimniecības prakses
veidus. Galvenais priekšnoteikums oglekļa krāju un piesaistes
intensitātes uzturēšanai un palielināšanai ir nodrošināt
vienlīdzīgus nosacījumus dažāda veida pasākumiem, ko
dalībvalstīs veic dažādās nozarēs (piemēram,
ganību apsaimniekošana un bioenerģijas ražošana), gādājot
par LULUCF sektora radīto emisiju un piesaistes pareizu un
saskaņotu uzskaitīšanu.
Ar pašreizējo rīcībpolitiku
nepietiek
Lai gan LULUCF sektors patlaban netiek
ieskaitīts Savienības emisiju samazinājuma mērķī
2020. gadam, tas tiek ieskaitīts Savienības saistībās,
ko tā uzņēmusies 2008.–2012. gada periodam
saskaņā ar UNFCCC Kioto protokolu (“Kioto protokols”), kas
apstiprināts ar Padomes Lēmumu 2002/358/EK[11]. Tomēr
pašreizējiem starptautiskajiem uzskaites noteikumiem, kas ir
brīvprātīgu un obligātu pasākumu apvienojums,
piemīt būtiski trūkumi. Pats
galvenais – vairumā LULUCF darbību uzskaitīšana ir
brīvprātīga, jo īpaši tas attiecas uz meža apsaimniekošanu
(kas veido apmēram 70 % sektora) un aramzemes un ganību
apsaimniekošanu (kas veido apmēram 17 % sektora). Tā rezultātā Kioto protokola
pirmajā saistību periodā uzskaitīšana
dalībvalstīs būtiski atšķiras. Vēl
viena nepilnība ir tas, ka trūkst stimulu veikt klimata
pārmaiņu mazināšanas pasākumus mežsaimniecībā. Ir vajadzīgi uzskaites uzlabojumi, lai
dalībvalstīs radītu vienlīdzīgus nosacījumus
lauksaimniecībai, mežsaimniecībai un saistītajām
nozarēm un enerģētikai ar mērķi nodrošināt pret
tām konsekventu attieksmi Savienības iekšējā tirgū.
Lai nodrošinātu stabilu un saskaņotu
lauksaimniecībā un mežsaimniecībā radušos emisiju un piesaistes
novērtēšanu, ir jāuzlabo monitoringa un ziņošanas
spējas. Vēl joprojām
pastāv ievērojami trūkumi, un ir jāuzlabo ziņoto datu,
jo īpaši datu par lauksaimniecības zemes augsnēm, pareizums un
pilnīgums. Tādējādi monitoringa
un ziņošanas uzlabojumi ne tikai atvieglos uzskaiti, bet
nodrošinās arī stabilu, skaidru un pamanāmu
lauksaimniecībā un mežsaimniecībā panāktā
progresa rādītāju.
Turklāt ir svarīgi veicināt
sinerģiju ar plašākiem politikas mērķiem. Ir radīti stimuli, lai veicinātu
bioenerģijas izmantošanu[12],
bet patlaban trūkst saskaņotas pieejas klimata pārmaiņu
mazināšanai LULUCF sektorā, ko panāktu ar pasākumiem
lauksaimniecībā, mežsaimniecībā un saistītajās
nozarēs.
Klimata
pārmaiņu mazināšanai patiesībā varētu būt
arvien pieaugoša nozīme kopējā lauksaimniecības
politikā (KLP). Savienības lauku
attīstības politikā laikposmam pēc 2013. gada
jautājumus par klimata pārmaiņu mazināšanu un
pielāgošanos tām varētu risināt, radot labākus
stimulus oglekļa piesaistei lauksaimniecībā un
mežsaimniecībā. Daži no šiem
stimuliem vienlaikus noderētu, lai palielinātu un saglabātu
oglekļa krājas un radītu ieguvumus bioloģiskās
daudzveidības un pielāgošanās jomā, piemēram, uzlabotu
augsnes ūdensietilpību un mazinātu eroziju. Saistīto oglekļa plūsmu
obligāta uzskaite gādātu par šo pasākumu
pozitīvās ietekmes labāku pamanāmību un
nodrošinātu to pilnīgu ieguldījumu klimata pārmaiņu
izraisīto problēmu risināšanā. Turklāt
LULUCF iekļaušana uzskaitē skaidrāk parādītu
ilgtspējīgas bioenerģijas priekšrocības, jo tiktu
labāk atspoguļotas saistītās emisijas, jo īpaši
tās, kas rodas biomasas sadegšanā un patlaban netiek
uzskaitītas. Tas pastiprinātu
stimulus, ko nodrošina ilgtspējības kritēriji saistībā
ar atjaunojamo energoresursu mērķiem.
Tomēr LULUCF atšķiras no
citiem sektoriem. Siltumnīcefekta gāzu piesaiste un emisijas
šajā sektorā rodas relatīvi lēnu dabas procesu
rezultātā. Var paiet gadu desmiti, pirms tādi pasākumi
kā meža ieaudzēšana rada būtisku ietekmi. Tāpēc
darbības, ko mežsaimniecībā un lauksaimniecībā veic
piesaistes palielināšanai un emisiju samazināšanai, būtu
jāplāno ilgtermiņā. Turklāt ir iespējama emisiju
un piesaistes apvērse: tās cēloņi var būt
ekstrēmas parādības, tādas kā ugunsgrēki,
vētras, sausums vai kaitēkļi, kas ietekmē mežu un zemes
apaugumu, vai arī apsaimniekošanas lēmumi (piemēram, lēmums
cirst vai stādīt kokus). Turklāt emisiju un piesaistes ikgadējas
svārstības mežos ir lielas un dabisku traucējumu un
mežizstrādes rezultātā dažās dalībvalstīs var
līdzināties pat 35 % kopējo gada emisiju. Tāpēc dalībvalstīm
būtu grūti sasniegt ikgadējus mērķus.
Lai gan par LULUCF emisijām un
piesaisti tiek ziņots saskaņā ar UNFCCC un tās tiek
daļēji uzskaitītas saskaņā ar Kioto protokolu, šis
sektors nav ietverts Savienības saistībās, kuras tā
uzņēmusies klimata un enerģētikas tiesību aktu
kopumā, jo ir atzīts, ka šā sektora emisiju un piesaistes
starptautiskajos uzskaites noteikumos pastāv būtiski trūkumi.
Turklāt tobrīd, kad tika noteikts Savienības emisiju
samazinājuma mērķis, valdīja pārliecība, ka
2009. gadā Kopenhāgenā klimatam veltītajā
samitā tiks sagatavots starptautisks nolīgums klimata
pārmaiņu jomā, tostarp pārskatīti LULUCF
uzskaites noteikumi, kurus tad varētu pieņemt Savienība.
Minētajā sanāksmē tas nenotika.
Taču UNFCCC
līgumslēdzēju pušu 17. konferencē, kas vienlaikus bija
Kioto protokola līgumslēdzēju pušu sanāksme un notika
2011. gada decembrī Durbanā, tika panākts progress.
Tajā tika pieņemts Lēmums -/CMP.7, kurā izklāstīti
uzskaites noteikumi, definīcijas un kārtība, kas LULUCF
sektorā piemērojami no Kioto protokola otrā saistību
perioda. Konkrēti, uzskaite attiecībā uz meža apsaimniekošanas
darbībām, ieskaitot nocirstas koksnes produktus, būs
obligāta, un ir izstrādātas “dabisku traucējumu” un
“mitrāju nosusināšanas un atjaunošanas” definīcijas. Tāpēc
ir svarīgi līdztekus starptautiskiem procesiem rīkoties
Savienības līmenī. Lai nodrošinātu pienācīgu
saskanību, tiesību akta priekšlikumam par to emisiju un piesaistes
uzskaiti, kas Savienībā radušās ar LULUCF
saistītās darbībās, jābūt saskaņā ar
starptautiskā līmenī pieņemtajiem lēmumiem; tomēr
tajā pašā laikā tam būtu jādod Savienībai
iespēja rādīt priekšzīmi, tiecoties panākt
starptautisku vienošanos no Kioto protokola otrā saistību perioda.
Tāpēc šā priekšlikuma
mērķis ir pakāpeniski integrēt LULUCF sektoru
Savienības klimata politikā, izveidojot atsevišķu tiesisko
regulējumu, kurā ņemta vērā sektora specifika, un
nodrošinot stabilu un saskaņotu uzskaites pamatsistēmu. Pats
galvenais, tādējādi tiktu uzskaitītas visas
antropogēnās siltumnīcefekta gāzu emisijas, kas rodas
visās saimnieciskajās darbībās Savienībā.
Tajā pašā laikā tiktu uzlabota lauksaimniecībā,
mežsaimniecībā un saistītajās nozarēs jau uzsākto
un jauno klimata pārmaiņu mazināšanas centienu
pamanāmība un izveidots pamats atbilstošu politikas stimulu
radīšanai (piemēram, KLP, kā arī ņemot vērā Ceļvedi
par resursu efektīvu izmantošanu Eiropā[13]). Nosakot kopējus
Savienības uzskaites noteikumus, tiktu radīti arī
vienlīdzīgi nosacījumi dalībvalstīs. Tiktu
reģistrētas oglekļa krāju izmaiņas, kas rodas,
izmantojot iekšzemē ražotu biomasu, tādējādi tiktu
pilnveidota bioenerģijas uzskaite tautsaimniecības mērogā.
Tas stiprinātu Savienības klimata politikas integritāti vides
aspektā. Visbeidzot, tas būtu svarīgs un vajadzīgs solis
centienos ekonomiski izdevīgā veidā sasniegt
vērienīgākus klimata mērķus. Tālab ir
svarīgi izveidot stabilus un saskaņotus uzskaites noteikumus, kas
piemērojami šim sektoram, un nodrošināt to ieguldījumu klimata
pārmaiņu problēmas risināšanā.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMI
Apspriešanās ar
ieinteresētajām personām
2010. gada sākumā
saskaņā ar Eiropas klimata pārmaiņu programmu tika
izveidota Klimata politikas ekspertu grupa LULUCF jautājumos.
Grupā darbojās plašs ieinteresēto aprindu loks: vides NVO,
tirdzniecības asociācijas, eksperti no publiskās pārvaldes
iestādēm un pētnieki. Grupas mērķis bija apzināt
un iztirzāt kritiskos jautājumus, kas saistīti ar LULUCF
sektora iekļaušanu Savienības centienos mazināt klimata
pārmaiņas. Tas palīdzēja noteikt darbības jomu un
vadīt Komisijas darbu. Kopsavilkuma ziņojums ar galvenajiem
konstatējumiem ir pieejams attiecīgajā Komisijas
tīmekļa vietnē[14].
2010. gadā tika organizēta
sabiedriska apspriešanās, lai apkopotu viedokļus par
iespējām un grūtībām, kas saistītas ar LULUCF
sektora iekļaušanu Savienības siltumnīcefekta gāzu emisiju
samazinājuma saistībās[15].
Pavisam tika saņemtas 153 atbildes, kas atspoguļoja privātu
uzņēmumu, uzņēmēju un nozares organizāciju,
privātpersonu un privātu zemes īpašnieku, nevalstisko
organizāciju, akadēmisko aprindu un pētnieku un publiskā
sektora iestāžu uzskatus. Tie paši jautājumi pēc tam tika
izmantoti, organizējot atsevišķu apspriešanos ar
dalībvalstīm, kurā tika saņemtas 14 atbildes.
Pamatojoties uz datiem, kas savākti tiešsaistē organizētajā
sabiedriskajā apspriešanā, var formulēt šādas atziņas:
·
lielākā daļa respondentu uzskata, ka
zemes izmantošanas darbības var palīdzēt mazināt klimata
pārmaiņas gan īstermiņā (līdz 2020. gadam),
gan ilgākā laikposmā (no 2020. līdz 2050. gadam);
·
vairums respondentu atbildēja, ka LULUCF
sektoram vajadzētu būt daļai no Savienības
siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājuma mērķiem
2020. gadam, tomēr daudzi izteicās par labu sektora
iekļaušanai tikai tādā gadījumā, ja Savienībai
būtu jāuzņemas vērienīgākas saistības;
·
respondenti atbalstīja atsevišķu
uzskaites pamatsistēmu, kas piemērojama LULUCF sektoram, nevis
tā iekļaušanu ES emisiju kvotu tirdzniecības sistēmā
vai Lēmumā par kopīgiem centieniem;
·
lielākā daļa respondentu arī
piekrita apgalvojumam, ka Savienībā ir vajadzīga ziņošanas
un monitoringa saskaņošana un standartizācija;
·
gandrīz visi respondenti uzskatīja, ka
pašreizējā Savienības un valstu rīcībpolitika ir
nepietiekama, lai panāktu to, ka zemes izmantošanas darbības
palīdz mazināt klimata pārmaiņas.
Visi rezultāti, kas iegūti
tiešsaistē organizētajā sabiedriskajā apspriešanā un
apspriešanā ar dalībvalstīm, ir pieejami attiecīgajā
Komisijas tīmekļa vietnē[16].
Visbeidzot, Komisija 2011. gada
28. janvārī Briselē sarīkoja arī
ieinteresēto personu sanāksmi. Diskusijās piedalījās
apmēram 75 pārstāvji no dalībvalstīm,
tirdzniecības asociācijām, vides NVO un pētniecības
institūtiem. Arī šīs sanāksmes materiāli ir pieejami
attiecīgajā Komisijas tīmekļa vietnē[17].
Ietekmes novērtējums
Ietekmes novērtējumā tika
iztirzāti trīs galvenie jautājumi, kam jāpievērš
uzmanība, novērtējot, kā LULUCF būtu
iekļaujams Savienības siltumnīcefekta gāzu emisiju
samazināšanas saistībās, proti, kā:
·
nodrošināt stabilus emisiju un piesaistes
uzskaites noteikumus;
·
izveidot stabilu monitoringa un ziņošanas
sistēmu;
·
izstrādāt piemērotu politiku sektora
iekļaušanai Savienības klimata pārmaiņu
saistībās.
Pamatojoties uz politisko kontekstu sektora
iekļaušanai Savienības saistībās, kuras patlaban
regulē Lēmums par kopīgiem centieniem un ES emisiju kvotu
tirdzniecības sistēma, ietekmes novērtējumā tika
apsvērti trīs LULUCF iekļaušanas varianti, proti,
iekļaut Lēmuma par kopīgiem centieniem regulējumā,
izveidot atsevišķu regulējumu vai vispār atlikt iekļaušanu.
Attiecībā uz katru variantu tika novērtēti uzskaites un
monitoringa jautājumi. Sīki tika izsvērta dažādo variantu
potenciālā ietekme uz sabiedrību, ekonomiku un vidi.
Ietekmes
novērtējumā secināts, ka ir pamatoti iemesli iekļaut LULUCF
Savienības siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas
saistībās, proti, uzlabot politikas saskaņotību, vides
integritāti un ekonomisko efektivitāti. Taču
tas ir iespējams tikai tad, ja LULUCF izveido pareizo politisko
kontekstu. Tā kā emisijām un
piesaistei mežos raksturīgs augsts mainīgums, vienam gadam noteikti
emisiju samazinājuma mērķi, kas tiek izmantoti citos sektoros,
šeit nav piemēroti. Arī ilgais
laiks, kas vajadzīgs, lai klimata pārmaiņu mazināšanas
pasākumi sāktu iedarboties, padara LULUCF atšķirīgu
no vairuma citu nozaru. Ņemot
vērā iepriekš minēto, ietekmes novērtējumā tika
norādīts, ka piemērotākais variants būtu LULUCF
sektoram izveidot atsevišķu tiesisko regulējumu. Attiecībā uz uzskaiti par
piemērotākajiem tika atzīti varianti, kuros paredzēta gan
mežsaimniecības, gan lauksaimniecības darbību radīto
emisiju un piesaistes obligāta uzskaitīšana un klimata
pārmaiņu mazināšanas pasākumiem noteikts vienāds svars
neatkarīgi no tā, vai tos veic mežsaimniecībā,
lauksaimniecībā, saistītajās nozarēs vai
enerģētikā. Tas ir izmaksu
ziņā lietderīgāk un rada līdzvērtīgus
noteikumus gan dalībvalstu starpā, gan starp dažādiem
Savienības iekšējā tirgus sektoriem. Tādā
veidā tiks arī izveidota sistēma, kas ļaus stimulēt
lauksaimniekus, mežsaimniekus un saistīto nozaru pārstāvjus
veikt pasākumus, nodrošinot to pamanāmību un pareizu
atspoguļojumu. Ar plašu emisiju un
piesaistes tvērumu tiks panākts tas, ka uzskaites sistēma
atspoguļo iespējamo apvērsi. Tomēr
samazinājuma pasākumi nekādā ziņā nav
jāatliek. Var sagatavot nacionālos
rīcības plānus, kuros paredz LULUCF stratēģiju
un prognozes. Plāni kalpotu kā
starpposms ceļā uz sektora pilnīgu iekļaušanu
pašreizējā politikā. Turklāt
ietekmes novērtējumā tika norādīts, ka
jāpilnveido monitorings un ziņošana, lai stiprinātu uzskaites
pamatsistēmu un rādītājus, ar kuriem seko līdzi
lauksaimniecībā un mežsaimniecībā panāktajam
progresam. Komisija ierosina to panākt ar
atsevišķu regulējumu, t. i., pārskatot Monitoringa
mehānisma lēmumu. Salīdzināmības
un izmaksu lietderīguma labad sekmīgāk jāizmanto
Savienības mēroga monitoringa instrumenti, piemēram, LUCAS
un CORINE.
Visi rezultāti ir izklāstīti
priekšlikumam pievienotajā ietekmes novērtējumā.
Priekšlikuma kopsavilkums
Šā
lēmuma galvenais mērķis ir izveidot stabilus un visaptverošus
uzskaites noteikumus LULUCF sektoram, kā arī pavērt
iespēju turpmāk virzīt politiku uz pilnīgu LULUCF
iekļaušanu Savienības siltumnīcefekta gāzu emisiju
samazinājuma saistībās, kad būs radīti vajadzīgie
apstākļi. Šajā nolūkā šis lēmums izveido
regulējumu, kas paredz:
·
pienākumu dalībvalstīm obligāti
uzskaitīt ar lauksaimniecības un mežsaimniecības
darbībām LULUCF sektorā saistītās
siltumnīcefekta gāzu emisijas no avotiem un piesaisti, kas notiek ar
piesaistītāju palīdzību, un brīvprātīgi
uzskaitīt veģetācijas atjaunošanu un mitrāju nosusināšanu
un atjaunošanu;
·
obligāti piemērojamus
vispārīgus uzskaites noteikumus;
·
īpašus uzskaites noteikumus, kas
piemērojami meža ieaudzēšanai, meža atjaunošanai, atmežošanai, meža
apsaimniekošanai, izmaiņām nocirstas koksnes produktu
krātuvē, aramzemes apsaimniekošanai, ganību apsaimniekošanai,
veģetācijas atjaunošanai un mitrāju nosusināšanai un
atjaunošanai;
·
īpašus noteikumus uzskaitei saistībā
ar dabiskiem traucējumiem;
·
to, ka dalībvalstīm jāpieņem LULUCF
rīcības plāni, kas izstrādāti, lai ierobežotu vai
samazinātu LULUCF darbībās radušās emisijas no
avotiem un saglabātu vai palielinātu attiecīgo piesaisti, un to,
ka Komisijai jānovērtē minētie plāni;
·
Komisijas pilnvaras atjaunināt
2. pantā izklāstītās definīcijas, ņemot
vērā izmaiņas definīcijās, ko pieņēmušas UNFCCC
vai Kioto protokola, vai cita ar klimata pārmaiņām saistīta
un Savienības noslēgta daudzpusēja nolīguma
struktūras, grozīt I pielikumu nolūkā pievienot
uzskaites periodus un nodrošināt konsekvenci starp šiem uzskaites
periodiem un attiecīgajiem periodiem, kas piemērojami Savienības
emisiju samazinājuma saistībām citos sektoros, grozīt
II pielikumu nolūkā atjaunināt references līmeņus
saskaņā ar ierosinātajiem references līmeņiem, ko
dalībvalstis darījušas zināmus atbilstīgi 6. pantam,
ievērojot saskaņā ar šo lēmumu veiktās korekcijas,
atbilstoši zinātnes progresam pārskatīt III pielikumā
norādīto informāciju un, ņemot vērā zinātnes
progresu, pārskatīt nosacījumus, kas saistīti ar
9. panta 2. punktā izklāstītajiem uzskaites
noteikumiem, kurus piemēro dabiskiem traucējumiem, vai
atspoguļot UNFCCC vai Kioto protokola struktūru pieņemtu
aktu pārskatīšanu.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
Juridiskais pamats
Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir
Līguma par Eiropas Savienības darbību 192. panta 1. punkts.
Priekšlikumam ir likumīgs mērķis, uz ko attiecas Līguma par
Eiropas Savienības darbību 191. panta 1. punkts, proti,
cīņa pret klimata pārmaiņām. Tiesību akta
priekšlikuma nolūks ir nodrošināt to, lai dalībvalstis pareizi
un konsekventi uzskaitītu ar LULUCF sektoru saistītās
emisijas no avotiem un piesaisti, un tādējādi uzlabot tās
informācijas pieejamību, kas vajadzīga politikas veidošanai un
lēmumu pieņemšanai sakarā ar Savienības saistībām
klimata pārmaiņu jomā, un radīt stimulus klimata
pārmaiņu mazināšanas pasākumiem. Šo mērķi nevar
sasniegt ar mazāk ierobežojošiem līdzekļiem nekā
tiesību akta priekšlikums.
Subsidiaritātes princips
Lai Savienības rīcība būtu
pamatota, jāievēro subsidiaritātes princips.
(a)
Problēmas transnacionālais raksturs
(nepieciešamības pārbaude)
Klimata pārmaiņas ir pārrobežu
jautājums, kuram vajadzīga kopīga dalībvalstu
rīcība. Ja valstis rīkotos katra atsevišķi, Savienības
līmenī izvirzītie siltumnīcefekta gāzu emisiju
samazinājuma mērķi netiktu sasniegti; valstis nevarētu nedz
sasniegt individuālos mērķus, nedz izpildīt
starptautiskās saistības. Lai sekmētu LULUCF sektora
devumu klimata pārmaiņu jomā pieņemto Savienības
saistību izpildē, Savienībai jāizveido pienākumu
uzliekošs tiesiskais regulējums, ar kuru, ciktāl iespējams, nodrošinātu
šim sektoram piemērojamu saskaņotu uzskaiti.
(b)
Efektivitātes pārbaude (pievienotā
vērtība)
Savienības līmenī veikta
rīcība efektivitātes dēļ radītu skaidras
priekšrocības salīdzinājumā ar dalībvalstu
līmenī veiktu rīcību. Tā kā galvenās saistības
klimata pārmaiņu jomā ir pieņemtas Savienības
līmenī, arī attiecīgos uzskaites noteikumus ir
lietderīgāk izstrādāt Savienības līmenī.
Turklāt, lai pārvarētu apzinātās problēmas,
tādas ka vajadzība pēc pareizas un saskanīgas uzskaites
metodikas dažādām LULUCF darbībām, ir nepieciešami
visām dalībvalstīm kopēji noteikumi. To var nodrošināt
tikai Savienības līmenī.
Šis tiesiskais regulējums nodrošinās
efektivitāti, jo tiks izveidota saskaņota un pareiza uzskaite un LULUCF
rīcības plāni un dota iespēja detalizētāk noteikt
un novērtēt dalībvalstīs panākto progresu. Tas
garantēs Savienības klimata politikas saskaņotību, uzlabos
Savienības pieņemto klimata pārmaiņu saistību integritāti
vides aspektā un paaugstinās Savienības klimata politikas
ekonomisko efektivitāti.
Proporcionalitātes princips
Priekšlikums ir saskaņā ar
proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ.
Tajā ir paredzēti tikai tie
pasākumi, kas vajadzīgi, lai sasniegtu mērķi uzlabot ar
klimata pārmaiņām saistīto datu kvalitāti un
nodrošināt starptautisko un Savienības prasību un saistību
izpildi.
Šis priekšlikums ir samērīgs ar
Savienības vispārējo uzdevumu sasniegt Savienības
mērķus, kas iestrādāti klimata un enerģētikas
tiesību aktu kopumā, Kioto protokolā, Kopenhāgenas
vienošanās dokumentā un Lēmumā 1/CP.16, 1/CMP.6 un
2/CMP.6 (“Kankunas vienošanās”).
Ar priekšlikumu paredzēts ieviest
uzskaites noteikumus, kas ir līdzīgi starptautiskā
mērogā apspriestajiem un izmantotajiem noteikumiem (īpaši
saistībā ar Lēmumu -/CMP.7), taču ir par tiem stabilāki
un visaptverošāki.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Kā norādīts šim lēmumam
pievienotajā finanšu pārskatā, lēmums tiks īstenots,
izmantojot esošo budžetu, un neietekmēs daudzgadu finanšu shēmu.
5.           IZVĒLES ELEMENTI
Priekšlikumā ir ietverts noteikums,
saskaņā ar kuru Komisija vēlākais viena gada laikā
pēc pirmā uzskaites perioda beigām pārskatīs šajā
lēmumā paredzētos uzskaites noteikumus.
2012/0042 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
par uzskaites noteikumiem un
rīcības plāniem attiecībā uz siltumnīcefekta
gāzu emisijām un piesaisti, kas rodas darbībās, kuras
saistītas ar zemes izmantošanu, zemes izmantošanas maiņu un
mežsaimniecību
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta
1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[18],
ņemot vērā Reģionu
komitejas atzinumu[19],
saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
(1)
Savienībā zemes izmantošanas, zemes
izmantošanas maiņas un mežsaimniecības (LULUCF) sektors ir
neto piesaistītājs, kas piesaista no atmosfēras tādu
siltumnīcefekta gāzu apjomu, kas ir līdzvērtīgs
nozīmīgai Savienības kopējo emisiju daļai.
Veģetācijā un augsnē uzkrātā oglekļa
daudzumam mainoties, rodas antropogēnas siltumnīcefekta gāzu
emisijas un piesaiste. LULUCF sektorā radušās
siltumnīcefekta gāzu emisijas un piesaiste netiek ieskaitītas
Savienības mērķī līdz 2020. gadam samazināt
siltumnīcefekta gāzu emisijas par 20 % atbilstīgi Eiropas
Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Lēmumam
Nr. 406/2009/EK par dalībvalstu pasākumiem siltumnīcas
efektu izraisošu gāzu emisiju samazināšanai, lai izpildītu
Kopienas saistības siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisiju
samazināšanas jomā līdz 2020. gadam[20], un Eiropas Parlamenta un
Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvai 2003/87/EK, ar
kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas
kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK[21], lai gan tās
daļēji tiek ieskaitītas Savienības emisiju daudzuma
ierobežošanas un samazināšanas mērķa izpildē
atbilstīgi 3. panta 3. punktam ANO Vispārējās
konvencijas par klimata pārmaiņām (UNFCCC) Kioto
protokolā (“Kioto protokols”), kas apstiprināts ar Padomes
Lēmumu 2002/358/EK[22].
(2)
Lēmuma Nr. 406/2009/EK 9. pantā
noteikts, ka Komisijai jāizvērtē veidi, kā Savienības
siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas saistībās
iekļaut ar zemes izmantošanu, zemes izmantošanas maiņu un mežsaimniecību
saistītās emisijas un piesaisti, nodrošinot šā sektora
ieguldījuma pastāvību un integritāti vides aspektā,
kā arī attiecīgo emisiju un piesaistes pareizu monitoringu un
uzskaiti. Tāpēc šajā lēmumā vispirms būtu
jānosaka uzskaites noteikumi, kas piemērojami siltumnīcefekta
gāzu emisijām un piesaistei LULUCF sektorā. Lai
nodrošinātu oglekļa krāju saglabāšanu un
papildināšanu, tajā būtu jāparedz arī prasība
dalībvalstīm pieņemt LULUCF rīcības
plānus, kuros izklāstīti pasākumi LULUCF sektora
emisiju ierobežošanai vai samazināšanai un piesaistes saglabāšanai
vai palielināšanai.
(3)
UNFCCC
līgumslēdzēju pušu 17. konferencē, kas 2011. gada
decembrī norisinājās Durbanā un vienlaikus bija Kioto
protokola līgumslēdzēju pušu sanāksme, tika pieņemts
līgumslēdzēju pušu konferences Lēmums -/CMP.7
(“Lēmums -/CMP.7”). Minētajā lēmumā ir
izklāstīti uzskaites noteikumi, kas piemērojami LULUCF
sektorā no Kioto protokola otrā saistību perioda. Lai
nodrošinātu Savienības iekšējo noteikumu un UNFCCC
apstiprinātās metodikas pienācīgu saskaņotību,
šim lēmumam vajadzētu būt saskaņā ar minēto
lēmumu. Turklāt šajā lēmumā būtu
jāatspoguļo Savienības LULUCF sektora specifika.
(4)
Lai palielinātu zemes resursu izmantošanas
maiņas radīto ieguldījumu emisiju samazināšanā, LULUCF
uzskaites noteikumos būtu jāņem vērā
lauksaimniecībā un mežsaimniecībā veiktie centieni.
Šajā lēmumā būtu jāparedz uzskaites noteikumi, kas
obligāti piemērojami tādām mežsaimniecības
darbībām kā meža ieaudzēšana, meža atjaunošana, atmežošana
un meža apsaimniekošana un tādām lauksaimniecības
darbībām kā ganību apsaimniekošana un aramzemes
apsaimniekošana. Tajā būtu jāparedz arī uzskaites
noteikumi, kas brīvprātīgi piemērojami
veģetācijas atjaunošanas un mitrāju nosusināšanas un
atjaunošanas darbībām.
(5)
Lai nodrošinātu Savienības LULUCF
sektoram piemērojamo uzskaites noteikumu integritāti vides
aspektā, šiem noteikumiem vajadzētu balstīties uz uzskaites
principiem, kas izklāstīti Lēmumā -/CMP.7 un
Lēmumā 16/CMP.1, kuri pieņemti līgumslēdzēju
pušu konferencē, kas vienlaikus ir Kioto protokola
līgumslēdzēju pušu sanāksme.
(6)
Uzskaites noteikumiem būtu pareizi
jāatspoguļo cilvēka darbības izraisītas izmaiņas
emisijās un piesaistē. Šajā sakarībā šajā
lēmumā būtu jāparedz, ka dažādām LULUCF
darbībām piemēro specifisku metodiku. Ar meža ieaudzēšanu,
meža atjaunošanu un atmežošanu saistītās emisijas un piesaiste rodas
tiešas cilvēka iejaukšanās rezultātā, un tāpēc
tās būtu jāuzskaita pilnībā. Tomēr, ņemot vērā
to, ka ne visas meža apsaimniekošanā radušās emisijas un piesaiste ir
antropogēnas, attiecīgajos uzskaites noteikumos būtu
jāparedz iespēja izmantot references līmeņus, lai
izslēgtu dabas apstākļu un valsts specifikas ietekmi. References
līmeņi ir aplēses par gada neto emisijām vai piesaisti, kas
meža apsaimniekošanā rodas dalībvalsts teritorijā uzskaites
periodā iekļautajos gados, un tie būtu pārredzami
jānosaka saskaņā ar Lēmumu -/CMP.7. Tie būtu
jāatjaunina, lai atspoguļotu metodikas vai dalībvalstīs
pieejamo datu uzlabojumus. Ņemot vērā nenoteiktības
prognozēs, uz kurām balstās references līmeņi,
uzskaites noteikumos būtu jāparedz meža apsaimniekošanā radušos
siltumnīcefekta gāzu neto emisiju un piesaistes maksimālais
apjoms, ko drīkst iegrāmatot kontos.
(7)
Lai rosinātu izmantot ilgmūžīgus
nocirstas koksnes produktus, uzskaites noteikumiem būtu jānodrošina
tas, ka dalībvalstis kontos pareizi atspoguļo laiku, kurā rodas
siltumnīcefekta gāzu emisijas no nocirstas koksnes. Tāpēc
pirmās kārtas sadalīšanās funkcijai, kas piemērojama
emisijām no nocirstas koksnes produktiem, būtu jāatbilst 12.1. vienādojumam
Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes (IPCC)
2006. gada Pamatnostādnēs valstu siltumnīcefekta gāzu
uzskaitei (Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories), un
attiecīgajām aprites cikla puses standarta vērtībām
būtu jābalstās uz 3a.1.3. tabulu IPCC
2003. gada Labas prakses vadlīnijās attiecībā uz zemes
izmantošanu, zemes izmantošanas maiņu un mežsaimniecību (Good
Practice Guidance for Land Use, Land Use Change and Forestry).
(8)
Tā lauksaimniecības darbībās
radušās siltumnīcefekta gāzu emisijas un piesaiste gadu no gada
svārstās daudz mazāk nekā emisijas un piesaiste, kas
saistīta ar mežsaimniecības darbībām, siltumnīcefekta
gāzu emisijas un piesaiste, kas rodas aramzemes un ganību
apsaimniekošanā, dalībvalstīm būtu jāuzskaita attiecībā
pret to bāzes gadu saskaņā ar pārskatīto
sākotnējo ziņojumu par bāzes gada emisiju datiem, kas
iesniegts UNFCCC atbilstīgi Lēmumam 13/CMP.1, kuru
pieņēmusi līgumslēdzēju pušu konference, kas
vienlaikus ir Kioto protokola līgumslēdzēju pušu sanāksme
(“Lēmums 13/CMP.1”).
(9)
Dabiski traucējumi, tādi kā
savvaļas ugunsgrēki, kaitēkļu un slimību
invāzija, ekstremāli laikapstākļi un ģeoloģiski
traucējumi, LULUCF sektorā var uz laiku radīt
siltumnīcefekta gāzu emisijas vai to samazinājumus, vai arī
izraisīt līdzšinējās piesaistes apvērsi. Tā
kā apvērsi var izraisīt arī apsaimniekošanas lēmumi,
piemēram, lēmumi cirst vai stādīt kokus, ar šo lēmumu
būtu jānodrošina tas, lai cilvēka darbības izraisīta
piesaistes apvērse vienmēr tiktu pareizi atspoguļota LULUCF
kontos. Turklāt šajā lēmumā būtu jāparedz
dalībvalstīm zināma iespēja nenorādīt LULUCF
kontos emisijas, kuras rodas tādu traucējumu rezultātā, ko
tās nespēj kontrolēt. Tomēr veidam, kādā
dalībvalstis piemēro minētos noteikumus, nevajadzētu
būt par iemeslu nepamatoti uzskaitīt mazāku emisiju apjomu.
(10)
Noteikumi par siltumnīcefekta gāzu
emisiju un citas ar klimata pārmaiņām saistītas
informācijas, ieskaitot informāciju par LULUCF sektoru,
ziņošanu iekļauti Regulā (ES) Nr. …/… [Komisijas
priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai par mehānismu
siltumnīcefekta gāzu emisiju monitoringam un ziņošanai un citas
informācijas ziņošanai valstu un Eiropas Savienības
līmenī saistībā ar klimata pārmaiņām (COM(2011) 0789
galīgā redakcija – 2011/0372 (COD))], un tāpēc šā
lēmuma darbības joma uz tiem neattiecas.
(11)
Emisiju un piesaistes ikgadējas
svārstības, vajadzība bieži pārrēķināt dažus
ziņojumos iekļautus datus un ilgais laiks, kas vajadzīgs, lai
apsaimniekošanas prakses maiņa lauksaimniecībā un
mežsaimniecībā ietekmētu veģetācijā un
augsnē uzkrātā oglekļa daudzumu, padarītu LULUCF
sektora kontus nepareizus un neuzticamus, ja tos aizpildītu par katru
gadu. Tāpēc šajā lēmumā būtu jāparedz
ilgāki un piemērotāki uzskaites periodi.
(12)
Dalībvalstu LULUCF rīcības
plānos būtu jāizklāsta pasākumi, kas paredzēti,
lai ierobežotu vai samazinātu emisijas un saglabātu vai
palielinātu piesaisti LULUCF sektorā. Katrā LULUCF
rīcības plānā būtu jāiekļauj konkrēta
informācija, kā norādīts šajā lēmumā.
Turklāt, lai veicinātu paraugpraksi, šā lēmuma pielikumā
būtu jāiekļauj arī orientējošs saraksts ar
pasākumiem, kurus var ietvert minētajos plānos. Komisijai
būtu periodiski jānovērtē dalībvalstu LULUCF
rīcības plānu saturs un īstenošana un attiecīgā
gadījumā jāsniedz ieteikumi dalībvalstu rīcības
veicināšanai.
(13)
Saskaņā ar Līguma par Eiropas
Savienības darbību 290. pantu būtu jādeleģē
Komisijai pilnvaras pieņem aktus, lai atjauninātu 2. pantā
izklāstītās definīcijas, ņemot vērā
izmaiņas definīcijās, ko pieņēmušas UNFCCC vai
Kioto protokola, vai cita ar klimata pārmaiņām saistīta un
Savienības noslēgta daudzpusēja nolīguma struktūras,
lai grozītu I pielikumu nolūkā pievienot uzskaites periodus
un nodrošināt konsekvenci starp šiem uzskaites periodiem un
attiecīgajiem periodiem, kas piemērojami Savienības emisiju
samazinājuma saistībām citos sektoros, lai grozītu
II pielikumu nolūkā atjaunināt references līmeņus
saskaņā ar ierosinātajiem references līmeņiem, ko
dalībvalstis darījušas zināmus atbilstīgi 6. pantam,
ievērojot saskaņā ar šo lēmumu veiktās korekcijas, lai
atbilstoši zinātnes progresam pārskatītu III pielikumā
norādīto informāciju un, ņemot vērā zinātnes
progresu, pārskatītu nosacījumus, kas saistīti ar
9. panta 2. punktā izklāstītajiem uzskaites
noteikumiem, kurus piemēro dabiskiem traucējumiem, vai lai
atspoguļotu UNFCCC vai Kioto protokola struktūru pieņemtu
aktu pārskatīšanu. Ir īpaši svarīgi, lai Komisija, veicot
sagatavošanas darbus, pienācīgi apspriestos, tostarp ar ekspertiem.
Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus,
būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga
attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(14)
Tā kā ierosinātās darbības
mērķus to būtības dēļ nevar pietiekami
sekmīgi sasniegt dalībvalstu līmenī, bet darbības
mēroga un seku dēļ šos mērķus var labāk sasniegt
Savienības līmenī, Savienība var pieņemt
pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību
5. pantā izklāstīto subsidiaritātes principu.
Saskaņā ar minētajā pantā noteikto
proporcionalitātes principu, šajā lēmumā paredz
vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu
sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Priekšmets
un darbības joma
Šajā lēmumā ir
izklāstīti uzskaites noteikumi, kuri piemērojami emisijām
un piesaistei, kas rodas zemes izmantošanas, zemes izmantošanas maiņas un
mežsaimniecības darbībās. Tajā paredzēti arī
dalībvalstu LULUCF rīcības plāni, kuru
mērķis ir ierobežot vai samazināt emisijas un saglabāt vai
palielināt piesaisti, un minēto plānu novērtēšana, ko
veic Komisija.
2. pants
Definīcijas
1.
Šajā lēmumā piemēro šādas
definīcijas:
(a)
“emisijas” ir siltumnīcefekta gāzu
antropogēnas emisijas no avotiem;
(b)
“piesaiste” ir siltumnīcefekta gāzu
antropogēna piesaiste ar piesaistītāju palīdzību;
(c)
“meža ieaudzēšana” ir tieša cilvēku
darbības izraisīta zemes pārveidošana mežā, kura,
stādot, sējot un/vai cilvēku darbības rezultātā
veicinot atjaunošanos no dabiskiem sēklu avotiem, veikta zemē, ko
vismaz 50 gadu nav klājis mežs, ja pārveidošana notikusi
pēc 1990. gada 1. janvāra;
(d)
“meža atjaunošana” ir jebkāda tieša
cilvēku darbības izraisīta zemes pārveidošana mežā,
kura, stādot, sējot un/vai cilvēku darbības
rezultātā veicinot atjaunošanos no dabiskiem sēklu avotiem,
veikta zemē, kas nav mežs, ir bijusi klāta ar mežu, bet
pārveidota ar mežu neklātā zemē, ja pārveidošana
notikusi pēc 1990. gada 1. janvāra;
(e)
“atmežošana” ir tieša cilvēku darbības
izraisīta meža pārveidošana zemē, kas nav mežs, ja
pārveidošana notikusi pēc 1990. gada 1. janvāra;
(f)
“meža apsaimniekošana” ir jebkāda
darbība, kuru veic saskaņā ar mežam piemērojamu
pasākumu sistēmu un kuras mērķis ir meža ekoloģisko,
ekonomisko vai sociālo funkciju uzlabošana;
(g)
“aramzemes apsaimniekošana” ir jebkāda
darbība, kuru veic saskaņā ar pasākumu sistēmu, kas
piemērojama zemei, kurā audzē lauksaimniecības
kultūras, kura atstāta atmatā vai kuru uz laiku neizmanto
kultūraugu audzēšanai;
(h)
“ganību apsaimniekošana” ir jebkāda
darbība, kuru veic saskaņā ar pasākumu sistēmu, kas
piemērojama lauksaimniecības dzīvnieku audzēšanai
izmantotai zemei, un kuras mērķis ir kontrolēt vai ietekmēt
veģetācijas un lauksaimniecības dzīvnieku daudzumu un veidu;
(i)
“veģetācijas atjaunošana” ir jebkāda
tieša cilvēku izraisīta darbība, kas paredzēta, lai,
sekmējot veģetācijas augšanu, palielinātu oglekļa
krāju jebkurā vietā vismaz 0,05 ha platībā, ja
šāda darbība nav meža ieaudzēšana vai atjaunošana;
(j)
“oglekļa krāja” ir ķīmiskā
elementa oglekļa daudzums, kas uzkrāts oglekļa
krātuvē, izteikts miljonos tonnu;
(k)
“mitrāju nosusināšana un atjaunošana” ir
jebkāda darbība, ko saskaņā ar zemes nosusināšanas vai
mitruma atjaunošanas sistēmu veic vismaz 1 ha platībā, kurā
ir organiskā augsne, ja šī darbība nav neviena cita
3. panta 1. punktā minēta darbība, ja
nosusināšana ir tieša cilvēku darbības izraisīta
gruntsūdens līmeņa pazemināšana un mitruma atjaunošana ir
tieša cilvēku darbības izraisīta nosusināšanas efekta
pilnīga vai daļēja likvidēšana;
(l)
“avots” ir jebkāds process, darbība vai
mehānisms, kura rezultātā atmosfērā nonāk
siltumnīcefekta gāze, aerosols vai siltumnīcefekta gāzes
prekursors;
(m)
“piesaistītājs” ir jebkāds process,
darbība vai mehānisms, kura rezultātā no atmosfēras
tiek absorbēta siltumnīcefekta gāze, aerosols vai
siltumnīcefekta gāzes prekursors;
(n)
“oglekļa krātuve” ir viss
bioģeoķīmisks veidojums vai sistēma vai to daļa, kas
atrodas dalībvalsts teritorijā un kurā ir uzkrāts ogleklis,
jebkāds oglekli saturošas siltumnīcefekta gāzes prekursors vai
jebkāda oglekli saturoša siltumnīcefekta gāze;
(o)
“siltumnīcefekta gāzes prekursors” ir
ķīmisks savienojums, kas piedalās ķīmiskās
reakcijās, kurās rodas kāda no 3. panta 2. punktā
minētajām siltumnīcefekta gāzēm;
(p)
“nocirstas koksnes produkts” ir jebkāds
mežizstrādē iegūts izstrādājums, arī
kokmateriāli un miza, kas izvests no koksnes ieguves vietas;
(q)
“mežs” ir zeme vismaz 0,5 ha platībā
ar koku vainagu projekciju vai līdzvērtīgu biezību, kas ir
vismaz 10 % no platības, kura klāta ar kokiem, kas augšanas
vietā brieduma vecumā potenciāli var sasniegt vismaz 5 m
augstumu, tostarp jaunu dabiski augošu koku grupas, vai plantācija,
kurā vēl nav sasniegta koku vainagu projekcija vai
līdzvērtīga biezība, kas ir vismaz 10 %, vai koku
augstums, kas ir vismaz 5 m, tostarp jebkāda platība, kas
parasti ir meža platības daļa, bet kurā cilvēka
darbības, piemēram, mežizstrādes, rezultātā vai
dabisku iemeslu dēļ uz laiku nav koku, taču ir sagaidāms,
ka tā kļūs par mežu;
(r)
“vainagu projekcija” ir noteiktas teritorijas
daļa, ko sedz koku vainagi, izteikta procentos;
(s)
“biezība” ir augošu koku biezība ar mežu
klātā zemē, kas noteikta saskaņā ar dalībvalsts
noteiktu metodiku;
(t)
“dabisks traucējums” ir jebkāds
neantropogēns notikums vai apstākļi, kas mežos vai
lauksaimniecības augsnēs izraisa ievērojamas emisijas un kuru
rašanās ir ārpus attiecīgās dalībvalsts kontroles, ja
šī dalībvalsts pat pēc šā notikuma vai apstākļu
rašanās objektīvi nespēj ievērojamā mērā
ierobežot to ietekmi uz emisijām;
(u)
“aprites cikla puses vērtība” ir gadu
skaits, kas vajadzīgs, lai oglekļa saturs koksnes produktā
samazinātos līdz pusei no sākotnējā daudzuma;
(v)
“momentānas oksidēšanās metode” ir
uzskaites metode, kurā pieņem, ka viss nocirstas koksnes produktos
uzkrātā oglekļa daudzums nonāk atmosfērā
tajā brīdī, kad dalībvalsts minētos produktus
iekļauj savos kontos atbilstīgi šim lēmumam;
(w)
“sanitārā cirte” ir jebkāda
darbība, kurā iegūst kokmateriālus, ko ietekmējis
dabisks traucējums, bet ko vēl var vismaz daļēji izmantot.
2.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar
12. pantu pieņemt deleģētus aktus, lai grozītu šā
panta 1. punktā izklāstītās definīcijas ar
mērķi atjaunināt minētās definīcijas, ņemot
vērā izmaiņas definīcijās, ko pieņēmušas UNFCCC
vai Kioto protokola, vai cita ar klimata pārmaiņām saistīta
un Savienības noslēgta daudzpusēja nolīguma
struktūras.
3. pants
Pienākums
izveidot un kārtot LULUCF kontus
1.
Par katru I pielikumā norādīto
uzskaites periodu dalībvalstis izveido un kārto kontus, kuros pareizi
atspoguļo visas emisijas un piesaisti, kas to teritorijā rodas
darbībās, kuras ietilpst šādās darbību
kategorijās:
(a)
meža ieaudzēšana;
(b)
meža atjaunošana;
(c)
atmežošana;
(d)
meža apsaimniekošana;
(e)
aramzemes apsaimniekošana;
(f)
ganību apsaimniekošana.
Dalībvalstis var izveidot un kārtot
arī tādus kontus, kuros pareizi atspoguļo emisijas un piesaisti,
kas rodas veģetācijas atjaunošanas un mitrāju nosusināšanas
un atjaunošanas rezultātā.
2.
Konti, kas minēti 1. punktā, aptver
šādu siltumnīcefekta gāzu emisijas un piesaisti:
(a)
oglekļa dioksīds (CO2);
(b)
metāns (CH4);
(c)
slāpekļa oksīds (N2O).
3.
Konkrētu 1. punktā minētu
darbību dalībvalstis iegrāmato kontos vai nu no darbības
sākšanas dienas, vai no 2013. gada 1. janvāra,
izvēloties vēlāko no abiem termiņiem.
4. pants
Vispārīgi
uzskaites noteikumi
1.
Dalībvalstis savos kontos, kas minēti
3. panta 1. punktā, avotus apzīmē ar plus zīmi
(+) un piesaistītājus ar mīnus zīmi (–).
2.
Emisijas un piesaisti, kas rodas jebkurā
darbībā, kura ietilpst vienā vai vairākās no
3. panta 1. punktā norādītajām darbību
kategorijām, uzskaita tikai vienā kategorijā.
3.
Dalībvalstis, pamatojoties uz
pārredzamiem un verificējamiem datiem, nosaka zemes platības,
kurās tiek veikta darbība, kas ietilpst kādā no
3. panta 1. punktā norādītajām kategorijām.
Tās nodrošina to, ka visas šādas zemes platības ir precīzi
identificējamas attiecīgajai kategorijai izveidotajā kontā.
4.
Kontos, kas minēti 3. panta
1. punktā, dalībvalstis norāda visas izmaiņas
oglekļa krājā šādās oglekļa krātuvēs:
(a)
virszemes biomasa;
(b)
pazemes biomasa;
(c)
nobiras;
(d)
atmirusi koksne;
(e)
augsnes organiskais ogleklis;
(f)
nocirstas koksnes produkti.
Tomēr dalībvalstis var nolemt
nereģistrēt kontos oglekļa krājas izmaiņas pirmās
daļas a)−e) apakšpunktā minētajās oglekļa
krātuvēs, ja attiecīgā oglekļa krātuve nav ne
piesaistītājs, kas novājinās, ne avots. Dalībvalsts
uzskata, ka oglekļa krātuve nav ne piesaistītājs, kas
novājinās, ne avots, tikai tad, ja tas ir pierādīts,
pamatojoties uz pārredzamiem un verificējamiem datiem.
5.
Dalībvalstis katra I pielikumā
norādītā uzskaites perioda beigās slēdz 3. panta
1. punktā minētos kontus, norādot kopējās
emisijas un kopējo piesaisti, kas minētajos kontos
reģistrēta attiecīgajā uzskaites periodā.
6.
Dalībvalstis kārto pilnīgu un
pareizu reģistru ar visām metodēm un datiem, ko tās
izmantojušas šajā lēmumā paredzēto pienākumu izpildei.

7.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar
12. pantu pieņemt deleģētus aktus, lai grozītu
I pielikumu nolūkā pievienot uzskaites periodus un
nodrošināt konsekvenci starp minētajiem uzskaites periodiem un attiecīgajiem
periodiem, kas piemērojami Savienības emisiju samazinājuma
saistībām citos sektoros.
5. pants
Meža ieaudzēšanai, meža atjaunošanai un atmežošanai
piemērojamie uzskaites noteikumi
1.
Kontos, kas attiecas uz meža atjaunošanu,
dalībvalstis norāda tikai tās emisijas un piesaisti, kas no
šādām darbībām rodas zemēs, kuras 1990. gada
1. janvārī nebija mežs.
2.
Kad dalībvalstis norāda kontos
oglekļa dioksīda (CO2) emisiju un piesaistes neto
izmaiņas, kas rodas meža ieaudzēšanas, meža atjaunošanas un atmežošanas
darbību rezultātā, šādas neto izmaiņas atspoguļo
kopējo piesaisti un emisijas visos gados, kuri ietilpst katrā
uzskaites periodā, kas minēts I pielikumā; tās
aprēķina, pamatojoties uz pārredzamiem un verificējamiem
datiem, par visiem attiecīgā uzskaites perioda gadiem saskaitot
starpību starp oglekļa krāju konkrēta gada
31. decembrī un oglekļa krāju tā paša gada
1. janvārī.
3.
Kad dalībvalstis norāda kontos
metāna (CH4) un slāpekļa oksīda (N2O)
emisijas, kas rodas meža ieaudzēšanas, meža atjaunošanas un atmežošanas
darbību rezultātā, šādas emisijas atspoguļo
kopējās emisijas visos gados katrā uzskaites periodā, kas
minēts I pielikumā; tās aprēķina, pamatojoties uz
pārredzamiem un verificējamiem datiem, saskaitot emisijas, kuras
katru gadu radušās minētajā uzskaites periodā.
4.
Dalībvalstis turpina izveidot un kārtot
kontus, kuros atspoguļo emisijas un piesaisti zemē, kas
atbilstīgi 4. panta 3. punktam kontos identificēta kā
zeme, uz kuru attiecas meža ieaudzēšana, meža atjaunošana un atmežošana,
pat ja šādas darbības attiecīgajā zemē vairs netiek
veiktas.
5.
Aprēķinos, ko veic, lai noteiktu meža
platību, uz kuru attiecas meža ieaudzēšana, meža atjaunošana un
atmežošana, dalībvalstis izmanto vienu un to pašu telpiskā
novērtējuma vienību.
6. pants
Meža apsaimniekošanai piemērojamie uzskaites noteikumi
1.
Meža apsaimniekošanai izveidotajos kontos
dalībvalstis atspoguļo šādās darbībās
radušās emisijas un piesaisti, ko aprēķina, no emisijām un
piesaistes katrā uzskaites periodā, kas minēts I pielikumā,
atņemot vērtību, kura iegūta, minētā uzskaites
perioda gadu skaitu reizinot ar attiecīgo references līmeni, kas
norādīts II pielikumā.
2.
Ja 1. punktā minētā
aprēķina rezultāts uzskaites periodam ir negatīvs,
dalībvalstis meža apsaimniekošanai izveidotajos kontos kā
kopējās emisijas un piesaisti iegrāmato ar attiecīgā
uzskaites perioda gadu skaitu reizinātu daudzumu, kas nav lielāks par
3,5 % no dalībvalsts emisijām tās bāzes gadā
(izņemot emisijas un piesaisti no 3. panta 1. punktā
minētajām darbībām), kā norādīts
minētās dalībvalsts pārskatītajā
sākotnējā ziņojumā par bāzes gada emisiju datiem,
kurš iesniegusi UNFCCC atbilstīgi Lēmuma 13/CMP.1
pielikumam.
3.
Dalībvalstis nodrošina to, ka
aprēķina metode, ko tās piemēro attiecībā uz meža
apsaimniekošanas darbībām izveidotajiem kontiem, turpmāk
minētajos aspektos ir saskanīga ar aprēķina metodēm,
ko tās izmanto II pielikumā norādīto references
līmeņu aprēķināšanai:
(a)
oglekļa krātuves un siltumnīcefekta
gāzes;
(b)
platība, uz kuru attiecas meža
apsaimniekošana;
(c)
nocirstas koksnes produkti;
(d)
dabiski traucējumi.
4.
Ne vēlāk kā vienu gadu pirms katra
uzskaites perioda beigām dalībvalstis paziņo Komisijai
nākamajam uzskaites periodam ierosinātos pārskatītos
references līmeņus, kas noteikti saskaņā ar
Lēmuma -/CMP.7 metodiku minētajā lēmumā
norādīto references līmeņu aprēķināšanai.
5.
Ja attiecīgie Lēmuma -/CMP.7
noteikumi tiek mainīti, dalībvalstis ne vēlāk kā sešus
mēnešus pēc šādu izmaiņu pieņemšanas paziņo
Komisijai ierosinātos pārskatītos references līmeņus,
kuros atspoguļotas minētās izmaiņas.
6.
Ja kļūst pieejama uzlabota metodika, kas
ļauj dalībvalstij daudz pareizākā veidā
aprēķināt references līmeņus, vai ja ievērojami
uzlabojas dalībvalstij pieejamo datu kvalitāte, attiecīgā
dalībvalsts nekavējoties paziņo Komisijai ierosinātos
pārskatītos references līmeņus, kuros atspoguļotas
minētās izmaiņas.
7.
Šā panta 4., 5. un 6. punkta
piemērošanas vajadzībām dalībvalstis norāda dabisku
traucējumu radīto emisiju gada apjomu, kas iekļauts to
ierosinātajos pārskatītajos references līmeņos, un
veidu, kādā tās noteikušas minēto apjomu.
8.
Komisija verificē ierosināto
pārskatīto references līmeņu pareizumu.
9.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar
12. pantu pieņemt deleģētus aktus, lai vajadzības
gadījumā atjauninātu II pielikumā norādītos
references līmeņus.
10.
Meža apsaimniekošanai izveidotajos kontos
dalībvalstis atspoguļo ikviena II pielikumā izdarīta
grozījuma ietekmi visā attiecīgajā uzskaites periodā.
7. pants
Nocirstas koksnes produktiem piemērojamie uzskaites noteikumi
1.
Emisijas no nocirstas koksnes produktiem, kas satur
oglekli, dalībvalstis atbilstīgi 3. panta 1. punktam
izveidotajos kontos norāda no 2013. gada 1. janvāra, pat ja
šādi nocirstas koksnes produkti ir iegūti pirms minētā
datuma.
2.
Atbilstīgi 3. panta 1. punktam
izveidotajos kontos, kas attiecas uz nocirstas koksnes produktiem,
dalībvalstis, pamatojoties uz aprēķiniem, kas veikti
saskaņā ar pirmās kārtas sadalīšanās funkciju un
III pielikumā norādītajām aprites cikla puses
standarta vērtībām, norāda emisijas, kas radušās no
šādiem nocirstas koksnes produktiem:
(a)
papīrs;
(b)
koksnes plātnes;
(c)
zāģmateriāli.
III pielikumā norādīto aprites
cikla puses vērtību vietā dalībvalstis var izmantot valstij
specifiskas aprites cikla puses vērtības, ja dalībvalsts
minētās vērtības ir noteikusi, pamatojoties uz
pārredzamiem un verificējamiem datiem.
Kontos, kas attiecas uz eksportētiem
nocirstas koksnes produktiem, dalībvalstis III pielikumā
norādīto aprites cikla puses vērtību vietā var
izmantot valstij specifiskas aprites cikla puses vērtības, ja
dalībvalsts minētās vērtības ir noteikusi,
pamatojoties uz pārredzamiem un verificējamiem datiem par
attiecīgo nocirstas koksnes produktu izmantojumu
importētājā valstī.
3.
Kad dalībvalstis atbilstīgi 3. panta
1. punktam izveidotajos kontos norāda oglekļa dioksīda (CO2)
emisijas no nocirstas koksnes produktiem cieto atkritumu poligonos, tās
izmanto momentānās oksidēšanās metodi.
4.
Kad dalībvalstis kontos norāda emisijas
no nocirstas koksnes produktiem, kas iegūti enerģijas ražošanas
vajadzībām, arī tad tās izmanto momentānās
oksidēšanās metodi.
5.
Emisijas no nocirstas koksnes produktiem
dalībvalsts kontos norāda tikai tad, ja šīs emisijas rodas no
nocirstas koksnes produktiem, kas iegūti zemēs, kuras iekļautas
minētās dalībvalsts kontos atbilstīgi 3. panta
1. punktam.
6.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 12. pantu
pieņemt deleģētus aktus, lai atbilstoši zinātnes progresam
pārskatītu III pielikumā norādīto
informāciju.
8. pants
Aramzemes
apsaimniekošanai, ganību apsaimniekošanai, veģetācijas
atjaunošanai un mitrāju nosusināšanai un atjaunošanai
piemērojamie uzskaites noteikumi
1.
Kontos, kas attiecas uz aramzemes apsaimniekošanu
un ganību apsaimniekošanu, dalībvalstis norāda šādās
darbībās radušās emisijas un piesaisti, ko aprēķina,
no emisijām un piesaistes katrā uzskaites periodā, kas
minēts I pielikumā, atņemot vērtību, kura
iegūta, attiecīgā uzskaites perioda gadu skaitu reizinot ar
minētās dalībvalsts emisijām un piesaisti, kas radušās
šādās darbībās tās bāzes gadā, kā
norādīts minētās dalībvalsts
pārskatītajā sākotnējā ziņojumā par
bāzes gada emisiju datiem, kurš iesniegts UNFCCC atbilstīgi
Lēmuma 13/CMP.1 pielikumam.
2.
Ja dalībvalsts nolemj izveidot un kārtot
kontus par veģetācijas atjaunošanu un/vai mitrāju
nosusināšanu un atjaunošanu, tā piemēro 1. punktā
norādīto aprēķina metodi.
Kontos, kas attiecas uz mitrāju
nosusināšanu un atjaunošanu, dalībvalstis atspoguļo emisijas un
piesaisti, kas šādās darbībās radušās visās
zemēs, kuras kopš 1990. gada nosusinātas, un visās
zemēs, kurās kopš 1990. gada atjaunoti mitrāji.
9. pants
Dabiskiem traucējumiem piemērojamie uzskaites noteikumi
1.
Ja ir izpildīti 2. punktā
minētie nosacījumi, dalībvalstis no aprēķiniem, kas
saistīti ar 3. panta 1. punkta a), b), d), e) un f) apakšpunktā
paredzētajiem uzskaites pienākumiem, var izslēgt dabisku
traucējumu rezultātā radušās neantropogēnas
siltumnīcefekta gāzu emisijas no avotiem. Ja dalībvalstis
izslēdz šādas emisijas, tās izslēdz arī jebkuru
vēlāku piesaisti zemēs, kurās radušies minētie
dabiskie traucējumi. Tomēr netiek izslēgtas neantropogēnas
siltumnīcefekta gāzu emisijas no avotiem, kuras radušās dabisku
traucējumu rezultātā un iekļautas dalībvalstu
references līmeņu aprēķinos atbilstīgi 6. panta
4. punktam, 6. panta 5. punktam vai 6. panta 6. punktam.
2.
Neantropogēnas siltumnīcefekta gāzu
emisijas no avotiem dalībvalstis saskaņā ar 1. punktu var
izslēgt no aprēķiniem, kas saistīti ar 3. panta
1. punkta a), b) un d) apakšpunktā paredzētajiem uzskaites
pienākumiem, ja attiecīgās neantropogēnās
siltumnīcefekta gāzu emisijas, kas radušās šādu dabisku
traucējumu rezultātā, vienā gadā pārsniedz
5 % no dalībvalsts kopējām emisijām tās
bāzes gadā (izņemot 3. panta 1. punktā
minētās darbībās radušās emisijas un piesaisti),
kā norādīts minētās dalībvalsts
pārskatītajā sākotnējā ziņojumā par
bāzes gada emisiju datiem, kurš iesniegts UNFCCC atbilstīgi
Lēmuma 13/CMP.1 pielikumam, ja ir izpildīti šādi
nosacījumi:
(a)
dalībvalsts identificē visas zemes
platības, kuras izslēgtas no dalībvalsts kontiem, kas izveidoti
atbilstīgi 3. panta 1. punkta a), b) un d) apakšpunktam,
norādot to ģeogrāfisko atrašanās vietu, gadu un dabisko
traucējumu veidus;
(b)
dalībvalsts novērtē gada
neantropogēnās siltumnīcefekta gāzu emisijas no avotiem,
kas radušās dabisku traucējumu rezultātā, un
vēlāko piesaisti izslēgtajās zemes platībās;
(c)
izslēgtajās zemes platībās nav
notikusi zemes izmantošanas maiņa, un dalībvalsts izmanto
pārredzamas un verificējamas metodes un kritērijus, lai
identificētu zemes izmantošanas maiņu šajās zemes
platībās;
(d)
kur vien tas praktiski iespējams,
dalībvalsts veic pasākumus, lai pārvaldītu vai
kontrolētu dabisko traucējumu ietekmi;
(e)
kur vien iespējams, dalībvalsts veic
izslēgto zemes platību sanācijas pasākumus;
(f)
no uzskaites nav izslēgtas emisijas, kas
radušās no sanitārajās cirtēs iegūtas koksnes
produktiem.
3.
Neantropogēnas siltumnīcefekta gāzu
emisijas no avotiem dalībvalstis saskaņā ar 1. punktu var atsevišķi
izslēgt arī no aprēķiniem, kas saistīti ar
3. panta 1. punkta e) un f) apakšpunktā paredzētajiem
uzskaites pienākumiem, ja attiecīgās neantropogēnās
siltumnīcefekta gāzu emisijas, kas radušās šādu dabisku
traucējumu rezultātā, vienā gadā pārsniedz
5 % no dalībvalsts kopējām emisijām tās
bāzes gadā (izņemot 3. panta 1. punktā
minētās darbībās radušās emisijas un piesaisti),
kā norādīts minētās dalībvalsts
pārskatītajā sākotnējā ziņojumā par
bāzes gada emisiju datiem, kurš iesniegts UNFCCC atbilstīgi
Lēmuma 13/CMP.1 pielikumam, ja ir izpildīti 9. panta
2. punktā izklāstītie nosacījumi.
4.
Dalībvalstis 3. panta 1. punktā
minētajos kontos emisijas no sanitārajās cirtēs
iegūtas koksnes produktiem iegrāmato saskaņā ar
7. pantu.
5.
Komisija ir pilnvarota saskaņā ar
12. pantu pieņemt deleģētus aktus, lai pārskatītu
2. punkta pirmajā daļā minētos nosacījumus,
ņemot vērā zinātnes progresu, vai lai atspoguļotu UNFCCC
vai Kioto protokola struktūru pieņemtu aktu pārskatīšanu.
10. pants
LULUCF rīcības plāni
1.
Ne vēlāk kā sešus mēnešus
pēc katra I pielikumā norādītā uzskaites perioda
sākuma dalībvalstis sagatavo un nosūta Komisijai LULUCF
rīcības plānu projektus, kuru mērķis ir ierobežot vai
samazināt emisijas un saglabāt vai palielināt piesaisti, kas
rodas 3. panta 1. punktā minētajās darbībās.
Dalībvalstis nodrošina apspriešanos ar plašu ieinteresēto aprindu
loku.
LULUCF
rīcības plānu projekti aptver visu attiecīgo uzskaites
periodu, kas minēts I pielikumā.
2.
Dalībvalstis savā LULUCF
rīcības plānu projektā iekļauj šādu
informāciju par katru 3. panta 1. punktā minēto
darbību:
(a)
apraksts par emisiju un piesaistes
līdzšinējām tendencēm;
(b)
emisiju un piesaistes prognozes attiecīgajam
uzskaites periodam;
(c)
analīze par emisiju ierobežošanas vai
samazināšanas un piesaistes saglabāšanas vai palielināšanas
potenciālu;
(d)
pasākumu saraksts, kurā
attiecīgā gadījumā iekļauti IV pielikumā
norādītie pasākumi, kas jāveic, lai izmantotu klimata
pārmaiņu mazināšanas potenciālu, ja tāds noteikts
c) apakšpunktā minētajā analīzē;
(e)
rīcībpolitikas, kas paredzētas, lai
īstenotu d) apakšpunktā minētos pasākumus, tostarp
apraksts par minēto pasākumu paredzamo ietekmi uz emisijām un
piesaisti;
(f)
šā punkta d) apakšpunktā minēto
pasākumu pieņemšanas un īstenošanas grafiks.
3.
Komisija trīs mēnešu laikā pēc
tam, kad no dalībvalsts saņemta visa attiecīgā
informācija, novērtē attiecīgās dalībvalsts LULUCF
rīcības plāna projektu. Komisija publicē minētās
novērtēšanas rezultātus un attiecīgā
gadījumā var izdot ieteikumus, lai veicinātu dalībvalstu
centienus ierobežot vai samazināt emisijas un saglabāt vai
palielināt piesaisti.
Dalībvalstis pienācīgi ņem
vērā Komisijas konstatējumus un trīs mēnešu laikā
pēc Komisijas novērtējuma saņemšanas elektroniski publisko
un dara pieejamus atklātībai savus LULUCF rīcības
plānus.
4.
Dalībvalstis līdz katra
I pielikumā norādītā uzskaites perioda vidum un
līdz katra I pielikumā norādītā uzskaites perioda
beigām sniedz Komisijai ziņojumu, kurā aprakstīts LULUCF
rīcības plānu īstenošanā panāktais progress.
5.
Komisija sešu mēnešu laikā pēc
4. punktā minēto ziņojumu saņemšanas novērtē
to, kā dalībvalstis īsteno savus LULUCF rīcības
plānus.
Komisija publicē minētos ziņojumus
un minētās novērtēšanas rezultātus un
attiecīgā gadījumā var izdot ieteikumus, lai veicinātu
dalībvalstu centienus ierobežot vai samazināt emisijas un
saglabāt vai palielināt piesaisti. Dalībvalstis
pienācīgi ņem vērā Komisijas konstatējumus.
11. pants
Pārskatīšana
Komisija ne vēlāk kā viena gada
laikā pēc I pielikumā norādītā pirmā uzskaites
perioda beigām pārskata šajā lēmumā
izklāstītos uzskaites noteikumus.
12. pants
Deleģēšanas
īstenošana
1.
Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus
Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā
izklāstītos nosacījumus.
2.
Lēmuma 2. panta 2. punktā,
4. panta 7. punktā, 6. panta 9. punktā,
7. panta 6. punktā un 9. panta 4. punktā
minētās pilnvaras ir deleģētas Komisijai uz nenoteiktu
laiku no šā lēmuma spēkā stāšanās dienas.
3.
Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā
brīdī atsaukt var 2. panta 2. punktā, 4. panta
7. punktā, 6. panta 9. punktā, 7. panta
6. punktā un 9. panta 4. punktā minēto pilnvaru
deleģējumu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā
norādīto pilnvaru deleģējumu. Lēmums stājas
spēkā nākamajā dienā pēc tā
publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī, vai arī vēlākā datumā, kas
tajā norādīts. Tas neietekmē jau spēkā esošu
deleģētu aktu spēkā esamību.
4.
Tiklīdz Komisija pieņem
deleģēto aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas
Parlamentam un Padomei.
5.
Deleģētais akts, kas pieņemts
saskaņā ar 2. panta 2. punktu, 4. panta
7. punktu, 6. panta 9. punktu, 7. panta 6. punktu un
9. panta 4. punktu, stājas spēkā tikai tad, ja ne
Eiropas Parlaments, ne Padome 2 mēnešu laikā pēc
minētā akta paziņošanas Eiropas Parlamentam un Padomei nav
cēluši iebildumus vai ja pirms minētā termiņa beigām
gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju, ka necels
iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes ierosmes minēto
termiņu pagarina par 2 mēnešiem.
13. pants
Šis lēmums stājas spēkā
2013. gada 1. janvārī.
14. pants
Šis lēmums ir adresēts
dalībvalstīm.
Briselē, 12.3.2012
Eiropas Parlamenta
vārdā –                         Padomes vārdā –
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
I PIELIKUMS
3. PANTA
1. PUNKTĀ MINĒTIE UZSKAITES PERIODI
 Uzskaites periods || Gadi
 Pirmais uzskaites periods || No 2013. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim
II PIELIKUMS
6. PANTĀ
MINĒTIE DALĪBVALSTU REFERENCES LĪMEŅI
 Dalībvalsts || Gg oglekļa dioksīda (CO2) ekvivalenta gadā
 Austrija || -6516
 Beļģija || -2499
 Bulgārija || -7950
 Kipra || -157
 Čehija || -4686
 Dānija || 409
 Igaunija || -2741
 Somija || -20466
 Francija || -67410
 Vācija || -22418
 Grieķija || -1830
 Ungārija || -1000
 Īrija || -142
 Itālija || -22166
 Latvija || -16302
 Lietuva || -4552
 Luksemburga || -418
 Malta || -49
 Nīderlande || -1425
 Polija || -27133
 Portugāle || -6830
 Rumānija || -15793
 Slovākija || -1084
 Slovēnija || -3171
 Spānija || -23100
 Zviedrija || -41336
 Apvienotā Karaliste || -8268
III PIELIKUMS
7. PANTĀ MINĒTĀ PIRMĀS KĀRTAS
SADALĪŠANĀS FUNKCIJA UN APRITES CIKLA PUSES STANDARTA
VĒRTĪBAS
Pirmās
kārtas sadalīšanās funkcija, kas sākas ar  un
turpinās līdz pašreizējam gadam:

      ,
kur:
gads,
 oglekļa
krāja nocirstas koksnes produktu krātuvē gada
sākumā, Gg C,
pirmās
kārtas sadalīšanās konstante, norādīta
vienībās gadam-1 , kur HL ir nocirstas
koksnes produktu aprites cikla puses vērtība gados),
nocirstas
koksnes produktu krātuvē ienākošā plūsma gadā,
Gg C gads-1,
oglekļa
krājas izmaiņas nocirstas koksnes produktu krātuvē gadā,
Gg C gads-1.
Aprites cikla
puses standarta vērtības (HL):
            2 gadi
papīram,
            25 gadi
koksnes plātnēm,
            35 gadi
zāģmateriāliem.
IV PIELIKUMS
PASĀKUMI, KURUS VAR IEKĻAUT LULUCF RĪCĪBAS
PLĀNOS ATBILSTĪGI 10. PANTA 2. PUNKTA d) APAKŠPUNKTAM
(a)
Ar aramzemes apsaimniekošanu saistīti
pasākumi, piemēram, ar mērķi:
–
uzlabot agronomijas praksi, izvēloties
labākas kultūraugu šķirnes,
–
paplašināt augsekā iekļautās
platības un nepieļaut vai samazināt neaizņemtās
papuves platības,
–
uzlabot barības vielu režīmu, augsnes
apstrādes/atlieku apsaimniekošanas režīmu un ūdens režīmu,
–
stimulēt agromežsaimniecības
pasākumus un zemes apauguma (izmantojuma) maiņas potenciālu;
(b)
ar ganību apsaimniekošanu un ganību
uzlabošanu saistīti pasākumi, piemēram, ar mērķi:
–
nepieļaut zālāju pārveidošanu
aramzemē un vietējās veģetācijas atgriešanos
aramzemē,
–
uzlabot ganību apsaimniekošanu, mainot
noganīšanas intensitāti un laikus,
–
paaugstināt produktivitāti,
–
uzlabot barības vielu režīmu,
–
uzlabot kontrolētās dedzināšanas
režīmu,
–
ieviest piemērotākas sugas un jo
īpaši sugas ar dziļu sakņu sistēmu;
(c)
organisko lauksaimniecības augšņu, jo
īpaši kūdrāju, apsaimniekošanas uzlabošanas pasākumi,
piemēram, ar mērķi:
–
radīt stimulus ilgtspējīgai
kultūru audzēšanai mitrājos,
–
radīt stimulus adaptētai
lauksaimniecības praksei, piemēram, minimālai augsnes
apstrādei vai ekstensīvai saimniekošanai;
(d)
pasākumi ar mērķi nepieļaut
nosusināšanu un radīt stimulus mitrāju atjaunošanai;
(e)
ar esošiem vai daļēji nosusinātiem
muklājiem saistīti pasākumi, piemēram, ar mērķi:
–
nepieļaut turpmāku nosusināšanu,
–
radīt stimulus muklāju mitruma
atjaunošanai,
–
nepieļaut purva ugunsgrēkus;
(f)
degradēto zemju atjaunošanas pasākumi;
(g)
ar mežsaimniecības darbībām
saistīti pasākumi, piemēram, ar mērķi:
–
nepieļaut atmežošanu,
–
veikt meža ieaudzēšanu un atjaunošanu,
–
saglabāt oglekļa krāju esošajos
mežos,
–
veicināt ražošanu esošajos mežos,
–
palielināt nocirstas koksnes produktu
krātuvi,
–
uzlabot meža apsaimniekošanu, arī
optimizējot sugu sastāvu, kopšanu un retināšanu un augsnes
aizsardzību;
(h)
pastiprināta aizsardzība pret dabiskiem
traucējumiem, tādiem kā uguns, kaitēkļi un
vētras.
TIESĪBU AKTA FINANŠU
PĀRSKATS
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
KONTEKSTS
              1.1.    Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums
              1.2.    Attiecīgās
politikas jomas ABM/ABB struktūrā
              1.3.    Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
              1.4.    Mērķi
              1.5.    Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums
              1.6.    Ilgums
un finansiālā ietekme
              1.7.    Paredzētie
pārvaldības veidi
2.           PĀRVALDĪBAS
PASĀKUMI
              2.1.    Uzraudzības
un ziņošanas noteikumi
              2.2.    Pārvaldības
un kontroles sistēma
              2.3.    Krāpšanas
un pārkāpumu apkarošanas pasākumi
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
              3.1.    Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
pozīcijas
              3.2.    Paredzamā
ietekme uz izdevumiem
              3.2.1. Paredzamās
ietekmes uz izdevumiem kopsavilkums
              3.2.2. Paredzamā
ietekme uz darbības apropriācijām
              3.2.3. Paredzamā
ietekme uz administratīvajām apropriācijām
              3.2.4. Saderība ar
kārtējo daudzgadu finanšu shēmu
              3.2.5. Trešo personu
dalība finansējumā
              3.3.    Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
TIESĪBU
AKTA FINANŠU PĀRSKATS

1.
PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
1.1.
Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums

Eiropas
Parlamenta un Padomes lēmums par uzskaites noteikumiem un
rīcības plāniem attiecībā uz siltumnīcefekta
gāzu emisijām un piesaisti, kas rodas darbībās, kuras
saistītas ar zemes izmantošanu, zemes izmantošanas maiņu un
mežsaimniecību

1.2.
Attiecīgās politikas jomas ABM/ABB
struktūrā[23]

VIDE
UN KLIMATA POLITIKA [07]

1.3.
Priekšlikuma/iniciatīvas būtība

x Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu
darbību
¨ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību,
pamatojoties uz izmēģinājuma projektu/ sagatavošanas
darbību[24]
¨ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz esošas darbības
pagarināšanu
¨ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz darbību, kas
pārveidota jaunā darbībā

1.4.
Mērķi
1.4.1.
Komisijas daudzgadu stratēģiskie
mērķi, kurus plānots sasniegt ar priekšlikumu/iniciatīvu

Priekšlikums
ir saderīgs ar stratēģiju “Eiropa 2020”, un tas
izstrādāts, lai palīdzētu sasniegt Savienības
mērķus emisiju samazināšanas jomā.

1.4.2.
Konkrētie mērķi un
attiecīgās ABM/ABB darbības

Konkrētais mērķis Nr.
ES politikas un tiesību aktu īstenošana klimata
politikas jomā (ABB kods 07 12)
Attiecīgās ABM/ABB darbības
07 12 01 (ES politikas un tiesību aktu īstenošana
klimata politikas jomā)

1.4.3.
Paredzamie rezultāti un ietekme

Norādīt, kāda ir
priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz finansējuma
saņēmējiem/mērķgrupām.
Priekšlikums izveido stabilu un saskaņotu tiesisko
regulējumu, lai uzskaitītu siltumnīcefekta gāzu (SEG)
emisijas un piesaisti, kas Savienībā rodas darbībās, kuras
saistītas ar zemes izmantošanu, zemes izmantošanas maiņu un mežsaimniecību
(LULUCF), tādējādi paverot iespēju detalizēti novērtēt
dalībvalstīs panākto progresu. Konkrētāk,
priekšlikums:
- uzlabos klimata pārmaiņu mazināšanas
centienu pamanāmību un nodrošinās stimulus šādiem
centieniem, kas saistīti ar piesaistes veicināšanu un emisiju
mazināšanu lauksaimniecībā un mežsaimniecībā un
nocirstas koksnes produktu ražošanu nozarē;
- stiprinās saistību integritāti vides
aspektā, nodrošinot emisiju un piesaistes pareizu atspoguļošanu, un
nodrošinās ilgtspējīgu un klimatam labvēlīgu
bioenerģijas ražošanu, papildinot pašreizējos politikas
pasākumus, un
- uzlabos ekonomisko efektivitāti, ar kādu tiecas
sasniegt vērienīgākus mērķus, ļaujot visām
nozarēm dot savu ieguldījumu.
Rezultātu un ietekmes
rādītāji
Norādīt
priekšlikuma/iniciatīvas īstenošanas uzraudzībā
izmantojamos rādītājus.
Priekšlikuma vispārējiem, konkrētajiem un
darbības mērķiem atbilst šādi rādītāji:
- emisiju un piesaistes tendences;
- dalībvalstu pienākumu neizpildes gadījumu
skaits, Komisijai laikus iesniegtie dalībvalstu LULUCF
rīcības plāni un ziņojumi, dalībvalstis, kas laikus
darījušas Komisijai zināmus noteiktos references līmeņus;
- dalībvalstu ziņojumu atbilstība
priekšlikuma prasībām;
- Komisijai iesniegto dalībvalstu ziņojumu
pilnīgums un kopējo uzskaites noteikumu piemērošanas pakāpe
dalībvalstīs;
- datu un informācijas pieejamība priekšlikuma
aptvertajās jomās.

1.5.
Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums
1.5.1.
Īstermiņa vai ilgtermiņa
vajadzības

Šim priekšlikumam ir divējādi mērķi:
- nodrošināt stabilu un saskaņotu LULUCF
sektora emisiju un piesaistes uzskaiti dalībvalstīs;
- radīt stimulus dalībvalstu klimata
pārmaiņu mazināšanas centieniem ar LULUCF
rīcības plānu izstrādi un īstenošanu.

1.5.2.
ES iesaistīšanās pievienotā
vērtība

Savienības līmenī veikta rīcība
savas efektivitātes dēļ radītu skaidras priekšrocības
salīdzinājumā ar dalībvalstu līmenī veiktu
rīcību. Tā kā galvenās saistības klimata
pārmaiņu jomā ir pieņemtas Savienības
līmenī, arī attiecīgos uzskaites noteikumus ir
lietderīgāk izstrādāt Savienības līmenī.
Turklāt, lai pārvarētu apzinātās problēmas,
tādas kā vajadzība pēc pareiziem un saskanīgiem
uzskaites noteikumiem dažādām LULUCF darbībām, ir
vajadzīga vienota pieeja visās dalībvalstīs, un to var
nodrošināt tikai Savienības līmenī.
Šis tiesiskais regulējums nodrošinās reālu
pievienoto vērtību, jo visās dalībvalstīs tiks piemērota
kopēja un pareiza uzskaite, tiks izstrādāti LULUCF
rīcības plāni un tādējādi pavērta
iespēja detalizētāk noteikt un novērtēt
dalībvalstīs panākto progresu. Tas nodrošinās
Savienības klimata politikas konsekvenci, uzlabos Savienības klimata
pārmaiņu saistību integritāti vides aspektā un
paaugstinās Savienības klimata politikas ekonomisko
efektivitāti.

1.5.3.
Līdzīgas līdzšinējās
pieredzes rezultātā gūtās atziņas

Priekšlikums
izstrādāts, pamatojoties uz starptautiskā mērogā
gūtu pieredzi, un tas paredzēts, lai novērstu nepilnības,
kas piemīt saskaņā ar Kioto protokolu spēkā esošajiem
uzskaites noteikumiem. Ir veikts sīks novērtējums, lai
ierosinātu stabilu un saskaņotu uzskaites pamatsistēmu, kas
piemērojama LULUCF sektoram.

1.5.4.
Saderība un iespējamā sinerģija
ar citiem attiecīgajiem instrumentiem

Priekšlikums ir saderīgs ar stratēģiju
“Eiropa 2020” un tās pamatiniciatīvu “Resursu ziņā
efektīva Eiropa”. Turklāt tas papildina Savienības
pašreizējo klimata, enerģētikas un sociālo politiku.
Tas papildina arī laikposmam pēc 2013. gada
izstrādāto kopējo lauksaimniecības politiku (KLP)
saistībā ar “ekoloģisko komponentu” ieviešanu, un
Savienības lauku attīstības politikas kontekstā varētu
ievērojami pastiprināt stimulus oglekļa piesaistīšanai
lauksaimniecībā un mežsaimniecībā. Saistīto
oglekļa plūsmu pareiza uzskaite uzlabotu šo KLP veikto politikas
pasākumu pozitīvā devuma pamanāmību.
Tādējādi LULUCF uzskaite
atbalstītu ilgtspējīgu bioenerģijas izmantošanu un
nodrošinātu arī stabilu, skaidru un pamanāmu
lauksaimniecībā un mežsaimniecībā panāktā
progresa rādītāju. Ja LULUCF darbībām netiktu
piemērota visaptveroša obligāta uzskaite, dalībvalstu,
lauksaimnieku un mežsaimnieku pūliņi, kas ieguldīti klimata
pārmaiņu mazināšanas pakalpojumos, neatspoguļotos Savienības
centienos sasniegt SEG samazinājuma mērķus.

1.6.
Ilgums un finansiālā ietekme

¨ Ierobežota
ilguma priekšlikums/iniciatīva
¨         Priekšlikuma/iniciatīvas
darbības laiks: [DD.MM.]GGGG.–[DD.MM.]GGGG.
¨         Finansiālā ietekme: GGGG.–
GGGG.
x Beztermiņa priekšlikums/iniciatīva
Īstenošanu
paredzēts uzsākt 2013. gada 1. janvārī
atkarībā no leģislatīvā procesa virzības.

1.7.
Paredzētie pārvaldības veidi[25]

x Komisijas
īstenota centralizēta tieša pārvaldība
¨ Centralizēta
netieša pārvaldība, izpildes uzdevumus
deleģējot:
¨         izpildaģentūrām
¨         Kopienu izveidotām
struktūrām[26]
¨         valstu publiskā sektora
struktūrām vai struktūrām, kas veic valsts pārvaldes
uzdevumus
¨         personām, kurām ir
uzticēts veikt īpašas darbības saskaņā
ar Līguma par Eiropas Savienību V sadaļu un kuras ir
noteiktas attiecīgā pamataktā Finanšu regulas 49. panta
nozīmē
¨ Dalīta
pārvaldība kopā ar
dalībvalstīm
¨ Decentralizēta
pārvaldība kopā ar trešām
valstīm
¨ Pārvaldība
kopā ar starptautiskām
organizācijām (precizēt)
Ja norādīti vairāki pārvaldības veidi,
sniedziet papildu informāciju iedaļā „Piezīmes”.
Piezīmes
Dalībvalstis
ir atbildīgas par šā priekšlikuma lielākās daļas
īstenošanu. Komisija novērtēs informāciju, kas
iekļauta dalībvalstu sniegtajos ziņojumos, un
attiecīgā gadījumā izdos ieteikumus.

2.
PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
2.1.
Uzraudzības un ziņošanas noteikumi

Norādīt periodiskumu un nosacījumus.
Dalībvalstis LULUCF kontos katru gadu
iekļaus informāciju un katra uzskaites perioda beigās
atskaitīsies par LULUCF sektora emisijām un piesaisti
atbilstīgi šim priekšlikumam.
Komisija, izmantojot tehnisko ekspertu palīdzību,
novērtēs saskaņā ar šo priekšlikuma sagatavotos
ziņojumus par katru uzskaites periodu.
Būs vajadzīgs pētījums, lai
novērtētu šā lēmuma īstenošanu pārskatīšanas
klauzulas kontekstā.

2.2.
Pārvaldības un kontroles sistēma
2.2.1.
Apzinātie riski

Tā
kā šis ir lēmuma priekšlikums, īstenošanas riski ir nelieli, jo
ierosinātie pienākumi balstās uz jau iedibinātiem
starptautiskiem noteikumiem, kurus dalībvalstis piemēro
attiecībā uz saistībām, ko tās
uzņēmušās saskaņā ar Kioto protokolu.

2.2.2.
Paredzētās kontroles metodes

Pasākumi
iespējamu risku novēršanai ietvers: konstruktīvu dialogu un
sadarbību ar dalībvalstīm, kontaktu uzturēšanu ar
attiecīgajiem Komisijas dienestiem, jo īpaši ar mērķi
nodrošināt attiecīgo datu vajadzību apmierināšanu,
sazināšanos ar ekspertiem, jo īpaši saistībā ar
deleģēto aktu pieņemšanu, ārējās tehniskās
kompetences izmantošanu attiecīgu novērtējumu veikšanai,
pētījumu veikšanu, pārskatot tiesību aktu, un tematisku
konferenču organizēšanu, ja vajadzīgs.

2.3.
Krāpšanas un pārkāpumu apkarošanas
pasākumi

Norādīt esošos vai plānotos
novēršanas un aizsardzības pasākumus.
Ņemot vērā iesaistītās summas un
iepirkuma veidu, šī iniciatīva nerada īpašus krāpšanas
riskus. Komisija pārvaldīs un kontrolēs darbu, izmantojot visus
parastos instrumentus, piemēram, CLIMA ĢD gada pārvaldības
plānu.
Īpaši būtiski ir iekšējās kontroles
standarti Nr. 2, 7, 8, 9, 11, 12, 13, 15 un 16. Turklāt tiks
pilnībā piemēroti principi, kas noteikti Padomes Regulā
(EK, Euratom) Nr. 1605/202 (“Finanšu regula”) un tās īstenošanas
noteikumos.
Iepirkuma procedūras tiks regulētas ar vienotu
CLIMA ĢD finanšu plūsmu: daļēji decentralizētu
plūsmu, kuras galvenā pazīme ir tā, ka personas, kas
nodarbojas ar finansējuma iniciēšanu un verificēšanu, ir
hierarhiski neatkarīgas no pilnvarotajiem kredītrīkotājiem.
Arī Iekšējās kontroles komiteja (ENVAC)
pārbaudīs līgumslēdzēja atlases procedūru un
kredītrīkotāju pieņemto procedūru atbilstību
Finanšu regulas noteikumiem un Īstenošanas noteikumiem, pamatojoties uz
publiskā iepirkuma līgumu izlasi, kurā ietilpst pēc
nejaušības principa atlasīts paraugs un uz risku balstīts
paraugs.
Papildus šiem pasākumiem deleģēto aktu
pieņemšanas vajadzībām tiks nodrošināts tas, ka personas,
ar kurām apspriedīsies kā ar ekspertiem, būs
neatkarīgas un pienācīgi kvalificētas.

3.
          PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
3.1.
Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas
izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas

·
Esošās budžeta izdevumu pozīcijas
Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas
izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijām
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas
 Numurs [Izdevumu kategorija… … … ... ... ... ... ... ...] || Dif./nedif. ([27]) || no EBTA valstīm[28] || no kandidātvalstīm[29] || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. a panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
 5 || 07 01 02 11 Citi pārvaldības izdevumi politikas jomas “Vide un klimata politika” atbalstam || Nedif. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ
·      No jauna veidojamās budžeta pozīcijas
Sarindotas pa
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta
pozīcijām
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas
 Numurs [Izdevumu kategorija………………………] || Dif./nedif. || no EBTA valstīm || no kandidāt-valstīm || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. a panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
 […] || [XX.YY.YY.YY.] […] || […] || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ

3.2.
Paredzamā ietekme uz izdevumiem
3.2.1.
Paredzamās ietekmes uz izdevumiem kopsavilkums

Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || Numurs || 2. kategorija
 CLIMA ĢD ||   ||   || N gads[30] || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || N+4 gads || N+5 gads || N+6 gads || KOPĀ
  Darbības apropriācijas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budžeta pozīcijas numurs || Saistības || (1) || - || - || - || - || - || - || - || -
 Maksājumi || (2) || - || - || - || - || - || - || - || -
 Budžeta pozīcijas numurs || Saistības || (1a) || - || - || - || - || - || - || - || -
 Maksājumi || (2a) || - || - || - || - || - || - || - || -
 Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem[31] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budžeta pozīcijas numurs 07 01 04 05 (un turpmākās pozīcijas) ||   || (3) || 0 .100 || - || - || 0 .600 || - || - || 0 .600 || 1 .300
 KOPĀ – CLIMA ĢD apropriācijas || Saistības || =1+1a +3 || 0 .100 || - || - || 0 .600 || - || - || 0 .600 || 1 .300
 Maksājumi || =2+2a +3 || 0 .100 || - || - || 0 .600 || - || - || 0 .600 || 1 .300
  KOPĀ – Darbības apropriācijas || Saistības || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksājumi || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  KOPĀ – Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (6) || 0 .100 || - || - || 0 .600 || - || - || 0 .600 || 1 .300
 KOPĀ – daudzgadu finanšu shēmas 1.–4. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas (pamatsumma) || Saistības || =4+ 6 || 0 .100 || - || - || 0 .600 || - || - || 0 .600 || 1 .300
 Maksājumi || =5+ 6 || 0 .100 || - || - || 0 .600 || - || - || 0 .600 || 1 .300
Gadījumā, ja priekšlikums/iniciatīva
ietekmē vairākas izdevumu kategorijas
  KOPĀ – Darbības apropriācijas || Saistības || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksājumi || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  KOPĀ – Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (6) || 0 .100 ||   ||   || 0 .600 ||   ||   || 0 .600 || 1 .300
 KOPĀ – daudzgadu finanšu shēmas 1.–4. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas (Pamatsumma) || Saistības || =4+ 6 || 0 .100 ||   ||   || 0 .600 ||   ||   || 0 .600 || 1 .300
 Maksājumi || =5+ 6 || 0 .100 ||   ||   || 0 .600 ||   ||   || 0 .600 || 1 .300
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || 5 || “Administratīvie izdevumi”
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
   ||   ||   || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || N+4 gads || N+5 gads || N+6 gads || KOPĀ
 CLIMA ĢD ||
  Cilvēkresursi || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .889
  Pārējie administratīvie izdevumi || 0 .348 || 0 .348 || 0 .348 || 0 .348 || 0 .348 || 0 .348 || 0 .348 || 2 .433
 KOPĀ CLIMA ĢD || Apropriācijas || 0 .475 || 0 .457 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 3 .322
 KOPĀ – daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || (Saistību summa = maksājumu summa) || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 3 .322
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
   ||   ||   || N gads[32] || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || N+4 gads || N+5 gads || N+6 gads || KOPĀ
 KOPĀ – daudzgadu finanšu shēmas 1.–5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || 0 .575 || 0 .475 || 0 .475 || 1 .075 || 0 .475 || 0 .475 || 1 .075 || 4 .622
 Maksājumi || 0 .575 || 0 .475 || 0 .475 || 1 .075 || 0 .475 || 0 .475 || 1 .075 || 4 .622

3.2.2.
Paredzamā ietekme uz darbības
apropriācijām

¨      Priekšlikums/iniciatīva neparedz darbības
apropriāciju izmantošanu
x      Priekšlikums/iniciatīva paredz darbības
apropriāciju izmantošanu šādā veidā.
Saistību apropriācijas miljonos EUR
(3 zīmes aiz komata)
 Norādīt mērķus un rezultātus   ò ||   ||   || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || N+4 gads || N+5 gads || N+6 gads || KOPĀ
 REZULTĀTI
 Rezultāta veids[33] || Rezultāta vidējās izmaksas || Rezultātu daudzums || Izmaksas || Rezultātu daudzums || Izmaksas || Rezultātu daudzums || Izmaksas || Rezultātu daudzums || Izmaksas || Rezultātu daudzums || Izmaksas || Rezultātu daudzums || Izmaksas || Rezultātu daudzums || Izmaksas || Kopējais rezultātu daudzums || Kopējās izmaksas
 KONKRĒTAIS MĒRĶIS: ES politikas un tiesību aktu īstenošana klimata politikas jomā (ABB kods 07 12)
 - Rezultāts || Novērtējums || 0 .004 || 27 || 0.100 ||   ||   ||   ||   || 27 || 0.100 ||   ||   ||   ||   || 27 || 0.100 || 81 || 0 .300
 - Rezultāts || Pētījums || 0.500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 0.500 || 1 || 0 .500
 - Rezultāts || Pārskatīšana || 0.500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 0.500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 0 .500
 Starpsumma – 1. konkrētais mērķis || 27 || 0 .100 || 0 || - || 0 || - || 28 || 0.600 || 0 || - || 0 || - || 28 || 0.600 || 83 || 1 .300
 KOPĒJĀS IZMAKSAS || 0 || 0 .100 || 0 || - || 0 || - || 0 || 0.600 || 0 || - || 0 || - || 0 || 0. 600 || 0 || 1. 300

3.2.3.
Paredzamā ietekme uz
administratīvajām apropriācijām
3.2.3.1.
Kopsavilkums

¨      Priekšlikums/iniciatīva neparedz administratīvo
apropriāciju izmantošanu
x      Priekšlikums/iniciatīva paredz administratīvo
apropriāciju izmantošanu šādā veidā:
Miljonos EUR (3
zīmes aiz komata)
   || N gads[34] || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || N+4 gads || N+5 gads || N+6 gads || KOPĀ
 Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || N+4 gads || N+5 gads || N+6 gads ||
 Cilvēkresursi (1 AD FTE jau strādā CLIMA ĢD) || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .889
 Pārējie administratīvie izdevumi - 07 01 02 11 01 Komandējumi (5 gadā; EUR 0 0015 milj. vienam komandējumam) - 07 01 02 11 02 Konferences (2 gadā; 150 dalībnieki; EUR 0 035 milj. vienai konferencei) - 07 01 02 11 02 Sanāksmes (2 gadā; ne vairāk kā 168 eksperti (28*6); 1 diena; EUR 0 135 milj. vienai sanāksmei) STARPSUMMA ||       0 .0075     0 .070       0 .270         0 .348   ||       0 .0075     0 .070       0 .270         0 .348   ||       0 .0075     0. 070       0 .270         0 .348   ||       0 .0075     0. 070       0 .270         0 .348   ||       0 .0075     0 .070       0 .270         0 .348   ||       0 .0075     0 .070       0 .270         0 .348   ||       0 .0075     0 .070       0 .270         0 .348   ||       0 .053     0 .490       1 .890         2 .433
 Starpsumma – Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA || 0 .475 || 0. 475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 3 .322
 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS[35] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cilvēkresursi ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Citi administratīvie izdevumi ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Starpsumma – Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĀ || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 0 .475 || 3 .322

3.2.4.
Paredzamās cilvēkresursu vajadzības

¨      Priekšlikums/iniciatīva neparedz cilvēkresursu
izmantošanu
x      Priekšlikums/iniciatīva paredz cilvēkresursu
izmantošanu šādā veidā.
Paredzamais apjoms izsakāms veselos
skaitļos (vai maksimāli ar vienu zīmi aiz komata)
 ||   || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || N+4 gads || N+5 gads || N+6 gads
  Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki) ||
 || 07 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127
 || XX 01 01 02 (Delegācijas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 01 (Netiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (Tiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Ārštata darbinieki (izsakot ar pilnslodzes ekvivalentu – FTE)[36] ||
 || XX 01 02 01 (CA, INT, SNE, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA un SNE delegācijās) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 yy[37] || - Galvenā mītne[38] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || -Delegācijas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 02 (CA, INT, SNE – netiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (CA, INT, SNE – tiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Citas budžeta pozīcijas (precizēt) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || KOPĀ || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127 || 0 .127
XX ir
attiecīgā politikas joma vai budžeta sadaļa.
Cilvēkresursu
vajadzības tiks nodrošinātas, izmantojot attiecīgā ĢD
darbiniekus, kuri jau ir iesaistīti konkrētās darbības
pārvaldībā un/vai ir pārgrupēti attiecīgajā
ģenerāldirektorātā, vajadzības gadījumā
izmantojot vadošajam ĢD gada budžeta sadales procedūrā piešķirtos
papildu resursus un ņemot vērā budžeta ierobežojumus.
Veicamo uzdevumu
apraksts
 Ierēdņi un pagaidu darbinieki || Veic atbilstošas darbības, lai izpildītu dažādus Komisijas uzdevumus (piemēram, izvērtē dalībvalstu ziņojumus, veic analīzes, uzrauga īstenošanu utt.).
 Ārštata darbinieki ||

3.2.5.
Saderība ar kārtējo daudzgadu
finanšu shēmu

x      Priekšlikums/iniciatīva atbilst
kārtējai daudzgadu finanšu shēmai
¨      Pieņemot
priekšlikumu/iniciatīvu, jāpārplāno attiecīgā
izdevumu kategorija daudzgadu finanšu shēmā
¨      Pieņemot
priekšlikumu/iniciatīvu, jāpiemēro elastības instruments
vai jāpārskata daudzgadu finanšu shēma[39]

3.2.6.
Trešo personu iemaksas

xPriekšlikums/iniciatīva neparedz trešo
personu līdzfinansējumu
Priekšlikums/iniciatīva
paredz šādu līdzfinansējumu:

3.3.
Paredzamā ietekme uz ieņēmumiem

x      Priekšlikums/iniciatīva
finansiāli neietekmē ieņēmumus
¨      Priekšlikums/iniciatīva
finansiāli ietekmē:
¨         pašu resursus
¨         dažādus
ieņēmumus
[1]               UNFCCC līgumslēdzēju pušu
konferences Lēmums 1/CP.16 (Kankunas vienošanās).
[2]               Pamatojoties uz Klimata pārmaiņu
starpvaldību padomes (IPCC) Ceturto novērtējuma
ziņojumu.
[3]               Eiropadomes secinājumi, 8./9.3.2007.
[4]               OV L 140, 5.6.2009., 63. lpp.
[5]               OV L 140, 5.6.2009., 136. lpp. .
[6]               OV L 49, 19.2.2004., 1. lpp.
[7]               COM(2011) 789 galīgā redakcija –
2011/0372 (COD).
[8]               Citas siltumnīcefekta gāzes no
lauksaimnieciskās darbībām, piemēram, metāns un
slāpekļa oksīds no atgremotājiem un mēslošanas
līdzekļiem, LULUCF uzskaitītas netiek, jo šis sektors
galvenokārt ietver oglekļa emisijas un piesaisti
veģetācijā un augsnē. Lauksaimniecībā
radušāš emisijas, kas nav CO2, ir ietvertas
“lauksaimniecības” uzskaites sektorā.
[9]               Jācenšas arī rast līdzsvaru, proti,
pārveidošana nedrīkstētu stimulēt oglekļa emisiju
pārvirzi, t. i., iekšzemē ražotas pārtikas aizstāšanu
ar importētu pārtiku, kuras oglekļa dioksīda pēda ir
lielāka.
[10]             Sk., piemēram, Sathre R. and O'Connor
J. (2010), A synthesis of research on wood products and greenhousegas
impacts, 2nd edition, Vancouver, B. C. FP Innovations, 117. lpp.
[11]             OV L 130, 15.5.2002., 1. lpp.
[12]             Direktīva 2009/28/EK.
[13]             COM(2011) 571 galīgā redakcija.
[14]             http://ec.europa.eu/clima/events/0029/index_en.htm.
[15]             http://ec.europa.eu/clima/consultations/0003/index_en.htm.
[16]             http://ec.europa.eu/clima/events/0029/index_en.htm.
[17]             http://ec.europa.eu/clima/events/0029/index_en.htm.
[18]             OV C […], […], […] lpp.
[19]             OV C […], […], […] lpp.
[20]             OV L 140, 5.6.2009., 136. lpp.
[21]             OV L 275, 25.10.2003., 32. lpp.
[22]             OV L 130, 15.5.2002., 1. lpp.
[23]             ABM – budžeta vadība par darbības
jomām; ABB – bud˛eta līdzekļu sadale pa
darbības jomām.
[24]             Kā paredzēts Finanšu regulas 49. panta
6. punkta attiecīgi a) un b) apakšpunktā.
[25]             Skaidrojumus par pārvaldības veidiem un atsauces
uz Finanšu regulu skatīt BudgWeb tīmekļa vietnē: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[26]             Kā paredzēts Finanšu regulas
185. pantā.
[27]             Dif. – diferencētās apropriācijas,
nedif. – nediferencētās apropriācijas.
[28]             EBTA – Eiropas Brīvās tirdzniecības
asociācija. .
[29]             Kandidātvalstis un, attiecīgā
gadījumā, potenciālās kandidātvalstis no
Rietumbalkāniem.
[30]             N gads ir gads, kurā sāk īstenot
priekšlikumu/iniciatīvu.
[31]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
(kādreizējās „BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[32]             N gads ir gads, kurā sāk īstenot
priekšlikumu/iniciatīvu. Paredzams, ka priekšlikums stāsies
spēkā 2013. gadā atkarībā no likumdošanas procesa
virzības.
[33]             Rezultāti ir attiecīgie produkti vai pakalpojumi
(piemēram, finansēto studentu apmaiņu skaits, uzbūvēto
ceļu garums kilometros utt.).
[34]             N gads ir gads, kurā sāk īstenot
priekšlikumu/iniciatīvu. Paredzams, ka priekšlikums stāsies
spēkā 2013. gadā atkarībā no likumdošanas procesa
virzības.
[35]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
(kādreizējās „BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[36]             CA – līgumdarbinieki, INT –
pagaidu darbinieki, JED – jaunākie eksperti
delegācijās, LA – vietējie darbinieki, SNE –
valstu norīkotie eksperti.
[37]             Saskaņā ar robežlielumiem attiecībā uz
ārštata darbiniekiem, ko finansē no darbības
apropriācijām (kādreizējām “BA” pozīcijām).
[38]             Galvenokārt struktūrfondi, Eiropas
Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas
Zivsaimniecības fonds (EZF).
[39]             Skatīt Iestāžu nolīguma 19. un
24. punktu.