               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 2.2.2016
            COM(2016) 43 final
            2016/0027(COD)
            Priekšlikums
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
            par 470–790 MHz frekvenču joslas izmantošanu Savienībā
            {SWD(2016) 19 final}{SWD(2016) 20 final}

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

                  Digitālā vienotā tirgus stratēģijā Eiropai ir iecerēta universāla augstas kvalitātes savienojamība uzņēmumiem un iedzīvotājiem. Stratēģijā ietilpst īpaši Komisijas priekšlikumi "koordinēti atbrīvot 694–790 MHz ("700 MHz") joslu, kas ir īpaši piemērota platjoslas pakalpojumu sniegšanas nodrošināšanai lauku rajonos, reizē ņemot vērā arī audiovizuālo mediju izplatīšanas specifiskās vajadzības".

                  Bezvadu savienojamība prasa piekļuvi spektram joslās zem 1 GHz, kas ir vērtīgas gan plaša pārklājuma, gan liela ātruma ziņā. Pēc pārejas uz spektra ziņā efektīvākām ciparu televīzijas tehnoloģijām 800 MHz josla (790–862 MHz jeb "digitālā dividende") bija UHF apraides joslas (470–862 MHz) pirmā daļa, ko pārdalīja bezvadu platjoslas pakalpojumiem Savienībā. Pašlaik UHF apraides josla aptver frekvences diapazonā no 470 līdz 790 MHz (turpmāk "UHF josla"). Šo joslu izmanto zemes ciparu televīzijas (DTT) un skaņas programmu izstrādes un īpašo pasākumu ("skaņas PMSE") iekārtām, pamatā bezvadu mikrofoniem.

                  2012. gada Pasaules radiosakaru konferencē (WRC-12) — Starptautiskās elektrosakaru savienības (ITU) konferencē, kas pārskata saistošos Radionoteikumus — tika nolemts, ka 1. reģionā (Eiropā un Āfrikā) 700 MHz josla no 2015. gada būtu jāsadala gan apraidei, gan mobilajiem dienestiem.

                  WRC-15, kas risinājās 2015. gada novembrī, noslēdza starptautiskās sarunas par tehniskajiem un normatīvajiem parametriem 700 MHz joslas izmantošanai bezvadu platjoslas pakalpojumiem. Saskanīgā situācija 700 MHz frekvenču joslā visos ITU reģionos
                     1
                   dod retu iespēju gandrīz visā pasaulē harmonizēt šo joslu izmantošanai bezvadu platjoslas vajadzībām. WRC-15 arī saglabāja ekskluzīvo 470–694 MHz joslas (joslas "zem 700 MHz") sadalījumu apraides dienestam 1. reģionā.

                  2013. gadā Komisijas priekšsēdētāja vietniece Nēlī Krusa aicināja bijušo Komisijas locekli Paskālu Lamī (Pascal Lamy) vadīt augsta līmeņa mobilo sakaru, apraides un mediju nozares pārstāvju grupu, lai rastu kopīgu nostāju jautājumā par UHF joslas izmantošanu nākotnē. Priekšsēdētāja pašierosmes ziņojumā ("Lamī ziņojums") bija ieteikts pārdalīt 700 MHz frekvenču joslu bezvadu platjoslai un vienlaikus saglabāt Eiropas audiovizuālo modeli, nodrošinoties, ka virszemes apraidei būtu piekļuve spektram joslā zem 700 MHz.

                  Komisijas rīkotajā Lamī ziņojuma sabiedriskajā apspriešanā tika konstatēts atbalsts koordinētai Savienības rīcībai. Līdztekus Radiofrekvenču spektra politikas grupa (RSPG) pieņēma atzinumu
                     2
                  , kas arī atbalsta koordinētu Savienības pieeju bezvadu platjoslas nodrošināšanai 700 MHz frekvenču joslā. RSPG atzinumā ieteikti harmonizēti tehniskie nosacījumi un vienots termiņš 700 MHz joslas efektīvai izmantošanai un ilgstošai joslas zem 700 MHz izmantošanai audiovizuālajai apraidei, ieskaitot tās pieejamību DDT vajadzībām.

                  Komisija atbildēja uz Eiropas ieinteresēto personu apspriešanās procesa un ITU paspārnē panākto starptautisko vienošanos rezultātiem, izstrādājot Savienības stratēģiju par UHF joslas ilgtermiņa izmantošanu. Stratēģija veicinās digitālā vienotā tirgus attīstību un nodrošinās radiofrekvenču spektra efektīvu pārvaldību UHF joslā, atspoguļojot tā sabiedrisko, kultūras un saimniecisko vērtību. Stratēģijai UHF joslā ir trīs galvenie virzieni:

               harmonizēti tehniskie nosacījumi bezvadu platjoslas elektronisko sakaru pakalpojumiem 700 MHz frekvenču joslā, pamatojoties uz tehnoloģiju un pakalpojumu neitralitātes principu;

               vienots termiņš, kurā 700 MHz joslu padarīt pieejamu efektīvai izmantošanai bezvadu platjoslas elektronisko sakaru pakalpojumos saskaņā ar minētajiem harmonizētajiem tehniskajiem nosacījumiem, un koordinācijas pasākumi, kas atbalsta šo pāreju;

               prioritāte audiovizuālo mediju pakalpojumu (AVMP) izplatīšanai joslā zem 700 MHz saistībā ar elastīgu pieeju joslas izmantošanas veidiem; tas ir nepieciešams, ievērojot DTT tirgus atšķirīgo nozīmi dažādās dalībvalstīs.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

                  Šis priekšlikums sekmē mērķi "1200 MHz bezvadu platjoslai", kas ir viens no galvenajiem mērķiem Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā 2012/243/ES, ar ko izveido radiofrekvenču spektra daudzgadu politikas programmu (RSPP). Priekšlikums arī veicina audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu turpmāku attīstību saskaņā ar RSPP mērķiem un ir saskaņā ar Atļauju izsniegšanas direktīvu
                     3
                   un Pamatdirektīvu
                     4
                  , it īpaši otrās 9. un 9.a pantu.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  Lai nodrošinātu iekšējā tirgus darbību, šis tiesību akts balstīts uz LESD 114. pantu.

               •Subsidiaritāte un proporcionalitāte

                  Kā paskaidrots arī ietekmes novērtējumā, no subsidiaritātes un proporcionalitātes viedokļa šajā lēmuma priekšlikumā ierosinātais risinājums ir vislabākais.

                  Subsidiaritātes princips ir ievērots, jo iniciatīvas mērķus nevarētu sasniegt katra dalībvalsts atsevišķi, taču tajā pašā laikā tā ļauj ņemt vērā valsts apstākļus (gan 700 MHz joslā, gan joslā zem 700 MHz).

               ES būtu jāizlemj, kā tā plāno izmantot 700 MHz joslu nākotnē, ja tā vēlas novērst atšķirīgas valstu pieejas un ierobežot pārrobežu traucējumus. Vienota UHF joslas regulējuma trūkums Savienības mērogā Savienībā radītu postošu UHF joslas izmantojuma neviengabalainību. Neviengabalainības dēļ rodas pārrobežu traucējumi, kas var ietekmēt līdz 13 % ES iedzīvotāju.

               Tādēļ ir vajadzīgs no 2020. gada ieviest koordinētu 700 MHz joslas sadalīšanu un licencēšanu bezvadu platjoslai un koordinētu joslas zem 700 MHz sadalīšanu elastīgai izmantošanai, kas nodrošina audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšanu masu auditorijai, kā arī ieguldījumus efektīvākās tehnoloģijās, kas vajadzīgas, lai atbrīvotu 700 MHz joslu, ko tagad izmanto DTT.

                  Joslas zem 700 MHz elastīga izmantošana ir arī samērīga, jo risina problēmu un ļauj sasniegt mērķus visefektīvākajā veidā. Visas joslas zem 700 MHz izbrīvēšana bezvadu platjoslai, piemēram, pārsniegtu darbības, kas šobrīd nepieciešamas, lai apmierinātu pieprasījumu pēc spektra zem 1 GHz atbilstoši bezvadu datplūsmas pieprasījumam. Tajā pašā laikā elastīga izmantošana dod normatīvo noteiktību DTT joslā zem 700 MHz tām dalībvalstīm, kuras vēlas saglabāt savas pašreizējās DTT jaudas. Turklāt harmonizētus tehniskos nosacījumus spektra izmantošanai ar valstu ekspertu piekrišanu var noteikt Radiofrekvenču spektra komitejā saskaņā ar Lēmumu 676/2002/EK.

               •Tiesību akta izvēle

                  Komisijas UHF joslas Savienības stratēģija tiks īstenota uz divu tiesību aktu pamata. Nesaistošs pasākums, kā Parlamenta un Padomes ieteikums, nevarētu ne padarīt Savienības koordināciju obligātu, ne prasīt rīcību no dalībvalstīm. Priekšroka dota lēmumam, ne regulai, jo šis pasākums rada pienākumus dalībvalstīm, bet ar to nav domāts dalībvalstīs radīt tieši piemērojamas sekas attiecībā uz privāto sektoru. Lēmums ir labāk piemērots nekā direktīva, jo pasākuma projektā nav izklāstīts vispārīgu noteikumu kopums, kas būtu transponējami valstu tiesību aktos, bet ietvertas tikai dažas īpašas darbības, kas dalībvalstīm jāveic. Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā 243/2012/ES par RSPP izveidi, piemēram, 6. panta 4. punktā, bija iekļauti līdzīgi dalībvalstu pienākumi un darbības, un arī Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumi 128/1999/EK, 626/2008/EK un 676/2002/EK tika pieņemti, lai noteiktu dalībvalstīm līdzīgus pienākumus un darbības.

                  Saskaņā ar LESD 114. pantu kopā ar šo pasākumu caur komiteju procedūru saskaņā ar Lēmumu 676/2002/EK
                     5
                   tiks pieņemts Komisijas īstenošanas lēmums, kas paredzēs un darīs pieejamu 700 MHz frekvenču joslu izmantošanai bezvadu platjoslas elektronisko sakaru pakalpojumiem saskaņā ar harmonizētajiem tehniskajiem nosacījumiem, kas izstrādāti ar CEPT
                     6
                   palīdzību. Šī pieeja tika izmantota, harmonizējot arī 800 MHz frekvenču joslu bezvadu platjoslas elektronisko sakaru pakalpojumiem atbilstoši RSPP un Komisijas Lēmumam 2010/267/ES
                     7
                  .

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Šajā priekšlikumā ir ņemta vērā šādu ieinteresēto personu sniegtā informācija:

               (a)Lamī ziņojums
                  8
               , ko izstrādājis pats Paskāls Lamī, pamatojoties uz viņa vadītās augsta līmeņa grupas darbu;

               (b)Lamī ziņojuma sabiedriskās apspriešanas
                  9
                devums;

               (c)RSPG ziņojums par ierosināto spektra koordinācijas pieeju raidīšanai 700 MHz joslas pārdales gadījumā
                  10
               ;

               (d)RSPG atzinums par ilgtermiņa stratēģiju UHF joslas (470–790 MHz) turpmākā izmantošanā Eiropas Savienībā.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Komisija ir veikusi divus specializētus neatkarīgus pētījumus, kas deva ieguldījumu šajā priekšlikumā. Tie bija:

               "700 MHz frekvenču joslas pārdales bezvadu platjoslas pakalpojumiem ekonomiskā un sociālā ietekme Eiropas Savienībā";

               "Apraides un platjoslas konverģences problēmas un iespējas un tās ietekme uz spektra un tīkla izmantošanu".

                  Pirmajā analizētas pārejas izmaksas, bezvadu platjoslas pārklājuma izmantošanas 700 MHz joslā ietekme, DTT spektra izmantošanas pārkonfigurēšanas uz joslu zem 700 MHz kultūras un sociālie aspekti.

                  Otrajā vispārēji novērtētas iespējas konverģēt zemes ciparu apraidi un bezvadu platjoslu pēc 2020. gada.

               •Ietekmes novērtējums

                  Komisijas sagatavotais ietekmes novērtējums 2015. gada 27. novembrī saņēma pozitīvu atzinumu no Regulējuma kontroles padomes
                     11
                  .

                  Ietekmes novērtējumā bija aplūkoti četri politiskā risinājuma varianti:

               (1)Savienības līmenī nedarīt neko.

               (2)Koordinēta 700 MHz joslas paredzēšana un licencēšana bezvadu platjoslai no 2020. gada un joslas zem 700 MHz rezervēšana zemes ciparu televīzijai un skaņas PMSE.

               (3)Koordinēta 700 MHz joslas paredzēšana un licencēšana bezvadu platjoslai no 2020. gada. Koordinēta joslas zem 700 MHz paredzēšana elastīgai izmantošanai, atbilstoši valsts pieprasījumam, kas nodrošinātu audiovizuālo mediju pakalpojumu nepārtrauktu sniegšanu masu auditorijai (tehnoloģiski neitrāli), ieskaitot nekodētu izplatīšanu, kā arī spektra pieejamību skaņas PMSE vajadzībām. Lai izvairītos no traucējumiem, spektra zem 700 MHz izmantošana būtu tehniski jāierobežo līdz lejuplīnijas režīmam
                  12
               . Šis variants arī paredzētu izstrādāt spektra stratēģiju skaņas PMSE, reaģējot uz skaņas PMSE spektra zaudējumu UHF joslā.

               (4)Koordinēta visas 700 MHz joslas paredzēšana un licencēšana bezvadu platjoslas pakalpojumiem no 2020. gada.

                  Komisija izvēlējās 3. variantu, kas ir tās "vēlamākais risinājums" politikas mērķu sasniegšanai. Vēlamākais risinājums tuvinās Savienības līmeņa spektra un savienojamības mērķus. 700 MHz frekvenču joslas izmantošana bezvadu platjoslas pakalpojumiem kopā ar spektru 800 MHz un 900 MHz frekvenču joslās palielinātu mobilo tīklu jaudas. Reprezentatīvā tirgū ar 3–4 operatoru konkurenci tā katram lietotājam nodrošinātu universālu pārklājumu ar augstu pārraides ātrumu — vismaz 30 Mb/s. 2020. gads kā kopīgais 700 MHz joslas pārdales termiņš ir piemērots arī tādēļ, ka tas sasaistās ar sākotnējo 5G ieviešanu. 3. variants dod noteiktību piekļuvē spektram joslā zem 700 MHz raidorganizācijām un tiem, kas sniedz audiovizuālo mediju pakalpojumus vispārībai, it sevišķi zemes ciparu apraidi. Spektra zem 700 MHz izmantošanas elastība ļauj vieglāk mazināt traucējumus un dod iespēju radīt novatorisku "ekosistēmu", kas veicina ieguldījumus un jaunus uzņēmējdarbības modeļus.

                  3. variantu atbalsta iepriekš minētais WRC-15 darba rezultāts attiecībā gan uz 700 MHz joslu, gan joslu zem 700 MHz. Josla zem 700 MHz joprojām ir ekskluzīvi sadalīta apraides pakalpojumiem Eiropā, Āfrikā un daudz kur citur pasaulē.

                  Pirmajā minētajā Komisijas pasūtītajā pētījumā tika konstatēts, ka 700 MHz frekvenču joslas izbrīvēšana 2020. gadā un modernizācija ar nākamās paaudzes zemes apraides tehnoloģiju izmaksātu EUR 1,2 līdz 4,4 miljardus. Lielākā daļa izmaksu būtu jāsedz galalietotājiem, modernizējot savas uztveršanas iekārtas pirms parastā iekārtu atjaunošanas cikla beigām. Skaņas PMSE pārejas izmaksas 2020. gadā sasniegtu EUR 200 miljonus, pamatojoties uz datiem, ka 30 % no pašreizējiem skaņas PMSE lietotājiem darbojas 700 MHz joslā. Tomēr ES valstis var piedāvāt tehnoloģiski neitrālus publiskā atbalsta pasākumus, kas šīs izmaksas ierobežo, ja tie ir saskaņā ar valsts atbalsta noteikumiem
                     13
                  . Bez tam zemes ciparu televīzijas tīklu pielāgošana tāda paša apjoma programmētā satura pārraidei ar ierobežotām spektra jaudām varētu izmaksāt maksimāli ap EUR 890 miljoniem. Te var būt izmaksas, kas rastos tiesību subjektiem, kuru izmantošanas tiesības būtu jāgroza, pirms beidzies termiņš, uz kuru tās piešķirtas. Ja dalībvalstis apsvērs šādu izmaksu mazināšanas pasākumus, tiem būs jāatbilst tehnoloģiskās neitralitātes principam un attiecīgajai Komisijas lēmumu pieņemšanas praksei publiskā atbalsta
                     14
                   jomā, kā arī attiecīgajai ES tiesu judikatūrai
                     15
                  . Dažos gadījumos pasākumi, kas pieņemti, lai atlīdzinātu par tiesību atsaukšanu, ja atlīdzinājums nepārsniedz radīto kaitējumu, noteiktos apstākļos varētu būt saskaņā ar Savienības valsts atbalsta tiesību normām. Saskaņā ar RSPG datiem 14 dalībvalstīs izmantošanas tiesības ir piešķirtas vai nu uz nenoteiktu laiku, vai uz termiņu, kas notek pēc 2020. gada.

               Ņemot vērā 800 MHz un 900 MHz joslu spektra neseno izsoļu rezultātus, pēc piesardzīgām aplēsēm kopējais ieņēmums no 700 MHz frekvenču joslas paredzēšanas ES 28 valstīs līdz 2020. gadam būtu aptuveni 11 miljardi euro, ja pārējās vērtības nemainās.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Nav gaidāma konkrēta ietekme uz Savienības budžetu.

               5.CITI JAUTĀJUMI

               •Konkrēto priekšlikuma noteikumu sīks skaidrojums

                  Priekšlikumā saskaņā ar stratēģiju UHF joslā noteikti:

               termiņi 700 MHz frekvenču joslas pārdalei bezvadu platjoslas elektronisko sakaru pakalpojumiem saskaņā ar harmonizētajiem tehniskajiem nosacījumiem Savienības līmenī;

               pasākumi, kas atvieglina pāreju spektra izmantošanā UHF joslā;

               pasākumi ilglaicīgai joslas zem 700 MHz izmantošanai, kuros gan būs iekļauta pārskatīšana.

                  1. pantā ir noteikti divi saistoši kopēji termiņi dalībvalstīm 700 MHz frekvenču joslas pārdalei bezvadu platjoslai:

               līdz 2017. gada beigām jābūt noslēgtiem pārrobežu koordinācijas nolīgumiem;

               2020. gada vidū 700 MHz frekvenču joslai jābūt pieejamai efektīvai izmantošanai bezvadu platjoslas elektronisko sakaru pakalpojumiem saskaņā ar Komisijas īstenošanas lēmumu par harmonizētajiem joslas izmantošanas tehniskajiem nosacījumiem
                  16
               .

                  1. pantā arī noteikts, ka 700 MHz joslas izmantošanai bezvadu platjoslai pēc kopīgā Savienības termiņa ir jāsaņem pārrobežu aizsardzība.

                  2. pants dalībvalstīm liek tiesības izmantot 700 MHz frekvenču joslu padarīt tirgojamas. Tas atbilst RSPP politikas mērķiem un noteikumiem
                     17
                   un Pamatdirektīvai.

                  3. pants liek dalībvalstīm valsts līmenī apspriest un apsvērt pasākumus, kas, piešķirot tiesības izmantot 700 MHz joslu bezvadu platjoslas elektronisko sakaru pakalpojumiem, nodrošinātu augstas kvalitātes pārklājumu saviem iedzīvotājiem un teritorijai. Mērķis ir izmantot sociālekonomisko ieguvumu no UHF joslas, palīdzot pārvarēt digitālo plaisu un ļaujot izplesties lietu internetam.

                  4. pantā aplūkota joslas zem 700 MHz ilglaicīga izmantošana. Tajā likts dalībvalstīm nodrošināt šās joslas ilglaicīgu izmantošanu audiovizuālo mediju pakalpojumu izplatīšanai masu auditorijā (jeb vispārībai). Te būtu jāaptver turpmāka izmantošana bezvadu skaņas PMSE saskaņā ar valsts prioritātēm.

                  Lai nodrošinātu dalībvalstu pienākumu saskanību ar Pamatdirektīvas 9. un 9.a pantu, pienākums aizsargāt joslas zem 700 MHz izmantošanu attiecas uz audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšanu masu auditorijai, nevis bezvadu tehnoloģijas vai elektronisko sakaru pakalpojuma veidu. Tādēļ 4. pantā izklāstītais aizsargpasākums nodrošina noteiktību attiecībā uz piekļuvi spektram un ļauj turpināt attīstīt DTT kā galveno zemes apraides platformu audiovizuālo mediju pakalpojumiem vispārībai. Šis pants arī ļauj joslu zem 700 MHz izmantot arī citai tehnoloģijai vai elektronisko sakaru pakalpojumiem tikai lejuplīnijai (t. i., no tīkla uz saņemošajām galiekārtām, kā televizoriem vai planšetdatoriem).

                  5. pants liek dalībvalstīm pieņemt un visā Savienībā izziņot savu valsts ceļvedi par 700 MHz frekvenču joslas atvēlēšanu bezvadu platjoslai un attiecīgo pārejas procesu visai UHF joslai. Šo noteikumu pamato pārejas perioda ceļvedis, par ko vienojušās ieinteresētās personas (sk. Lamī ziņojuma 2. pielikumu). Ceļvedis nosaka pasākumu apjomu, kas jāņem vērā pārejā uz jaunām DTT tehnoloģijām sakarā ar 700 MHz joslas pārdali. Mērķis ir nodrošināt, ka, izmantojot pārredzamu procesu, var ierobežot ietekmi uz publiku un uzņēmumiem.

                  6. pants liek Komisijai līdz 2025. gadam sadarbībā ar dalībvalstīm pārskatīt spektra izmantojumu joslā zem 700 MHz. Pēc pārskates Komisijai jāpaziņo savi secinājumi Eiropas Parlamentam un Padomei un jāizsaka priekšlikumi — ja ir — par regulējuma izmaiņām, kas varētu, piemēram, mainīt drošības pasākumu būtību, formu vai ilgumu. Šis lēmuma noteikums ir saskaņā ar ieteikumu Lamī ziņojumā. Pārskatot spektra izmantojumu joslā zem 700 MHz, Komisijai būtu jāņem vērā plānotā šās joslas pārskate ITU 2023. gada Pasaules radiosakaru konferencē.

               2016/0027 (COD)

               Priekšlikums

               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS

               par 470–790 MHz frekvenču joslas izmantošanu Savienībā

               EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību, jo īpaši tā 114. pantu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

               ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu
                  18
               ,

               ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu
                  19
               ,

               saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,

               tā kā:

               (1)Daudzgadu Radiofrekvenču spektra politikas programmā (RSPP), kas tika izveidota ar Lēmumu 243/2012/ES
                  20
               , Eiropas Parlaments un Padome izvirzīja mērķi līdz 2015. gadam identificēt vismaz 1200 MHz spektra, kas būtu derīgs izmantošanai bezvadu platjoslas elektronisko sakaru pakalpojumiem Savienībā, atbalstīt novatorisku audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu turpmāku attīstību, nodrošinot pietiekamu spektru pakalpojumu sniegšanai ar pavadoņu un zemes sistēmām, ja vajadzība būtu skaidri pamatota, un nodrošināt pietiekamu spektru programmu izstrādei un īpašajiem pasākumiem (PMSE).

               (2)Digitālā vienotā tirgus stratēģijā
                  21
                Komisija uzsver 694–790 MHz joslas ("700 MHz josla") nozīmi platjoslas pakalpojumu nodrošināšanā lauku rajonos un vajadzību šo joslu atbrīvot koordinēti, vienlaikus ņemot vērā audiovizuālo mediju pakalpojumu izplatīšanas īpašās vajadzības.

               (3)Spektrs 470–790 MHz joslā ir vērtīgs resurss ekonomiskai bezvadu tīklu ieviešanai ar universālu pārklājumu telpās un brīvā dabā. Šo spektru patlaban visā Savienībā izmanto zemes ciparu televīzijas (DTT) un bezvadu skaņas PMSE iekārtām. Tā atbalsta medijus, kultūru un radošās nozares, kuras lielā mērā atkarīgas no šā spektra resursa satura bezvadu sniegšanai masu auditorijām.

               (4)1. reģionā, kur ietilpst Savienība, ar Pasaules radiosakaru konferencē pieņemtajiem Starptautiskās elektrosakaru savienības Radionoteikumiem 700 MHz josla ar koprimāriem nosacījumiem sadalīta apraides un mobilajiem dienestiem (izņemot aeronavigācijas mobilos dienestus) un 470–694 MHz ("josla zem 700 MHz") — ekskluzīvi ar primāriem nosacījumiem apraides dienestam un ar sekundāriem nosacījumiem bezvadu skaņas PMSE lietošanai.

               (5)Strauji augošā bezvadu platjoslas datplūsma padara par nepieciešamu bezvadu tīkla jaudu pastiprināšanu. Spektrs 700 MHz joslā dod gan papildu jaudas, gan universālu pārklājumu, it īpaši ekonomiski sarežģītos lauku un attālos rajonos, izmantošanai telpās un plaša klāsta ierīču savstarpējiem sakariem. Tādos apstākļos saskanīgiem pasākumiem attiecībā uz augstas kvalitātes zemes bezvadu pārklājumu visā Savienībā, kas balstās uz valstu labāko praksi licencē noteikto operatoru pienākumu ziņā, būtu jātiecas uz RSPP mērķi, ka 2020. gadā visiem pilsoņiem būtu jābūt pieejamai platjoslai ar ātrumu vismaz 30 Mb/s. Tādējādi šie pasākumi veicinās novatoriskus digitālos pakalpojumus un nodrošinās ilgtermiņa sociālekonomisku ieguvumu.

               (6)Spektra dalīta lietošana kopīgā frekvenču joslā starp divvirzienu bezvadu platjoslu (augšuplīnijā un lejuplīnijā), no vienas puses, un vienvirziena televīzijas apraidi vai bezvadu skaņas PMSE, no otras puses, rada tehniskas problēmas. Tas nozīmē, ka 700 MHz frekvenču joslas pārdale divvirzienu zemes bezvadu platjoslas elektronisko sakaru pakalpojumiem atņemtu zemes ciparu televīzijai un bezvadu skaņas PMSE lietotājiem daļu spektra resursu. Tādēļ DTT un PMSE nozarēs ir vajadzīga ilgtermiņa regulatīvās vides prognozējamība pietiekama spektra pieejamības ziņā, lai tās varētu pasargāt pakalpojumu ilgtspējīgu sniegšanu un attīstību, it sevišķi brīvi uztveramo televīziju. Var būt vajadzīgi pasākumi valstu un Eiropas Savienības līmenī, lai nodrošinātu papildu spektra resursu bezvadu skaņas PMSE lietošanai ārpus 470–790 MHz frekvenču joslas.

               (7)Savā ziņojumā Komisijai ("Lamī ziņojums")
                  22
                Paskāls Lamī, kas bija priekšsēdētājs augsta līmeņa grupai, kura pētīja 470–790 MHz frekvenču joslas izmantošanas nākotni, ieteica 700 MHz frekvenču joslu darīt pieejamu bezvadu platjoslai no 2020. gada (± divi gadi). Tas palīdzētu sasniegt mērķi nodrošināt ilgtermiņa regulatīvo paredzamību zemes ciparu televīzijai attiecībā uz piekļuvi joslai zem 700 MHz līdz 2030. gadam, bet tas būtu jāpārskata līdz 2025. gadam. Lamī ziņojumā ir ieteikta arī valsts elastība joslas zem 700 MHz spektra izmantošanā, kas aptvertu vienīgi lejuplīniju. Tikai lejuplīnija ir ierobežojums visām pārraidēm bezvadu sistēmā neatkarīgi no tehnoloģijas, vienvirziena pārraides no centrālās infrastruktūras stacijām, kā televīzijas torņa vai mobilo sakaru bāzes stacijas uz portatīvajām vai mobilajām galiekārtām, kā televizoriem un mobilajiem tālruņiem.

               (8)Atzinumā par 470–790 MHz frekvenču joslas izmantošanas ilgtermiņa nākotnes stratēģiju Savienībā ("RSPG atzinums") Radiofrekvenču spektra politikas grupa (RSPG) iesaka pieņemt visā Savienībā koordinētu pieeju, lai 700 MHz frekvenču joslu uz 2020. gada beigām padarītu pieejamu efektīvai izmantošanai bezvadu platjoslas elektronisko sakaru pakalpojumiem. Tas varētu notikt saistībā ar joslas zem 700 MHz ilglaicīgas pieejamības nodrošināšanu līdz 2030. gadam tikai lejuplīnijas audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšanai. RSPG īpaši iesaka ieviest elastīgumu, lai joslu zem 700 MHz varētu izmantot arī tikai lejuplīnijas bezvadu platjoslas elektronisko sakaru pakalpojumiem.

               (9)Tā kā dažas dalībvalstis jau sākušas vai pabeigušas valsts procesu, kurā tiek dotas atļaujas izmantot 700 MHz frekvenču joslu divvirzienu zemes bezvadu platjoslas elektronisko sakaru pakalpojumiem, Savienībai būtu nekavējoties jārīkojas, lai novērstu vienotā tirgus neviengabalainību. Ir vajadzīga saskaņota pieeja 470–790 MHz joslas izmantošanai nākotnē, kam būtu jānodrošina arī regulējuma paredzamība, dalībvalstu daudzveidība jālīdzsvaro ar vienotā tirgus mērķiem un jāveicina saskanīga Savienības nostāja pasaules arēnā. Šajā sakarā būtu jāprasa dalībvalstīm 700 MHz frekvenču joslu laikus pārdalīt saskaņā ar Savienības un valsts tiesību aktiem.

               (10)700 MHz frekvenču joslas izmantošana citiem lietojumiem valstīs ārpus Savienības saskaņā ar starptautiskiem nolīgumiem vai valsts teritorijas daļās, ko dalībvalsts iestādes faktiski nekontrolē, dažās dalībvalstīs var ierobežot joslas izmantošanu zemes bezvadu platjoslas elektronisko sakaru pakalpojumiem. Tas tām neļaus ievērot kopīgo grafiku, kas būs noteikts Savienības līmenī. Attiecīgajām dalībvalstīm būtu jāveic visi nepieciešamie pasākumi, lai samazinātu šo ierobežojumu ilgumu un ģeogrāfisko apjomu, un vajadzības gadījumā jāvēršas pēc palīdzības pie Savienības saskaņā ar RSPP 10. panta 2. punktu. Tām saskaņā ar Lēmuma Nr. 676/2002/EK
                  23
                6. panta 2. punktu un 7. pantu būtu jāpaziņo Komisijai par šādiem ierobežojumiem, un saskaņā ar minētā lēmuma 5. pantu šī informācija būtu jāpublicē.

               (11)700 MHz frekvenču joslas izmantošanai zemes bezvadu platjoslas elektronisko sakaru pakalpojumiem iespējami drīz būtu jāpiemēro elastīgs licencēšanas režīms. Tam jāietver iespēja spektra izmantošanas tiesību turētājiem tirgot un iznomāt savas esošās tiesības Direktīvas 2002/21/EK 9., 9.a un 9.b panta
                  24
               piemērošanas ietvaros.

               (12)Saskaņā ar Direktīvas 2002/21/EK 9. un 9.a pantu dalībvalstīm pēc iespējas būtu jāpiemēro elastīga pieeja un tās var atļaut ieviest alternatīvus tikai lejuplīnijas lietojumus, piemēram, zemes bezvadu platjoslas elektronisko sakaru pakalpojumus joslā zem 700 MHz, saskaņā ar valsts vajadzībām audiovizuālo mediju pakalpojumus izplatīt masu auditorijā. Atļaujot joslu zem 700 MHz zemes bezvadu platjoslas elektronisko sakaru pakalpojumos izmantot tikai lejuplīnijai, dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka tāds izmantojums neiespaido joslas zem 700 MHz izmantošanu zemes ciparu apraidei kaimiņu dalībvalstīs, par ko panākta vienošanās 2006. gada Reģionālajā radiosakaru konferencē
                  25
               .

               (13)Katrā gadījumā spektra lietošana 470–694 MHz frekvenču joslā būtu atkārtoti jāizvērtē Savienības līmenī ne vēlāk kā 2025. gadā. Izvērtēšanā būtu jāņem vērā 2023. gadā plānotā šās frekvenču joslas pārskatīšana Pasaules radiosakaru konferencē. Mainot joslas zem 700 MHz izmantošanu, būtu jāņem vērā tehnoloģijas attīstība, patērētāju uzvedība, brīvi pieejamas televīzijas
                  26
                pakalpojumu turpmākas sniegšanas nozīme un vispārības interešu sociālie, saimnieciskie un kultūras mērķi. Šajā sakarā ir nepieciešami pētījumi par tehniskajiem un normatīvajiem nosacījumiem vēsturisko un jauno spektra izmantojumu līdzāspastāvēšanai joslā zem 700 MHz. Tie nodrošinātu saskaņotību starp dažādās dalībvalstīs izmantotajām pieejām spektra elastīgai un lietderīgai izmantošanai un ļautu noteikt tehniskās harmonizēšanas pasākumus izmantošanai un līdzāspastāvēšanai šajā joslā. Šādus pētījumus un pasākumus var izstrādāt atbilstoši Lēmumam 676/2002/EK.

               (14)Dalībvalstīm būtu jāpieņem saskanīgi valsts ceļveži, kas veicinātu 700 MHz joslas izmantošanu zemes bezvadu platjoslas elektronisko sakaru pakalpojumiem, vienlaikus nodrošinot nepārtrauktību televīzijas apraides pakalpojumiem, kas pamet šo joslu. Tiklīdz ceļveži būs pieņemti, dalībvalstīm tie būtu jānodod atklātībai visā Savienībā. Ceļvežos būtu jāaptver pasākumi un termiņi frekvenču pārplānošanai, tīklu un galalietotāju iekārtu tehniskajai attīstībai, radioiekārtu un citādu iekārtu līdzāspastāvēšanai, pastāvošajai un jaunajai licencēšanas kārtībai un informēšanai par iespēju piedāvāt radušos migrācijas izmaksu kompensāciju, lai izvairītos no izmaksām galalietotājiem un citām izmaksām. Ja dalībvalstis plāno saglabāt DTT, īpaša uzmanība ceļvežos būtu jāpievērš apraides iekārtu modernizēšanai ar tehnoloģijām, kas lietderīgāk izmanto spektru, piemēram, modernākajiem videoformātiem (piemēram, HEVC) vai signāla pārraides tehnoloģijām (piemēram, DVB-T2).

               (15)Ja par pārejas pabeigšanu spektra izmantošanā 470–790 MHz joslā būtu atlīdzinājums, tā aptvērums un mehānisms būtu jāanalizē saskaņā ar attiecīgajiem valsts tiesību aktiem, kā noteikts Direktīvas 2002/20/EK 14. pantā
                  27
               , un tam būtu jābūt saderīgam ar LESD 107. un 108. panta noteikumiem.

               (16)Ņemot vērā to, ka šā lēmuma mērķi — nodrošināt Savienībā 470–790 MHz frekvenču joslas spektra izmantošanas koordinētu pāreju saskaņā ar kopīgiem mērķiem — nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet mērogu un iedarbības dēļ to var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā izklāstīto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā lēmumā noteikti vienīgi pasākumi, kas vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               (1)No 2020. gada 30. jūnija izmantot 694–790 MHz frekvenču joslu zemes sistēmām, kas spēj nodrošināt bezvadu platjoslas elektronisko sakaru pakalpojumus, dalībvalstis atļauj tikai saskaņā ar harmonizētiem tehniskiem nosacījumiem, ko Komisija noteikusi atbilstoši Lēmuma 676/2002/EK 4. pantam. Vajadzības gadījumā dalībvalstis veic licencēšanu vai groza attiecīgos spēkā esošās spektra izmantošanas tiesības saskaņā ar Direktīvu 2002/20/EK, lai būtu iespējama tāda izmantošana.

               (2)Lai varētu izmantot 694–790 MHz frekvenču joslu saskaņā ar 1. punktu, dalībvalstis līdz 2017. gada 31. decembrim Savienībā noslēdz nepieciešamos frekvenču koordinēšanas pārrobežu nolīgumus.

               (3)1. un 2. punktā noteiktie pienākumi dalībvalstīm nav saistoši teritorijās, kur vēl nav atrisināta radiofrekvenču koordinācija ar trešām valstīm, ciktāl dalībvalstis dara visu iespējamo, lai samazinātu neatrisinātās koordinācijas ilgumu un ģeogrāfisko aptvērumu, un līdz atlikušo koordinācijas jautājumu atrisinājumam katru gadu ziņo Komisijai par rezultātiem. Šis punkts attiecas arī uz spektra koordinēšanas problēmām Kipras Republikā, kas radušās tādēļ, ka Kipras valdība nevar efektīvi kontrolēt daļu tās teritorijas.

               2. pants

               No 2022. gada 30. jūnija dalībvalstis atļauj nodot vai iznomāt spektra izmantošanas tiesības elektronisko sakaru pakalpojumiem 694–790 MHz frekvenču joslā.

               3. pants

               Ja dalībvalstis licencē 694–790 MHz frekvenču joslu vai groza esošās tiesības izmantot 694–790 MHz frekvenču joslu, tās veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu augstas kvalitātes pārklājuma līmeni saviem iedzīvotājiem un teritorijai ar ātrumu vismaz 30 Mb/s gan telpās, gan brīvā dabā, vajadzības gadījumā — arī iepriekš noteiktās valstu prioritārajās teritorijās, un gar sauszemes transporta maģistrālēm. Šādu pasākumu vidū var būt nosacījumi, kas saskaņā ar Savienības tiesību aktiem atvieglina vai veicina tīkla infrastruktūras vai spektra dalītu lietošanu.

               Šajā nolūkā dalībvalstis izvērtē un konsultējas par vajadzību pievienot nosacījumus tiesībām izmantot frekvences 694–790 MHz frekvenču joslā.

               4. pants

               (1)Dalībvalstis nodrošina 470–694 MHz frekvenču joslas vai tās daļu pieejamību audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšanai ar zemes sistēmām masu auditorijai, ieskaitot bezmaksas televīziju, un izmantošanai bezvadu skaņas PMSE iekārtām, pamatojoties uz valsts apraides vajadzībām. Dalībvalstis nodrošina, ka citādi 470–694 MHz frekvenču joslas izmantojumi to teritorijā nerada kaimiņu dalībvalstīs kaitīgus traucējumus audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšanai ar zemes sistēmām.

               (2)Ja dalībvalstis atļauj izmantot spektru 470–694 MHz frekvenču joslā zemes sistēmām, kas spēj nodrošināt elektronisko sakaru pakalpojumus, kuras nav televīzijas apraides tīkli, izmantošana aptver tikai lejuplīniju. Izmantošana neskar pienākumus, kas izriet no starptautiskiem nolīgumiem un Savienības tiesību aktiem.

               5. pants

               Līdz 2017. gada 30. jūnijam katra dalībvalsts pieņem un publisko valsts plānu un grafiku ("valsts ceļvedi"), pēc kura pildīt pienākumus, ko tām uzliek šā lēmuma 1. un 4. punkts.

               Lai nodrošinātu 694–790 MHz frekvenču joslas izmantošanas saskaņu ar 1. panta 1. punktu, attiecīgos gadījumos dalībvalstis savos valsts ceļvežos iekļauj informāciju par pasākumiem, kas ierobežo gaidāmā pārejas procesa ietekmi uz iedzīvotājiem un bezvadu skaņas PMSE iekārtu lietotājiem un atvieglina savstarpēji savietojamu televīzijas apraides tīkla iekārtu un uztvērēju savlaicīgu pieejamību iekšējā tirgū.

               6. pants

               Līdz 2025. gada 1. janvārim Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm veic izvērtēšanu un ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par izmaiņām 470–694 MHz frekvenču joslas izmantošanā, ņemot vērā sociālos, saimnieciskos, kultūras un tehnoloģiskos aspektus, kas skar joslas izmantošanu saskaņā ar 1. un 4. pantu. Ziņojumā izvērtē, vai Savienībā ir nepieciešams mainīt 470–694 MHz frekvenču joslas vai kādas tās daļas izmantošanu.

               7. pants

               Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               8. pants

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

               Briselē,

                  Eiropas Parlamenta vārdā —
                        Padomes vārdā —

                  priekšsēdētājs
                        priekšsēdētājs

                     (1)
                  700 MHz josla 3. reģionā, kā arī 698–790 MHz josla 2. reģionā ar koprimāriem nosacījumiem bija sadalīta mobilajiem dienestiem jau pirms 2012. gada.

                     (2)
                  Dokuments RSPG15-595 final, saite:

                     http://rspg-spectrum.eu/wp-content/uploads/2013/05/RSPG15-595_final-RSPG_opinion_UHF.pdf

                  .

                     (3)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (pamatdirektīva) (OV L 108, 24.4.2002., 33. lpp.).

                     (4)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/20/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (Atļauju izsniegšanas direktīva) (OV L 108, 24.4.2002., 21. lpp.).

                     (5)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 676/2002/EK (2002. gada 7. marts) par normatīvo bāzi radiofrekvenču spektra politikai Eiropas Kopienā (Radiofrekvenču lēmums) (OV L 108, 24.4.2002., 1. lpp.).

                     (6)
                  Eiropas Pasta un telesakaru administrāciju konference.

                     (7)
                  Komisijas 2010. gada 6. maija Lēmums par harmonizētiem tehniskajiem lietošanas nosacījumiem 790–862 MHz frekvenču joslā tādām zemes sistēmām, kas spēj nodrošināt elektronisko sakaru pakalpojumus Eiropas Savienībā (OV L 117/95, 11.5.2010.).

                     (8)
                  Saite:

                     http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/report-results-work-high-level-group-future-use-uhf-band

                  .

                     (9)
                  Saite:

                     https://ec.europa.eu/eusurvey/runner/PublicConsultationLamyReport2014

                  .

                     (10)
                  Dokuments RSPG13-524 rev1, saite:

                     https://circabc.europa.eu/d/a/workspace/SpacesStore/614d3daf-76a0-402d-8133-77d2d3dd2518/RSPG13-524 %20rev1 %20Report_700MHz_reallocation_REV.pdf

                  .

                     (11)
                  Saite:

                     http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/ia_carried_out/cia_2015_en.htm#cnect

                  .

                     (12)
                  Pārraide tikai no tīkla infrastruktūras uz uztverošajām galiekārtām, kā televizoriem vai planšetdatoriem.

                     (13)
                  Komisija vairākos lēmumos apstiprināja valsts atbalstu, lai ierobežotu ietekmi uz patērētājiem un PMSE lietotājiem. Sk. šos un citus: N622/03 Digitalisierungsfonds — Austrija, OV C 228, 17.9.2005.; C25/04 Zemes ciparu televīzijas (DVB-T) ieviešana Berlīnē un Brandenburgā Vācijā, OV L 200, 22.7.2006.; C24/04 Zemes ciparu televīzija Zviedrijā, OV L 112, 30.4.2007.; C52/05 Ciparu dekoderi Itālijā, OV L 147, 8.6.2007.; N270/06 Subsīdijas ciparu dekoderiem ar API – Itālija, OV C 80, 13.4.2007.; N107/07 Subsīdijas IdTV – Itālija (OV C 246, 20.10.2007., 2. lpp.); C34/06 Zemes ciparu televīzijas (DVB-T) ieviešana Ziemeļreinā-Vestfālenē, OV L 236, 3.9.2008.; SA.28685 Captación de Televisión Digital en Cantabria – Spānija (OV C 119, 24.4.2012., 1. lpp.). N671b/2009 Digitālā pārslēgšanās Slovākijā, OV C 39, 8.2.2011.

                     (14)
                  Valsts atbalsts C 25/2004, DVB-T Berlīnē un Brandenburgā; Valsts atbalsts C 52/2005, Ciparu dekoderi; 2016. gada janvārī plānotais Komisijas lēmums par Spānijas Karalistes izziņoto valsts atbalstu SA.32619 kaitējuma atlīdzināšanai sakarā ar digitālās dividendes atbrīvošanu.

                     (15)
                  Lieta EST, C-222/04, 2006. gada 10. janvāris, Cassa di Risparmio di Firenze, 131. pk.; Lieta EST, C-126/01, 2003. gada 20. novembris, GEMO SA, 28. pk.; Lieta EST, C-53/00, 2001. gada 22. novembris, Ferring SA, no 19. pk.; Lieta EST, C-143/99, 2001. gada 8. novembris, Adria-Wien Pipeline, 38. pk.; Lieta EST, C-310/99, Itālija pret Komisiju, 251. pk.; Lieta EST, T-109/01, 2004. gada 14. janvāris, Fleuren Compost BV pret Komisiju, 54. pk.; Lieta EST, C-251/97, 1999. gada 5. oktobris, Francija pret Komisiju, 40. pk.; Lieta VT, T-177/07, 2010. gada 15. jūnijs, Mediaset pret Komisiju, Lieta EST, C-403/10 P, 2011. gada 28. jūlijs, Mediaset pret Komisiju. Lieta GC T-21/06, 2009. gada 6. oktobris, Vācija pret Komisiju sakarā ar DVB-T Berlīnē un Brandenburgā, Lietas GC T-461/13 Spānija pret Komisiju, T-462/13 Basku Zeme un Itelaspi pret Komisiju,

                     T-463/13

                   un

                     T-464/13

                   Galisija pret Komisiju un Retegala pret Komisiju,

                     T-465/13

                   Katalonija un CTTI pret Komisiju,

                     T-487/13

                   Navarra pret Komisiju un visbeidzot

                     T-541/13

                   Abertis Telecom un Retevisión pret Komisiju.

                     (16)
                  Šie termiņi atbilst RSPG ziņojumam, RSPG atzinumam un Lamī ziņojumam.

                     (17)
                  Sk. 6. panta 8. punktu.

                     (18)
                  OV C , , . lpp.

                     (19)
                  OV C , , . lpp.

                     (20)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 14. marta Lēmums Nr. 243/2012/ES, ar ko izveido radiofrekvenču spektra daudzgadu politikas programmu (OV L 81, 21.3.2012., 7. lpp.).

                     (21)
                  Sk.

                     http://ec.europa.eu/priorities/digital-single-market/index_en.htm

                  .

                     (22)
                  Paskāla Lamī ziņojums pieejams

                     https://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/report-results-work-high-level-group-future-use-uhf-band

                  .

                     (23)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 676/2002/EK (2002. gada 7. marts) par normatīvo bāzi radiofrekvenču spektra politikai Eiropas Kopienā (Radiofrekvenču lēmums) (OV L 108, 24.4.2002., 1. lpp.).

                     (24)
                  Direktīva 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (Pamatdirektīva) (OV L 108, 24.4.2002., 33. lpp.).

                     (25)
                  2006. gada Ženēvas Reģionālā radiosakaru konference par zemes ciparu apraides dienesta plānošanu 1. un 3. reģiona daļās frekvenču joslās 174–230 MHz un 470–862 MHz (RRC-06).

                     (26)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2010/13/ES (Audiovizuālo mediju pakalpojumu direktīvas) izpratnē.

                     (27)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/20/EK par elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu atļaušanu (Atļauju izsniegšanas direktīva) (OV L 108, 24.4.2002., 21. lpp.).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 31.8.2016
            COM(2016) 548 final
            2016/0262(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            on subjecting the new psychoactive substance methyl 2-[[1-(cyclohexylmethyl)-1H-indole-3-carbonyl]amino]-3,3-dimethylbutanoate (MDMB-CHMICA) to control measures

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Padomes Lēmums 2005/387/TI par informācijas apmaiņu, risku novērtējumu un kontroli attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām
                  1
                paredz triju posmu procedūru, pēc kuras jaunai psihoaktīvai vielai Savienībā var noteikt kontroles pasākumus.

               2016. gada 15. aprīlī tika izdots Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra (EMCDAA) un Eiropola kopīgais ziņojums, kas sagatavots saskaņā ar Padomes Lēmuma 2005/387/TI 5. pantu. Pēc Komisijas un trīspadsmit dalībvalstu iesniegtā pieprasījuma Padome, ievērojot iepriekšminētā Padomes lēmuma 6. panta 1. punktu, 2016. gada 26. maijā prasīja novērtēt riskus, ko rada jaunās psihoaktīvās vielas MDMB-CHMICA lietošana, ražošana un nelikumīga tirdzniecība, organizētās noziedzības iesaistīšanās, un attiecībā uz šo vielu ieviesto kontroles pasākumu iespējamās sekas.

               EMCDDA Zinātniskā komiteja saskaņā ar Padomes lēmuma 6. panta 2., 3. un 4. punktu novērtēja ar MDMB-CHMICA saistītos riskus. Zinātniskās komitejas priekšsēdētājs 2016. gada 28. jūlijā iesniedza Komisijai un Padomei risku novērtējuma ziņojumu. Risku novērtējuma galvenie rezultāti ir šādi.

               MDMB-CHMICA klasificējams kā sintētiskais kanabinoīdu receptoru agonists, kas pieder ķīmiski atšķirīgai vielu grupai, kura tāpat tiek saukta par sintētiskajiem kanabinoīdiem. Viela Eiropas Savienības narkotiku tirgū ir pieejama vismaz kopš 2014. gada augusta un ir konstatēta 23 dalībvalstīs.

               Spēcīgā MDMB-CHMICA iedarbība un ļoti svārstīgais savienojuma daudzums nereglamentētās apreibinošajās vielās (“legal high”) rada augstu akūtas toksicitātes risku. Astoņas dalībvalstis ir ziņojušas par 28 nāves gadījumiem un 25 akūtas intoksikācijas gadījumiem saistībā ar MDMB-CHMICA.

               Ievērojot Padomes Lēmuma 2005/387/TI 8. panta 1. punktu, Komisija sešu nedēļu laika no risku novērtējuma ziņojuma saņemšanas dienas iesniedz Padomei iniciatīvu par kontroles pasākumu piemērošanu jaunajai psihoaktīvajai vielai visā Savienībā vai ziņojumu, kurā izskaidrots Komisijas viedoklis, kāpēc šāda iniciatīva nav nepieciešama. Saskaņā ar Tiesas 2015. gada 16. aprīļa spriedumu apvienotajās lietās C-317/13 un C-679/13, pirms tiek pieņemts akts, kura pamatā ir Padomes Lēmuma 2005/387/TI 8. panta 1. punkts, ir jākonsultējas ar Eiropas Parlamentu.

               Balstoties uz risku novērtējuma ziņojumā konstatēto, Komisija uzskata, ka ir pamatoti minētajai vielai visā Savienībā piemērot kontroles pasākumus. Spriežot pēc risku novērtējuma ziņojuma, MDMB-CHMICA akūtais toksiskums var radīt smagu kaitējumu cilvēku veselībai. Arī daudzos ziņojumos norādīts, ka šīs vielas lietošanas rezultātā pastāv vardarbības un agresijas varbūtība.

               2.PRIEKŠLIKUMA MĒRĶIS

               Šā Padomes lēmuma priekšlikuma mērķis ir aicināt dalībvalstis piemērot vielai MDMB-CHMICA kontroles pasākumus un kriminālsodus, kas paredzēti to tiesību aktos atbilstoši dalībvalstu saistībām, kuras izriet no Apvienoto Nāciju Organizācijas 1971. gada konvencijas par psihotropajām vielām.

               2016/0262 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par kontroles pasākumiem jaunajai psihoaktīvajai vielai metil 2-[[1-(cikloheksilmetil)-1H-indol-3-karbonil]amino]-3,3-dimetilbutanoātam (MDMB-CHMICA)

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Padomes 2005. gada 10. maija Lēmumu 2005/387/TI par informācijas apmaiņu, risku novērtējumu un kontroli attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām
                  2
                un jo īpaši tā 8. panta 3. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu
                  3
               ,

               saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,

               tā kā:

               (1)Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra (EMCDDA) paplašinātās Zinātniskās komitejas īpašajā sanāksmē, pamatojoties uz Padomes Lēmuma 2005/387/TI 6. pantu, tika sagatavots risku novērtējuma ziņojums par jauno psihoaktīvo vielu MDMB-CHMICA, un 2016. gada 28. jūlijā tas tika iesniegts Komisijai un Padomei.

               (2)MDMB-CHMICA klasificējams kā sintētiskais kanabinoīdu receptoru agonists, kas pieder ķīmiski atšķirīgu vielu grupai, kura tāpat tiek saukta par sintētiskajiem kanabinoīdiem. Sintētisko kanabinoīdu receptoru agonistu iedarbība ir līdzīga
                  Δ9-tetrahidrokanabinola (THC) iedarbībai, kas ir galvenā marihuānas psihoaktīvā viela. Kanabinoīdu receptoru agonisti, kuriem saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas 1971. gada konvenciju par psihotropiskajām vielām piemēro kontroles pasākumus, ir sekojoši: galvenā marihuānas aktīvā viela delta9-tetrahidokanabinols (Δ9-THC) un divi sintētiskie kanabinoīdi — naftalēn-1-il-(1-pentil-1H-indol-3-il)metanons (JWH-018) un 1-[(5-fluorpentil)-1H-indol-3-il]-(naftalēn-1-il)metanons (AM-2201).

               (3)Spēcīgā MDMB-CHMICA iedarbība un ļoti svārstīgais savienojuma daudzums nereglamentētās apreibinošajās vielās (“legal high”) rada augstu akūtas toksicitātes risku.

               (4)MDMB-CHMICA Savienības narkotiku tirgū ir pieejams vismaz kopš 2014. gada augusta un ir konstatēts 23 dalībvalstīs. Parasti tā tiek apzīmēta kā nereglamentēta apreibinošā viela (“legal high”) un pārdota īpašos veikalos (head shops), kā arī internetā kā “likumīga” marihuānas aizvietotāja. Pieejamā informācija liecina, ka nefasētu MDMB-CHMICA pulveri ražo ķīmiskās rūpniecības uzņēmumos, kas atrodas Ķīnā. Tas tiek importēts Savienībā, kur tas tiek pārstrādāts un safasēts tirdzniecībai paredzētos smēķēšanas maisījumos vai pārdots pulverveidā. Nav informācijas par to, ka MDMB-CHMICA tiktu ražots Savienībā.

               (5)MDMB-CHMICA parasti tiek lietots, smēķējot augu maisījumu, kas ir vai nu lietošanai gatava komerciāla nereglamentēta apreibinošā viela, vai retāk — smēķējot paša gatavotu maisījumu. Komerciālajos produktos parasti netiek norādīts, vai tā sastāvā ir MDMB-CHMICA vai kāds cits sintētiskais kanabinoīdu receptoru agonists. Tādējādi var uzskatīt, ka daudzas personas, kas lieto MDMB-CHMICA, nezina, ka to lieto. Turklāt tās lietotāji var nezināt par patērētās devas lielumu. Arī ražošanas process var radīt nevienmērīgu vielas sadalījumu augu izcelsmes materiālā, kā rezultātā daži produkti satur fragmentus, kuros ir ļoti augsta kanabinoīdu koncentrācija, kas palielina akūtas toksicitātes un masu saindēšanās risku.

               (6)Pieejamie dati liecina, ka DMB-CHMICA lieto marihuānas lietotāji, tā dēvētie psihonauti un personas, kurām regulāri tiek veiktas narkotiku pārbaudes procedūras, tostarp apcietinājumā esošās personas.

               (7)Kaut gan nepastāv konkrēta informācija par iespējamo MDMB-CHIMICA ietekmi uz tiešo sociālo vidi vai sabiedrību kopumā, daudzi ziņojumi tomēr liecina, ka tās lietošana var izraisīt vardarbību un agresiju. Turklāt MDMB-CHIMICA konstatēšana gadījumos, kad pastāv aizdomas par transportlīdzekļa vadīšanu narkotisko vielu ietekmē, liecina par plašāka riska varbūtību sabiedrības drošībai.

               (8)Astoņas dalībvalstis ir ziņojušas par 28 nāves gadījumiem un 25 akūtas intoksikācijas gadījumiem saistībā ar MDMB-CHMICA. MDMB-CHMICA plašāka pieejamība un lietošana būtiski ietekmētu gan indivīdu, gan visas sabiedrības veselību.

               (9)Informācija par organizētās noziedzības grupējumu varbūtējo iesaistīšanos MDMB-CHMICA ražošanā, izplatībā, nelikumīgā tirdzniecībā un piegādē Savienībā ir ierobežota.

               (10)Viela MDMB-CHMICA nav minēta Apvienoto Nāciju Organizācijas 1961. gada Vienotās konvencijas par narkotiskajām vielām vai Apvienoto Nāciju Organizācijas 1971. gada Konvencijas par psihotropām vielām kontrolējamo vielu sarakstā. Tomēr tā ir minēta starp vielām, kuras paredzēts pārskatīt 38. PVO ekspertu komitejas par atkarību no narkotikām (ECDD) sanāksmē, kas sniedz ieteikumus ANO Narkotisko vielu komitejai par kontroles pasākumiem, kurus tā uzskata par piemērotiem.

               (11)MDMB-CHMICA nav iedibināta vai atzīta medicīniskā lietojuma nedz cilvēkiem, nedz veterinārijā. Izņemot ar pašas vielas parādīšanos narkotiku tirgū saistīto izmantošanu analītiskos atsauces materiālos un zinātniskos pētījumos par tās ķīmiju, farmakoloģiju un toksikoloģiju, nav norāžu, ka to izmantotu citām vajadzībām.

               (12)Risku novērtējuma ziņojumā secināts, ka trūkst zinātniski pierādītu faktu par vielu MDMB-CHMICA, un norādīts, ka būtu nepieciešami turpmāki pētījumi. Tomēr pieejamie pierādījumi un informācija par vielas radīto risku veselībai un sociālo risku ir pietiekams pamats, lai visā Savienībā piemērotu MDMB-CHMICA kontroles pasākumus.

               (13)Tā kā desmit dalībvalstis saskaņā ar saviem tiesību aktiem, kas atbilst pienākumiem, kuri izriet no ANO 1971. gada Konvencijas par psihotropajām vielām, attiecībā uz MDMB-CHMICA piemēro kontroles pasākumus, bet piecas dalībvalstis izmanto citus likumdošanas līdzekļus tās kontrolei, kontroles pasākumu piemērošana visā Savienībā ļautu izvairīties no šķēršļiem tiesībaizsardzības iestāžu un tiesu iestāžu pārrobežu sadarbībā un veicinātu aizsardzību pret riskiem, ko var radīt vielas pieejamība un lietošana.

               (14)Apvienotajai Karalistei Lēmums 2005/387/TI nav saistošs, un tādēļ tā nepiedalās šā lēmuma, ar ko īsteno Lēmumu 2005/387/TI, pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei tas nav saistošs un nav jāpiemēro,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Visā Savienībā piemēro kontroles pasākumus jaunajai psihoaktīvajai vielai metil 2-[[1-(cikloheksilmetil)-1H-indol-3-karbonil]amino]-3,3-dimetilbutanoātam (MDMB-CHMICA).

               2. pants

               Dalībvalstis pēc iespējas drīz, bet ne vēlāk kā [vienu gadu pēc dienas, kurā publicēts šis lēmums] veic vajadzīgos pasākumus saskaņā ar saviem tiesību aktiem, lai attiecībā uz jauno psihoaktīvo vielu, kas minēta 1. pantā, piemērotu kontroles pasākumus un kriminālsodus, kā tas paredzēts to tiesību aktos atbilstīgi dalībvalstu saistībām saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas 1971. gada Konvenciju par psihotropajām vielām.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               Šo lēmumu piemēro saskaņā ar Līgumiem.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 127, 20.5.2005., 32. lpp.

                     (2)
                  OV L 127, 20.5.2005., 32. lpp.

                     (3)
                  OV C , , . lpp.


				|

		52014PC0631

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par finanšu iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai 2014. gadā finansētu Eiropas Attīstības fondu, tostarp trešo maksājumu 2014. gadam /* COM/2014/0631 final - 2014/0292 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
Iekšējā nolīgumā un
10. EAF finanšu regulā ir paredzēta jauna procedūra
aicinājumiem dalībvalstīm veikt iemaksas EAF finansēšanai.
Saskaņā ar 10. EAF finanšu regulas 57. panta 3. punktu
šis priekšlikums attiecas uz
–
iemaksas trešās daļas summu
2014. gadam.
Saskaņā ar 10. EAF finanšu
regulas 57. panta 7. punktu Komisijas pārvaldīto summu un
EIB pārvaldīto summu norāda atsevišķi.
Saskaņā ar 10. EAF finanšu
regulas 145. pantu EIB nosūtīja Komisijai atjauninātās
saistību un maksājumu aplēses par tās
pārvaldītajiem instrumentiem.
Finanšu regulas 58. panta
2. punktā ir noteikts, ka, aicinot veikt iemaksas, vispirms vienu
pēc otras būtu jāizlieto summas, kuras ir pieejamas no
iepriekšējiem EAF. Tādējādi šajā priekšlikumā aicinājumi
veikt iemaksas attiecas uz 10. EAF summām, kuras pārvalda
Komisija.
Saskaņā ar 10. EAF finanšu
regulas 57. panta 5. punktu Padomei lēmums par šo priekšlikumu
jāpieņem ne vēlāk kā 21 kalendārā
dienā pēc Komisijas priekšlikuma iesniegšanas, un dalībvalstīm
iemaksas trešā daļa jāsamaksā ne vēlāk kā
21 kalendārā dienā pēc datuma, kad tām tika
paziņots Padomes lēmums.
Finanšu regulas 60. panta
1. punktā noteikts, ka, ja iemaksas daļa netiek samaksāta
noteiktajā termiņā, attiecīgajai dalībvalstij ir
jāmaksā procenti par nesamaksāto summu; procentu maksāšanas
kārtība ir noteikta tajā pašā pantā.
2014/0292 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS
par finanšu iemaksām, kas jāveic
dalībvalstīm, lai 2014. gadā finansētu Eiropas
Attīstības fondu, tostarp trešo maksājumu 2014. gadam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomē
sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju Iekšējo
nolīgumu par Kopienas palīdzības finansēšanu
saskaņā ar daudzgadu finanšu shēmu laikposmam no 2008. gada
līdz 2013. gadam atbilstīgi ĀKK un EK partnerattiecību
nolīgumam un par finansiālās palīdzības
piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, uz ko attiecas
EK līguma ceturtā daļa[1]
(“Iekšējais nolīgums”), un jo īpaši tā 7. pantu,
ņemot vērā Padomes
2008. gada 18. februāra Regulu (EK) Nr. 215/2008 par
Finanšu regulu, ko piemēro 10. Eiropas Attīstības fondam
(turpmāk “10. EAF finanšu regula”)[2],
kurā jaunākie grozījumi veikti 2011. gada
11. aprīlī[3],
un jo īpaši tās 57. panta 5. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
tā kā:
(1)       Saskaņā ar
10. EAF finanšu regulas 57. līdz 61. pantā noteikto
procedūru Komisijai līdz 10. oktobrim jāiesniedz
priekšlikums, ar ko precizē a) 2014. gadam paredzētās
iemaksas trešo daļu un b) pārskatīto ikgadējo iemaksas
summu 2014. gadam atbilstīgi faktiskajām vajadzībām
gadījumos, kad saskaņā ar Iekšējā nolīguma
7. panta 3. punktu gada summa atšķiras no faktiskajām
vajadzībām.
(2)       Padome pēc Komisijas
priekšlikuma 2013. gada 8. novembrī pieņēma
lēmumu dalībvalstu gada iemaksu kopējo apjomu EAF
2014. gadam noteikt
EUR 3 250 000 000 apmērā.
Sākotnējā sadalījumā Komisijas daļa bija noteikta
EUR 3 100 000 000 apmērā un EIB daļa –
EUR 150 000 000 apmērā.
(3)       Saskaņā ar
10. EAF finanšu regulas 145. panta pirmo daļu Eiropas
Investīciju banka nosūtīja Komisijai atjauninātās
saistību un maksājumu aplēses par tās
pārvaldītajiem instrumentiem.
(4)       Pēc Komisijas un EIB
pieprasījuma kopējais apjoms 2014. gadam atbilst noteiktajam
apjomam EUR 3 250 000 000 apmērā, un jaunajā
sadalījumā ir atšķirīgas dalībvalstu iemaksu EAF
daļas: i) Komisijas daļa ir
EUR 3 144 308 777,01 un ii) EIB daļa ir
EUR 105 691 222,99.
(5)       10. Eiropas
Attīstības fonda (turpmāk “EAF”) finanšu regulas 58. panta
2. punktā noteikts, ka, aicinot veikt iemaksas, vispirms izlieto
summas no iepriekšējiem EAF,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Atsevišķas EAF iemaksas, ko
dalībvalstis veic Komisijai kā iemaksu trešo maksājuma daļu
par 2014. gadu, ir norādītas pielikumā iekļautajā
tabulā.
2. pants
Šo lēmumu piemēro no tā
pieņemšanas dienas.
3. pants
Šis lēmums ir adresēts
dalībvalstīm.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 247, 9.9.2006., 32. lpp.
[2]               OV L 78, 19.3.2008., 1. lpp.
[3]               OV L 102, 16.4.2011., 1. lpp.
PIELIKUMS
dokumentam
PADOMES LĒMUMS
par finanšu iemaksām, kas
jāveic dalībvalstīm, lai 2014. gadā finansētu
Eiropas Attīstības fondu, tostarp trešo maksājumu
2014. gadam

 EAF iemaksu trešā daļa 2014. gadam (EUR)
   ||   ||   ||   ||
 DALĪBVALSTIS || 10. EAF sadalījums % || Iemaksu 3. daļa
 maksājama || maksājama || Kopā
 EIB || Komisijai
 10. EAF || 10. EAF
 BEĻĢIJA || 3,53 || 0,00 || 10 389 099,83 || 10 389 099,83
 DĀNIJA || 2,00 || 0,00 || 5 886 175,54 || 5 886 175,54
 VĀCIJA || 20,50 || 0,00 || 60 333 299,29 || 60 333 299,29
 GRIEĶIJA || 1,47 || 0,00 || 4 326 339,02 || 4 326 339,02
 SPĀNIJA || 7,85 || 0,00 || 23 103 239,00 || 23 103 239,00
 FRANCIJA || 19,55 || 0,00 || 57 537 365,91 || 57 537 365,91
 ĪRIJA || 0,91 || 0,00 || 2 678 209,87 || 2 678 209,87
 ITĀLIJA || 12,86 || 0,00 || 37 848 108,72 || 37 848 108,72
 LUKSEMBURGA || 0,27 || 0,00 || 794 633,70 || 794 633,70
 NĪDERLANDE || 4,85 || 0,00 || 14 273 975,68 || 14 273 975,68
 AUSTRIJA || 2,41 || 0,00 || 7 092 841,53 || 7 092 841,53
 PORTUGĀLE || 1,15 || 0,00 || 3 384 550,94 || 3 384 550,94
 SOMIJA || 1,47 || 0,00 || 4 326 339,02 || 4 326 339,02
 ZVIEDRIJA || 2,74 || 0,00 || 8 064 060,49 || 8 064 060,49
 APVIENOTĀ KARALISTE || 14,82 || 0,00 || 43 616 560,75 || 43 616 560,75
 BULGĀRIJA || 0,14 || 0,00 || 412 032,29 || 412 032,29
 ČEHIJAS REPUBLIKA || 0,51 || 0,00 || 1 500 974,76 || 1 500 974,76
 IGAUNIJA || 0,05 || 0,00 || 147 154,39 || 147 154,39
 KIPRA || 0,09 || 0,00 || 264 877,90 || 264 877,90
 LATVIJA || 0,07 || 0,00 || 206 016,14 || 206 016,14
 LIETUVA || 0,12 || 0,00 || 353 170,53 || 353 170,53
 UNGĀRIJA || 0,55 || 0,00 || 1 618 698,27 || 1 618 698,27
 MALTA || 0,03 || 0,00 || 88 292,63 || 88 292,63
 POLIJA || 1,30 || 0,00 || 3 826 014,10 || 3 826 014,10
 RUMĀNIJA || 0,37 || 0,00 || 1 088 942,47 || 1 088 942,47
 SLOVĒNIJA || 0,18 || 0,00 || 529 755,80 || 529 755,80
 SLOVĀKIJA || 0,21 || 0,00 || 618 048,43 || 618 048,43
 KOPĀ ES-27 || 100,00 || 0,00 || 294 308 777,01 || 294 308 777,01


title: Priekšlikums Padomes lemumam ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu Nr. 2002/95/EK par dažu bīstamu vielu izmantošanas ierobežošanu elektriskās un elektroniskās iekārtās

text:
Avis juridique important

|

52004PC0606

Priekšlikums padomes Lemumam ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu Nr. 2002/95/EK par dažu bīstamu vielu izmantošanas ierobežošanu elektriskās un elektroniskās iekārtās  /* COM/2004/0606 galīgā redakcija */

Briselē, 23.9.2004COM(2004) 606 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu Nr. 2002/95/EK par dažu bīstamu vielu izmantošanas ierobežošanu elektriskās un elektroniskās iekārtās(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. Direktīvas Nr. 2002/95/EK par dažu bīstamu vielu izmantošanas ierobežošanu elektriskās un elektroniskās iekārtās 4. panta 1. punktā noteikts, ka no 2006. gada 1. jūlija jaunās elektriskās un elektroniskās iekārtas, kas laistas tirgū, nesatur svinu, dzīvsudrabu, kadmiju, sešvērtīgo hromu, polibrombifenilu (PBB) vai polibromētu difinilēteri (PBDE).2. 5. panta 1. punkta (a) apakšpunktā noteikts, ka jāievieš tās maksimālās koncentrācijas vērtības, līdz kurām elektrisko un elektronisko iekārtu konkrētajos materiālos vai detaļās pieļaujama 4. panta 1. punktā minēto vielu klātbūtne. Šajā darbā Komisijai palīdzēs Komiteja, kura izveidota saskaņā ar 18. pantu Padomes Direktīvā Nr. 75/442/EEK par atkritumiem [1]. Izveidošanas kārtība ir noteikta Direktīvas 2002/95/EK 7. pantā.Saskaņā ar iepriekšminēto Komisija iesniedza lēmuma projektu balsošanai Komitejā, kura izveidota saskaņā ar 18. punktu 2004. gada 10. jūnija Direktīvā Nr. 75/442/EEK par atkritumiem. Balsošanā nebija kvalificēta balsu vairākuma par labu lēmuma projektam.Tādēļ, saskaņā ar Direktīvas 75/442/EEK 18. pantā noteikto kārtību, Padomes lēmuma priekšlikums tiek iesniegts Padomei. Ja Padome nerīkosies trīs mēnešu laikā no priekšlikuma nosūtīšanas dienas, Komisija pieņems priekšlikumā ierosinātos pasākumus.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu Nr. 2002/95/EK par dažu bīstamu vielu izmantošanas ierobežošanu elektriskās un elektroniskās iekārtāsEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 27. janvāra Direktīvu Nr. 2002/95/EK par dažu bīstamu vielu izmantošanas ierobežošanu elektriskās un elektroniskās iekārtās [2] un jo īpaši tās 5. panta 1. punkta (a) apakšpunktu,tā kā:(1) Ir skaidrs, ka dažos gadījumos nav iespējams pilnībā izvairīties no smago metālu un liesmas slapētāju izmantošanas, tādēļ būtu jāpieļauj noteikta svina, dzīvsudraba, kadmija, sešvērtīgā hroma, polibrombifenila (PBB) vai polibromēta difinilētera (PBDE) koncentrācija materiālos.(2) Ieteiktā maksimālā koncentrācija ir saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem ķimisko vielu jomā un tiek uzskatīta par visatbilstošāko, lai nodrošinātu augstu aizsardzības līmeni.(3) Saskaņā ar 5. panta 2. punktu Komisija konsultējās ar elektrisko un elektronisko iekārtu ražotājiem, otrreizējās pārstrādes veicējiem, apstrādes uzņēmumiem, vides organizācijām, kā arī ar darba ņēmēju un patērētāju asociācijām un nosūtīja komentārus Komitejai, kas izveidota saskaņā ar 18. pantu 1975. gada 15. jūlija Padomes Direktīvā Nr. 75/442/EK par atkritumiem [3],IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsDirektīvas 2002/95/EK pielikumā pievieno šādu piezīmi."5. panta 1. punkta (a) apakšpunkta vajadzībām pieļauj svina, dzīvsudraba, sešvērtīgā hroma, polibrombifenila (PBB) un polibromēta difinilētera (PBDE) maksimālo koncentrāciju 0.1% apmērā no homogēnu materiālu svara un kadmija maksimālo koncentrāciju 0.01% apmērā no homogēno materiālu svara".2. pantsLēmumu piemēro no 2006. gada 1. jūlija.3. pantsLēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē,Padomes vārdā priekšsēdētājs[1] Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 1999/468/EK (OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp).[2] OV L 37, 13.2.2003., 19.lpp.[3] OV L 194, 25.7.1975. 39. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu Nr. 96/350/EK (OV L 135, 6.6.1996., 32. lpp.)


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52008PC0028

Priekšlikums Padomes lēmums par Kopienas nostāju attiecībā uz priekšlikumu grozīt Muitas konvenciju par starptautiskajiem preču pārvadājumiem, izmantojot TIR karneti (1975. gada TIR konvencija)  /* COM/2008/0028 galīgā redakcija - ACC 2008/0010 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 29.1.2008COM(2008) 28 galīgā redakcija2008/0010 (ACC)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar Kopienas nostāju attiecībā uz priekšlikumu grozīt Muitas konvenciju par starptautiskajiem preču pārvadājumiem, izmantojot TIR karneti (1975. gada TIR konvencija)(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPRIEKšLIKUMA KONTEKSTS |110 | Priekšlikuma pamatojums un mērķi Eiropas Ekonomikas kopienas vārdā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 2112/78 tika apstiprināta 1975. gada 14. novembra Ženēvas Muitas konvencija par starptautiskajiem preču pārvadājumiem, izmantojot TIR karneti (TIR konvencija). Konvencija Kopienā stājās spēkā 1983. gada 20. jūnijā. Lēmuma priekšlikuma mērķis ir iekļaut jaunu paskaidrojošu piezīmi TIR konvencijas 3. pantā. Šis grozījums attiecas uz vieglo automobiļu transportēšanu uz saviem riteņiem saskaņā ar TIR procedūru. TIR izpildvaldi un TIR sekretariātu informēja par 3. panta a) punkta iii) apakšpunkta atšķirīgām interpretācijām, kas rada nepieciešamību pēc precizējumiem ar ierosinātās jaunās paskaidrojošās piezīmes palīdzību. |120 | Vispārīgais konteksts TIR konvenciju administrē Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisija (UNECE) Ženēvā, un konvencijas ietvaros ir izveidota muitas tranzīta procedūra preču starptautiskiem pārvadājumiem pa autoceļiem. Saskaņā ar Konvencijas nosacījumiem preces, kurām piemēro muitas un nodokļu atlikšanas nosacījumus, ļauts transportēt pāri starptautiskām robežām ar minimālu muitas iestāžu iesaistīšanos pārvietošanas procesā. TIR sistēma sekmē starptautiskās tirdzniecības attīstību, jo tiek samazināti ierasti kavējošie faktori preču pārvadāšanā. Ar šādas sistēmas palīdzību iespējami būtiski transportēšanas izmaksu ietaupījumi, jo tiek samazināta dīkstāve tranzīta procesā. Vissvarīgākā sistēmas priekšrocība ir tā, ka TIR konvencija, pateicoties starptautiskai garantiju ķēdei, nodrošina nepieciešamo garantiju salīdzinoši vienkāršu pieejamību. Pēdējo mēnešu laikā TIR izpildvalde ir saņēmusi informāciju par to, ka valstis atšķirīgi interpretē 3. panta a) punkta iii) apakšpunktu saistībā ar transportlīdzekļiem, "kas tiek eksportēti un tāpēc paši uzskatāmi par precēm, kas pārvietojas ar saviem līdzekļiem". Šķiet, ka dažas līgumslēdzējas valstis akceptē to, ka vieglie automobiļi, kas pārvietojas uz saviem riteņiem, atbilst šim aprakstam, savukārt citu līgumslēdzēju valstu tiesību akti aizliedz TIR karnešu izmantošanu vieglo automobiļu transportēšanai, ja vien šie automobiļi nav iekrauti uz cita transportlīdzekļa. Šie atšķirīgie interpretējumi ir radījuši situācijas, kad TIR karnetes ir tikušas atvērtas vieglo automobiļu transportam uz vienu no līgumslēdzējām valstīm, bet pēc tam tās ir noraidījusi muitas iestāde ceļā vai cita līgumslēdzēja valsts. Pēc notikušās viedokļu apmaiņas TIR izpildvalde uzskatīja, ka šis jautājums ir jānoskaidro no juridiskā viedokļa, un ierosināja iekļaut jaunu paskaidrojošu piezīmi. Šo priekšlikumu apsprieda darba grupa par muitas jautājumiem, kas skar transportu, un TIR konvencijas administratīvā komiteja, un neviens iebildums netika saņemts. |139 | Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Priekšlikuma darbības jomā nav spēkā esošu noteikumu. |140 | Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Lēmuma priekšlikums atbilst kopīgajai tirdzniecības un transporta politikai. TIR sistēma, ar kuru sekmē preču transportēšanu pa autoceļiem, nodrošina preču transportēšanu sešdesmit septiņu konvencijas līgumslēdzēju valstu teritorijā ar minimālu muitas iestāžu iesaistīšanos un, pateicoties starptautiskai garantiju ķēdei, tā arī nodrošina nepieciešamo garantiju salīdzinoši vienkāršu pieejamību. Ar TIR konvenciju panāktā vienkāršošana atbilst pārskatītajai Lisabonas stratēģijai. |APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS |Apspriešanās ar ieinteresētajām personām |211 | Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojums Priekšlikums tika apspriests ar Starptautisko autopārvadātāju savienību, visām galvotāju apvienībām, TIR izpildvaldes sēdē un ar TIR konvencijas līgumslēdzēju valstu muitas iestādēm. Apspriedes notika arī Muitas kodeksa komitejas sanāksmes laikā un darba grupā par muitas jautājumiem, kas skar transportu, kā arī TIR konvencijas administratīvās komitejas sēdēs. |212 | Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā Labvēlīgs atzinums. |Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana |229 | Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. |230 | Ietekmes novērtējums TIR konvencijā ir skaidri jāprecizē un jāizskaidro noteikumi par TIR karnešu izmantošanu vieglo automobiļu eksportēšanai un līdz ar to pārvietošanai uz pašu riteņiem. Ar šo grozījumu tiek nodrošināta 3. panta a) punkta iii) apakšpunkta pareiza interpretēšana visās konvencijas līgumslēdzējās valstīs. Autopārvadātājiem vairs neradīsies problēmas saistībā ar muitas kontroli automobiļiem, kas tiek eksportēti un līdz ar to ir uzskatāmi par precēm, kas pārvietojas ar saviem līdzekļiem. |PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI |305 | Ierosināto pasākumu kopsavilkums Ar šo grozījumu tiek ierosināts iekļaut jaunu paskaidrojošu piezīmi TIR konvencijas 3. pantā. |310 | Juridiskais pamats Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 133. pants un 300. panta 2. punkts. |329 | Subsidiaritātes princips Priekšlikums ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro. |Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. |331 | Priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam. Ar to tiek ieviesti grozījumi starptautiskā nolīgumā, ar kuru tiek ievērots proporcionalitātes princips. |332 | Priekšlikums attiecas uz jaunu paskaidrojošu piezīmi. Šā grozījuma mērķis ir nodrošināt skaidru interpretāciju attiecībā uz TIR konvencijas 3. panta a) punkta iii) apakšpunkta piemērošanu. |Juridisko instrumentu izvēle |341 | Ierosinātais juridiskais instruments: lēmums. |342 | Citi instrumenti nebūtu piemēroti šāda iemesla dēļ. Parasti starptautiskus nolīgumus un šādu nolīgumu grozījumus Kopienas tiesiskajā kartībā iestrādā, pieņemot lēmumu. |IETEKME UZ BUDžETU |409 | Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. |1.  2008/0010 (ACC)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar Kopienas nostāju attiecībā uz priekšlikumu grozīt Muitas konvenciju par starptautiskajiem preču pārvadājumiem, izmantojot TIR karneti (1975. gada TIR konvencija)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 133. pantu saistībā ar 300. panta 2. punktu,tā kā:2.  Eiropas Ekonomikas Kopienas vārdā ar Padomes 1978. gada 25. jūlija Regulu (EEK) Nr. 2112/78[1] tika apstiprināta 1975. gada 14. novembra Ženēvas Muitas konvencija par starptautiskajiem preču pārvadājumiem, izmantojot TIR karneti (TIR konvencija), un Kopienā tā stājās spēkā 1983. gada 20. jūnijā[2].3.  TIR izpildvalde saņēma informāciju par nopietnām problēmām saistībā ar TIR karnetes izmantošanu vieglajiem automobiļiem, "kas tiek eksportēti un līdz ar to ir uzskatāmi par precēm, kas pārvietojas ar saviem līdzekļiem". Tika nolemts, ka jāierosina iekļaut konvencijas 3. panta a) punkta iii) apakšpunktā jaunu paskaidrojošu piezīmi, lai samazinātu iespēju transportēt vieglos automobiļus uz saviem riteņiem, izmantojot TIR karneti, jo TIR procedūras piemērošana šādām precēm varētu radīt nelabvēlīgas sekas un palielināt krāpšanas risku.4.  2007. gada septembrī TIR konvencijas administratīvā komiteja nolēma, ka TIR konvencijas 3. panta a) punkta iii) apakšpunktā jāiekļauj jauna paskaidrojoša piezīme, lai nodrošinātu minētā apakšpunkta pareizu piemērošanu. Šīs jaunās paskaidrojošās piezīmes mērķis ir novērst 3. panta noteikumu interpretācijas atšķirības valstu līmenī attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas tiek eksportēti un pārvietojas ar saviem līdzekļiem.5.  Ir jāpieņem Kopienas nostāja attiecībā uz ierosinātajiem grozījumiem,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsKopienas nostāja administratīvās komitejas darba ietvaros ir atbalstīt grozījuma projektu šā dokumenta pielikumā.2. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPIELIKUMSPapildināt konvencijas redakciju ar paskaidrojošu piezīmi:"0.3 (a) (iii) 3. panta a) punkta iii) apakšpunkts neattiecas uz vieglajiem automobiļiem (HS kods 8703), kas pārvietojas ar saviem līdzekļiem. Tomēr vieglo automobiļu pārvadāšanai drīkst piemērot TIR procedūru, ja to veic ar cita transportlīdzekļa palīdzību, kā norādīts 3. panta a) punkta i) un ii) apakšpunktā."[1] OV L 252, 14.9.1978.[2] OV L 31, 2.2.1983., 13. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 28.10.2016
            COM(2016) 694 final
            2016/0343(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu nolīgumu, ar ko groza Nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               1.1.Konteksts

               Pēc Padomes Lēmuma
                  1
                par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā
                  2
                (turpmāk – "nolīgums"), tas stājās spēkā 2011. gada 1. maijā. Sarunas par Nolīgumu tika risinātas, pamatojoties uz Padomes 2004. gada 9. marta lēmumu, ar ko Komisiju pilnvaroja sākt sarunas.

               Nolīguma mērķis ir, inter alia, nodrošināt, ka arī turpmāk pastāv augsta līmeņa sadarbība un saskaņotība starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Savienību jomās, kas ietilpst šā nolīguma darbības jomā.

               Sākotnējā Nolīguma darbības joma, kā izklāstīts tā 2. pantā B punktā, attiecas uz:

               lidojumderīguma apstiprinājumiem un civilās aeronavigācijas ražojumu uzraudzību;

               civilās aeronavigācijas ražojumu pārbaudēm un apstiprinājumiem par to atbilstību vides aizsardzības prasībām; kā arī

               tehniskās apkopes ierīču apstiprinājumiem un uzraudzību.

               Saistībā ar Nolīguma īstenošanu, jo īpaši rīkojot diskusijas Divpusējā uzraudzības padomē (“Apvienotā komiteja”), kas izveidota saskaņā ar nolīgumu, Amerikas Savienoto Valstu Federālā aviācijas administrācija (turpmāk tekstā — “FAA”) un Komisija ir secinājusi, ka pastāv abpusēja vēlme sekmēt turpmāku sadarbību aviācijas drošības jomā, pārsniedzot pašreizējos Nolīguma noteikumus.

               Abas puses atzina, ka lielāka sadarbība prioritāri jāattīsta pilotu licencēšanas un apmācības jomā, un uzdeva ekspertiem izskatīt iespējas un izstrādāt tehniskos priekšlikumus. Šīs iniciatīvas rezultāti apliecināja nepieciešamību un iespēju paplašināt Nolīgumu, iekļaujotsadarbību un atzīšanu papildu jomās.

               Padome 2014. gada 25. septembrī pilnvaroja Komisiju risināt sarunas par grozījumu Nolīgumā, lai nodrošinātu sadarbības papildu jomas. Starp Komisiju un FAA notika sarunas par nolīgumu, ar kuru groza Nolīgumu. Pamatojoties uz attiecīgo Padomes lēmumu, nolīgums, ar kuru groza Nolīgumu, tikmēr tika parakstīts Savienības vārdā. Nolīgums, ar ko groza Nolīgumu, tagad būtu jāapstiprina, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 100. panta 2. punktu un 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu.

               1.2.Darbības joma

               Sākotnējā Nolīguma 2. panta B punkts ir aizstāts, lai aptvertu šādas jomas, kurās sadarbība var tikt konkretizēta, pamatojoties uz attiecīgiem Nolīguma pielikumiem:

               (1)lidojumderīguma apstiprinājumi un civilās aeronavigācijas ražojumu uzraudzība;

               (2)civilās aeronavigācijas ražojumu pārbaudes un apstiprinājumi;

               (3)tehniskās apkopes ierīču apstiprinājumi un uzraudzība par to atbilstību vides aizsardzības prasībām;

               (4)personāla licencēšana un apmācība;

               (5)gaisa kuģa ekspluatācija;

               (6)lidlauki; kā arī

               (7)gaisa satiksmes pakalpojumi un gaisa satiksmes vadība.

               Ir veikti saistītie grozījumi 5. pantā.

               1.3.Grozījuma pabeigšanas grafiks

               Laiks, kad jāpabeidz šis grozījums, ir svarīgs sagatavošanās darba kontekstā, kas ir pabeigts, lai pieņemtu un iekļautu Nolīgumā jauno pielikumu "Pilotu licencēšana".

               Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 216/2008
                  3
                pilotam, kas dzīvo Eiropas Savienībā, jāiegūst pilota apliecība, ko izdevusi kāda dalībvalsts. Komisijas Regulā (ES) Nr. 1178/2011
                  4
                ir paredzēts risinājums trešās valsts apliecības turētājiem, saskaņā ar kuru pilots varētu vai nu apstiprināt ārvalstu apliecību uz vienu gadu vai pastāvīgi konvertēt to. Tomēr sarunās par Komisijas Regulu (ES) Nr. 1178/2011 kļuva skaidrs, ka valstu noteikumi, lai gan zināmā mērā saskaņoti, ir ļoti atšķirīgi attiecībā uz trešo valstu izdotām apliecībām. Tas varētu palielināt to privātpilota apliecības turētāju (virs 10 000) skaitu, kam ir ārvalstu apliecības, kuras neatbilst Eiropas sistēmai. Jānorāda, ka galvenokārt varētu tikt skarti Eiropas pilsoņi, kuriem ir ASV izdota privātpilota apliecība (PPL). Minēto apliecību konvertēšana saskaņā ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 1178/2011 PPL turētājiem varētu radīt nozīmīgas papildu organizatoriskās un finanšu izmaksas.

               Tāpēc, vienojoties ar dalībvalstīm, Eiropas Parlamentu un nozares pārstāvjiem, ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 1178/2011 tika ieviests pārejas periods, lai dotu iespēju apspriest Nolīguma pielikumu, kura mērķis ir atvieglot konvertēt ASV izdotas privātpilota apliecības.

               Ņemot vērā attiecīgos noteikumus un termiņus, kas noteikti Komisijas 2011. gada 3. novembra Regulā (ES) Nr. 1178/2011, tiek uzskatīts, ka jauns Nolīguma pielikums par pilotu licencēšanu ir steidzams. Tādēļ Nolīgums ir jāgroza nekavējoties.

               2.APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               Sarunas par Nolīguma grozījumu ir notikušas starp Komisiju un FAA, ņemot vērā nolīguma 2. panta C punktu un 19. panta B punktu.

               Aviācijas nozare kopumā konsekventi atbalsta ciešāku sadarbību, atzīšanu un saskaņošanu starp diviem lielākajiem tirgiem, t. i., ASV un ES, lai samazinātu nevajadzīgas darījumu izmaksas, kuras pievieno nelielu vai nepievieno nekādu vērtību drošības ziņā, bet samazina nozares vispārējo konkurētspēju. Šīs priekšrocības ir īpaši nozīmīgas laikā, kad parādās jauni tirgus dalībnieki citās pasaules daļās.

               ES un ASV tiesisko regulējumu salīdzinājums rāda, ka kopumā būtu vēlams vienkāršot regulatīvās prasības un procedūras abās Atlantijas okeāna pusēs, kā minēts iepriekš 1.2. punktā. Abu sistēmu tuvināšana nodrošinās ievērojamus ietaupījumus attiecībā uz organizatorisko struktūru, resursiem, apmācības programmām, iekšējām procedūrām, kā arī uzraudzības programmām.

               Nolīguma papildu pielikumi, kas ir nepieciešami, lai varētu efektīvi piemērot savstarpēju atzīšanu attiecīgajā jomā, tiks izstrādāti un pieņemti saskaņā ar īpašu procedūru, kas paredzēta Nolīgumā un Lēmumā 2011/719/ES. Uz tiem attieksies atsevišķi un papildu Komisijas priekšlikumi par Padomes lēmumiem.

               3.PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI

               Kad ierosinātais Nolīguma grozījums stātos spēkā, tas radītu iespēju sadarboties papildu jomās, kas būtu vēlams abām pusēm, ja Divpusējā uzraudzības padome attiecīgos pielikumus par katru jauno jomu pieņems saskaņā ar Nolīguma grozīto 5. pantu un 19. panta B punktu.

               Juridiskais pamats

               Līguma par Eiropas Savienības darbību 100. panta 2. punkts saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu.

               Kā daļa no konteksta jāpiemin arī 12. panta 1. punkts Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 20. februāra Regulā (EK) Nr. 216/2008 par kopīgiem noteikumiem civilās aviācijas jomā un par Eiropas Aviācijas drošības aģentūras izveidi. Tajā paredzēta iespēja slēgt atzīšanas nolīgumus starp Eiropas Savienību un trešām valstīm, saskaņā ar kuriem dalībvalstu iestādes var izdot sertifikātus, pamatojoties uz sertifikātiem, ko izsniegušas trešās valsts aeronavigācijas iestādes.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Nav ietekmes uz ES budžetu.

               2016/0343 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu nolīgumu, ar ko groza Nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar Padomes Lēmumu [XXX] [???]
                  5
                Nolīguma starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā 1. grozījums tika parakstīts [datums], tā noslēgšanu paredzot vēlāk.

               (2)Nolīguma 1. grozījums paplašina tās sadarbības jomas starp pusēm, kurās var piemērot abpusēji atzītos apstiprinājumus un atbilstības atzīšanu, lai nodrošinātu optimālu resursu izmantošanu un samērīgus izmaksu ietaupījumus, vienlaikus saglabājot augstu gaisa transporta drošības līmeni.

               (3)Tāpēc Nolīguma 1. grozījums būtu jāapstiprina Eiropas Savienības vārdā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Savienības vārdā apstiprina Nolīguma starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā 1. grozījumu.

               Nolīguma 1. grozījuma teksts ir pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Padomes priekšsēdētājs izraugās personu, kas ir tiesīga Eiropas Savienības vārdā veikt Nolīguma 19. panta B punktā paredzēto diplomātisko notu apmaiņu, lai paustu Eiropas Savienības piekrišanu uzņemties šā Nolīguma 1. grozījuma saistības.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Lēmums 2011/719/ES (OV L 291, 9.11.2011., 1. lpp.).

                     (2)
                  OV L 291, 9.11.2011., 1. lpp.

                     (3)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 20. februāra Regula (EK) Nr. 216/2008 par kopīgiem noteikumiem civilās aviācijas jomā un par Eiropas Aviācijas drošības aģentūras izveidi (OV L 79, 19.3.2008., 1. lpp.).

                     (4)
                  Komisijas 2011. gada 3. novembra Regula (ES) Nr. 1178/2011, ar ko nosaka tehniskās prasības un administratīvās procedūras attiecībā uz civilās aviācijas gaisa kuģa apkalpi atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 216/2008 (OV L 311, 25.11.2011., 1. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 28.10.2016
            COM(2016) 694 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            priekšlikums PADOMES LĒMUMAM
            par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu nolīgumu, ar ko groza Nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā

               PIELIKUMS

               dokumentam

               priekšlikums PADOMES LĒMUMAM

               par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu nolīgumu, ar ko groza Nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā

               1. PIELIKUMS

               dokumentam

               NOLĪGUMS STARP

               AMERIKAS SAVIENOTAJĀM VALSTĪM

               UN

               EIROPAS KOPIENU PAR

               SADARBĪBU CIVILĀS AVIĀCIJAS

               DROŠĪBAS REGLAMENTĒŠANĀ

               1. PANTS. VISPĀRĪGIE PRINCIPI

               Saskaņā ar Nolīguma starp Amerikas Savienotajām Valstīm (“ASV”) un Eiropas Kopienu (kopā “Puses” un atsevišķi “Puse”) par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā (“nolīgums”) 19.panta B punktu puses vienojas nolīgumu grozīt šādi:

               (a)2. panta B punktu pilnībā svītro un aizstāj ar šādu:

               "Sadarbības joma saskaņā ar šo nolīgumu ir:

               (1)lidojumderīguma apstiprinājumi un civilās aeronavigācijas ražojumu uzraudzība;

               (2)civilās aeronavigācijas ražojumu pārbaudes un apstiprinājumi par to atbilstību vides aizsardzības prasībām;

               (3)tehniskās apkopes ierīču apstiprinājumi un uzraudzība;

               (4)personāla licencēšana un apmācība;

               (5)gaisa kuģa ekspluatācija;

               (6)lidlauki; kā arī

               (7)gaisa satiksmes pakalpojumi un gaisa satiksmes vadība.";

               (b)5. pantu pilnībā svītro un aizstāj ar šādu:

               "5. PANTS

               Pielikumi

               .Attiecībā uz jautājumiem, kas ir šā nolīguma jomā, Puses vai to pārstāvji padomē izstrādā pielikumus, kuros izklāstīti noteikumi un nosacījumi šādu atbilstības atzinumu un apstiprinājumu savstarpējai atzīšanai, ja tās vienojas, ka katras Puses civilās aviācijas standarti, noteikumi, prakse un procedūras ir pietiekami saderīgas, lai atbilstoši saskaņotiem standartiem ļautu atzīt apstiprinājumus un atbilstības atzinumus, ko viena Puse veikusi otras Puses vārdā. Puses arī vienojas, ka tehniskās atšķirības starp to civilās aviācijas sistēmām ir izklāstītas pielikumos."

               2. PANTS. PROVIZORISKA PIEMĒROŠANA

               Pirms tā stāšanās spēkā Puses vienojas  šo grozījumu provizoriski piemērot no parakstīšanas dienas.

               3. PANTS. STĀŠANĀS SPĒKĀ

               Šis grozījums stājas spēkā otrā mēneša pirmajā dienā, skaitot no dienas, kurā ar pēdējo diplomātisko notu ir pabeigta pušu to notu apmaiņa, kas apliecina, ka ir pabeigtas visas procedūras, kas vajadzīgas, lai šis nolīgums stātos spēkā.

               TO APLIECINOT, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo nolīgumu.

               AMERIKAS SAVIENOTO VALSTU

                     EIROPAS SAVIENĪBAS

               VĀRDĀ:
                     _____________________

                     VĀRDĀ:
                     :_____________________

               AMATS: Federālās aviācijas administrācijas

                     AMATS:

                     administrators

               DATUMS:
                     _____________________

                     DATUMS:
                      _____________________


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52006PC0151

Priekšlikums Padomes lēmums par Horvātijā veiktu šķirņu oficiālo pārbaužu līdzvērtību  /* COM/2006/0151 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 4.4.2006COM(2006) 151 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar Horvātijā veiktu šķirņu oficiālo pārbaužu līdzvērtību(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPadomes Direktīvā 2002/53/EK par lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējo katalogu ir paredzēts, ka Padome nosaka, vai trešās valstīs veiktas oficiālās šķirņu pārbaudes sniedz tādas pašas garantijas kā tās, kas veiktas dalībvalstīs.Atsauce uz novērtējumu par prasībām, kas noteiktas attiecībā uz šķirnes atšķirīgumu, stabilitāti, viendabīgumu un saimnieciskajām īpašībām, lai šķirni apstiprinātu iekļaušanai oficiālajā lauksaimniecības augu šķirņu katalogā.Horvātija lūdza Kopienu piešķirt atzīšanu attiecībā uz šķirņu atšķirīguma, stabilitātes un viendabīguma oficiālajām pārbaudēm. Pirmā vēstule, kuru nosūtīja 2004. gada 8. decembrī, bija adresēta Veselības un patērētāju aizsardzības ģenerāldirektorātam. Kopš tā laika ir vairākkārt notikusi saziņa starp Komisijas dienestiem. Dokumentāciju darīja pieejamu Komisijas dienestiem. Šī dokumentācija attiecās tikai uz trim labības sugām — kviešiem, miežiem un kukurūzu. Jāpiezīmē, ka Horvātija kopš 2001. gada ir Starptautiskās jaunu augu šķirņu aizsardzības savienības ( UPOV ) dalībniece — tas nozīmē, ka Horvātijas spēja veikt oficiālas šķirņu pārbaudes attiecībā uz to atšķirīgumu, stabilitāti un viendabīgumu ir atzīta starptautiski.Slovēnija stingri atbalsta Horvātijas lūguma izpildi.Pēc lietas izskatīšanas Komisijas dienesti uzskata, ka Horvātijā veiktās pārbaudes sniedz prasītās garantijas.Ar šo priekšlikumu tiktu noteikta minētā līdzvērtība, un tas ļautu Komisijai atjaunināt lēmuma pielikumos paredzētos tehniskos elementus, ņemot vērā Lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un pavairošanas materiāla pastāvīgās komitejas atzinumu.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar Horvātijā veiktu šķirņu oficiālo pārbaužu līdzvērtību(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 2002. gada 13. jūnija Direktīvu 2002/53/EK par lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējo katalogu[1] un jo īpaši tās 22. panta 1. punkta a) apakšpunktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:1.  Padomes Direktīvā 2002/53/EK ir paredzēts, ka Padome nosaka, vai trešās valstīs veiktas šķirņu oficiālas pārbaudes sniedz tādas pašas garantijas kā tās, kas veiktas dalībvalstīs.2.  Noteikumos par Horvātijā veiktām oficiālajām šķirņu pārbaudēm kviešiem, miežiem un kukurūzai ir paredzēts, ka šķirņu apstiprināšana attiecībā uz to atšķirīgumu, stabilitāti un viendabīgumu pamatojas uz oficiālu pārbaužu, jo īpaši audzēšanas izmēģinājumu, rezultātiem, kas attiecas uz pietiekamu aprakstāmās šķirnes īpašību skaitu.3.  Minēto noteikumu pārbaude un veids, kā tos Horvātijā piemēro trim minētajām sugām, rāda, ka Horvātijā veiktās pārbaudes sniedz tādas pašas garantijas kā dalībvalstīs veiktās pārbaudes, ja ir izpildīti papildu nosacījumi.4.  Šis lēmums neliedz atcelt Kopienas atzinumus par līdzvērtību, ja nosacījumi, uz kuriem pamatojoties atzinums sniegts, nav ievēroti vai vairs netiek ievēroti,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsPar oficiālām pārbaudēm attiecībā uz I pielikumā minēto sugu atšķirīgumu, stabilitāti un viendabīgumu, ko Horvātijā veic I pielikumā norādītā iestāde, uzskata, ka tās sniedz tādas pašas garantijas kā dalībvalstīs veiktās pārbaudes, ja tās atbilst II pielikumā norādītajiem nosacījumiem.2. pantsGrozījumus pielikumos pieņem saskaņā ar 3. panta 2. punktā minēto procedūru.3. pants1. Komisijai palīdz Lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un pavairošanas materiāla pastāvīgā komiteja, turpmāk tekstā „Komiteja”.2. Ja ir veikta atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 4. un 7. pantu.3. Lēmuma 1999/468/EK 4. panta 3. punktā paredzētais laika posms ir viens mēnesis.4. Komiteja pieņem savu reglamentu.4. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē,Padomes vārdāpriekšsēdētājsI PIELIKUMSIestāde | Sugas |Sēklu un stādu institūts, Osijeka | Hordeum vulgare L. Triticum aestivum L. Zea Mays L. |II PIELIKUMSNosacījumi1. Šķirņu apstiprināšana attiecībā uz to atšķirīgumu, stabilitāti un viendabīgumu pamatojas uz oficiālu pārbaužu rezultātiem.2. Lai noteiktu atšķirīgumu, audzēšanas izmēģinājumus veic vismaz ar pieejamām salīdzināmām šķirnēm,-  kas ir iekļautas kopējā lauksaimniecības augu šķirņu katalogā-  un kas, nebūdamas iekļautas minētajā katalogā, ir apstiprinātas vai pieteiktas apstiprināšanai kādā Kopienas dalībvalstī vai nu sertificēšanai un tirdzniecībai, vai arī sertificēšanai citām valstīm.3. Obligāti pārbaudāmās attiecīgo sugu īpašības un nosacījumu minimums pārbaužu veikšanai ir norādītas Komisijas Direktīvā 2003/90/EK[2].[1] OV L 193, 20.7.2002., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1829/2003 (OV L 268, 18.10.2003., 1. lpp.).[2] OV L 254, 8.10.2003., 7. lpp.