				|

		52014PC0005

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem nosacījumiem vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecībai Savienībā un importēšanai tajā /* COM/2014/05 final - 2014/0032 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Savienības zootehnisko tiesību aktu
mērķis ir veicināt vaislas dzīvnieku un to ģenētiskā
materiāla brīvu tirdzniecību, nodrošinot ciltsdarba programmu
ilgtspējību un ģenētisko resursu saglabāšanos.
Pašlaik Savienības
zootehnisko tiesību sistēmu veido četri sugām specifiski (vertikāli)
pamatakti, kas nosaka pamatprincipus attiecībā uz vaislas dzīvniekiem,
kuri pieder pie liellopu, cūku, aitu, kazu un zirgu sugām. Šīs Padomes
direktīvas ir juridiskais pamats Komisijas pieņemtiem detalizētiem
pasākumiem attiecībā uz:
–
dzīvnieku audzētāju
organizāciju, to apvienību un privātu uzņēmumu
apstiprināšanu vai atzīšanu un iekļaušanu sarakstos,
–
dzīvnieku reģistrēšanu un
klasificēšanu liellopu, aitu, zirgu u.c. ciltsgrāmatās un,
attiecībā uz krustojuma cūkām, reģistros,
–
snieguma pārbaudēm un ģenētisko
izvērtēšanu,
–
kā arī vaislas dzīvnieku, to
spermas, olšūnu un embriju zootehnisko sertifikātu saturu un formu.
Tomēr tādas pašas tehniskas
prasības, kas attiecas uz vaislas dzīvnieku pieņemšanu vaislai,
patlaban reglamentē trīs Padomes direktīvas un Komisijas
lēmums.
Turklāt attiecībā uz Padomes
Direktīvu 91/174/EEK, kas iedibina principus, saskaņā ar kuriem
tirgojas ar citu sugu tīršķirnes vaislas dzīvniekiem, nav
pieņemti nekādi īstenošanas pasākumi.
Noteikumus par vaislas dzīvnieku un to
reproduktīvo produktu importēšanu no trešajām valstīm satur
horizontāla direktīva, kuru papildina īstenošanas akti.
Visbeidzot, konkrēts Padomes lēmums
nosaka, kā ieceļ liellopu sugu dzīvnieku ciltsdarba references
centru.
Pašreizējam priekšlikumam ir divpadsmit
nodaļas un pieci tehniski pielikumi.
Kā norādīts korelācijas
tabulās, priekšlikuma I līdz VIII nodaļā ir apvienoti
noteikumi no Padomes Direktīvām 2009/157/EK (liellopu sugas), 88/661/EEK
(tīršķirnes cūkas un krustojuma vaislas cūkas), 89/361/EEK
(aitas un kazas), 90/427/EEK (zirgu dzimta), 91/174/EEK (citi dzīvnieki)
un 94/28/EK (importēšana).
III nodaļas noteikumos aprakstītas
dzīvnieku audzētāju un tīršķirnes dzīvnieku
audzētāju organizāciju attiecības un strīdu
izšķiršana, ņemot vērā Komisijas Lēmumā 92/354/EEK
patlaban noteiktās procedūras.
IV nodaļas noteikumi aptver pašreizējos
korelācijas tabulā norādītos Padomes Direktīvu 87/328/EEK
(liellopu sugu dzīvnieki), 90/118/EEK (tīršķirnes cūkas) un
90/119 EEK (krustojuma cūkas), kā arī Komisijas
Lēmuma 90/257/EEK (aitas un kazas) noteikumus par vaislas
dzīvnieku pieņemšanu vaislai un mākslīgajai
apaugļošanai.
V nodaļa par snieguma
pārbaudēm aptver Padomes Lēmuma 96/463/EK noteikumus par
tīršķirnes liellopu sugu dzīvnieku pārbaudes metodēm
paredzētās references struktūras (institūcijas) iecelšanu.
Priekšlikuma IX un X nodaļā, ņemot
vērā attiecīgo kontroļu vispārīgos principus, ir
iedibināts juridiskais pamats oficiālo kontroļu veikšanai
zootehnikas jomā un kompetento iestāžu sadarbībai. Šie noteikumi
ir iekļauti, domājot par jauno Dzīvnieku veselības
tiesību aktu un Oficiālo kontroļu un citu oficiālu
darbību regulas priekšlikumu. Sakarā ar šīm juridiskajām
iniciatīvām tiesību akti par dzīvnieku un to
reproduktīvo produktu pārbaudēm (kontrolpārbaudēm) Savienības
iekšējā tirdzniecībā (Padomes Direktīva 90/425/EEK),
par importēšanu no trešajām valstīm (Padomes
Direktīva 91/496/EEK) un par kompetento iestāžu sadarbību
(Padomes Direktīva 89/608/EEK) zootehniskos aspektos turpmāk
vairs netiks piemēroti. Priekšlikuma teksts īpaši tuvu atbilst
jaunās Oficiālo kontroļu un citu oficiālo darbību
regulas priekšlikuma II sadaļai par oficiālajām
kontrolēm, IV sadaļai par administratīvo sadarbību, VI sadaļai
par Komisijas kontrolēm un VII sadaļai par izpildes
pasākumiem.
XI nodaļa atspoguļo Lisabonas
līguma stāšanos spēkā, kas prasa, lai Savienības
zootehnisko tiesību sistēmas pamataktos iekļautie pilnvarojošie
noteikumi tiktu saskaņoti ar Līguma par Eiropas Savienības
darbību (LESD) 290. un 291. pantu. Šajā nolūkā
attiecībā uz jebkuru pasākumu, ko pieņem, pamatojoties uz
pamatakta sniegto pilnvarojumu, ir jānorāda vajadzīgās deleģētās
pilnvaras saskaņā ar LESD 290. pantu vai vajadzīgās īstenošanas
pilnvaras saskaņā ar LESD 291. pantu.
XII nodaļā ietilpst galīgie
noteikumi par atcelšanu, par stāšanos spēkā un piemērošanu.
I pielikumā (detalizēti
tīršķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību
atzīšanas un ciltsdarba programmu apstiprināšanas kritēriji)
ietilpst patlabanējie Komisijas Lēmumu 84/247/EEK (liellopi), 89/501/EEK
(tīršķirnes vaislas cūkas), 89/504/EEK (krustojuma vaislas cūkas),
90/257/EEK (aitas un kazas) un 92/353/EEK (zirgu dzimta) pielikumu noteikumi.
II pielikumā (detalizēti
kritēriji vaislas dzīvnieku ierakstīšanai
ciltsgrāmatās) ietilpst patlabanējie Komisijas Lēmumu 84/419/EEK
(liellopi), 89/502/EEK (tīršķirnes vaislas cūkas), 89/505/EEK (krustojuma
vaislas cūkas), 90/255/EEK (aitas un kazas) un 96/78/EK (zirgu dzimta)
noteikumi.
III pielikumā (detalizēti snieguma
pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas
kritēriji) ietilpst patlabanējie Komisijas Lēmumu 2006/427/EK
(liellopi), 89/507/EEK (tīršķirnes vaislas cūkas un krustojuma vaislas
cūkas) un 90/256/EEK (aitas un kazas) noteikumi.
IV pielikums (ES references centru funkcijas un
pienākumi) atspoguļo Padomes Lēmuma 96/463/EK II pielikumu.
V pielikumā (zootehniskais
sertifikāts) ietilpst patlabanējie Komisijas Lēmumu 2005/379/EK
(liellopi), 89/503/EEK (tīršķirnes vaislas cūkas), 89/506/EEK (krustojuma
cūkas), 90/258/EEK (aitas un kazas) 96/79/EK (zirgu dzimta), 96/509/EK (pie
liellopu, cūku, aitu un kazu sugām piederošu tīršķirnes
vaislas dzīvnieku spermas importēšana) un 96/510/EK (vaislas
dzīvnieku, spermas, olšūnu un embriju importēšana) pielikumos ietvertie
informācijas prasību principi.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
Attiecībā uz Savienības zootehnisko
tiesību sistēmas pamatprincipiem un galvenajiem noteikumiem
atzīstams, ka tie ir atbilstīgi un pietiekami pielāgoti
tehniskām norisēm dzīvnieku audzēšanas jomā,
tādēļ tie priekšlikumā ir saglabāti. Tomēr
līdzšinējie Savienības zootehnisko tiesību akti ir
sakārtoti vertikāli pa sugām, tāpēc gandrīz
identiskie noteikumi ir racionalizēti un sarakstīti
precīzākā un konsekventākā regulas formā, lai
izvairītos no tirdzniecības šķēršļiem, kas izriet no
transponēšanas dalībvalstīs.
Pēdējo divdesmit gadu laikā
Komisija ir regulāri tikusies ar dalībvalstu pārstāvjiem,
lai apspriestu zootehniskus jautājumus Zootehnikas pastāvīgajā
komitejā, un šādā kopīgā darbā ir
izstrādāti tiesību akti. Apstiprināto šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrību pārrobežu darbība
joprojām ir pretrunīgs jautājums, jo vairākas
dalībvalstis ir norādījušas uz atšķirībām pamatdirektīvu
transponēšanā dalībvalstīs. Līdz pēdējai
zootehnikas jautājumu darba grupas 2012. gada februāra
sanāksmei, kurā tika apspriests priekšlikuma pamatsaturs,
struktūra un jaunie elementi, šis stāvoklis nav mainījies.
Turklāt Komisija ir risinājusi
vairākas problēmas, ko dzīvnieku audzētāji,
šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības un
kompetentās iestādes aktualizējuši sakarā ar to, ka
dalībvalstu kompetentās iestādes spēkā esošās
normas interpretē atšķirīgi. Tāpēc Komisija labi zina dzīvnieku
audzēšanas nozares un uzraudzītāju kompetento iestāžu
vajadzības.
Ierosinātie zootehnikas jomas oficiālo
kontroļu noteikumi ar vajadzīgiem pielāgojumiem ir pilnībā
pieskaņoti noteikumiem, ko Komisija pēc aktīvas
konsultēšanās ar ieinteresētajām personām
ietvērusi priekšlikumā regulai par veterinārās jomas oficiālajām
kontrolēm un darbībām.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
Regulas priekšlikumā paredzēts vienotā
tiesiskā regulējumā sniegt dzīvnieku audzētāju
organizāciju un apvienību un privātu uzņēmumu
atzīšanas un to sarakstu veidošanas principus, principus to ciltsdarba programmu
apstiprināšanai, dzīvnieku ierakstīšanai liellopu, aitu, zirgu u.c.
ciltsgrāmatās un to klasificēšanai pēc
labvērtībām, krustojuma vaislas cūku
reģistrēšanai reģistros, snieguma pārbaudīšanai un ģenētiskajai
izvērtēšanai, kā arī principus attiecībā uz vaislas
dzīvnieku un to spermas, olšūnu un embriju zootehnisko
sertifikātu saturu.
Turklāt priekšlikums paredz noteikumus vaislas
dzīvnieku, to spermas, olšūnu un embriju importēšanai no trešajām
valstīm un dzīvnieku ciltsdarba references centru iecelšanai.
Šajā regulā ir paredzēti noteikumi,
kā veicamas oficiālās kontroles un zootehniskās kontrolpārbaudes
un kā atrisināmi strīdi, kas rodas, ja zootehniskās kontrolpārbaudes
atklāj neatbilstību zootehniskajām prasībām.
Tomēr šā priekšlikuma noteikumi
atspoguļo tos noteikumus, kas paredzēti Komisijas priekšlikumā
par patlaban Eiropas Parlamentā un Padomē apspriesto jauno
Oficiālo kontroļu regulu. Lai starp abiem tekstiem novērstu
nekonsekvences un kontroļu jomā nodrošinātu saskaņotu
pieeju, Komisija cieši sekos tam, kā izvēršas abu tekstu apspriešana,
un laikus nāks klajā ar priekšlikumiem, kas nepieciešami, lai
nodrošinātu, ka oficiālo kontroļu noteikumi zootehnikas
jomā tiek ietverti gaidāmajā Oficiālo kontroļu
regulā.
Piedāvātā regula sniedz juridisko
pamatu deleģēto aktu un īstenošanas aktu pieņemšanai
saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290.
un 291. pantu.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Nav konstatēta.
5.           IZVĒLES ELEMENTI
Nav konstatēti.
2014/0032 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
par zootehniskajiem un
ģenealoģiskajiem nosacījumiem vaislas dzīvnieku un to
reproduktīvo produktu tirdzniecībai Savienībā un
importēšanai tajā
(Teksts attiecas uz EEZ)
Eiropas
parlaments un eiropas savienības padome,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 42. pantu un
43. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu[1],
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[2],
ņemot vērā Reģionu
komitejas atzinumu[3],
saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
(1)       Liellopu, cūku, aitu,
kazu un zirgu sugu mājdzīvnieku audzēšanai un mazākā
mērā arī citu sugu dzīvnieku audzēšanai ir
būtiska nozīme Savienības lauksaimniecībā, un tā
ir ieņēmumu avots lauksaimnieku kopienai. Šo sugu dzīvnieku
audzēšanu vislabāk veicināt, izmantojot tīršķirnes
vaislas dzīvniekus vai krustojuma vaislas cūkas ar dokumentētu
augstu ģenētisko kvalitāti.
(2)       Tādēļ
dalībvalstis savas lauksaimniecības politikas ietvaros ir konsekventi
centušās – dažkārt ar publisko investīciju
palīdzību – veicināt tādu mājlopu audzēšanu, kam
piemīt noteiktiem snieguma standartiem atbilstošas konkrētas
ģenētiskās īpašības. Šādu standartu
atšķirības var radīt tehniskus šķēršļus vaislas
dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecībai
Savienībā un importēšanai tajā.
(3)       Padomes 1988. gada 19. decembra
Direktīva 88/661/EEK par zootehniskajiem standartiem, kas piemērojami
tīršķirnes vaislas cūkām[4],
Padomes 1989. gada 30. maija Direktīva 89/361/EEK par
tīršķirnes vaislas aitām un kazām[5], Padomes 1990. gada
26. jūnija Direktīva 90/427/EEK par zootehniskajiem un
ģenealoģiskajiem nosacījumiem, kas regulē Kopienas
iekšējo tirdzniecību ar zirgu dzimtas dzīvniekiem[6], Padomes 1991. gada
25. marta Direktīva 91/174/EEK, ar ko nosaka zootehniskās un
ģenealoģijas prasības tīršķirnes dzīvnieku
pārdošanai un ar ko izdara grozījumus Direktīvās 77/504/EEK
un 90/425/EEK[7],
Padomes 1994. gada 23. jūnija Direktīva 94/28/EK, ar
ko nosaka principus, kas attiecas uz zootehniskajiem un
ģenealoģiskajiem noteikumiem, kurus piemēro no trešajām
valstīm importētajiem dzīvniekiem, to spermai, olšūnām
un embrijiem, un kura groza Direktīvu 77/504/EEK par tīršķirnes
vēršu ģints sugu vaislas dzīvniekiem,[8] un Padomes 2009. gada
30. novembra Direktīva 2009/157/EK par liellopu sugu
tīršķirnes vaisliniekiem[9]
ir juridiskais pamats Eiropas Savienības tiesību aktiem par
tīršķirnes vaislas dzīvnieku, kas pieder pie liellopu,
cūku, aitu, kazu un zirgu sugām, un krustojuma vaislas cūku
audzēšanu. Šo direktīvu mērķis ir Savienībā attīstīt
lopkopību, vienlaikus tajā reglamentējot vaislas dzīvnieku un
to reproduktīvo produktu tirdzniecību un importēšanu un
tādējādi Savienībā saglabājot vaislas
dzīvnieku un to reproduktīvo produktu nozares
konkurētspēju.
(4)       Padomes 1987. gada 18. jūnija
Direktīva 87/328/EEK par tīršķirnes vaislas liellopu
atzīšanu par derīgiem vairošanai[10],
Padomes 1990. gada 5. marta Direktīva 90/118/EEK par
tīršķirnes vaislas cūku atzīšanu par derīgām
vaislai[11]
un Padomes 1990. gada 5. marta Direktīva 90/119/EEK par vaislas
cūku hibrīdiem vaislai[12]
tika pieņemtas, lai nepieļautu, ka nacionālie noteikumi par to,
kā vaislas liellopus un vaislas cūkas pieņem vaislai, iegūst
to spermu, olšūnas un embrijus, kā arī visu minēto izmanto,
radītu aizliegumus, ierobežojumus vai šķēršļus Savienības
iekšējai tirdzniecībai neatkarīgi no tā, vai runa ir par
lecināšanu, mākslīgo apsēklošanu, vai par spermas, olšūnu
vai embriju savākšanu.
(5)       Pamatojoties uz 3.
apsvērumā minētajām direktīvām, Komisija pēc
apspriešanās ar dalībvalstīm Pastāvīgajā
zootehnikas komitejā, kura izveidota saskaņā ar Komisijas 1977. gada
25. jūlija Lēmumu 77/505/EEK, ar ko izveido Pastāvīgo
zootehnikas komiteju[13],
pieņēma vairākus lēmumus, nosakot sugām specifiskus kritērijus,
saskaņā ar kuriem apstiprināt vai atzīt dzīvnieku audzētāju
organizācijas un apvienības (turpmāk „šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības”), vaislas dzīvniekus ierakstīt
liellopu, aitu, zirgu u.c. ciltsgrāmatās (turpmāk
„ciltsgrāmatas”), pieņemt aitu un kazu sugu tīršķirnes
dzīvniekus vaislai un mākslīgajai apsēklošanai, veikt snieguma
pārbaudes un ģenētisko izvērtēšanu liellopu,
cūku, aitu un kazu sugu vaislas dzīvniekiem, kā arī iedibināt
vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecībai
paredzētus izcelsmes sertifikātus.
(6)       Komisija iedibināja arī
trešo valstu šķirnes dzīvnieku audzētāju institūciju
sarakstu un izcelsmes sertifikātu paraugus vaislas dzīvnieku, to
spermas, olšūnu un embriju importēšanai Savienībā.
(7)       Savienības tiesību
akti par dzīvnieku audzēšanu ir palīdzējuši arī
saglabāt dzīvnieku ģenētiskos resursus, aizsargāt
ģenētisko biodaudzveidību un ražot tipiskus kvalitatīvus reģionālos
produktus, kuru īpašības ir atkarīgas no vietējām
mājdzīvnieku šķirnēm raksturīgām specifiskām
pārmantotām īpašībām.
(8)       Direktīvas 88/661/EEK, 89/361/EEK,
90/427/EEK, 91/174/EEK, 94/28/EK un 2009/157/EK pēc struktūras un
satura ir ļoti līdzīgas. Vairākas no šīm
direktīvām laika gaitā ir grozītas. Lai Savienības
tiesību aktus vienkāršotu un padarītu tos konsekventākus, tajos
iekļautos Savienības noteikumus būtu pareizi racionalizēt.
(9)       Pēdējos divdesmit
gados Komisijai bijis jāreaģē uz daudzām
sūdzībām, ko dzīvnieku audzētāji un viņu
organizācijas iesnieguši par to, kā dažādās
dalībvalstīs nacionālajā līmenī transponē un
interpretē Savienības tiesību aktus par dzīvnieku
audzēšanu. Lai nodrošinātu Savienības noteikumu par vaislas
dzīvniekiem vienotu piemērošanu un tirdzniecībā ar vaislas
dzīvniekiem un to reproduktīvajiem produktiem novērstu
šķēršļus, kas izriet no direktīvu atšķirīgās
transponēšanas dalībvalstīs, attiecībā uz zootehniskajiem
un ģenealoģiskajiem nosacījumiem, kas reglamentē vaislas
dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecību
Savienībā un importēšanu tajā, Savienības tiesību
akti būtu jānosaka ar regulu.
(10)     Turklāt pieredze liecina,
ka, lai būtu vieglāk piemērot šajās direktīvās
paredzētos noteikumus, ir nepieciešams daudzas tiesību normas
formulēt precīzāk un izmantot konsekventāku terminu sistēmu.
Savienības tiesību aktu skaidrības un konsekvences labad pareizi
būtu arī izstrādāt vairāk definīciju.
(11)     Tomēr terminam „šķirne”
būtu jāpaliek nenoteiktam juridiskam jēdzienam, ļaujot šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrībām šādi apzīmēt
dzīvnieku grupu, kas ģenētiski ir pietiekami viendabīga un
ko tie uzskata par atšķirīgu no citiem šīs sugas
dzīvniekiem, un šos dzīvniekus, norādot zināmos to
priekštečus, ierakstīt ciltsgrāmatās, lai ar reprodukcijas,
apmaiņas un selekcijas starpniecību to iedzimtās pazīmes
reproducētu iedibinātā ciltsdarba programmā.
(12)     Ar šo regulu būtu
jānosaka tādi noteikumi par vaislas dzīvnieku un to
reproduktīvo produktu tirdzniecību Savienībā un
importēšanu tajā, kas atbalstītu dzīvotspējīgas
ciltsdarba programmas mājdzīvnieku šķirņu uzlabošanai un
ģenētiskās daudzveidības saglabāšanai.
(13)     Attiecīgi šajā
regulā iekļautajiem noteikumiem par tīršķirnes vaislas
dzīvniekiem būtu jāorientējas uz tādas
tirdzniecības pavēršanu, kuras pamatā ir saskaņoti
principi, ko piemēro šķirnes pārvaldošo šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrību atzīšanai un to attiecīgo
ciltsdarba programmu apstiprināšanai. Ar šo regulu būtu arī
nosakāmi kritēriji, kas reglamentē tīršķirnes vaislas
dzīvnieku ierakstīšanu ciltsgrāmatu pamatdaļas
dažādās klasēs, noteikumi, kas attiecas uz snieguma
pārbaudēm un ģenētisko izvērtēšanu, un
kritēriji attiecībā uz vaislas dzīvnieku pieņemšanu
vaislai, kā arī zootehnisko sertifikātu saturs.
(14)     Tāpat arī šajā
regulā iekļautajiem noteikumiem par krustojuma vaislas cūkām
būtu jāorientējas uz tādas tirdzniecības
pavēršanu, kuras pamatā ir saskaņoti principi, ko piemēro
tādu krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju atzīšanai,
kuras pārvalda dažādus krustojuma vaislas cūku krustojumus, un
to attiecīgo ciltsdarba programmu apstiprināšanai. Ar šo regulu
būtu arī nosakāmi kritēriji, kas reglamentē krustojuma
vaislas cūku ierakstīšanu ciltsreģistru pamatdaļā, noteikumi,
kas attiecas uz snieguma pārbaudēm un ģenētisko izvērtēšanu,
un kritēriji attiecībā uz krustojuma vaislas cūku
pieņemšanu vaislai, kā arī zootehnisko sertifikātu saturs.
(15)     Tā kā šīs
regulas mērķi, proti, nodrošināt saskaņotu pieeju vaislas
dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecībai
Savienībā un importēšanai tajā, kā arī
oficiālajām kontrolēm, kas nepieciešamas attiecībā uz šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizāciju īstenotajām ciltsdarba
programmām, dalībvalstis nevar pietiekami labi īstenot valsts
līmenī un tāpēc, ņemot vērā tā ietekmi,
sarežģītību, pārrobežu un starptautisko raksturu, minēto
mērķi vieglāk var sasniegt Savienības līmenī,
Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar
subsidiaritātes principu, kas minēts Līguma par Eiropas
Savienību 5. pantā. Tā kā šīs regulas darbības
joma aptver tikai tās mērķu sasniegšanai vajadzīgos
pasākumus, tā ir saskaņā arī ar Līguma 5. panta
4. punktā minēto proporcionalitātes principu.
(16)     Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju
sniegto pakalpojumu kvalitāte un tas, kādā veidā dzīvnieku
audzētāji vērtē un klasificē dzīvniekus,
ietekmē vaislas dzīvnieku vērtību tirgū.
Tādēļ būtu jāizstrādā noteikumi par šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizāciju atzīšanu uz saskaņotu
Savienības kritēriju pamata, un par šo organizāciju
uzraudzību, ko īsteno kompetentā dalībvalsts iestāde,
lai nodrošinātu, ka šo organizāciju iedibinātie noteikumi nerada
ciltsdarba programmu un ciltsdarba standartu atšķirības un, attiecīgi,
tehniskus šķēršļus Savienības iekšējai
tirdzniecībai.
(17)     Šajā regulā
būtu jāparedz līdzīgas procedūras kā tās,
kas minētas Direktīvās 88/661/EEK, 89/361/EEK, 90/427/EEK, 91/174/EEK,
94/28/EK un 2009/157/EK attiecībā uz atzītu šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizāciju norādīšanu sarakstos,
arī šo sarakstu atjaunināšanu, nosūtīšanu un
publicēšanu.
(18)     Noteiktajiem kritērijiem
atbilstošu šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizāciju tiesības uz
atzīšanu ir viens no Savienības zootehnisko tiesību pamatprincipiem.
Kādas jau atzītas šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības
saimnieciskās darbības aizsardzība turpmāk nedrīkstētu
būt par pamatu kompetentās iestādes atteikumam atzīt citu šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrību, kas strādā ar to
pašu šķirni. Tas pats attiecas uz tādas ciltsdarba programmas
ģeogrāfisku paplašināšanu, kas tiek veikta ar to pašu
šķirni vai ar tādiem vaislas dzīvniekiem, ko var
izraudzīties no jau pastāvošas šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības vaislas dzīvnieku populācijas. Tomēr
kompetentās iestādes rīcībā vajadzētu būt
juridiskam pamatam atteikt atzīšanu vai apstiprināšanu, ja
pastāv pamatots risks, ka šāda atzīšana vai apstiprināšana apdraudēs
kādas retas šķirnes saglabāšanu vai ģenētiskās
daudzveidības aizsardzību.
(19)     Tā kā retu
šķirņu saglabāšanai nepieciešams, lai izveidotas un atzītas
tiktu tādas šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības,
kuru ciltsgrāmatās ir neliels skaits vaislas dzīvnieku, ciltsgrāmatās
ierakstīto vaislas dzīvnieku skaitam kopumā nevajadzētu
būt būtiskam šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības
atzīšanas un tās ciltsdarba programmas apstiprināšanas
nosacījumam, turklāt atzīšana notiek nacionālā
līmenī, bet attiecīgie vaislas dzīvnieki var būt
ierakstīti ciltsgrāmatās citās dalībvalstīs vai
trešajās valstīs.
(20)     Ir jānodrošina
iespēja, ka vienā dalībvalstī atzītas šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijas savu atzīto ciltsdarba programmu
var īstenot vienā vai vairākās citās
dalībvalstīs, lai būtu nodrošināts, ka iespējami labi
tiek izmantoti ģenētiski augstvērtīgi vaislas
dzīvnieki, kas ir svarīgs ražošanas faktors Savienībā.
Šajā nolūkā ar vienkāršu paziņošanas procedūru būtu
jānodrošina, ka citas valsts kompetentā iestāde par nodomāto
darbību ir informēta.
(21)     Lai turpmāk nepieļautu
konfliktus starp šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām,
kas vēlas sniegt pakalpojumus dzīvnieku audzētājiem, un
iestādēm, kas atsaka atzīšanu jaunām šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrībām, kuras konkurē ar pastāvošajām
šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām, šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijas oficiālo atzīšanu bija
nepieciešams nodalīt no nodomātās ciltsdarba programmas
apstiprināšanas.
(22)     Dažādās
sūdzības, ko Komisijai nācies izskatīt pēdējo
gadu laikā, liecina, ka šajā regulā būtu jāparedz
skaidri noteikumi, kuri reglamentētu attiecības starp šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrību, kas konkrētai pie zirgu
dzimtas piederošu tīršķirnes vaislas dzīvnieku šķirnei izveido
filiālciltsgrāmatu, un šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību, kas pretendē būt šīs šķirnes izcelsmes
ciltsgrāmatas izveidotāja.
(23)     Komisija būtu
jāpilnvaro pieņemt deleģētos aktus, ar ko groza
I pielikumu, lai šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību
un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju atzīšanas
un ciltsdarba programmu apstiprināšanas kritērijus pielāgotu dzīvnieku
audzēšanas nozares attīstībai.
(24)     Ir nepieciešams precizēt
attiecības starp dzīvnieku audzētājiem un šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrībām un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijām, jo īpaši lai
nodrošinātu dzīvnieku audzētāju tiesības būt par šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizāciju biedriem un to tiesības iesaistīties
ciltsdarba programmā tajā ģeogrāfiskajā apgabalā,
kurā to veic. Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām
būtu nepieciešami noteikumi, kas nepieļauj dzīvnieku audzētāju
diskriminēšanu uz to izcelsmes pamata, un tām būtu
jānodrošina pakalpojumu minimums.
(25)     Jo īpaši Direktīvas 90/427/EEK
un – mazākā mērā – Direktīvas 89/361/EEK un
Direktīvas 2009/157/EK piemērošanā gūtā pieredze liecina,
ka ir nepieciešami precīzāki noteikumi, lai strīdus starp dzīvnieku
audzētājiem, no vienas puses, un šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrībām, no otras puses, izšķirtu rezultatīvi, pamatojoties
uz skaidru reglamentu un noteiktām dalībnieku tiesībām un
pienākumiem. To vislabāk nodrošināt, ja strīdus izšķir
tās dalībvalsts tiesību sistēmā, kurā tie rodas. Komisija
būtu jāiesaista tikai strīdos, kas rodas starp dažādu
dalībvalstu struktūrām un ko nevar rezultatīvi izšķirt
to dalībvalstu tiesību sistēmās, kurās tie radušies.
(26)     Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrībām, kas izveido un uztur pie liellopu, cūku, aitu, kazu
un zirgu sugām piederošu tīršķirnes vaislas dzīvnieku
ciltsgrāmatas, un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijām,
kas izveido un uztur krustojuma cūku ciltsreģistrus, savās ciltsgrāmatās
un ciltsreģistros vaislas dzīvnieki būtu jāieraksta bez jebkādas
diskriminācijas uz dzīvnieku vai to īpašnieku izcelsmes
dalībvalsts pamata un, ja tas paredzēts ciltsdarba programmā,
minētie dzīvnieki jāklasificē pēc to
labvērtības.
(27)     Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrībām būtu jāļauj arī izveidot papildu nodaļas,
lai ciltsdarba programmā paaugstinātu statusu tādiem
dzīvniekiem, kuri neatbilst attiecīgajai šķirnei
izvirzītajiem tīršķirnes vaislas dzīvnieku
kritērijiem.
(28)     Tomēr šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrībām, kas uztur noteiktu
zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas dzīvnieku ciltsgrāmatas,
būtu jāļauj joprojām noteikt kritērijus zirgu dzimtas tīršķirnes
vaislas dzīvnieku ierakstīšanai šajās ciltsgrāmatās, ņemot
vērā vajadzību reglamentēt tādu pie zirgu dzimtas
piederošu dzīvnieku ierakstīšanu, kas radīti ar mākslīgās
reprodukcijas metodēm.
(29)     Ciltsgrāmatās
ierakstītie tīršķirnes vaislas dzīvnieki, izņemot
zirgu dzimtas dzīvniekus, ir identificēti saskaņā ar
Savienības dzīvnieku veselības tiesību aktiem par
identificēšanu. Zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas dzīvnieku
gadījumā šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības
identificē arī zirgus un ēzeļus, ko tās ieraksta ciltsgrāmatās
vai reģistrē ierakstīšanai tajās un izsniedz to identifikācijas
dokumentus (pases). Tādējādi tās sniedz pakalpojumus ne
tikai dzīvnieku audzētājiem, bet arī kompetentajai
iestādei, kas atbild par lauksaimniecības dzīvnieku
identificēšanu un reģistrēšanu. Tomēr šādā
sistēmā radies daudz pasu izdevējiestāžu, un
izrādījies, ka apstākļos, kad būtiska informācija
kompetentajām veterinārajām iestādēm nav viegli
pieejama (piemēram, ja nav centralizētas datubāzes), tas apgrūtina
oficiālās kontroles attiecībā uz pārtikas higiēnu
un veterinārās zāles reglamentējošo Savienības
tiesību aktu ievērošanu, ka netiek ievēroti kopīgi identifikācijas
dokumentu augstas kvalitātes standarti un nenotiek oficiāla
uzraudzība. Tādēļ ir nepieciešams prasīt, lai arī
zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas dzīvnieki tiktu ierakstīti
attiecīgajās ciltsgrāmatās saskaņā ar to
dzīvniekveselības identifikāciju, vienlaikus kompetentajām
veterinārām iestādēm nodrošinot iespēju,
ievērojot dažus nosacījumus, zirgu dzimtas tīršķirnes
vaislas dzīvnieku identifikācijas dokumentu oficiālo izsniegšanu
deleģēt atzītām šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrībām.
(30)     Lai nodrošinātu, ka
nosacījumus tīršķirnes vaislas dzīvnieku ierakstīšanai
ciltsgrāmatās un krustojuma vaislas cūku ierakstīšanai ciltsreģistros
var pielāgot norisēm lopkopības nozarē, būtu jāpiešķir
pilnvaras Komisijai pieņemt deleģētos aktus, lai attiecīgi
grozītu II pielikumu.
(31)     Vaislas dzīvnieku
pieņemšana vaislai, lecināšanai vai mākslīgai reprodukcijai
būtu jāreglamentē Savienības līmenī, lai
novērstu šķēršļus tirdzniecībai, jo īpaši, ja
šiem vaislas dzīvniekiem ir veikta snieguma pārbaude vai ģenētiska
izvērtēšana saskaņā ar šīs regulas noteikumiem un jo
īpaši tās III pielikumu.
(32)     Ir gan pieņemti
Savienības līmeņa snieguma pārbaudes un ģenētiskās
izvērtēšanas noteikumi, saskaņā ar kuriem audzē pie liellopu,
cūku, aitu un kazu sugām piederošus dzīvniekus, ko pārbauda
pēc ierobežota skaita pazīmju, tomēr uz zirgu dzimtas tīršķirnes
vaislas dzīvnieku dažādajām šķirnēm, izmantojumu un
atlasi attiecas ļoti daudzveidīgas prasības, tāpēc
tās līdz šim nav izdevies saskaņot. Tā vietā atšķirīgi
snieguma pārbaudes un ģenētiskās izvērtēšanas
noteikumi konkrētām šķirnēm patlaban ir paredzēti
šķirnes izcelsmes ciltsgrāmatā.
(33)     Komisijai vajadzētu
būt pilnvarotai izstrādāt snieguma pārbaudes un ģenētiskās
izvērtēšanas nosacījumus arī zirgu dzimtas tīršķirnes
vaislas dzīvniekiem un grozīt III pielikuma pašreizējos
nosacījumus, lai tiktu ņemts vērā, kā
attīstījusies zinātne un tehnika vai mainījusies
pārbaudes ietekmējošā juridiskā vide, piemēram, Padomes
2007. gada 22. oktobra Regula (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido
lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus
noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula)[14], vai lai pēc
dalībvalstu lūguma iekļautu zirgu dzimtas tīršķirnes
vaislas dzīvnieku snieguma pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas
nosacījumus.
(34)     Snieguma pārbaudi un ģenētisko
izvērtēšanu var veikt šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju
izraudzītas institūcijas. Šīs izraudzītās
institūcijas sadarbojas ar Eiropas Savienības references centriem, ko
iecēlusi Komisija. Tādējādi Komisija būtu jāpilnvaro
ar īstenošanas aktiem iecelt Eiropas Savienības references centrus un
būtu, kā nepieciešams, jāpilnvaro pieņemt
deleģētos aktus par šo centru pienākumiem un funkcijām,
vajadzības gadījumā grozot IV pielikumu. Šie references
centri var saņemt Savienības atbalstu saskaņā ar Padomes 2009. gada
25. maija Lēmumu 2009/470/EK par izdevumiem veterinārijas
jomā[15].
Attiecībā uz liellopu sugu tīršķirnes vaislas
dzīvniekiem snieguma pārbaudēs un ģenētiskajā
izvērtēšanā, ko veic šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības, pašlaik asistē centrs „Interbull” – Eiropas Savienības
references iestāde, kura iecelta ar Padomes 1996. gada 23. jūlija
Lēmumu 96/463/EK, ar ko nosaka references struktūru, kas atbild par
sadarbību liellopu sugas tīršķirnes vaislas dzīvnieku
testēšanas metožu un rezultātu novērtējuma
unificēšanā[16].
(35)     Tā kā šī regula
paredz detalizētas prasības tikai attiecībā uz liellopu,
cūku, aitu, kazu un zirgu sugu dzīvnieku audzēšanu, ir
nepieciešams Komisiju pilnvarot pieņemt deleģētus aktus par šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrību atzīšanu, ciltsdarba programmu
apstiprināšanu, vaislas dzīvnieku ierakstīšanu ciltsgrāmatās,
snieguma pārbaudēm un ģenētisko izvērtēšanu, un
pieņemšanu vaislai, kā arī, ja tas būtu nepieciešams, lai
novērstu šķēršļus tirdzniecībai, pieņemt
īstenošanas aktus par zootehniskajiem sertifikātiem, kas
paredzēti citu sugu vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo
produktu tirdzniecībai Savienībā un importēšanai tajā.
(36)     Vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo
produktu importēšana Eiropas lauksaimniecībai ir būtiski
nepieciešama. Tādēļ vaislas dzīvnieki un to reproduktīvie
produkti būtu jāimportē ar nosacījumiem, kas ir ļoti
tuvi noteikumiem, kurus piemēro tirdzniecībai starp dalībvalstīm.
Tomēr vaislas dzīvniekus un to reproduktīvos produktus
Savienības ciltsgrāmatu pamatdaļā vai ciltsreģistrā
vajadzētu būt atļautam ierakstīt tikai tad, ja
eksportētājā trešā valstī veikto oficiālo kontroļu
līmenis nodrošina tādu pašu ģenealoģiskās
informācijas un snieguma pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas
rezultātu noteiktību kā Savienībā. Turklāt šķirnes
dzīvnieku audzētāju institūcijām trešajās
valstīs būtu pēc savstarpējības principa jāpieņem
vaislas dzīvnieki un to reproduktīvie produkti no
attiecīgām Savienībā atzītām šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrībām vai krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijām.
(37)     Padomes 1987. gada 23. jūlija
Regula (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un
kopējo muitas tarifu[17]
paredz, ka Komisija izveido preču nomenklatūru, proti, „kombinēto
nomenklatūru” jeb saīsināti „KN”, kas vienlaikus atbilst
prasībām, ko izvirza Kopienas ārējās
tirdzniecības statistika un citas Savienības rīcībpolitikas
attiecībā uz preču importu vai eksportu. Minētās
regulas I pielikumā ir uzskaitīti pie liellopu, cūku, aitu,
kazu un zirgu sugām piederošu tīršķirnes vaislas dzīvnieku
un liellopu spermas KN kodi, un norādīts, ka tie ir atbrīvoti no
parastām muitas likmēm. Minētajā gadījumā šiem
dzīvniekiem un to reproduktīvajiem produktiem līdzi būtu
jābūt tādam zootehniskajam sertifikātam, kas pamatotu, ka tos
kvalificē par tīršķirnes vaislas dzīvniekiem vai
tīršķirnes vaislas dzīvnieku reproduktīvajiem produktiem.
(38)     Vaislas dzīvniekus un to
reproduktīvos produktus ievedot Savienībā, tiem veic veterinārās
pārbaudes saskaņā ar Padomes 1991. gada 15. jūlija
Direktīvu 91/496/EEK, ar ko nosaka principus attiecībā uz
tādu dzīvnieku veterināro pārbaužu organizēšanu, kurus
Kopienā ieved no trešajām valstīm, un ar ko groza Direktīvu
89/662/EEK, Direktīvu 90/425/EEK un Direktīvu 90/675/EEK[18], un Padomes 1997. gada
18. decembra Direktīvu 97/78/EK, ar ko nosaka principus, kuri
reglamentē veterināro pārbaužu organizēšanu
attiecībā uz produktiem, ko ieved Kopienā no trešajām
valstīm[19].
Tiem turklāt būtu jāveic arī nepieciešamās
zootehniskās kontrolpārbaudes, kas paredzētas šajā
regulā.
(39)     Komisija pieņēma priekšlikumu
Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, kas attiecas uz oficiālajām
kontrolēm un citām oficiālām darbībām, kuras
veic, lai nodrošinātu, ka tiek piemēroti dzīvnieku barības
un pārtikas aprites tiesību akti, noteikumi par dzīvnieku
veselību un labturību, augu veselību, augu reproduktīvo
materiālu un augu aizsardzības līdzekļiem, un ar ko groza
regulas (EK) Nr. 999/2001, Nr. 1829/2003, Nr. 1831/2003,
Nr. 1/2005, Nr. 396/2005, Nr. 834/2007, Nr. 1099/2009,
Nr. 1069/2009, Nr. 1107/2009, Regulas (ES) Nr. 1151/2012,
[….]/2013 un Direktīvas 98/58/EK, 1999/74/EK, 2007/43/EK, 2008/119/EK, 2008/120/EK
un 2009/128/EK
(Oficiālo kontroļu regulai)[20]. Ar minēto regulu
ir paredzēts atcelt Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa
Regulu (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai
nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar
dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un
dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem[21], un Padomes 1990. gada
26. jūnija Direktīvu 90/425/EEK par veterinārajām un
zootehniskajām pārbaudēm, kas piemērojamas Kopienā
iekšējā tirdzniecībā ar noteiktiem dzīviem
dzīvniekiem un produktiem, lai izveidotu iekšējo tirgu[22], kā arī
Direktīvu 91/496/EEK un Direktīvu 97/78/EK, un dažus šajos aktos
paredzētos noteikumus iekļaut minētajā jaunajā
regulā, veicot nepieciešamos pielāgojumus. Tomēr minētās
regulas darbības jomā nav paredzēts iekļaut zootehniskos un
ģenealoģiskos nosacījumus vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo
produktu tirdzniecībai Savienībā un importēšanai tajā.
Tādēļ šajā regulā ir nepieciešams paredzēt
noteikumus par oficiālām kontrolēm un citiem oficiāliem
pasākumiem attiecībā uz vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem
produktiem.
(40)     Lai rezultatīvi
piemērotu šajā regulā izklāstītos Savienības
noteikumus par vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem produktiem,
ir nepieciešams, lai dalībvalstu kompetentās iestādes sadarbotos
un vajadzības gadījumā sniegtu administratīvo
palīdzību. Līdz ar to šajā regulā, veicot nepieciešamos pielāgojumus, būtu
jāparedz vispārīgi noteikumi par administratīvo
palīdzību un sadarbību, kas būtu tādi paši kā tie
noteikumi, kuri pašlaik ir iekļauti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 882/2004 IV daļā.
(41)     Ja oficiālas kontroles
dalībvalstīs vai kontrolpārbaudes, kas veiktas vaislas
dzīvnieku un to reproduktīvo produktu importam Savienībā, atklāj
tādu neatbilstību minētajam importam ar šo regulu noteiktajām
zootehniskajām un ģenealoģiskajām prasībām, kas visnotaļ
var traucēt tirdzniecību ar vaislas dzīvniekiem un to
reproduktīvajiem produktiem Savienībā, Komisija ar šo regulu
būtu jāpilnvaro pieņemt īpašus pasākumus, lai
ierobežotu minētās neatbilstības ietekmi.
(42)     Arī dalībvalstu
kompetento iestāžu rīcībā vajadzētu būt
pilnvarām, kas nepieciešamas, lai tās varētu nodrošināt, ka
tiek pildīti ar šo regulu noteiktie Savienības zootehniskie un ģenealoģiskie
noteikumi par vaislas dzīvniekiem, arī pilnvarai apturēt
ciltsdarba programmas apstiprinājumu vai atsaukt šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijas atzīšanu, ja tiek
konstatēta neatbilstība šīs regulas zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem
noteikumiem.
(43)     Lai nodrošinātu šajā
regulā noteikto zootehnisko un ģenealoģisko noteikumu
piemērošanu visās dalībvalstīs, Komisijai būtu jāveic
attiecīgas kontroles dalībvalstīs, īpaši ņemot
vērā dalībvalstu veikto oficiālo kontroļu
rezultātus.
(44)     Lai varētu izveidot to
trešo valstu sarakstus, no kurām būtu jāatļauj vaislas
dzīvnieku un to spermas, olšūnu un embriju importēšana
Savienībā, izstrādātu šādas importēšanas
nosacījumus, iegūtu informāciju par divpusējo nolīgumu
darbību un, ja tas vajadzīgs sakarā ar nopietnu pārkāpumu,
kas skar šajā regulā paredzētos šādas importēšanas
nosacījumus, Komisija būtu Savienības vārdā jāpilnvaro
veikt attiecīgas kontroles trešajās valstīs.
(45)     Tā kā
Direktīvas 88/661/EEK, 89/361/EEK, 90/427/EEK, 94/28/EK un 2009/157/EK paredzēts
atcelt un aizstāt ar šo regulu, ir nepieciešams atcelt arī Komisijas
aktus, kas pieņemti saskaņā ar minētajām
direktīvām, un tos aizstāt ar deleģētajiem aktiem vai
īstenošanas aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu.
Līdz ar to Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt šādus
deleģētos aktus un īstenošanas aktus.
(46)     Lai nodrošinātu pareizu
šīs regulas piemērošanu un regulu papildinātu vai lai
grozītu tās I–V pielikumu, būtu jādeleģē
Komisijai tiesības saskaņā ar Līguma par Eiropas
Savienības darbību 290. pantu pieņemt aktus attiecībā
uz tādām procedūrām un kritērijiem, kas tiek
izmantoti, un tādiem nosacījumiem, kas nepieciešami, lai atzītu šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijas, apstiprinātu ciltsdarba
programmas, ierakstītu dzīvniekus ciltsgrāmatās un
ciltsreģistros, pieņemtu vaislas dzīvniekus ciltsdarbam un
dabiskai vai mākslīgai reprodukcijai, veiktu snieguma pārbaudes
un ģenētisko izvērtēšanu, definētu zootehniskās
un ģenealoģiskās prasības tirdzniecībai ar vaislas
dzīvniekiem un to reproduktīvajiem produktiem un to importēšanai
no trešajām valstīm, kā arī lai raksturotu references
centru pienākumus un funkcijas.
(47)     Pilnvaras pieņemt aktus
saskaņā ar Līguma 290. pantu attiecībā uz tādu
sugu tīršķirnes vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo
produktu tirdzniecību Savienībā un importēšanu tajā,
kas nepieder pie liellopu, cūku, aitu, kazu un zirgu sugām, būtu
jādeleģē Komisijai tā, lai dalībvalstis varētu
reaģēt uz tirdzniecības traucējumiem, taču, vēl
svarīgāk, reaģēt gadījumos, kur reta šķirne ir uz
izmiršanas robežas vai kur ir apdraudēta ģenētiskās
daudzveidības aizsardzība.
(48)     Ir īpaši būtiski,
lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, attiecīgi apspriestos, arī
ekspertu līmenī. Sagatavojot un izstrādājot
deleģētos aktus, Komisijai būtu jānodrošina, lai
attiecīgie dokumenti vienlaicīgi, laikus un pienācīgā
kārtībā tiktu nosūtīti Eiropas Parlamentam un Padomei.
(49)     Lai nodrošinātu, ka ar
vienotiem nosacījumiem īsteno šīs regulas noteikumus par šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizāciju iekļaušanu sarakstos, par
tādu references centru iecelšanu, kuri nodrošinātu snieguma pārbaužu
un ģenētiskās izvērtēšanas metodikas vienotu
piemērošanu vaislas dzīvniekiem, par tādu zootehnisko sertifikātu
paraugiem, kam jābūt līdzi vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem
produktiem, un par dažiem oficiālo kontroļu veikšanas noteikumiem,
Komisijai būtu jāpiešķir attiecīgas īstenošanas
pilnvaras. Šīs pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar
Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regulu
(ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus
par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas
īstenošanas pilnvaru izmantošanu[23].
(50)     Noteikumi, kas iekļauti
Padomes Direktīvās 87/328/EEK, 88/661/EEK, 89/361/EEK, 90/118/EEK, 90/119/EEK,
90/427/EEK, 91/174/EEK, 94/28/EK un 2009/157/EK un Padomes Lēmumā 96/463/EK,
ir jāaizstāj ar noteikumiem, kas iekļauti šajā regulā
un Komisijas deleģētajos un īstenošanas aktos, kuri
pieņemti saskaņā ar šo regulu. Līdz ar to minētie
tiesību akti attiecīgi būtu jāatceļ.
(51)     Komisijas 1984. gada 27. aprīļa
Lēmums 84/247/EEK, ar ko nosaka kritērijus to šķirnes
dzīvnieku audzētāju organizāciju un apvienību
atzīšanai, kuras uztur vai veido ciltsgrāmatas tīršķirnes
liellopu vaisliniekiem[24],
Komisijas 1984. gada 19. jūlija Lēmums 84/419/EEK, ar
ko nosaka kritērijus liellopu ierakstīšanai ciltsgrāmatās[25], Komisijas 2006. gada
20. jūnija Lēmums 2006/427/EK, ar ko nosaka kopējās
vērtības pārbaudes metodes un metodes liellopu
tīršķirnes vaislas liellopu ciltsvērtības
novērtēšanai[26],
Komisijas 1989. gada 18. jūlija Lēmums 89/501/EEK, ar ko
nosaka apstiprināšanas un uzraudzības kritērijus šķirnes
dzīvnieku audzētāju apvienībām un ciltsdarba
organizācijām, kuras izveido vai ved tīršķirnes vaislas
cūku ciltsgrāmatas[27],
Komisijas 1989. gada 18. jūlija Lēmums 89/502/EEK par
kritērijiem, kas reglamentē tīršķirnes vaislas cūku
ierakstīšanu ciltsgrāmatās[28],
Komisijas 1989. gada 18. jūlija Lēmums 89/504/EEK, ar ko
paredz apstiprināšanas un uzraudzīšanas kritērijus tām
šķirnes dzīvnieku audzētāju apvienībām,
ciltsdarba organizācijām un privātiem uzņēmumiem, kuri
izveido vai kārto reģistrus hibrīdu vaislas cūkām[29], Komisijas 1989. gada
18. jūlija Lēmums 89/505/EEK par kritērijiem, kas
reglamentē vaislas hibrīdcūku ierakstīšanu reģistros[30], Komisijas 1989. gada
18. jūlija Lēmums 89/507/EEK, ar ko nosaka metodes
kopējās vērtības pārbaudei un tīršķirnes
vaislas cūku un vaislas hibrīdcūku ciltsvērtības
novērtēšanai[31],
Komisijas 1990. gada 10. maija Lēmums 90/254/EEK, ar ko
paredz kritērijus to šķirnes dzīvnieku audzētāju
organizāciju un apvienību apstiprināšanas kritērijiem, kas
uztur vai veido tīršķirnes vaislas aitu un kazu ciltsgrāmatas[32], Komisijas 1990. gada
10. maija Lēmums 90/255/EEK, ar ko paredz kritērijus
tīršķirnes vaislas aitu un kazu ierakstīšanai
ciltsgrāmatā[33],
Komisijas 1990. gada 10. maija Lēmums 90/256/EEK, ar ko nosaka
tīršķirnes vaislas aitu un kazu audzēšanas uzraudzības un
ģenētiskās vērtības aprēķināšanas
metodes[34],
Komisijas 1990. gada 10. maija Lēmums 90/257/EEK, ar ko nosaka
kritērijus, lai atļautu audzēt tīršķirnes vaislas
aitas un kazas un izmantot to spermu, olšūnas vai embrijus[35], Komisijas 1992. gada
11. jūnija Lēmums 92/353/EEK, kas nosaka apstiprināšanas
vai atzīšanas kritērijus organizācijām un
apvienībām, kas uztur vai veido reģistrēto zirgu dzimtas
dzīvnieku ciltsgrāmatas[36]
un Komisijas 1996. gada 10. janvāra Lēmums 96/78/EK, ar ko
nosaka kritērijus zirgu dzimtas dzīvnieku ierakstīšanai un
reģistrēšanai ciltsgrāmatās vairošanai[37], tika pieņemti
saskaņā ar 46. apsvērumā minētajiem pamataktiem, pamatojoties
uz katrai sugai specifiskiem kritērijiem šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju
apstiprināšanai vai atzīšanai, vaislas dzīvnieku
reģistrēšanai ciltsgrāmatās, pieņemšanai vaislai un
mākslīgajai apsēklošanai, snieguma pārbaudēm un ģenētiskai
izvērtēšanai. Šī regula paredz noteikumus, kas aizstāj
iepriekš minētajos Komisijas aktos iekļautos noteikumus.
(52)     Šajā regulā ir
iekļauti tādi paši noteikumi kā tie, kas paredzēti
Komisijas 1992. gada 11. jūnija Lēmumā 92/354/EEK,
kas izklāsta konkrētus noteikumus, lai nodrošinātu
koordināciju starp organizācijām un apvienībām, kas
ved vai veido reģistrēto zirgu dzimtas dzīvnieku ciltsgrāmatas[38].
(53)     Komisijas 1989. gada 18. jūlija
Lēmums 89/503/EEK, kas nosaka tīršķirnes vaislas cūku, to
spermas, olšūnu un embriju sertifikātu[39], Komisijas 1989. gada
18. jūlija Lēmums 89/506/EEK, kas nosaka vaislas cūku
hibrīdu, to spermas, olšūnu un embriju sertifikātu[40], Komisijas 1990. gada
10. maija Lēmums 90/258/EEK par tīršķirnes vaislas aitu un
kazu, to spermas, olšūnu un embriju zootehniskajiem sertifikātiem[41], Komisijas 1996. gada
12. janvāra Lēmums 96/79/EK, ar ko nosaka reģistrētu
zirgu dzimtas dzīvnieku spermas, olšūnu un embriju zootehniskos
sertifikātus[42],
Komisijas 2005. gada 17. maija Lēmums 2005/379/EK par
ģenealoģijas sertifikātiem un datiem par tīršķirnes
vaislas liellopiem, to spermu, olšūnām un embrijiem[43], Komisijas 2008. gada
6. jūnija Regula (EK) Nr. 504/2008, ar ko īsteno
Padomes Direktīvas 90/426/EEK un 90/427/EEK attiecībā uz
zirgu dzimtas dzīvnieku identifikāciju,[44] un Komisijas 1996. gada
18. jūlija Lēmums 96/509/EK, kas nosaka ģenealoģijas
un zootehniskās prasības noteiktu dzīvnieku spermas importam[45], tika pieņemti
saskaņā ar 45. apsvērumā minētajiem pamataktiem.
(54)     Lai novērstu juridiskas neskaidrības
un dublēšanos, Padomes aktu atcelšanai būtu jāstājas
spēkā tikai tad, kad ar deleģētu aktu tiks atcelti Komisijas
lēmumi, kas paredz sugām specifiskus kritērijus šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizāciju apstiprināšanai vai
atzīšanai, vaislas dzīvnieku ierakstīšanai
ciltsgrāmatās, pieņemšanai vaislai un mākslīgajai
apsēklošanai, snieguma pārbaudēm un ģenētiskajai
izvērtēšanai, kuras aptver šī regula, un kad ar īstenošanas
aktiem tiks noteikti tādu zootehnisko sertifikātu paraugi, kas paredzēti
vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecībai,
kā arī paredzēti vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo
produktu importēšanai Savienībā no trešajām valstīm.
Tādēļ ir nepieciešams nodrošināt, lai šo regulu
piemērotu ne agrāk kā 18 mēnešus pēc tās
stāšanās spēkā,
IR PIEŅĒMUSI
ŠO REGULU.
I NODAĻA
Vispārīgi noteikumi
1. pants
Priekšmets un darbības joma
1.           Šī regula nosaka:
a)      zootehniskos un ģenealoģiskos noteikumus
vaislas dzīvnieku un to spermas, olšūnu un embriju tirdzniecībai
Savienībā un vaislas dzīvnieku un to spermas, olšūnu un
embriju importēšanai tajā;
b)      noteikumus par biedra statusu un strīdu
izšķiršanu šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībās
un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijās;
c)      vispārīgos noteikumus par
oficiālām kontrolēm, kurās, lai verificētu
atbilstību a) punktā minētajiem noteikumiem, pārbauda
šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizācijas un tajās ar
vaislas dzīvniekiem īstenotās ciltsdarba programmas (arī
spermas, olšūnu un embriju izmantošanu), un noteikumus par citām
dalībvalstu veiktām oficiālām darbībām,
administratīvo palīdzību, sadarbību un izpildi;
d)      vispārīgos noteikumus par
Komisijas kontroļu veikšanu dalībvalstīs un trešajās
valstīs.
2.           Šo regulu nepiemēro tādu vaislas
dzīvnieku, to spermas, olšūnu un embriju tirdzniecībai un
importam Savienībā, kas paredzēti tehniskiem vai
zinātniskiem eksperimentiem kompetentās iestādes
uzraudzībā.
3.           Kamēr nav pieņemti
šajā regulā paredzētie deleģētie akti vai
īstenošanas pasākumi, dalībvalstis joprojām var piemērot
nacionālos zootehniskos un ģenealoģiskos noteikumus, kas reglamentē
vaislas dzīvnieku, to spermas, olšūnu un embriju tirdzniecību attiecīgajā
dalībvalstī un vaislas dzīvnieku, to spermas, olšūnu un
embriju importēšanu tajā, ja vien attiecībā uz importu šie
noteikumi nav labvēlīgāki par tiem, kas reglamentē tirdzniecību
Savienībā.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā lieto šādas definīcijas:
a)           „dzīvnieks” ir
mājdzīvnieks, kas pieder pie:
i)       liellopu sugām (Bos taurus un
Bubalus bubalis), cūku sugas (Sus scrofa), aitu sugas (Ovis
aries), kazu sugas (Capra hircus),
ii)      zirgu dzimtas sugām (Equus
caballus un Equus asinus),
iii)     citām sugām, kuras nav i) un
ii) apakšpunktā minētās sugas un attiecībā uz kurām
saskaņā ar 35. panta 1. punktu vai 45. panta 1. punktu
ir pieņemti deleģētie akti;
b)           „vaislas dzīvnieks” ir
tīršķirnes vaislas dzīvnieks vai krustojuma vaislas cūka;
c)           „reproduktīvie produkti” ir no
vaislas dzīvniekiem mākslīgās reprodukcijas
nolūkā savākta vai iegūta sperma, olšūnas vai embriji;
d)           „šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrība” ir šķirnes dzīvnieku audzētāju organizācija
vai apvienība, ko kādas dalībvalsts kompetentā iestāde
saskaņā ar 4. panta 2. punktu atzinusi nolūkam
īstenot ciltsdarba programmu ar tīršķirnes vaislas
dzīvniekiem, kuri ierakstīti vienā vai vairākās
ciltsgrāmatās, ko šī organizācija vai apvienība uztur
vai izveido;
e)           „krustojuma vaislas cūku
audzētāju organizācija” ir šķirnes dzīvnieku
audzētāju organizācija, apvienība vai privāts
uzņēmums, ko kādas dalībvalsts kompetentā iestāde
saskaņā ar 4. panta 2. punktu atzinusi nolūkam
īstenot ciltsdarba programmu ar krustojuma vaislas cūkām, kuras ierakstītas
vienā vai vairākos ciltsreģistros, ko šī organizācija,
apvienība vai uzņēmums uztur vai izveido;
f)            „šķirnes dzīvnieku
audzētāju institūcija” ir trešā valstī esoša šķirnes
dzīvnieku audzētāju organizācija vai apvienība,
privāts uzņēmums, lopkopības organizācija vai
oficiāls dienests, ko attiecībā uz tīršķirnes vaislas dzīvniekiem,
kas pieder pie liellopu, cūku, aitu, kazu vai zirgu sugām, vai attiecībā
uz krustojuma vaislas cūkām trešās valsts oficiāls
dienests akceptējis nolūkam īstenot vaislai paredzētu
šķirnes dzīvnieku importēšanu uz Savienību;
g)           „kompetentā iestāde” ir par
turpmāk minētajiem pienākumiem atbildīgā
dalībvalsts centrālā iestāde vai jebkāda cita
iestāde, kurai šie pienākumi uzticēti:
i)       šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju
atzīšana un ar vaislas dzīvniekiem īstenoto ciltsdarba programmu
apstiprināšana,
ii)      oficiālo kontroļu rīkošana
šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībās un krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizācijās saskaņā
ar noteikumiem, kas noteikti ar 46. pantu un deleģētajiem aktiem,
kuri pieņemti saskaņā ar 52. panta 1. punktu,
iii)     konstatētas neatbilstības
gadījumā, kā paredzēts 53., 54., 55. un 56. pantā,
palīdzības sniegšana citām dalībvalstīm un trešajām
valstīm,
iv)     citu oficiālo darbību
organizēšana saskaņā ar šajā regulā paredzētajiem
noteikumiem;
h)           „atzīšana” ir formāla un
oficiāla kompetentās iestādes veikta deklarēšana, ka
pēc izvērtēšanas tiek atzīts – šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrība vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija
atbilst 4. panta 2. punkta prasībām;
i)            „tīršķirnes vaislas
dzīvnieks” ir mājdzīvnieks, kas pieder pie:
i)       sugām, kuras minētas
a) punkta i) apakšpunktā, un kas cēlies no vecākiem un
vecvecākiem, kuri ierakstīti tās pašas šķirnes
ciltsgrāmatas pamatdaļā, un kas pats ir ierakstīts vai reģistrēts
ar tiesībām to ierakstīt šādas ciltsgrāmatas
pamatdaļā saskaņā ar 19. pantu,
ii)      sugām, kuras minētas
a) punkta ii) apakšpunktā, un kas cēlies no vecākiem,
kuri ierakstīti tās pašas šķirnes ciltsgrāmatas
pamatdaļā, un kas pats ir ierakstīts vai ir reģistrēts
ar tiesībām to ierakstīt šādas ciltsgrāmatas
pamatdaļā saskaņā ar 19. pantu,
iii)     citām sugām, kuras nav šā
punkta i) un ii) apakšpunktā minētās sugas un
attiecībā uz kurām deleģētajos aktos, kas
pieņemti attiecīgi saskaņā ar 35. panta 1. punktu
un 45. panta 1. punktu, pie tām piederošu dzīvnieku un to
reproduktīvo produktu tirdzniecībai Savienībā un to
importēšanai tajā ir noteikti īpaši zootehniskie un ģenealoģiskie
noteikumi;
j)            „krustojuma vaislas cūka” ir
cūku sugas dzīvnieks, kas reģistrēts ciltsreģistrā
un cēlies, veicot apzinātu krustošanu starp:
i)       dažādu šķirņu vai
līniju tīršķirnes vaislas cūkām,
ii)      vaislas cūkām, kas pašas ir
dažādu šķirņu vai līniju krustojums (hibrīds),
iii)     vaislas cūkām, kas pieder pie
kādas no i) vai ii) apakšpunktā minētajām kategorijām;
k)           „ciltsgrāmata” ir jebkura
liellopu, cūku, aitu, kazu, zirgu vai citu dzīvnieku ciltsgrāmata,
datne vai cits datu nesējs, ko uztur šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrība un kur ieraksta vai ierakstīšanai reģistrē izmantošanai
ciltsdarba programmā paredzētus tīršķirnes vaislas dzīvniekus,
minot detalizētu informāciju par to priekštečiem un,
attiecīgā gadījumā, labvērtībām;
l)            „apstiprinājums” ir
atļauja, ko kompetentā iestāde devusi šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrībai vai krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijai, lai tā varētu
īstenot ciltsdarba programmu saskaņā ar 8. panta 1. punktu;
m)          „pamatdaļa” ir ciltsgrāmatas
nodaļa, kurā ieraksta vai ierakstīšanai reģistrē tīršķirnes
vaislas dzīvniekus;
n)           „klase” ir pamatdaļas
horizontāla apakšnodaļa, kurā vaislas dzīvniekus ieraksta pēc
to labvērtībām;
o)           „labvērtība” ir vaislas
dzīvnieka kvantitatīvi raksturojama pārmantojama
īpašība;
p)           „ciltsreģistrs” ir datne vai
datu nesējs, kuru uztur krustojuma vaislas cūku audzētāju
organizācija un kurā reģistrē izmantošanai ciltsdarba
programmā paredzētas krustojuma vaislas cūkas, minot
detalizētu informāciju par to priekštečiem;
q)           „oficiālā kontrole” ir jebkāda
veida kontrole, ko kompetentā iestāde vai Komisija veic, lai verificētu
atbilstību šajā regulā paredzētajiem zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem
noteikumiem;
r)            „citas oficiālas
darbības” ir darbības, izņemot oficiālo kontroli, ko
kompetentās iestādes veic saskaņā ar šo regulu, lai
nodrošinātu šajā regulā noteikto zootehnisko un ģenealoģisko
noteikumu piemērošanu;
s)            „zootehniskais sertifikāts” ir
oficiāls izcelsmes sertifikāts, oficiāls apliecinājums vai sertificēta
komerciāla dokumentācija, kas informē par vaislas dzīvnieku
vai to reproduktīvo produktu ģenētisko izcelsmi,
identifikāciju un, attiecīgā gadījumā, ģenētisko
izvērtējumu un kam jābūt līdzi vaislas
dzīvniekiem vai to reproduktīvajiem produktiem, kad tos pārvieto
no vienas dalībvalsts uz citu vai importē Savienībā;
t)            „vienotais numurs dzīves
laikā” ir unikāls 15 zīmju burtciparu kods, kas satur
informāciju par individuālo zirgu dzimtas dzīvnieku un datubāzi
un valsti, kurā šī informācija pirmoreiz ierakstīta saskaņā
ar Pasaules zirgu dzimtas dzīvnieku dzīves numuru[46] (UELN)
kodēšanas sistēmu, un tas sastāv no:
i)       sešzīmju UELN parauga
identifikācijas koda, kas izmantojams datubāzē, kuru uztur pases
izdevējiestāde, kas izdevusi identifikācijas dokumentu
saskaņā ar Savienības dzīvnieku veselības tiesību
aktiem,
ii)      zirgu dzimtas dzīvniekam
piešķirta deviņzīmju individuāla identifikācijas
numura;
u)           „importēšana” ir darbība,
ar ko vaislas dzīvniekus un to reproduktīvos produktus ieved
kādā no teritorijām, kas minētas VI pielikumā;
v)           „zootehniskā kontrolpārbaude”
ir dokumentu un identitātes kontrolpārbaude, ko veic
Savienībā importētiem vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem
produktiem, lai verificētu atbilstību 42. panta zootehniskajiem
nosacījumiem un saskaņā ar 45. panta 1. punktu
pieņemto deleģēto aktu zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem
noteikumiem;
w)          „dokumentu kontrolpārbaude” ir tādu
oficiālo sertifikātu, oficiālo apliecinājumu un citu, arī
komerciālu, dokumentu izskatīšana, kam jābūt līdzi sūtījumiem,
kuros ietilpst:
i)       vaislas dzīvnieki un to reproduktīvie
produkti, kas importēti Savienībā, kā paredzēts 39. pantā,
ii)      tīršķirnes vaislas
dzīvnieki un to reproduktīvie produkti, kas importēti
Savienībā, kā paredzēts deleģētajos aktos, kuri pieņemti
saskaņā ar 45. panta 1. punktu;
x)           „identitātes kontrolpārbaude”
ir vizuāla apskate, kurā pārliecinās, ka sūtījuma
saturs un marķējums, arī atzīmes uz dzīvniekiem,
plombas un transportlīdzekļi, atbilst informācijai tam
līdzi esošajos zootehniskajos sertifikātos, oficiālajos
apliecinājumos un citos dokumentos;
y)           „neatbilstība” ir
neatbilstība šīs regulas zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem
noteikumiem.
3. pants
Vispārīgie
zootehniskie un ģenealoģiskie nosacījumi vaislas dzīvnieku
un to reproduktīvo produktu tirdzniecībai un importēšanai
Savienībā
Vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo
produktu tirdzniecību Savienībā un to importēšanu tajā
neaizliedz, neierobežo vai nekavē zootehnisku vai ģenealoģisku iemeslu
dēļ, ja vien tas nav paredzēts šajā regulā.
Vaislas dzīvniekus un to reproduktīvos
produktus vai to īpašniekus vai audzētājus, vai šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības, krustojuma vaislas cūku
audzētāju organizācijas vai šķirnes dzīvnieku
audzētāju institūcijas nediskriminē uz to izcelsmes valsts
pamata.
II NODAĻA
Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizāciju atzīšana
dalībvalstīs un ciltsdarba programmu apstiprināšana
1. iedaļa
Šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizāciju atzīšana
4. pants
Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju
atzīšana
1.           Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas
var vērsties kompetentajā iestādē ar pieteikumu, kurā
lūgta atzīšana saskaņā ar 2. punktu.
2.           Kompetentā iestāde
atzīst šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību vai krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizāciju, kas iesniegusi
pieteikumu, kurā lūgta atzīšana, ja tā atbilst
šādām prasībām:
a)      tās galvenā mītne
atrodas tās dalībvalsts teritorijā, kur darbojas kompetentā
iestāde;
b)      pieteikumā tā pierāda, ka
atbilst I pielikuma 1. daļas prasībām;
c)      pieteikumā tā norāda:
i)       ciltsdarba
programmas raksturu, kam jābūt vērstam uz:
–
šķirnes saglabāšanu,
–
šķirnes vai krustojuma uzlabošanu,
ii)      ciltsdarba
programmas tvērumu un noteikumus, ko tā iedibinājusi
saskaņā ar I pielikuma 2. daļas prasībām un,
attiecībā uz zirgu dzimtas tīršķirnes dzīvniekiem, 3. daļas
prasībām,
iii)     ģeogrāfisko
teritoriju, kurā tā nodomājusi īstenot ciltsdarba programmu.
3.           Komisiju pilnvaro saskaņā
ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par grozījumiem I
pielikuma 1. daļā un, attiecībā uz zirgu dzimtas
tīršķirnes vaislas dzīvniekiem, 3. daļā noteiktajās
šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizāciju atzīšanas
prasībās, lai būtu ņemtas vērā visas
dažādās šo prasību skartās šķirnes dzīvnieku
audzētāju biedrības un krustojuma vaislas cūku
audzētāju organizācijas.
5. pants
Atkāpes no 4. panta 2. punkta
b) apakšpunkta attiecībā uz šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību atzīšanu
1.           Atkāpjoties no 4. panta 2. punkta
b) apakšpunkta prasībām, kompetentā iestāde var
atteikt atzīšanu šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībai,
kas atbilst I pielikuma 1. daļas prasībām, ja šīs
šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības ciltsdarba
programma apdraudētu ģenētiskās daudzveidības
saglabāšanu tīršķirnes vaislas dzīvniekiem, kuri ir
ierakstīti vai ir reģistrēti ar tiesībām tos
ierakstīt ciltsgrāmatā, ko šai šķirnei izveidojusi attiecīgajā
dalībvalstī jau atzīta šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrība.
2.           Attiecībā uz 1. punktu
kompetentā iestāde pienācīgi ņem vērā
šādus kritērijus:
a)      tādu šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību skaits, kas attiecībā uz šo šķirni jau
atzītas dalībvalstī, kurā atrodas pieteikumu
iesniegusī šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība;
b)      šīs šķirnes
tīršķirnes vaislas dzīvnieku populācijas lielums
attiecīgajā dalībvalstī;
c)      citās dalībvalstīs vai
trešās valstīs atzītu šķirnes dzīvnieku
audzētāju biedrību iespējamais ģenētiskais
ieguldījums tajā pašā šķirnē.
6. pants
Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju
atzīšanas atteikšana
1.           Ja 4. pantā minētā kompetentā
iestāde ir nodomājusi šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju
neatzīt, tā par nodomāto atteikumu sniedz pēdējām
pamatotu paskaidrojumu un vienlaikus šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrībai vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijai
piešķir tiesības 30 dienu laikā no pamatotā
paskaidrojuma saņemšanas datuma nodomāto atteikumu
pārsūdzēt.
2.           Ja pēc 1. punktā
minētās pārsūdzības izskatīšanas kompetentā
iestāde savu lēmumu atstāj spēkā, tā šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrībai vai krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijai 30 dienu laikā no
pārsūdzības saņemšanas datuma pamatoti paskaidro savu
lēmumu to neatzīt un vienlaikus informē Komisiju par sava
neatzīšanas lēmuma iemesliem.
7. pants
Atzīto šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizāciju saraksti
1.           Dalībvalstis sagatavo un pastāvīgi
atjaunina sarakstu ar šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām
un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijām, ko
to kompetentā iestāde atzinusi saskaņā ar 4. panta 2. punktu,
un minēto sarakstu dara publiski pieejamu.
2.           Šā panta 1. punktā
minētajā sarakstā norāda šādu informāciju:
a)      šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas
nosaukums, kontaktinformācija un vietne;
b)      šķirne vai krustojums, kuram
apstiprināta ciltsdarba programma;
c)      attiecībā uz zirgu dzimtas tīršķirnes
vaislas dzīvniekiem – tās šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības nosaukums un kontaktinformācija, kura uztur šķirnes
izcelsmes ciltsgrāmatu.
3.           Ja saskaņā ar 61. panta
2. punkta f) apakšpunktu tiek dots rīkojums apturēt
ciltsdarba programmas apstiprinājumu, dalībvalstis to
atzīmē 1. punktā paredzētajā sarakstā.
4.           Jebkuru šķirnes dzīvnieku
audzētāju biedrību vai krustojuma vaislas cūku audzētāju
organizāciju, kuras atzīšana atsaukta saskaņā ar 61. panta
2. punkta g) apakšpunktu, dalībvalstis no 1. punktā
minētā saraksta nekavējoties izslēdz.
5.           Komisija ar īstenošanas aktiem var
noteikt veidlapu paraugus informācijai, kas dalībvalstīm jāsniedz
sabiedrībai par 1. punktā paredzēto sarakstu, kurā iekļautas
atzītās šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības
un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas.
Minētos īstenošanas aktus pieņem
saskaņā ar 72. panta 2. punktā norādīto pārbaudes
procedūru.
2. iedaļa
Ciltsdarba programmu apstiprināšana
8. pants
Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju
īstenoto ciltsdarba programmu apstiprināšana
1.           Kompetentā iestāde
apstiprina šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizācijas ciltsdarba programmu,
ko tā atzinusi saskaņā ar 4. panta 2. punktu, ja
šī šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība vai krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizācija ir iesniegusi pieteikumu
savas ciltsdarba programmas apstiprināšanai, pierādot atbilstību
4. panta 2. punkta c) apakšpunkta prasībām, kas
izklāstītas I pielikuma 2. daļā, bet
attiecībā uz zirgu dzimtas tīršķirnes dzīvniekiem – 3. daļā.
2.           Kompetentā iestāde, kas
minēta 4. pantā, var atļaut šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrībām un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijām
savas ciltsgrāmatas vai ciltsreģistra tehnisko
pārvaldīšanu, kā arī citus konkrētus ciltsdarba
programmas aspektus nodot ārpakalpojumā trešajai personai, ja:
a)      šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas
saglabā atbildību pret kompetento iestādi
attiecībā uz atbilstību 4. panta 2. punkta
c) apakšpunkta prasībām;
b)      starp šo trešo personu un to dzīvnieku
audzētāju saimniecisko darbību, kuri piedalās ciltsdarba programmā,
nerodas interešu konflikts.
3.           Komisiju saskaņā ar 71. pantu
pilnvaro pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz
grozījumiem ciltsdarba programmu apstiprināšanas prasībās,
kas minētas I pielikuma 2. daļā, bet
attiecībā uz zirgu dzimtas tīršķirnes dzīvniekiem – 3. daļā,
lai būtu ņemtas vērā visas dažādās ciltsdarba
programmas, ko īsteno šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas.
9. pants
Tādu ciltsdarba programmu
paziņošana un apstiprināšana, kuras īsteno
dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kurā šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrība vai krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācija ir atzīta
1.           Ja ciltsdarba programmas tvērums
vai ģeogrāfiskā teritorija, kur programmu īsteno, liecina,
ka šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība vai krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizācija šo programmu nodomājusi
īstenot ar vaislas dzīvniekiem, kuri atrodas citā
dalībvalstī, 8. panta 1. punktā minētā
kompetentā iestāde:
a)      šīs citas dalībvalsts
kompetento iestādi informē vismaz 90 kalendārās dienas
pirms nodomātā ciltsdarba programmas sākumdatuma;
b)      kopā ar minēto paziņojumu
a) apakšpunktā minētajai kompetentajai iestādei iesniedz
kopiju no 8. panta 1. punktā paredzētā pieteikuma,
kurā lūgts apstiprināt ciltsdarba programmu.
2.           Šā
panta 1. punkta a) apakšpunktā minētā kompetentā
iestāde 90 dienu laikā no minētajā punktā
norādītā paziņojuma saņemšanas datuma var 8. panta
1. punktā minētās kompetentās iestādes
atzītai šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībai
atteikties apstiprināt ciltsdarba programmas īstenošanu tās
teritorijā, ja:
a)      apstiprināto ciltsdarba programmu
minētajā dalībvalstī jau īsteno, izmantojot tās
pašas šķirnes tīršķirnes vaislas dzīvniekus;
b)      vēl vienas ciltsdarba programmas apstiprināšana
tiktāl sadrumstalotu tīršķirnes vaislas dzīvnieku
populāciju, kas pieejama minētajā dalībvalstī, ka
apdraudētu attiecīgās šķirnes saglabāšanu vai
ģenētisko daudzveidību.
3.           Ja
1. panta a) apakšpunktā minētā kompetentā
iestāde uz minētajā punktā paredzēto paziņojumu 90 dienu
laikā nav atbildējusi, tas uzskatāms par apstiprinājumu.
4.           Kompetentā iestāde
dalībvalstī, kurā šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrība vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija
ir atzīta vai iesniegusi pieteikumu, kurā lūgta atzīšana
saskaņā ar 4. pantu, nekavējoties informē šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrību vai krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizāciju par šā panta 1. punkta
a) apakšpunktā paredzētā paziņojuma rezultātiem.
5.           Ja 1. panta
a) apakšpunktā minētā kompetentā iestāde nodomājusi
saskaņā ar 2. punktu apstiprināšanu atteikt, tā
informē Komisiju par savu nodomu atteikt apstiprināšanu, sniedzot
arī pamatotu paskaidrojumu.
III NODAĻA
Dzīvnieku audzētāju, šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju
tiesības un pienākumi
10. pants
To dzīvnieku audzētāju
tiesības, kuri piedalās saskaņā ar 8. panta 1. punktu
vai 9. pantu apstiprinātās ciltsdarba programmās
1.           Ja šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas
noteikumi paredz biedra statusu, dzīvnieku audzētāji var:
a)      pieteikties par biedru šajās šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrībās vai krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijās;
b)      piedalīties ciltsdarba
programmā tādā tvērumā un ģeogrāfiskajā
apgabalā, kas apstiprināts saskaņā ar 8. panta 1. punktu
vai 9. pantu.
2.           Ja šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas
noteikumi biedra statusu neparedz, dzīvnieku audzētāji, kuri piedalās
ciltsdarba programmā, kas apstiprināta saskaņā ar 8. panta
1. punktu vai 9. pantu, var pieteikumā lūgt:
a)      to tīršķirnes vaislas
dzīvniekus saskaņā ar 17. panta 1. punktu ierakstīt
tās ciltsgrāmatas pamatdaļā, kuru šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrība šai šķirnei izveidojusi;
b)      to dzīvniekus saskaņā ar 17.
panta 3. punktu dokumentēt tās ciltsgrāmatas papilddaļā,
kuru šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība šai
šķirnei izveidojusi;
c)      to krustojuma vaislas cūkas
saskaņā ar 24. pantu reģistrēt ciltsreģistrā,
kuru krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija šim
krustojumam izveidojusi;
d)      piedalīties snieguma
pārbaudēs un ģenētiskajā izvērtēšanā
saskaņā ar 27. pantu;
e)      saskaņā ar 33. panta 1. un
2. punktu saņemt zootehnisko sertifikātu.
3.           Dzīvnieku audzētājiem
ir tiesības izvēlēties ciltsgrāmatu vai ciltsreģistru,
kurā tie vēlas, lai saskaņā ar 19. un 24. pantu tiktu
ierakstīti vai reģistrēti to vaislas dzīvnieki.
11. pants
Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības lēmumu apstrīdošo dzīvnieku audzētāju
tiesības
1.           Dzīvnieku audzētāji 13. pantā
paredzētos pasākumus var izmantot, ja tie uzskata, ka šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrība ir nepamatoti atteikusi kaut
ko no turpmāk minētā:
a)      pieteikums saskaņā ar 10. panta
1. punktu;
b)      pieteikums, kurā lūgts tīršķirnes
vaislas dzīvnieku ierakstīt ciltsgrāmatas pamatdaļā,
kā paredzēts 19. pantā;
c)      pieteikums, kurā lūgts
dzīvnieku dokumentēt ciltsgrāmatas papilddaļā, kā
paredzēts 20. panta 3. punktā;
d)      tīršķirnes vaislas
dzīvnieka pieņemšana:
i)       vaislai, kā paredzēts 21. pantā,
vai
ii)      mākslīgai apsēklošanai,
kā paredzēts 23. panta 1. punktā;
e)      tīršķirnes vaislas
dzīvnieka vai tā spermas pieņemšana oficiālai snieguma pārbaudei
un ģenētiskai izvērtēšanai, kā paredzēts 23. panta
2. punktā;
f)       saskaņā ar 27. pantu veikto
snieguma pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas rezultātu
pieņemšana.
2.           Ja dzīvnieku audzētāji
uzskata, ka šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība nav
veikusi snieguma pārbaudes vai ģenētisko izvērtēšanu
saskaņā ar 27. pantu, tie var izmantot 13. pantā paredzētos
pasākumus.
12. pants
Krustojuma vaislas cūku
audzētāju organizācijas lēmumu apstrīdošo dzīvnieku
audzētāju tiesības
1.           Dzīvnieku audzētāji 13. pantā
paredzētos pasākumus var izmantot, ja tie uzskata, ka krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizācija ir nepamatoti
atteikusi kaut ko no turpmāk minētā:
a)      pieteikums, kurā lūgta krustojuma
vaislas cūku reģistrēšana ciltsreģistrā
saskaņā ar 24. pantu;
b)      krustojuma vaislas cūkas
pieņemšana mākslīgai apsēklošanai saskaņā ar 26. panta
1. punktu;
c)      krustojuma vaislas cūkas vai tās
spermas pieņemšana snieguma pārbaudei saskaņā ar 26. panta
2. punktu;
d)      saskaņā ar 27. pantu
veikto snieguma pārbaužu rezultātu pieņemšana.
2.           Dzīvnieku audzētāji 13. pantā
paredzētos pasākumus var izmantot, ja tie uzskata, ka krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizācija nav veikusi snieguma
pārbaudes vai ģenētisku izvērtēšanu saskaņā
ar 27. pantu.
13. pants
Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas
lēmumu apstrīdošiem dzīvnieku audzētājiem pieejamie
līdzekļi
1.           Gadījumos, kas minēti 11.
un 12. punktā, dzīvnieku audzētāji var:
a)      saņemt neatkarīga eksperta
atzinumu;
b)      pārsūdzēt 11. panta 1. punktā
un 12. panta 1. punktā minētos atteikumus vai 11. panta
2. punktā un 12. panta 2. punktā minēto snieguma pārbaužu
un ģenētisko izvērtējumu rezultātus 30 dienu
laikā no datuma, kurā šāds atteikums vai rezultāti
saņemti no šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai
krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas.
2.           Pārsūdzībā, kas
minēta 1. punkta b) apakšpunktā, dzīvnieku audzētāji
raksturo faktus un sniedz pamatojumu, ja iespējams, pamatojoties uz
neatkarīga eksperta atzinumu, kā minēts 1. punkta
a) apakšpunktā, ja tie uzskata, ka:
a)      šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas
atteikums neatbilst 19., 21., 23., 27., 28., 30. vai 32. pantam vai
b)      snieguma pārbaužu un ģenētiskās
izvērtēšanas rezultāti nav iegūti saskaņā ar 27. pantu.

14. pants
Strīdu izšķiršana
1.           Ja šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrība vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija
13. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzēto
dzīvnieku audzētāja pārsūdzību noraida, tā 30 dienu
laikā no pārsūdzības noraidīšanas lēmuma datuma par
to informē audzētāju un kompetento iestādi, kas atzinusi šo
šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību vai krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizāciju saskaņā ar 4. panta
2. punktu.
2.           Ja 8. panta 1. punktā
vai 9. pantā minētā kompetentā iestāde uzskata,
ka šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizācijas lēmums neatbilst 19.,
21., 23., 27., 28., 30. vai 32. pantam, tā šo lēmumu var atcelt.
3.           Dalībvalstis nodrošina, ka ir
pieejama pārsūdzības procedūra un ka lēmumi par
pārsūdzību tiek pieņemti pamatotā termiņā.
Šajā nolūkā kompetentā
iestāde var nolemt izveidot īpašu tiesu, kas tiesīga atcelt šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijas lēmumus, ja tā atzīst,
ka šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība vai krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizācija dzīvnieku audzētāja
iesniegto pārsūdzību noraidījusi nepamatoti.
15. pants
Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju
tiesības
1.           Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrībām un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijām
attiecībā uz ciltsdarba programmām, kas apstiprinātas
saskaņā ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu, ir
šādas tiesības:
a)      īstenot ciltsdarba programmas tādā
tvērumā un ģeogrāfiskajā apgabalā, kā
norādīts saskaņā ar 4. panta 2. punkta
c) apakšpunktu;
b)      kompetentās iestādes
uzraudzībā attiecībā uz atbilstību 4. panta 2. punktam
neatkarīgi izstrādāt un vadīt ciltsdarba programmas.
2.           Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrībām vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijām,
kas paredz biedra statusu, ir šādas tiesības:
a)      noraidīt pieteikumu, kurā
lūgts uzņemt par biedru, ja vaislas dzīvnieki neatbilst ciltsdarba
programmas tvērumam vai ģeogrāfiskajam apgabalam, kuri
norādīti 4. panta 2. punkta c) apakšpunkta ii) un
iii) punktā;
b)      no biedriem izslēgt dzīvnieku audzētājus,
kuri nepilda statūtos saskaņā ar I pielikuma 1. daļas
3. punkta e) apakšpunktu paredzētos pienākumus.
16. pants
Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju
pienākumi
1.           Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas,
kas paredz biedra statusu, savos statūtos nosaka biedru tiesības un
pienākumus saskaņā ar I pielikuma 1. daļas 3. punkta
e) apakšpunktu.
2.           Saskaņā ar 8. panta 1. punktu
vai 9. pantu apstiprinātās ciltsdarba programmas tvēruma
ietvaros šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības
savās ciltsgrāmatās ieraksta tikai tādus tīršķirnes
vaislas dzīvniekus un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas
savos ciltsreģistros reģistrē tādas krustojuma vaislas cūkas,
ko tur saimniecībās, kuras atrodas darbības
ģeogrāfiskajā apgabalā, kas norādīts
saskaņā ar 4. panta 2. punkta c) apakšpunktu.
3.           Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrībām un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas
ir galvenās, kas atbild par to, lai strīdi, kas var rasties starp dzīvnieku
audzētājiem vai starp dzīvnieku audzētājiem un
viņu biedrībām vai krustojuma vaislas cūku
audzētāju organizācijām, īstenojot saskaņā
ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu apstiprinātas ciltsdarba
programmas, tiktu novērsti un vajadzības gadījumā izšķirti
saskaņā ar noteikumiem, ko dalībvalsts, kurā radies
strīds, iedibinājusi saskaņā ar 14. panta 3. punktu,
un noteikumiem, kas paredzēti I pielikuma 1. daļas 3. punktā.
IV NODAĻA
Vaislas dzīvnieku ierakstīšana ciltsgrāmatās un ciltsreģistros
un to pieņemšana vaislai, mākslīgajai apsēklošanai un
pārbaudēm
1. iedaļa
Tīršķirnes vaislas dzīvnieku ierakstīšana
ciltsgrāmatās, ko uztur šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības, un to pieņemšana vaislai, mākslīgajai
apsēklošanai un pārbaudēm
17. pants
Ciltsgrāmatu struktūra
1.           Ciltsgrāmatas sastāv no
pamatdaļas, kurā var ierakstīt vai reģistrēt
ierakstīšanai tīršķirnes vaislas dzīvniekus, kas atbilst
II pielikuma 1. daļas I un II nodaļas
prasībām.
2.           Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības šo pamatdaļu var iedalīt klasēs, ja šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrība nosaka atšķirīgus
kritērijus vai procedūras tīršķirnes vaislas dzīvnieku
ierakstīšanai dažādās klasēs pēc to labvērtībām.
Šie kritēriji un procedūras var
prasīt, lai tīršķirnes vaislas dzīvniekam, pirms to
ieraksta konkrētā pamatdaļas klasē, tiktu veikta snieguma
pārbaude vai ģenētiskā izvērtēšana, kā
paredzēts 27. pantā vai noteikts deleģētajā
aktā, kas pieņemts saskaņā ar 28. panta 1. punktu,
vai jebkāda cita izvērtēšana, kura aprakstīta saskaņā
ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu apstiprinātā ciltsdarba
programmā.
Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības šīs klases var sīkāk iedalīt pa dzimumiem un
vecumiem.
3.           Papildus šā panta 1. punktā
paredzētajai ciltsgrāmatas pamatdaļai šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības var ciltsgrāmatā
izveidot vienu vai vairākas papilddaļas tās pašas sugas
dzīvniekiem, kurus nav tiesību ierakstīt ciltsgrāmatas
pamatdaļā, bet kuri atbilst 20. panta 1. punkta prasībām un
kuru pēcnācējus šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības noteikumi saskaņā ar turpmāk minēto punktu
noteikumiem ļauj ierakstīt pamatdaļā:
a)      II pielikuma 1. daļas
III nodaļas 3. punkts attiecībā uz liellopu,
cūku, aitu un kazu sugu sievišķā dzimuma dzīvniekiem vai
b)      II pielikuma 1. daļas
III nodaļas 4. punkts attiecībā uz zirgu dzimtas
vīrišķā un sievišķā dzimuma dzīvniekiem.
4.           Komisiju pilnvaro saskaņā
ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par grozījumiem
II pielikuma 1. daļas III nodaļas 3. un 4. punkta
noteikumos, kuri papilddaļā dokumentēto dzīvnieku
pēcnācējus atļauj ierakstīt pamatdaļā.
18. pants
Ciltsgrāmatas īpašā
daļa
1.           Kompetentā iestāde var
apstiprināt ciltsdarba programmu, kurā, atkāpjoties no 17. panta
2. punkta noteikumiem, prasīts ciltsgrāmatas īpašā daļā
ierakstīt noteiktus pie cūku, aitu un kazu sugām piederošus
tīršķirnes vaislas dzīvniekus, kuri:
a)      ir ierakstīti šīs šķirnes
ciltsgrāmatas pamatdaļā, ko uztur šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrība citā dalībvalstī vai trešajā valstī;
b)      ar specifiskām
īpašībām atšķiras no tās pašas šķirnes
populācijas dalībvalstī, kurā apstiprināta ciltsdarba programma.
2.           Dalībvalstis, kas vēlas
izmantot 1. punktā paredzēto atkāpi, par to iepriekš
informē Komisiju un citas dalībvalstis un sniedz pamatotu paskaidrojumu.
19. pants
Tīršķirnes vaislas
dzīvnieku ierakstīšana pamatdaļā
1.           Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības pēc dzīvnieku audzētāju pieprasījuma
pamatdaļā ieraksta vai ierakstīšanai reģistrē visus
tīršķirnes vaislas dzīvniekus, kas pieder pie šīs ciltsdarba
programmas aptvertās šķirnes un atbilst II pielikuma 1. daļas
prasībām.
2.           Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības tīršķirnes vaislas dzīvnieku
reģistrēšanu ciltsgrāmatu pamatdaļā nenoraida,
pamatojoties uz apstākli, ka tie jau ir ierakstīti ciltsgrāmatas
pamatdaļā attiecībā uz to pašu vai, krustošanas programmas
gadījumā, citu šķirni, kuru izveidojusi šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrība, kas saskaņā ar 4. panta
2. punktu atzīta citā dalībvalstī, vai šķirnes
dzīvnieku audzētāju institūcija, kas saskaņā ar 36. panta
1. punktu atzīta trešajā valstī.
3.           Ja pamatdaļa ir iedalīta
klasēs, tīršķirnes vaislas dzīvniekus, kas atbilst
kritērijiem, pēc kuriem tos ieraksta pamatdaļā, šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrība ieraksta tajā klasē,
kura atbilst šo tīršķirnes vaislas dzīvnieku labvērtībām,
nediskriminējot tos uz tāda pamata kā izcelsme citā
dalībvalstī vai trešajā valstī.
4.           Komisiju pilnvaro saskaņā
ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par grozījumiem II pielikuma
1. daļas I un II nodaļas prasībās
tīršķirnes vaislas dzīvnieku reģistrēšanai
ciltsgrāmatu pamatdaļā.
20. pants
Dzīvnieku
dokumentēšana papilddaļās
1.           Ciltsdarba programmas
aptverto sugu dzīvniekus, ko nav tiesību ierakstīt
pamatdaļā, bet kas atbilst II pielikuma 1. daļas
III nodaļas 1. un 2. punkta nosacījumiem, šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības pēc dzīvnieku audzētāju
pieprasījuma dokumentē attiecīgajā papilddaļā,
kura paredzēta 17. panta 3. punktā.
2.           Komisiju pilnvaro saskaņā
ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par grozījumiem II pielikuma
1. daļas III nodaļas nosacījumos dzīvnieku dokumentēšanai
ciltsgrāmatu papilddaļās.
21. pants
Tīršķirnes vaislas
dzīvnieku pieņemšana vaislai
1.           Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības ne ar kādiem zootehniskiem vai ģenealoģiskiem
iemesliem, izņemot tos, kas izriet no 19. panta piemērošanas, nenoraida
to ciltsgrāmatu pamatdaļā ierakstītu tīršķirnes
vaislas dzīvnieku izmantošanu vaislai ar šādiem reprodukcijas
paņēmieniem:
a)      lecināšana;
b)      olšūnu un embriju savākšana un
izmantošana vaislai;
c)      spermas savākšana no vaislas
dzīvniekiem, kuriem vajadzības gadījumā veiktas snieguma
pārbaudes un ģenētiskā izvērtēšana
saskaņā ar 27. pantu vai kā noteikts deleģētā
aktā, kas pieņemts saskaņā ar 28. panta 1. punktu;
d)      mākslīga apsēklošana,
kurā izmanto c) apakšpunktā minēto spermu;
e)      no b) apakšpunktā
minētajām olšūnām un c) apakšpunktā
minētās spermas ieņemtu embriju gatavošana in vitro un
izmantošana vaislai.
2.           Komisiju pilnvaro saskaņā
ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par kritērijiem:
a)      tīršķirnes vaislas dzīvnieku
pieņemšanai vaislai šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībā;
b)      tīršķirnes vaislas
dzīvnieku reproduktīvo produktu savākšanai un izmantošanai
vaislai.
22. pants
Identitātes
verificēšanas metodes
1.           Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrība prasa, lai pie liellopu sugām piederošus
tīršķirnes vaislas dzīvniekus un pie aitu un kazu sugām
piederošus vīrišķā dzimuma piena šķirņu tīršķirnes
vaislas dzīvniekus ar asinsgrupas analīzēm vai citu
piemērotu metodi, kas nodrošina vismaz tādu pašu noteiktības
pakāpi, identificētu, tos izmantojot:
a)      spermas savākšanai
mākslīgajai apsēklošanai;
b)      olšūnu un embriju savākšanai.
2.           Pēc dalībvalsts vai
attiecīgo sugu šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību Eiropas tīršķirnes dzīvnieku asociācijas
pieprasījuma Komisija, ņemot vērā tehnisko progresu un 31. pantā
minēto Eiropas references centru ieteikumus, var ar īstenošanas
aktiem apstiprināt pie liellopu sugām piederošu tīršķirnes
vaislas dzīvnieku un pie aitu un kazu sugām piederošu piena
šķirņu vīrišķā dzimuma tīršķirnes vaislas
dzīvnieku identitātes verificēšanas metodes, kuras nodrošina
vismaz tādu pašu noteiktības pakāpi kā šo
tīršķirnes vaislas dzīvnieku asinsgrupas analīze.
Minētos īstenošanas aktus pieņem
saskaņā ar 72. panta 2. punktā norādīto pārbaudes
procedūru.
23. pants
Spermas pieņemšana
mākslīgai apsēklošanai un olšūnu in
vitro apaugļošanai un
tīršķirnes vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu
pieņemšana pārbaudēm
1.           Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības sievišķā dzimuma tīršķirnes vaislas
dzīvnieku mākslīgajai apsēklošanai vai no sievišķā
dzimuma tīršķirnes vaislas dzīvniekiem savāktu olšūnu in
vitro apaugļošanai neaizliedz izmantot spermu ar nosacījumu, ka
tā savākta no tīršķirnes vaislas donordzīvniekiem,
kas:
a)      pieder pie liellopu, cūku, aitu un
kazu sugām un pieņemti dalībvalstī spermas savākšanai
mākslīgās apsēklošanas nolūkā vai olšūnu in
vitro apaugļošanai, pamatojoties uz snieguma pārbaudēm un ģenētisko
izvērtēšanu, kuras veiktas saskaņā ar 27. pantu un
III pielikumu;
b)      pieder pie zirgu dzimtas un pieņemti
spermas savākšanai mākslīgās apsēklošanas
nolūkā vai olšūnu in vitro apaugļošanai,
pamatojoties uz ciltsdarba programmu, kura apstiprināta saskaņā
ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu.
2.           Tīršķirnes vaislas
dzīvnieki un to reproduktīvie produkti, kas ierakstīti
vienā dalībvalstī atzītas šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības izveidotas ciltsgrāmatas pamatdaļā, šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrībā, kura īsteno
ciltsdarba programmu tai pašai šķirnei citā dalībvalstī, snieguma
pārbaudēm un, attiecīgā gadījumā, ģenētiskai
izvērtēšanai tiek pieņemti, ievērojot tos pašus
nosacījumus un kvantitatīvos ierobežojumus, ko piemēro
tīršķirnes vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem
produktiem, kuri ierakstīti tādas šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības tai pašai šķirnei izveidotā ciltsgrāmatā, kas
atzīta dalībvalstī, kurā snieguma pārbaude un ģenētiskā
izvērtēšana veicama saskaņā ar 27. pantu.
3.           Mērķiem, kas minēti 1.
un 2. punktā, šajos punktos norādīto tīršķirnes
vaislas dzīvnieku reproduktīvos produktus savāc, apstrādā
un glabā spermas savākšanas vai uzglabāšanas centrs vai embriju
ieguves un gatavošanas brigāde, kas oficiāli apstiprināti šo
preču iekšējai tirdzniecībai Savienībā saskaņā
ar Savienības dzīvnieku veselības tiesību aktiem.
4.           Komisiju pilnvaro saskaņā
ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par nosacījumiem,
ar kuriem pieņem:
a)      pie noteiktām šķirnēm
piederošus zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas dzīvniekus mākslīgās
apsēklošanas vai olšūnu in vitro apaugļošanas
nolūkā;
b)      pie noteiktām šķirnēm
piederošus zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas dzīvniekus un to reproduktīvos
produktus snieguma pārbaudes un ģenētiskās izvērtēšanas
nolūkā.
2. iedaļa
Krustojuma vaislas cūku reģistrēšana krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizāciju uzturētos
ciltsreģistros un to pieņemšana vaislai, mākslīgajai
apsēklošanai un pārbaudēm
24. pants
Krustojuma vaislas cūku
reģistrēšana ciltsreģistros
1.           Krustojuma vaislas cūku
audzētāju organizācijas attiecīgā gadījumā pēc
dalībnieku pieprasījuma reģistrē savā ciltsreģistrā
visas pie viena krustojuma piederošas krustojuma vaislas cūkas, kas
atbilst II pielikuma 2. daļas prasībām.
2.           Komisiju pilnvaro saskaņā
ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par grozījumiem II pielikuma
2. daļas prasībās krustojuma vaislas cūku
reģistrēšanai ciltsreģistros.
25. pants
Krustojuma vaislas cūku
pieņemšana vaislai
1.           Krustojuma vaislas cūku
audzētāju organizācijas ne ar kādiem zootehniskiem vai ģenealoģiskiem
iemesliem, izņemot tos, kas izriet no 27. panta piemērošanas,
nenoraida to ciltsreģistros reģistrētu krustojuma vaislas cūku
izmantošanu vaislai ar šādiem reprodukcijas paņēmieniem:
a)      lecināšana;
b)      olšūnu un embriju savākšana un
izmantošana vaislai;
c)      tādas spermas savākšana un
izmantošana, kas iegūta no vaislas dzīvniekiem, kuriem veikta
snieguma pārbaude un ģenētiska izvērtēšana
saskaņā ar 27. pantu vai atbilstoši deleģētajam aktam,
kas pieņemts saskaņā ar 28. panta 1. punktu;
d)      mākslīga apsēklošana ar
spermu, kura minēta c) apakšpunktā;
e)      tādu embriju gatavošana in vitro
un izmantošana vaislai, kuri iegūti no b) apakšpunktā
minētajām olšūnām un ieņemti, izmantojot
c) apakšpunktā minēto spermu.
2.           Komisiju pilnvaro saskaņā
ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par kritērijiem,
kas paredzēti:
a)      krustojuma vaislas cūku
pieņemšanai vaislai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijās;

b)      krustojuma vaislas cūku spermas,
olšūnu vai embriju savākšanai un izmantošanai vaislas
nolūkā.
26. pants
Krustojuma vaislas cūku
pieņemšana mākslīgai apsēklošanai un pārbaudēm
1.           Krustojuma vaislas cūku
audzētāju organizācijas neaizliedz mākslīgai
apsēklošanai vai no krustojuma vaislas sivēnmātēm
savāktu olšūnu in vitro apaugļošanai izmantot spermu ar
nosacījumu, ka sperma savākta no krustojuma vaislas donorcūkām,
kuru līnijai ir veikta snieguma pārbaude un ģenētiskā
izvērtēšana saskaņā ar 27. pantu un
III pielikumu.
2.           Krustojuma vaislas kuiļus un to
spermu, kas reģistrēti vienā dalībvalstī atzītas krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizācijas izveidotā
ciltsreģistrā, krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija,
kas ar to pašu krustojumu īsteno vaislas programmu citā
dalībvalstī, snieguma pārbaudēm un, attiecīgā
gadījumā, ģenētiskai izvērtēšanai pieņem ar
tādiem pašiem nosacījumiem un kvantitatīvajiem ierobežojumiem,
kādus piemēro krustojuma vaislas kuiļiem un to spermai, kas
reģistrēti ciltsreģistrā, kuru šim pašam krustojumam
izveidojusi krustojuma cūku audzēšanas organizācija, kas
atzīta dalībvalstī, kurā saskaņā ar 27. pantu
veicama snieguma pārbaude un ģenētiskā
izvērtēšana.
3.           Mērķiem, kas
norādīti 1. un 2. punktā, šajos punktos minēto spermu
savāc, apstrādā un glabā spermas savākšanas vai
uzglabāšanas centrs, kurš oficiāli apstiprināts šo preču
iekšējai tirdzniecībai Savienībā saskaņā ar
Savienības dzīvnieku veselības tiesību aktiem.
4.           Komisiju pilnvaro saskaņā
ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par nosacījumiem,
kas reglamentē krustojuma vaislas cūku pieņemšanu
mākslīgai apsēklošanai un pārbaudēm.
V NODAĻA
Snieguma pārbaudes, ģenētiskā izvērtēšana un
zootehniskie sertifikāti
27. pants
Snieguma pārbaužu un ģenētiskās
izvērtēšanas metodes
1.           Ja saskaņā ar 8. panta
1. punktu vai 9. pantu apstiprināta ciltsdarba programma prasa,
lai, klasificējot ciltsgrāmatās tīršķirnes vaislas
dzīvniekus, kas pieder pie liellopu, cūku, aitu un kazu sugām,
un pieņemot vaislai šo sugu vīrišķā dzimuma vaislas dzīvniekus
un to spermu, tiktu veiktas snieguma pārbaudes un ģenētiska
izvērtēšana, šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības
gādā, ka minētās snieguma pārbaudes un ģenētiskā
izvērtēšana notiek saskaņā ar šādiem
III pielikuma noteikumiem:
a)      liellopu sugu tīršķirnes
vaislas dzīvniekiem – ar 1. daļas noteikumiem;
b)      cūku sugu tīršķirnes
vaislas dzīvniekiem – ar 2. daļas I nodaļas un 2.
daļas II nodaļas 1. punkta noteikumiem;
c)      aitu un kazu sugu tīršķirnes
vaislas dzīvniekiem – ar 3. daļas noteikumiem.
2.           Ja saskaņā ar 8. panta
1. punktu vai 9. pantu apstiprināta ciltsdarba programma prasa, lai,
klasificējot ciltsgrāmatās zirgu dzimtas tīršķirnes
vaislas dzīvniekus un pieņemot vaislai zirgu dzimtas vīrišķā
dzimuma vaislas dzīvniekus un to spermu, tiktu veiktas snieguma
pārbaudes un ģenētiska izvērtēšana, šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības gādā, ka
minētās snieguma pārbaudes un ģenētiskā izvērtēšana
notiek saskaņā ar šādiem I pielikuma noteikumiem:
a)      2. daļas 1. punkta e) apakšpunkts;
b)      3. daļas 1. punkta
a) apakšpunkta i) punkts un b) apakšpunkta i) punkts un 2. punkta
b) apakšpunkts.
3.           Ja saskaņā ar 8. panta
1. punktu vai 9. pantu apstiprināta ciltsdarba programma prasa,
lai, klasificējot ciltsreģistros krustojuma vaislas cūkas un pieņemot
vaislai krustojuma vaislas kuiļus un to spermu, tiktu veikta ģenētiska
izvērtēšana, krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas
gādā, ka ģenētiskā izvērtēšana notiek saskaņā
ar III pielikuma 2. daļas II nodaļas 2. punkta
noteikumiem.
28. pants
Deleģētās
pilnvaras un īstenošanas pilnvaras attiecībā uz
snieguma pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas
prasībām
1.           Komisiju pilnvaro saskaņā
ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par snieguma pārbaužu
un ģenētiskās izvērtēšanas noteikumiem un, ja nepieciešams,
grozīt III pielikumu, ņemot vērā:
a)      zinātniskos sasniegumus;
b)      tehnisko attīstību;
c)      iekšējā tirgus darbību vai
d)      nepieciešamību aizsargāt
vērtīgus ģenētiskos resursus.
2.           Ņemot vērā
neatkarīgā eksperta atzinumu, kas minēts 13. panta 1. punkta
a) apakšpunktā, Komisija ar īstenošanas aktiem var paredzēt
vienotus noteikumus snieguma pārbaudēm un ģenētiskajai
izvērtēšanai, kā arī to rezultātu
interpretācijai.
Minētos īstenošanas aktus pieņem
saskaņā ar 72. panta 2. punktā norādīto
pārbaudes procedūru.
29. pants
Snieguma pārbaužu un ģenētiskās
izvērtēšanas veikšanai izraudzītās institūcijas
1.           Ja tas nepieciešams, lai
īstenotu saskaņā ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu
apstiprinātu ciltsdarba programmu, šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas
izraugās institūciju, kura veic vaislas dzīvnieku snieguma pārbaudes
un ģenētisko izvērtēšanu, kā paredzēts 27. pantā.
2.           Šā panta 1. punktā
minētās institūcijas var:
a)      darboties kā specializētas
vienības, par kurām atbild šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrība vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija,
vai
b)      saņemt pilnvarojumu no
kompetentās iestādes, kas apstiprinājusi ciltsdarba programmu.
3.           Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas
uztur un pastāvīgi atjaunina saskaņā ar 1. punktu
izraudzīto institūciju sarakstu un šo informāciju publisko.
30. pants
Saskaņā ar 29. panta
1. punktu izraudzīto institūciju pienākumi
1.           Institūcijas, ko šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijas izraudzījušās,
kā paredzēts 29. panta 1. punktā, pēc
kompetentās iestādes pieprasījuma iesniedz šādu
informāciju:
a)      visu veikto snieguma pārbaužu datu
dokumentējumus;
b)      izraudzījušās šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijas un 29. panta 2. punkta
b) apakšpunktā minētās kompetentās iestādes
identitātes datus;
c)      detalizētu informāciju par pazīmju
dokumentēšanas metodēm;
d)      detalizētu informāciju par snieguma
aprakstīšanas modeli, ko izmanto snieguma pārbaudes rezultātu
analīzē;
e)      detalizētu informāciju par
statistisko metodi, ko izmanto, analizējot snieguma pārbaudes
rezultātus attiecībā uz katru izvērtēto pazīmi;
f)       detalizētu informāciju par
ģenētiskajiem parametriem, ko izmanto attiecībā uz katru izvērtēto
pazīmi.
2.           Institūcijas, ko šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijas izraudzījušas, kā
paredzēts 29. panta 1. punktā, publisko un pastāvīgi
atjaunina to vaislas dzīvnieku ģenētiskās izvērtēšanas
rezultātus, kuru sperma izmantota mākslīgajai apsēklošanai.
31. pants
Eiropas Savienības
references centru iecelšana
1.           Komisija ar īstenošanas aktiem ieceļ
Eiropas Savienības references centru, kas atbild par sadarbību ar šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrībām liellopu sugu
tīršķirnes vaislas dzīvnieku snieguma pārbaužu un ģenētiskās
izvērtēšanas metožu unificēšanā.
Minētos īstenošanas aktus pieņem
saskaņā ar 72. panta 2. punktā norādīto
pārbaudes procedūru.
2.           Komisija ar īstenošanas aktiem var
iecelt Eiropas Savienības references centrus, kas atbild par citu, pie
liellopu sugām nepiederošu sugu, tīršķirnes vaislas
dzīvnieku snieguma pārbaudes un ģenētiskās izvērtēšanas
metožu saskaņošanu.
Minētos īstenošanas aktus pieņem
saskaņā ar 72. panta 2. punktā norādīto
pārbaudes procedūru.
32. pants
Prasības Eiropas
Savienības references centriem, to pienākumi un funkcijas
1.           Eiropas Savienības references
centri, kas iecelti saskaņā ar 31. pantu:
a)      atbilst IV pielikuma 1. punkta
prasībām;
b)      pilda IV pielikuma 2. punktā
izklāstītos pienākumus un funkcijas;
c)      sadarbojoties ar šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrībām un ar
institūcijām, kuras šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības
izraudzījušās saskaņā ar 29. panta 1. punktu, atvieglo
27. pantā paredzēto snieguma pārbaužu un ģenētiskās
izvērtēšanas metožu vienveidīgu piemērošanu
attiecībā uz tīršķirnes vaislas dzīvniekiem.
2.           Komisiju pilnvaro saskaņā
ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par grozījumiem:
a)      IV pielikuma 1. punktā izklāstītajās
prasībās Eiropas Savienības references centriem;
b)      IV pielikuma 2. punktā
izklāstītajos Eiropas Savienības references centru
pienākumos un funkcijās.
Deleģētie akti, kas paredzēti 2. punktā,
pienācīgi ņem vērā tīršķirnes vaislas
dzīvnieku sugas, attiecībā uz kurām unificējamas snieguma
pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas metodes, un
zinātnes un tehnikas sasniegumus ģenētiskajā izvērtēšanā.
3.           Komisija Eiropas Savienības
references centros, kas iecelti saskaņā ar 31. panta 1. vai
2. punktu, var veikt revīziju, lai pārliecinātos, ka tie:
a)      atbilst IV pielikuma 1. punkta
prasībām;
b)      pilda IV pielikuma 2. punktā
izklāstītos pienākumus un funkcijas.
Ja šajās revīzijās atklājas,
ka kāds Eiropas Savienības references centrs nepilda IV pielikuma
2. punktā izklāstītās funkcijas un pienākumus,
Komisija var samazināt Savienības finansiālo atbalstu, kurš piešķirts
saskaņā ar Padomes Lēmuma 2009/470/EK 31. pantu, vai saskaņā
ar 72. panta 2. punktā paredzēto procedūru atsaukt
iecelšanu.
33. pants
Iekšējai tirdzniecībai
Savienībā paredzēto vaislas dzīvnieku un to
reproduktīvo produktu zootehnisko sertifikātu izdošana, saturs un
forma
1.           Lai vaislas dzīvniekus un to reproduktīvos
produktus ierakstītu ciltsgrāmatās vai ciltsreģistros, šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijas izdod zootehniskos
sertifikātus, kas:
a)      sniedz V pielikumā
norādīto informāciju;
b)      atbilst attiecīgajiem zootehnisko
sertifikātu veidlapu paraugiem, kuri paredzēti saskaņā ar 4. punktu
pieņemtajos īstenošanas aktos.
2.           Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas,
kuras veic snieguma pārbaudes un ģenētisko izvērtēšanu
saskaņā ar ciltsdarba programmu, kas apstiprināta
saskaņā ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu,
zootehniskajā sertifikātā, kurš izdots attiecībā uz
vaislas dzīvnieku vai tā reproduktīvajiem produktiem,
norāda:
a)      visus pieejamos snieguma pārbaužu
rezultātus;
b)      jaunākos ģenētiskās
izvērtēšanas rezultātus;
c)      kā prasīts apstiprinātā
ciltsdarba programmā, jebkādas ģenētiskās
īpatnības un ģenētiskos defektus, kas skar attiecīgo
dzīvnieku, tā vecākus un vecvecākus.
3.           Komisiju pilnvaro saskaņā
ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par informāciju,
kas prasīta saskaņā ar 1. punkta a) apakšpunktu, un,
ja nepieciešams, par grozījumiem V pielikumā paredzētajā
zootehnisko sertifikātu saturā.
4.           Komisija ar īstenošanas aktiem
izstrādā vaislas dzīvnieku un to spermas, olšūnu un embriju
zootehnisko sertifikātu veidlapu paraugus.
Minētos īstenošanas aktus pieņem
saskaņā ar 72. panta 2. punktā norādīto
pārbaudes procedūru.
34. pants
Atkāpes attiecībā
uz vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu iekšējai
tirdzniecībai Savienībā paredzēto zootehnisko sertifikātu izdošanu, saturu
un formu
1.           Atkāpjoties no 33. panta 1. punkta,
kompetentā iestāde var atļaut, ka:
a)      zootehniskos sertifikātus izdod
spermas savākšanas centri un embriju ieguves brigādes vai sagatavošanas
grupas, kas apstiprināti šo reproduktīvo produktu tirdzniecībai
saskaņā ar Savienības dzīvnieku veselības tiesību
aktiem;
b)      zootehniskajā sertifikātā
iekļaujamā informācija ir citos dokumentos, kam jābūt
līdzi liellopu, cūku, aitu vai kazu sugu tīršķirnes vaislas
dzīvniekiem un krustojuma vaislas cūkām, ja šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrība vai krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācija, kura uztur ciltsgrāmatu
vai ciltsreģistru, šo citu dokumentu saturu sertificē saskaņā
ar V pielikuma 1. daļas 2. punktu;
c)      zootehniskajā
sertifikātā iekļaujamā informācija ir identifikācijas
dokumentā, kuru šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība
izdevusi saskaņā ar Savienības dzīvnieku veselības
tiesību aktiem attiecībā uz zirgu identificēšanu.
2.           Ja ģenētiskās izvērtēšanas rezultāti ir
publiski pieejami internetā, tad, atkāpjoties no 33. panta 2. punkta
b) apakšpunkta, šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas
zootehniskajā sertifikātā var norādīt uz vietni,
kurā šie rezultāti pieejami.
VI NODAĻA
Zootehniskie un ģenealoģiskie noteikumi tirdzniecībai ar citu
sugu tīršķirnes vaislas dzīvniekiem
35. pants
Deleģētās
pilnvaras un īstenošanas pilnvaras attiecībā uz zootehniskajiem
un ģenealoģiskajiem noteikumiem tirdzniecībai ar
tīršķirnes vaislas dzīvniekiem, kas minēti 2. panta i) punkta
iii) apakšpunktā, un to reproduktīvajiem produktiem
1.           Ja tas nepieciešams
iekšējā tirgus darbībai vai vērtīgu
ģenētisko resursu aizsardzībai, Komisiju pilnvaro saskaņā
ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par zootehniskajiem un
ģenealoģiskajiem noteikumiem tirdzniecībai ar
tīršķirnes vaislas dzīvniekiem, kas minēti 2. panta
i) punkta iii) apakšpunktā, un to reproduktīvajiem
produktiem, attiecībā uz:
a)      šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību atzīšanu;
b)      ciltsdarba programmu apstiprināšanu;
c)      nosacījumiem šo tīršķirnes
vaislas dzīvnieku ierakstīšanai ciltsgrāmatās;
d)      to, kā šķirnes dzīvnieku
audzētāju biedrības pieņem tīršķirnes vaislas
dzīvniekus vaislai un mākslīgai apsēklošanai un to reproduktīvo
produktu savākšanai un izmantošanai;
e)      šo tīršķirnes vaislas
dzīvnieku snieguma pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas
metodēm;
f)       informāciju, kas iekļaujama
zootehniskajos sertifikātos, kuriem jābūt līdzi šiem
tīršķirnes vaislas dzīvniekiem.
2.           Pēc 1. punktā
minēto deleģēto aktu pieņemšanas Komisija ar
īstenošanas aktiem izstrādā veidlapu paraugus 2. panta
i) punkta iii) apakšpunktā minēto tīršķirnes
vaislas dzīvnieku un to spermas, olšūnu un embriju zootehniskajiem
sertifikātiem, kuri norādīti 1. punkta
f) apakšpunktā.
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā
ar 72. panta 2. punktā norādīto pārbaudes
procedūru.
VII NODAĻA
Importēšana no trešajām valstīm
36. pants
Šķirnes dzīvnieku
audzētāju institūcijas
1.           Jebkurus Savienībā
importētus vaislas dzīvniekus un pēcnācējus, kas
radušies no Savienībā importētiem reproduktīviem produktiem,
šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizācijas savās ciltsgrāmatās
vai ciltsreģistros pēc dzīvnieku audzētāja
pieprasījuma ieraksta vai reģistrē ar nosacījumu, ka vaislas
dzīvniekus vai reproduktīvo produktu donorus savā ciltsgrāmatā
vai ciltsreģistrā ir ierakstījusi vai reģistrējusi
tāda trešās valsts šķirnes dzīvnieku audzētāju
institūcija, kas:
a)      atbilst 37. panta kritērijiem šķirnes
dzīvnieku audzētāju institūciju iekļaušanai sarakstā;
b)      ir iekļauta tādu šķirnes
dzīvnieku audzētāju institūciju sarakstā, ko Komisijai
paziņojusi trešā valsts, kura ir šo vaislas dzīvnieku vai to reproduktīvo
produktu izcelsmes valsts.
2.           Komisija uztur, atjaunina un
publicē trešo valstu šķirnes dzīvnieku audzētāju institūciju
sarakstus, kas minēti 1. punkta b) apakšpunktā.
37. pants
Kritēriji šķirnes
dzīvnieku audzētāju institūciju iekļaušanai
sarakstā
1.           Sarakstā,
kas minēts 36. panta 2. punktā, Komisija iekļauj tikai
tādas šķirnes dzīvnieku audzētāju institūcijas,
par kurām tā no trešās valsts oficiāla dienesta saņēmusi
dokumentāciju, kas pierāda, ka šķirnes dzīvnieku
audzētāju institūcijas, kuras trešā valsts vēlas iekļaut
sarakstā, atbilst šādām prasībām:
a)      tās īsteno ciltsdarba programmas,
kas ir līdzvērtīgas ciltsdarba programmām, kuras tai pašai
šķirnei vai krustojumam īsteno šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas,
attiecībā uz:
i)       noteikumiem, ko piemēro vaislas
dzīvnieku un to reproduktīvo produktu ierakstīšanai
ciltsgrāmatās vai ciltsreģistros,
ii)      noteikumiem, ko piemēro vaislas
dzīvnieku pieņemšanai vaislas nolūkos,
iii)     noteikumiem, ko piemēro vaislas
dzīvnieku reproduktīvo produktu izmantošanai pārbaudēm un
vaislai,
iv)     metodēm, ko izmanto snieguma pārbaudēm
un ģenētiskā izvērtēšanā;
b)      atrodas tāda oficiāla
trešās valsts dienesta uzraudzībā un kontrolē, kam ir
nepieciešamās pilnvaras, lai īstenotu šajā regulā
iekļautajiem noteikumiem līdzvērtīgus noteikumus attiecībā
uz:
i)       šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju
atzīšanu,
ii)      to ciltsdarba programmu
apstiprināšanu,
iii)     tīršķirnes vaislas
dzīvnieku ierakstīšanu ciltsgrāmatās un krustojuma vaislas
cūku reģistrēšanu ciltsreģistros,
iv)     metodēm, ko tās izmanto snieguma
pārbaudēm un ģenētiskai izvērtēšanai.
2.           Sarakstā, kas paredzēts 36. panta
2. punktā, Komisija iekļauj tikai tādas trešo valstu šķirnes
dzīvnieku audzētāju institūcijas, par kurām tā no
1. punktā minētā trešās valsts oficiālā
dienesta saņēmusi dokumentāciju, kas pierāda, ka trešo
valstu šķirnes dzīvnieku audzētāju institūcijām,
kuras trešā valsts vēlas iekļaut sarakstā, ir statūti,
kas nodrošina, ka:
a)      tīršķirnes vaislas
dzīvnieki, kurus šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības
ieraksta ciltsgrāmatās, bez diskriminācijas tiek ierakstīti
vai var tikt ierakstīti tās pašas šķirnes
ciltsgrāmatās, ko izveidojušas šķirnes dzīvnieku
audzētāju institūcijas minētajā trešajā
valstī;
b)      krustojuma vaislas cūkas, kuras krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizācijas reģistrē
ciltsreģistros, bez diskriminācijas tiek reģistrētas vai
var tikt reģistrētas tā paša krustojuma ciltsreģistros, ko
izveidojušas šķirnes dzīvnieku audzētāju institūcijas
minētajā trešajā valstī.
38. pants
Līdzvērtības
nolīgumi
1.           Komisija ar īstenošanas aktiem var
atzīt, ka trešajā valstī piemērotie pasākumi ir
līdzvērtīgi pasākumiem, ko Savienības zootehnisko
tiesību akti prasa attiecībā uz:
a)      šķirnes dzīvnieku
audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku
audzētāju organizāciju atzīšanu un uzraudzību, kā
paredzēts 4. pantā vai izklāstīts
deleģētā aktā, kurš pieņemts atbilstoši 35. panta
1. punktam;
b)      šķirnes dzīvnieku
audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku
audzētāju organizāciju ciltsdarba programmu apstiprināšanu,
kā paredzēts 8. panta 1. punktā vai izklāstīts
deleģētā aktā, kurš pieņemts atbilstoši 35. panta
1. punktam;
c)      vaislas dzīvnieku ierakstīšanu
ciltsgrāmatās un ciltsreģistros, kā paredzēts 19. un
24. pantā vai izklāstīts deleģētā aktā,
kurš pieņemts atbilstoši 35. panta 1. punktam;
d)      vaislas dzīvnieku pieņemšanu vaislai,
kā paredzēts 21. un 25. pantā vai izklāstīts
deleģētā aktā, kurš pieņemts atbilstoši 35. panta
1. punktam;
e)      reproduktīvo produktu izmantošanu vaislai,
kā paredzēts 23. panta 1. punktā vai izklāstīts
deleģētā aktā, kurš pieņemts atbilstoši 35. panta
1. punktam;
f)       spermas izmantošanu pārbaudēm,
kā paredzēts 23. panta 2. punktā vai izklāstīts
deleģētā aktā, kurš pieņemts atbilstoši 35. panta
1. punktam;
g)      snieguma pārbaudēm un ģenētiskai
izvērtēšanai, kā paredzēts 27. pantā vai izklāstīts
deleģētā aktā, kurš pieņemts atbilstoši 35. panta
1. punktam.
Minētos īstenošanas aktus pieņem
saskaņā ar 72. panta 2. punktā norādīto
pārbaudes procedūru.
2.           Īstenošanas
aktus, kas minēti 1. punktā, pieņem, pamatojoties uz:
a)      attiecīgās
trešās valsts sniegtās informācijas un datu rūpīgu novērtēšanu
atbilstoši 37. panta 1. punktam;
b)      attiecīgā
gadījumā – apmierinošiem saskaņā ar 67. pantu
veiktas kontroles rezultātiem.
3.           Ar īstenošanas aktiem, kas
minēti 1. punktā, var noteikt kārtību, kādā
vaislas dzīvniekus un to reproduktīvos produktus ieved
Savienībā no attiecīgās trešās valsts, un tie var
aptvert:
a)      vaislas dzīvniekiem vai to
reproduktīvajiem produktiem līdzi esošo zootehnisko sertifikātu
vai dokumentu raksturu un saturu saskaņā ar V pielikuma
prasībām;
b)      konkrētās prasības, kuras
piemēro vaislas dzīvnieku vai to reproduktīvo produktu ievešanai
Savienībā, un oficiālās kontroles, kuras veic, tos ievedot
Savienībā;
c)      ja nepieciešams, procedūras,
kurām atbilstoši sastāda un groza to trešo valstu šķirnes
dzīvnieku audzētāju institūciju sarakstus, no kurām
Savienībā atļauts ievest vaislas dzīvniekus un to
reproduktīvos produktus.
4.           Tiklīdz kāds no 1. punktā minēto aktu pieņemšanas
laikā noteiktajiem garantiju līdzvērtības atzīšanas
nosacījumiem vairs nav spēkā, Komisija ar īstenošanas
aktiem minētos aktus nekavējoties atceļ.
Minētos īstenošanas aktus pieņem
saskaņā ar 72. panta 2. punktā norādīto
pārbaudes procedūru.
39. pants
Zootehniskie nosacījumi
vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu importēšanai
Savienībā
1.           Vaislas dzīvniekus, un to
reproduktīvos produktus, kas ierakstīti vai reģistrēti ciltsgrāmatā
vai ciltsreģistrā, kuru uztur saskaņā ar 36. panta 2. punktu
vai, ja atbilstoši 38. panta 1. punktam ir konstatēta
līdzvērtība, saskaņā ar 7. pantu sastādītajā
sarakstā iekļauta šķirnes dzīvnieku audzētāju
institūcija, dzīvnieku audzētāji Savienībā var
importēt tad, ja tiem līdzi ir 40. pantā paredzētais zootehniskais
sertifikāts un ja tie atbilst šādiem papildu nosacījumiem:
a)      vaislas dzīvniekiem līdzi ir
pierādījumi, ka tie ir ierakstāmi šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības ciltsgrāmatā vai reģistrējami krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizācijas ciltsreģistrā;
b)      sperma:
i)       ir savākta no vaislas dzīvniekiem,
kuriem veikta snieguma pārbaude un ģenētiska izvērtēšana
saskaņā ar III pielikumu, ja šādu pārbaudi un izvērtēšanu
prasa 27. panta 1. punkts, vai
ii)      ir importēta apjomos, kuri
nepieciešami snieguma pārbaudei un ģenētiskai izvērtēšanai,
kas paredzēta 23. panta 2. punktā;
c)      olšūnas un embriji ir savākti no
tādiem vaislas dzīvniekiem (vai gatavoti, šādus dzīvniekus
izmantojot), kuriem veikta snieguma pārbaude un ģenētiska
izvērtēšana saskaņā ar III pielikumu, ja šādu
pārbaudi un izvērtēšanu prasa 27. panta 1. punkts.
2.           Komisiju pilnvaro
saskaņā ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par zootehniskajiem
un ģenealoģiskajiem noteikumiem vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo
produktu importēšanai Savienībā, ņemot vērā
konkrēto zootehnisko situāciju trešajā valstī, kas ir
vaislas dzīvnieka izcelsmes valsts.
40. pants
Vaislas dzīvnieku un to
reproduktīvo produktu importēšanai Savienībā paredzēto zootehnisko
sertifikātu izdošana, saturs un forma
1.           Lai vaislas dzīvniekus un to
reproduktīvos produktus varētu ierakstīt ciltsgrāmatās
vai reģistrēt ciltsreģistros, 39. panta 1. punktā
minētie zootehniskie sertifikāti atbilst šādiem
nosacījumiem:
a)      tos izdevusi šķirnes dzīvnieku
audzētāju institūcija, kas iekļauta sarakstā
saskaņā ar 36. panta 2. punktu;
b)      tie satur informāciju, kas
minēta V pielikumā;
c)      tie ir izstrādāti
saskaņā ar zootehniskā sertifikāta veidlapas paraugu, kas paredzēts
atbilstoši 2. punktam pieņemtā īstenošanas aktā.
2.           Komisija
ar īstenošanas aktiem izstrādā vaislas dzīvnieku un to
spermas, olšūnu un embriju importēšanai Savienībā paredzēto
zootehnisko sertifikātu veidlapu paraugus.
Minētos īstenošanas aktus pieņem
saskaņā ar 72. panta 2. punktā norādīto pārbaudes
procedūru.
41. pants
Atkāpes attiecībā
uz vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu importēšanai
Savienībā paredzēto zootehnisko sertifikātu izdošanu, saturu un formu
1.           Atkāpjoties no 40. panta 1. punkta
a) apakšpunkta, reproduktīvajiem produktiem var dot līdzi
tādu zootehnisko sertifikātu, ko 40. panta 1. punkta
a) apakšpunktā minētas šķirnes dzīvnieku
audzētāju institūcijas uzdevumā izdevuši spermas savākšanas
centri vai embriju ieguves brigādes vai sagatavošanas grupas, kuri apstiprināti
šo reproduktīvo produktu importēšanai Savienībā
saskaņā ar Savienības dzīvnieku veselības tiesību
aktiem.
2.           Atkāpjoties no 40. panta 1. punkta
b) apakšpunkta, informācija, ko prasīts iekļaut
zootehniskajā sertifikātā, var
būt:
a)      iekļauta
citos dokumentos, kas ir līdzi vaislas dzīvniekam vai tā reproduktīvajiem
produktiem, ar nosacījumu, ka šo dokumentu saturu saskaņā ar
V pielikuma 1. daļas 2. punktu ir sertificējusi šķirnes
dzīvnieku audzētāju institūcija, kura uztur
ciltsgrāmatu vai ciltsreģistru;
b)      norāde uz tīmekļa vietni,
kurā šie rezultāti pieejami, ja ģenētiskās izvērtēšanas
rezultāti ir publiski pieejami internetā.
42. pants
Savienībā
importēto vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu
zootehniskās kontrolpārbaudes
1.           Dalībvalstis robežkontroles punktos,
kuros saskaņā ar Regulas (ES) Nr. […] [COM/2013/0265
galīgā redakcija – 2013/0140 (COD)] 42. pantu notiek
dokumentu kontrolpārbaudes, identitātes kontrolpārbaudes un
fiziskās kontrolpārbaudes, Savienībā no trešajām
valstīm importēto vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo
produktu sūtījumiem veic zootehniskās kontrolpārbaudes.
2.           Panta 1. punkta
nolūkā vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu
importētāji amatpersonai, kura veic 1. punktā minētās dokumentu
kontrolpārbaudes, identitātes kontrolpārbaudes un fiziskās kontrolpārbaudes,
uzrāda zootehnisko sertifikātu, kas saskaņā ar 39. panta
1. punktu ir līdzi sūtījumam.
43. pants
Nosacījumi
Savienībā importēto tīršķirnes vaislas dzīvnieku ierakstīšanai
ciltsgrāmatās
1.           Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības ciltsgrāmatas pamatdaļā ieraksta tādus tīršķirnes
vaislas dzīvniekus, kuri:
a)      importēti Savienībā
saskaņā ar 39. panta 1. punkta a) apakšpunktu;
b)      dzimuši dalībvalstī tādas mākslīgas
apaugļošanas rezultātā, kurā izmantoti:
i)       sperma, kas importēta
saskaņā ar 39. panta 1. punkta b) apakšpunktu,
ii)      olšūnas vai embriji, kas
importēti saskaņā ar 39. panta 1. punkta
c) apakšpunktu.
2.           Šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības savas ciltsgrāmatas
pamatdaļā var ierakstīt Savienībā importētus tīršķirnes
vaislas dzīvniekus, kas atbilst ciltsdarba programmā šai šķirnei
noteiktajiem standartiem, ar nosacījumu, ka programma ir apstiprināta
saskaņā ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu un ka:
a)      šķirnes dzīvnieku
audzētāju institūcija atbilst 37. panta kritērijiem šķirnes
dzīvnieku audzētāju institūciju iekļaušanai
sarakstā;
b)      apstiprinātajā ciltsdarba programmā
ir paredzēta šādu tīršķirnes vaislas dzīvnieku ierakstīšana
ciltsgrāmatas pamatdaļā;
c)      šiem tīršķirnes vaislas
dzīvniekiem līdzi ir zootehniskais sertifikāts:
i)       kuru izdevusi šķirnes
dzīvnieku audzētāju institūcija, kas minēta
a) apakšpunktā,
ii)      kurā ietverta V pielikumā
norādītā informācija.
44. pants
Nosacījumi
Savienībā importēto krustojuma vaislas cūku
reģistrēšanai ciltsreģistros
1.           Krustojuma vaislas cūku
audzētāju organizācijas reģistrē ciltsreģistros krustojuma
vaislas cūkas, kas:
a)      importētas Savienībā
saskaņā ar 39. panta 1. punkta a) apakšpunktu;
b)      dzimušas dalībvalstī tādas
mākslīgas apaugļošanas rezultātā, kurā izmantoti:

i)       sperma, kas importēta
saskaņā ar 39. panta 1. punkta b) apakšpunktu,
ii)      olšūnas vai embriji, kas
importēti saskaņā ar 39. panta 1. punkta
c) apakšpunktu.
2.           Krustojuma vaislas cūku
audzētāju organizācija savos ciltsreģistros var
reģistrēt Savienībā importētas krustojuma vaislas cūkas,
kas atbilst ciltsdarba programmā šim krustojumam noteiktajiem standartiem,
ar nosacījumu, ka programma ir apstiprināta saskaņā ar 8. panta
1. punktu vai 9. pantu un ka:
a)      trešajā valstī izveidotā šķirnes
dzīvnieku audzētāju institūcija atbilst 37. panta
prasībām;
b)      apstiprinātajā ciltsdarba
programmā ir paredzēta šādu krustojuma vaislas cūku
reģistrēšana ciltsreģistrā.
VIII NODAĻA
Zootehniskie un ģenealoģiskie nosacījumi citu sugu tīršķirnes
vaislas dzīvnieku importēšanai Savienībā
45. pants
Deleģētās
pilnvaras un īstenošanas pilnvaras attiecībā uz zootehniskajiem
un ģenealoģiskajiem noteikumiem par 2. panta i) punkta
iii) apakšpunktā minēto tīršķirnes vaislas
dzīvnieku un to reproduktīvo produktu importēšanu Savienībā
1.           Ja tas nepieciešams
iekšējā tirgus darbībai vai vērtīgu
ģenētisko resursu aizsardzībai, Komisiju pilnvaro saskaņā
ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par īpašiem
noteikumiem 2. panta i) punkta iii) apakšpunktā minēto
tīršķirnes vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu
importēšanai Savienībā attiecībā uz:
a)      šķirnes dzīvnieku
audzētāju institūciju iekļaušanu sarakstā;
b)      nosacījumiem šo tīršķirnes
vaislas dzīvnieku ierakstīšanai šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību izveidotās ciltsgrāmatās;
c)      to, kā šķirnes dzīvnieku
audzētāju biedrības pieņem tīršķirnes vaislas
dzīvniekus vaislai, mākslīgai apsēklošanai un to reproduktīvo
produktu savākšanai un izmantošanai;
d)      šo tīršķirnes dzīvnieku snieguma
pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas metodēm;
e)      galveno informāciju, kas
iekļaujama zootehniskajos sertifikātos, kuriem jābūt
līdzi šiem tīršķirnes vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem
produktiem.
2.           Pēc 1. punktā
minēto deleģēto aktu pieņemšanas Komisija ar
īstenošanas aktiem izstrādā veidlapu paraugus 2. panta
i) punkta iii) apakšpunktā minēto tīršķirnes
vaislas dzīvnieku un to spermas, olšūnu un embriju zootehniskajiem
sertifikātiem, kas norādīti 1. punkta
f) apakšpunktā.
Minētos īstenošanas aktus pieņem
saskaņā ar 72. panta 2. punktā norādīto
pārbaudes procedūru.
IX NODAĻA
Oficiālās kontroles un citi oficiālie pasākumi,
administratīvā palīdzība, sadarbība un izpilde dalībvalstīs
46. pants
Vispārīgie noteikumi
par oficiālajām kontrolēm
1.           Kompetentā iestāde
regulāri, uz riska analīzes pamata un pietiekamā apjomā šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrībām un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijām veic oficiālās
kontroles, ņemot vērā:
a)      apzinātos neatbilstības
gadījumus, kas saistīti ar:
i)       vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem
produktiem,
ii)      šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju
kontrolētajiem pasākumiem,
iii)     dzīvnieku audzētāju, šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizāciju pasākumu vai darbību
atrašanās vietu;
b)      šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju
agrākos datus par tajās veikto oficiālo kontroļu rezultātiem
un par to atbilstību šajā regulā paredzētajiem zootehniskajiem
un ģenealoģiskajiem noteikumiem;
c)      tādu paškontroļu drošumu un
rezultātus, ko šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības
un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas vai
trešās personas pēc šo biedrību vai organizāciju lūguma
veikušas, lai pārliecinātos par atbilstību šajā regulā
paredzētajiem zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem noteikumiem;
d)      jebkādu informāciju, kas var
liecināt par neatbilstību.
2.           Kompetentā iestāde
oficiālās kontroles veic regulāri un pietiekami bieži, lai
atklātu šajā regulā paredzēto zootehnisko un ģenealoģisko
noteikumu iespējamus tīšus pārkāpumus, papildus 1. punktā
minētajiem kritērijiem ņemot vērā arī šādus
iespējamus un tīšus pārkāpumus skarošu informāciju,
kas tiek izplatīta ar 53. pantā paredzēto
administratīvās palīdzības mehānismu
starpniecību, un jebkādu citu informāciju, kas norāda uz
šādu pārkāpumu iespējamību.
3.           Oficiālās kontroles, kas
pirms dažu tīršķirnes dzīvnieku un to reproduktīvo produktu
tirdzniecības veiktas, lai izdotu oficiālus sertifikātus vai
oficiālus apliecinājumus, ko šajā regulā paredzētie zootehniskie
un ģenealoģiskie noteikumi prasa par vaislas dzīvnieku vai to reproduktīvo
produktu tirdzniecības nosacījumu, tiek īstenotas
saskaņā ar:
a)      šajā regulā paredzētajiem zootehniskajiem
un ģenealoģiskajiem noteikumiem;
b)      deleģētajiem aktiem, ko
Komisija pieņēmusi saskaņā ar 35. un 45. pantu.
4.           Oficiālās kontroles veic,
par tām iepriekš paziņojot dzīvnieku audzētājam, šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrībai vai krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijai, ja vien svarīgu iemeslu
dēļ kontroles nav veicamas bez brīdinājuma.
5.           Oficiālās kontroles pēc
iespējas veic tā, lai dzīvnieku audzētājiem, šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrībām vai krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijām līdz minimumam
samazinātu slogu.
6.           Kompetentā iestāde oficiālās
kontroles veic vienlīdz rūpīgi neatkarīgi no tā, vai
vaislas dzīvnieki vai to reproduktīvie produkti ir:
a)      pieejami Savienības tirgū –
neatkarīgi no tā, vai tie ir no dalībvalsts, kurā ir
veiktas oficiālās kontroles, vai no citas dalībvalsts, –
vai
b)      ievesti Savienībā no trešajām
valstīm.
47. pants
Oficiālo kontroļu
pārredzamība
1.           Kompetentā iestāde
oficiālās kontroles veic augstā pārredzamības
līmenī un attiecīgu informāciju par oficiālo
kontroļu organizāciju un īstenošanu publisko.
Tā nodrošina, ka informāciju par
tās veiktajām oficiālajām kontrolēm regulāri un laikus
publisko vismaz šādā apjomā:
a)      iestādes veikto oficiālo kontroļu
veids, skaits un rezultāti;
b)      iestādes atklāto
neatbilstības gadījumu veids un skaits;
c)      gadījumi, kur iestāde veikusi
pasākumus saskaņā ar 61. pantu;
d)      gadījumi, kur iestāde
piemērojusi soda sankcijas saskaņā ar 62. pantu.
2.           Komisija ar īstenošanas aktiem nosaka
un pēc vajadzības atjaunina formu, kādā jāpublicē
1. punktā minētā informācija.
Minētos īstenošanas aktus pieņem
saskaņā ar 72. panta 2. punktā norādīto pārbaudes
procedūru.
3.           Informāciju par atsevišķu šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizāciju vērtējumu, kura
pamatā ir novērtējums par to atbilstību
vērtēšanas kritērijiem un oficiālo kontroļu rezultāti,
kompetentā iestāde publicēt vai kā citādi darīt
publiski pieejamu var ar šādiem nosacījumiem:
a)      vērtēšanas kritēriji ir
objektīvi, pārredzami un publiski pieejami;
b)      darbojas attiecīgi mehānismi, kas
nodrošina vērtēšanas procesa konsekventumu un pārredzamību.
48. pants
Dokumentētas kontroles un
kontroles verifikācijas procedūras
1.           Kompetentā iestāde
oficiālās kontroles veic saskaņā ar dokumentētām
procedūrām, kurās iekļauti sīki norādījumi darbiniekiem,
kas veic oficiālās kontroles.
2.           Kompetentajai iestādei ir ieviestas
iekšējās procedūras savu oficiālo kontroļu un citu
oficiālo pasākumu konsekventuma un rezultativitātes
verificēšanai.
3.           Kompetentā iestāde
a)      veic koriģējošas darbības
visos gadījumos, kur 2. punktā paredzētās iekšējās
procedūras atklāj, ka oficiālās kontroles un citi
oficiālie pasākumi nav bijuši pietiekami konsekventi un
rezultatīvi,
b)      šā panta 1. punktā paredzētās
dokumentētās procedūras pēc vajadzības atjaunina.
49. pants
Ziņojumi par oficiālajām
kontrolēm
1.           Kompetentā iestāde par
visām veiktajām oficiālajām kontrolēm sagatavo
ziņojumus, kuros iekļauj:
a)      aprakstu par oficiālo kontroļu mērķi;
b)      izmantotās kontroles metodes;
c)      oficiālo kontroļu
rezultātus;
d)      attiecīgā gadījumā darbības,
kuras kompetentā iestāde oficiālo kontroļu
rezultātā prasa no dzīvnieku audzētājiem, šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrībām un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijām.
2.           Kompetentā iestāde dzīvnieku
audzētājiem, šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām
vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijām,
kurās veiktas oficiālās kontroles, nosūta 1. punktā
paredzētā ziņojuma eksemplāru.
50. pants
Oficiālo kontroļu
veikšanas metodes un paņēmieni
1.           Kompetentā iestāde, veicot
oficiālās kontroles, izmanto kontroles metodes un
paņēmienus, kas attiecīgā gadījumā aptver verificēšanu,
inspicēšanu un revīzijas.
2.           Kompetentā iestāde dzīvnieku
audzētājiem, šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībām
un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijām
veic oficiālās kontroles, kas attiecīgā gadījumā aptver:
a)      šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju
ieviesto kontroles sistēmu un šo kontroles sistēmu sniegto
rezultātu pārbaudīšanu;
b)      inspicēšanu, kurā pārbauda:
i)       dzīvnieku audzētāju, šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizāciju telpas, birojus un aprīkojumu,
ii)      dzīvnieku audzētāju
vaislas dzīvniekus un to reproduktīvos produktus,
iii)     dzīvnieku audzētāju, šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizāciju marķēšanu, prezentēšanu
un reklamēšanu;
c)      tādu dokumentu un citu pierakstu
izskatīšanu, kuriem varētu būt nozīme, novērtējot
atbilstību šajā regulā paredzētajiem zootehniskajiem un
ģenealoģiskajiem noteikumiem;
d)      šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrību un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju
dalībnieku un darbinieku intervēšanu;
e)      citas darbības, kas jāveic, lai
apzinātu neatbilstības gadījumus.
51. pants
Dzīvnieku audzētāju,
šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizāciju pienākumi
1.           Ja tas nepieciešams oficiālo
kontroļu veikšanai vai citām oficiālām darbībām, dzīvnieku
audzētāji, šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības
un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas
kompetentās iestādes amatpersonām ļauj pēc
vajadzības piekļūt:
a)      telpām, birojiem un aprīkojumam;
b)      datorizētām informācijas
pārvaldības sistēmām;
c)      vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem
produktiem;
d)      dokumentiem un jebkādai citai
būtiskai informācijai.
2.           Oficiālo kontroļu un citu
oficiālo darbību laikā dzīvnieku audzētāji, šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijas palīdz kompetentās
iestādes amatpersonām viņu uzdevumu izpildē.
3.           Komisija ar īstenošanas aktiem
var pieņemt noteikumus par:
a)      to, kā ir reglamentēta kompetentās
iestādes amatpersonu piekļuve 1. punkta b) apakšpunktā
minētajām datorizētajām informācijas pārvaldības
sistēmām,
b)      vienotiem noteikumiem par 2. punktā
paredzēto palīdzību, ko dzīvnieku audzētāji, šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijas sniedz kompetentajai
iestādei.
Minētos īstenošanas aktus pieņem
saskaņā ar 72. panta 2. punktā norādīto
pārbaudes procedūru.
52. pants
Pilnvaru deleģēšana attiecībā
uz īpašiem noteikumiem par oficiālām kontrolēm un par darbībām,
ko kompetentā iestāde veic attiecībā uz vaislas
dzīvniekiem un to reproduktīvajiem produktiem
1.           Komisiju pilnvaro saskaņā
ar 71. pantu pieņemt deleģētos aktus par noteikumiem, kas
reglamentē:
a)      oficiālās kontroles, kuras veic
vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem produktiem, lai verificētu
atbilstību šajā regulā paredzētajiem zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem
noteikumiem;
b)      darbības, kuras kompetentā
iestāde veic pēc oficiālajām kontrolēm, ņemot
vērā to gaitā iegūtos rezultātus.
2.           Deleģētajos aktos, kas
paredzēti 1. punktā, norāda:
a)      kompetentās iestādes īpašos
pienākumus un uzdevumus papildus tiem, kas paredzēti 46.–50. pantā;
b)      gadījumus, kuros kompetentā
iestāde attiecībā uz konkrētiem neatbilstības
gadījumiem veic vienu vai vairākus pasākumus, kas paredzēti
atbilstoši 66. panta 1. punktam pieņemtajos īstenošanas
aktos, vai citus pasākumus papildus tiem, kas paredzēti
minētajā pantā.
53. pants
Vispārīgie noteikumi
par administratīvo palīdzību un sadarbību
1.           Gadījumos, kur
neatbilstības izcelšanās, izplatība un ietekme aptver
vairāk nekā vienu dalībvalsti, dalībvalstu kompetentās
iestādes cita citai sniedz administratīvu palīdzību, lai
nodrošinātu šajā regulā paredzēto zootehnisko un ģenealoģisko
noteikumu pareizu piemērošanu.
2.           Šā panta 1. punktā paredzētā
administratīvā palīdzība attiecīgā
gadījumā aptver dalībvalsts kompetentās iestādes līdzdalību
kādas citas dalībvalsts kompetentās iestādes
īstenotās oficiālās kontrolēs uz vietas.
3.           Šā panta noteikumus
piemēro, neskarot nacionālos noteikumus:
a)      ko piemēro tādu dokumentu
izdošanai, par kuriem ir tiesas process vai kuri ir ar to saistīti;
b)      kā mērķis ir fizisko vai
juridisko personu komercinterešu aizsardzība.
4.           Jebkāda saziņa starp
kompetentajām iestādēm saskaņā ar 54., 55. un 56. pantu
notiek rakstiski.
54. pants
Palīdzība pēc
pieprasījuma
1.           Ja kompetentā iestāde („pieprasījuma
iesniedzēja kompetentā iestāde”) uzskata, ka oficiālo
kontroļu veikšanai vai rezultatīvai turpmākai rīcībai tai
ir nepieciešama informācija no kompetentās iestādes („pieprasījuma
saņēmējas kompetentās iestādes”) citā
dalībvalstī, tā minētajai kompetentajai iestādei
iesniedz pamatotu pieprasījumu.
Pieprasījuma saņēmēja kompetentā
iestāde nekavējoties:
a)      apstiprina pamatotā
pieprasījuma saņemšanu un norāda laiku, kāds nepieciešams
pieprasītās informācijas sniegšanai;
b)      veic oficiālās kontroles vai
izmeklēšanu, kas nepieciešama, lai:
i)       pieprasījuma iesniedzējai kompetentajai
iestādei iesniegtu visu nepieciešamo informāciju un
oriģinālos dokumentus vai to apliecinātas kopijas,
ii)      verificētu, nepieciešamības
gadījumā arī uz vietas, atbilstību šajā regulā
paredzētajiem zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem noteikumiem, kuri
ir tās jurisdikcijā.
2.           Pieprasījuma iesniedzējas
un saņēmējas kompetentās iestādes var vienoties, ka pieprasījuma
iesniedzēju iestāžu norīkotas amatpersonas ir klāt 1. punkta
otrās daļas b) punkta i) apakšpunktā minētajās
oficiālajās kontrolēs.
Šādos gadījumos pieprasītājas kompetentās
iestādes amatpersonas:
a)      jebkurā laikā spēj uzrādīt
rakstisku pilnvaru, kas apliecina viņu identitāti un oficiālo
statusu;
b)      vienīgi oficiālo kontroļu
veikšanas nolūkā var piekļūt tām pašām
telpām un dokumentiem, kas ir piekļūstami klātesošajām
pieprasījuma saņēmējas kompetentās iestādes
amatpersonām;
c)      nav tiesīgas pēc savas
iniciatīvas izmantot pilnvaras veikt oficiālās kontroles, kuru
veikšana ir pieprasījuma saņēmējas kompetentās
iestādes amatpersonu pienākums.
55. pants
Palīdzība bez
pieprasījuma
1.           Ja kompetentā iestāde
uzzina par neatbilstības gadījumu un ja šī neatbilstība var
ietekmēt citu dalībvalsti, šādu informāciju tā pēc
savas iniciatīvas un nekavējoties paziņo šīs citas
dalībvalsts kompetentajai iestādei.
2.           Kompetentā iestāde, kas
saskaņā ar 1. punktu saņēmusi paziņojumu:
a)      nekavējoties apstiprina
paziņojuma saņemšanu;
b)      desmit dienu laikā pēc
paziņojuma saņemšanas norāda:
i)       kādu izmeklēšanu nodomājusi
veikt 1. punktā minētajā neatbilstības gadījumā
vai
ii)      kādu iemeslu dēļ uzskata,
ka izmeklēšana nav nepieciešama.
3.           Ja kompetentā iestāde, kas
saņēmusi paziņojumu saskaņā ar 1. punktu, nolemj saskaņā
ar 2. punktu veikt izmeklēšanu, tā paziņojošo kompetento
iestādi bez kavēšanās informē par šādas
izmeklēšanas rezultātiem un, attiecīgā gadījumā, visiem
no tiem izrietošajiem pasākumiem.
56. pants
Palīdzība
neatbilstības gadījumā
1.           Ja oficiālo kontroļu laikā,
kas veiktas citas dalībvalsts izcelsmes vaislas dzīvniekiem un to
reproduktīvajiem produktiem, kompetentā iestāde noskaidro, ka
šie vaislas dzīvnieki vai to reproduktīvie produkti neatbilst
šajā regulā paredzētajiem zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem
noteikumiem un tādējādi rada būtisku minēto noteikumu
pārkāpumu, tā par to bez kavēšanās paziņo
nosūtītājas dalībvalsts un jebkuras citas attiecīgās
dalībvalsts kompetentajām iestādēm, lai tās
varētu veikt attiecīgu izmeklēšanu.
2.           Kompetentās iestādes, kas saskaņā
ar 1. punktu saņēmušas paziņojumu, nekavējoties:
a)      apstiprina paziņojuma saņemšanu
un norāda, kādu izmeklēšanu nodomājušas veikt sakarā
ar 1. punktā minēto neatbilstības gadījumu;
b)      izmeklē šo lietu, veic visus nepieciešamos
pasākumus un paziņojošo kompetento iestādi informē par
izmeklēšanas raksturu un veiktajām oficiālajām kontrolēm,
pieņemtajiem lēmumiem un to iemesliem.
3.           Ja 1. punktā minētajai
paziņojošajai kompetentajai iestādei ir iemesls uzskatīt, ka
izmeklēšana vai pasākumi, ko saskaņā ar 2. punktu veikušas
paziņojuma saņēmējas kompetentās iestādes, konstatēto
neatbilstību pienācīgi nenovērš, tā pieprasa, lai
paziņojuma saņēmējas kompetentās iestādes veiktu
papildu oficiālās kontroles vai pasākumus.
Šādos gadījumos abu dalībvalstu
kompetentās iestādes:
a)      meklē, kādā veidā un
ar kādiem līdzekļiem rast saskaņotu pieeju ar
mērķi pienācīgi nokārtot šā panta 1. punktā
minēto neatbilstības gadījumu, arī saskaņā ar 53. panta
2. punktu un 54. panta 2. punktu veicot kopīgas
oficiālās kontroles uz vietas;
b)      nekavējoties informē Komisiju,
ja nespēj vienoties par piemērotiem pasākumiem.
4.           Ja oficiālās kontroles,
kas veiktas vaislas dzīvniekiem vai to reproduktīvajiem produktiem no
citas dalībvalsts, atkārtoti apliecina neatbilstību 1. punktā
minētajiem noteikumiem, galamērķa dalībvalsts
kompetentā iestāde par to nekavējoties informē Komisiju un pārējo
dalībvalstu kompetentās iestādes.
57. pants
No trešajām valstīm
saņemtā informācija par neatbilstību
1.           Ja kompetentā iestāde no
trešās valsts saņem informāciju, kas liecina par
neatbilstības gadījumu attiecībā uz šajā regulā
paredzētajiem zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem noteikumiem,
tā šo informāciju nekavējoties paziņo:
a)      Komisijai, ja informācija attiecas uz
Savienības līmeni vai var uz to attiekties;
b)      citu attiecīgo dalībvalstu
kompetentajām iestādēm.
2.           Informāciju, kas iegūta, saskaņā
ar šo regulu veicot oficiālās kontroles un izmeklēšanas, var
nodot 1. punktā minētajai trešajai valstij, ja:
a)      šo informāciju sniegušās kompetentās
iestādes šādai nodošanai piekrīt;
b)      trešā valsts ir uzņēmusies
sniegt nepieciešamo palīdzību pierādījumu vākšanā
par Savienības noteikumiem neatbilstīgu vai šķietami
neatbilstīgu praksi;
c)      tiek ievēroti attiecīgie
Savienības un nacionālie noteikumi, ko piemēro personas datu nodošanai
trešajām valstīm.
58. pants
Komisijas koordinētā
palīdzība un turpmākā rīcība
1.           Komisija bez kavēšanās
koordinē saskaņā ar šo nodaļu veiktos kompetentās
iestādes pasākumus, ja:
a)      Komisijai pieejamā informācija
liecina, ka neatbilstīgas vai šķietami neatbilstīgas darbības:
i)       rada vai var radīt sekas vairāk
nekā vienā dalībvalstī vai
ii)      iespējams, notiek vairāk
nekā vienā dalībvalstī;
b)      kompetentās iestādes attiecīgajās
dalībvalstīs nespēj vienoties par piemērotu
rīcību šādas neatbilstības novēršanai.
2.           Gadījumos, kas minēti 1. punktā,
Komisija var:
a)      sadarbībā ar attiecīgo
dalībvalsti nosūtīt inspektoru komandu, kas veiktu oficiālu
kontroli uz vietas;
b)      pieprasīt, lai
nosūtītājas dalībvalsts un, attiecīgā
gadījumā, citu attiecīgo dalībvalstu kompetentās
iestādes attiecīgi pastiprinātu savas oficiālās
kontroles un ziņotu Komisijai par pasākumiem, ko tās veikušas;
c)      informāciju par šādiem
gadījumiem kopā ar priekšlikumu par 1. punkta
a) apakšpunktā minēto neatbilstības gadījumu
novēršanas pasākumiem iesniegt 72. panta 1. punktā minētajai
komitejai.
59. pants
Oficiālo kontroļu finansēšanas
vispārīgais princips
1.           Dalībvalstis nodrošina, ka ir
pieejami pietiekami finanšu resursi, lai nodrošinātu personālu un
citus resursus, kas kompetentajai iestādei nepieciešami, lai tā
varētu veikt oficiālās kontroles un citus oficiālos pasākumus.
2.           Dalībvalstis
var iekasēt maksu, kas segtu to veikto oficiālo kontroļu
radītās izmaksas.
60. pants
Kompetento iestāžu vispārīgie
pienākumi attiecībā uz izpildes darbībām
1.           Rīkojoties saskaņā ar
šo nodaļu, darbības, kas veicamas, lai novērstu
neatbilstības vai līdz minimumam samazinātu to ietekmi uz
vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu tirdzniecību,
kompetentās iestādes uzskata par prioritārām.
2.           Ja radušās aizdomas par
neatbilstību, kompetentās iestādes veic izmeklēšanu, lai
šīs aizdomas apstiprinātu vai kliedētu.
3.           Ja 2. punktā
minētajai izmeklēšanai tas nepieciešams, šī izmeklēšana
aptver uz noteiktu laiku pastiprinātas oficiālās kontroles
attiecībā uz vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem produktiem,
kā arī attiecībā uz dzīvnieku audzētājiem, šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrībām un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijām.
61. pants
Izmeklēšanas un pasākumi
konstatētas neatbilstības gadījumā
1.           Ja tiek konstatēta
neatbilstība, kompetentās iestādes:
a)      veic jebkādu papildu
izmeklēšanu, kas nepieciešama, lai noskaidrotu neatbilstības
izcelšanos un apjomu, kā arī lai noteiktu dzīvnieku audzētāju,
šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizāciju atbildību;
b)      veic attiecīgus pasākumus, lai
nodrošinātu, ka dzīvnieku audzētāji, šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijas neatbilstību novērš un
nepieļauj tās turpmāku atkārtošanos.
Pieņemot lēmumus par veicamajiem
pasākumiem, kompetentās iestādes ņem vērā
neatbilstības raksturu un dzīvnieku audzētāju, šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizāciju agrākos atbilstības
datus.
2.           Rīkojoties saskaņā ar
1. punktu, kompetentās iestādes, ja nepieciešams:
a)      atliek tīršķirnes vaislas
dzīvnieku ierakstīšanu ciltsgrāmatās vai krustojuma vaislas
cūku reģistrēšanu ciltsreģistros;
b)      dod rīkojumu, lai dzīvniekiem vai
to reproduktīvajiem produktiem, kas paredzēti izmantošanai vaislai
saskaņā ar šo regulu, tiktu mainīts statuss vai lai dzīvnieku
audzētājiem tiktu sniegta koriģējoša informācija;
c)      ierobežo vai aizliedz tirdzniecību
ar dzīvniekiem un reproduktīvajiem produktiem 2. pantā
definēto vaislas dzīvnieku vai reproduktīvo produktu
statusā vai to importēšanu Savienībā, vai eksportēšanu
uz trešajām valstīm, vai aizliedz vai uzdod tos nosūtīt
atpakaļ uz nosūtītāju dalībvalsti;
d)      dod rīkojumu, lai dzīvnieku audzētāji,
šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizācijas palielinātu
paškontroļu biežumu;
e)      dod rīkojumu, lai
attiecībā uz dažām attiecīgo dzīvnieku audzētāju,
šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību vai krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizāciju darbībām tiktu
pastiprinātas oficiālās kontroles vai lai tās notiktu
regulāri;
f)       ja kāda šķirnes dzīvnieku
audzētāju biedrība vai krustojuma vaislas cūku
audzētāju organizācija atkārtoti, pastāvīgi vai parasti
nepilda saskaņā ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu apstiprinātās
ciltsdarba programmas prasības, dod rīkojumu, lai uz attiecīgu
laiku tiktu pārtrauktas visas vai kādas attiecīgo dzīvnieku
audzētāju, šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību
vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju darbības
un, attiecīgā gadījumā, visu vai kādu to uzturēto
vai izmantoto interneta vietņu darbība, un aptur šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijas īstenotās ciltsdarba
programmas apstiprinājumu;
g)      ja kādas šķirnes dzīvnieku
audzētāju biedrības vai krustojuma vaislas cūku
audzētāju organizācijas administratīvā prakse liecina,
ka tā atkārtoti, pastāvīgi vai parasti nepilda 4. panta
2. punkta c) apakšpunkta prasības, dod rīkojumu atsaukt saskaņā
ar 4. panta 2. punktu piešķirto šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas
atzīšanu;
h)      veic jebkuru citu pasākumu, ko
kompetentā iestāde atzīst par piemērotu, lai
nodrošinātu atbilstību šajā regulā paredzētajiem
zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem noteikumiem.
3.           Kompetentās iestādes
attiecīgajam dzīvnieku audzētājam, šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrībai vai krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijai, vai tās
pārstāvim iesniedz:
a)      rakstisku paziņojumu par savu
lēmumu attiecībā uz darbību vai pasākumu, kas
jāveic saskaņā ar 1. un 2. punktu, kā arī
norāda šā lēmuma iemeslus; un
b)      informāciju par šā lēmuma
pārsūdzēšanas tiesībām, piemērojamo
procedūru un termiņiem.
4.           Visus izdevumus, kas rodas
sakarā ar šo pantu, sedz atbildīgais dzīvnieku audzētājs,
šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība vai krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizācija.
62. pants
Sankcijas
Dalībvalstis paredz noteikumus
attiecībā uz sankcijām, ko piemēro par šīs regulas noteikumu
pārkāpumiem, un veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai
nodrošinātu to īstenošanu. Paredzētajām sankcijām
jābūt iedarbīgām, samērīgām un
preventīvām.
Dalībvalstis ne
vēlāk kā 74. panta otrajā daļā norādītajā
datumā paziņo par šiem noteikumiem Komisijai un nekavējoties
paziņo tai par visiem turpmākiem grozījumiem, kas tos skar.
X NODAĻA
Komisijas kontroles
1. iedaļa
Komisijas kontroles dalībvalstīs
63. pants
Komisijas kontroles
dalībvalstīs
1.           Komisijas eksperti katrā
dalībvalstī veic kontroles, lai:
a)      verificētu šajā regulā
paredzēto zootehnisko un ģenealoģisko noteikumu vispārīgo
piemērošanu;
b)      pārliecinātos, ka darbojas 46. pantā
minētās nacionālās kontroles sistēmas un
kompetentā iestāde, kas tās ekspluatē;
c)      izmeklētu un savāktu
informāciju:
i)       par oficiālajām kontrolēm
un izpildes praksi,
ii)      par svarīgām vai
atkārtotām problēmām, ko rada šajā regulā
paredzēto zootehnisko un ģenealoģisko noteikumu piemērošana
vai izpilde,
iii)     par jaunām problēmām vai jauniem
notikumiem dalībvalstīs.
2.           Komisijas kontroles, kas
paredzētas 1. punktā, tiek rīkotas sadarbībā ar
dalībvalstu kompetentajām iestādēm un var aptvert verificēšanu
klātienē sadarbībā ar oficiālās kontroles
veicējas kompetentās iestādes darbiniekiem.
3.           Komisijas ekspertiem
palīdzību var sniegt dalībvalstu eksperti.
Nacionālajiem ekspertiem, kas pavada
Komisijas ekspertus, piešķir tādas pašas piekļuves tiesības
kā Komisijas ekspertiem.
64. pants
Ziņojumi par Komisijas
kontrolēm dalībvalstīs
1.           Komisija:
a)      sagatavo Komisijas kontroļu konstatējumu
ziņojuma projektu un dalībvalstij, kurā saskaņā ar 63. panta
1. punktu veiktas Komisijas kontroles, komentāru izteikšanai nosūta
vienu tā eksemplāru;
b)      ņemot vērā
a) apakšpunktā paredzētos dalībvalsts komentārus,
sagatavo šo Komisijas kontroļu konstatējumu galaziņojumu;
c)      publisko galaziņojumu un
dalībvalsts komentārus, kas paredzēti a) un
b) apakšpunktā.
2.           Attiecīgā
gadījumā Komisija 1. punkta b) apakšpunktā
paredzētajā galaziņojumā var ieteikt koriģējošus vai
preventīvus pasākumus, kas dalībvalstīm jāveic, lai
novērstu saskaņā ar 63. panta 1. punktu veikto
Komisijas kontroļu laikā atklātus īpašus vai
sistēmiskus trūkumus.
65. pants
Dalībvalstu pienākumi
attiecībā uz Komisijas kontrolēm
1.           Lai Komisijai palīdzētu veikt
63. panta 1. punktā paredzētās Komisijas kontroles,
dalībvalstis:
a)      nodrošina nepieciešamo
palīdzību, dokumentāciju un citu tehnisko atbalstu, ko Komisijas
eksperti pieprasa, lai varētu efektīvi un lietderīgi veikt
Komisijas kontroles;
b)      nodrošina Komisijas ekspertiem
piekļuvi visām Komisijas kontroļu veikšanai nepieciešamajām
telpām vai telpu daļām un informācijai, arī
datorsistēmām.
2.           Lai nodrošinātu atbilstību
šajā regulā paredzētajiem zootehniskajiem un
ģenealoģiskajiem noteikumiem, dalībvalstis veic pienācīgu
turpmāku rīcību, ievērojot 64. panta 1. punkta
b) apakšpunktā paredzētajā galaziņojumā sniegtos
ieteikumus.
66. pants
Nopietni trūkumi
dalībvalsts kontroles sistēmā
1.           Ja Komisijai ir liecības par
nopietniem trūkumiem dalībvalsts kontroles sistēmās un šādu
trūkumu dēļ var tikt plaši pārkāpti šajā
regulā paredzētie zootehniskie un ģenealoģiskie noteikumi,
Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem vienu vai vairākus šādus
pasākumus, ko piemēro, līdz šie trūkumi novērsti:
a)      aizliedz tirgot vaislas dzīvniekus
vai to reproduktīvos produktus, uz kuriem attiecas oficiālās
kontroles sistēmas trūkumi;
b)      papildus II nodaļā paredzētajiem
nosacījumiem izvirza īpašus nosacījumus attiecībā uz šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizāciju atzīšanu, ciltsdarba programmu
apstiprināšanu vai vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu
tirdzniecību;
c)      pieņem citus attiecīgus pagaidu
pasākumus.
Minētos īstenošanas aktus pieņem
saskaņā ar 72. panta 2. punktā norādīto
pārbaudes procedūru.
2.           Šā panta 1. punktā
paredzētos pasākumus pieņem tikai pēc tam, kad
attiecīgā dalībvalsts nav spējusi izlabot situāciju
pēc pieprasījuma un Komisijas noteiktā termiņā.
2. iedaļa
Komisijas kontroles trešajās valstīs
67. pants
Komisijas kontroles trešajās
valstīs
1.           Komisijas eksperti var veikt
Komisijas kontroles trešajās valstīs, lai:
a)      pārliecinātos, ka trešās
valsts tiesību sistēmā paredzētie zootehniskie un ģenealoģiskie
noteikumi par vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem produktiem nodrošina
šajā regulā paredzētajām Savienības garantijām līdzvērtīgas
garantijas;
b)      pārliecinātos, ka
attiecīgajā trešajā valstī ieviestā kontroles
sistēma spēj nodrošināt, lai uz Savienību eksportētie
vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu sūtījumi atbilstu
attiecīgajām šīs regulas VII nodaļas
prasībām;
c)      vāktu informāciju, lai
noskaidrotu cēloņus atkārtotiem gadījumiem, kur Savienībā
importēti vaislas dzīvnieki un to reproduktīvie produkti
neatbilst uz importēšanu Savienībā attiecināmajām
zootehniskajām un ģenealoģiskajām prasībām,
attiecībā uz kurām tikusi nepamatoti sertificēta
atbilstība.
2.           Šā panta 1. punktā
paredzētās Komisijas kontroles īpaši attiecas uz:
a)      trešās valsts zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem
tiesību aktiem par vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem produktiem;
b)      trešās valsts kompetentās iestādes
organizatorisko struktūru, pilnvarām un neatkarīgumu,
uzraudzību, kas uz to attiecas, un faktiskām izpildes pilnvarām attiecībā
uz a) apakšpunktā minētajiem tiesību aktiem;
c)      personāla mācībām
oficiālo kontroļu veikšanā;
d)      trešās valsts kompetentajai
iestādei pieejamajiem resursiem;
e)      uz prioritātēm balstītu dokumentētu
kontroles procedūru un kontroles sistēmu esību un darbību;
f)       no citām trešajām valstīm
ievestiem vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem produktiem piemēroto
oficiālo kontroļu apjomu un darbību;
g)      garantijām, ko trešā valsts var
sniegt attiecībā uz atbilstību vai līdzvērtīgumu
prasībām, kuras noteiktas šajā regulā paredzētajos
zootehniskajos un ģenealoģiskajos noteikumos.
68. pants
Trešajās valstīs
veikto Komisijas kontroļu biežums un organizācija
1.           Komisijas kontroļu biežumu trešajās
valstīs nosaka, pamatojoties uz:
a)      šajā regulā paredzētajiem zootehniskajiem
un ģenealoģiskajiem noteikumiem;
b)      Savienībā no trešajām
valstīm ievesto vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu
daudzumu un veidu;
c)      jau veikto Komisijas kontroļu rezultātiem;
d)      rezultātiem, kas iegūti
oficiālās kontrolēs attiecībā uz vaislas
dzīvniekiem un reproduktīvajiem produktiem, kurus ieved Savienībā
no trešās valsts, un jebkurās citās dalībvalstu kompetento
iestāžu veiktās oficiālās kontrolēs.
2.           Lai sekmētu 1. punktā
paredzēto Komisijas kontroļu efektivitāti un lietderību,
Komisija pirms to veikšanas var pieprasīt, lai trešā valsts iesniedz:
a)      informāciju, kas minēta 37. panta
1. punkta b) apakšpunktā;
b)      attiecīgā
gadījumā – šajā trešajā valstī veikto
oficiālo kontroļu rakstiskos dokumentējumus.
3.           Komisija no dalībvalstīm
var izraudzīties ekspertus, kas palīdzētu Komisijas ekspertiem 1. punktā
paredzēto kontroļu laikā.
69. pants
Komisijas ziņojumi par tās
ekspertu veiktām kontrolēm trešajās valstīs
1.           Ja Komisijas kontroles ir veiktas
saskaņā ar 67. panta 1. punktu, Komisija:
a)      sagatavo Komisijas kontroļu
konstatējumu ziņojuma projektu un trešajai valstij, kurā tās
veiktas, komentāru izteikšanai nosūta vienu tā eksemplāru;
b)      ņemot vērā
komentārus, ko izteikusi trešā valsts, kurā Komisijas kontroles veikuši
tās eksperti, sagatavo konstatējumu galaziņojumu;
c)      publisko galaziņojumu un komentārus,
ko izteikusi trešā valsts, kurā kontroles veiktas.
2.           Attiecīgā
gadījumā Komisija 1. punktā paredzētajā
galaziņojumā var ieteikt koriģējošus vai preventīvus
pasākumus, kas trešajai valstij jāveic, lai novērstu īpašus
vai sistēmiskus trūkumus, ko tās eksperti atklājuši saskaņā
ar 67. panta 1. punktu veikto Komisijas kontroļu laikā.
70. pants
Īpašu pasākumu iedibināšana
attiecībā uz vaislas dzīvnieku un to reproduktīvo produktu
importēšanu Savienībā
1.           Ja ir liecības, ka, iespējams,
ir plaša un būtiska neatbilstība šajā regulā paredzētajiem
zootehniskajiem un ģenealoģiskajiem noteikumiem, Komisija ar
īstenošanas aktiem pieņem šīs neatbilstības novēršanai
nepieciešamos īpašos pasākumus.
Minētos īstenošanas aktus pieņem
saskaņā ar 72. panta 2. punktā minēto pārbaudes
procedūru.
2.           Šā panta 1. punktā paredzētajos
īpašajos pasākumos vaislas dzīvniekus un to reproduktīvos produktus
identificē, minot to kodus Kombinētajā nomenklatūrā,
un šo pasākumu vidū var būt:
a)      ar zootehniskiem iemesliem pamatots aizliegums
Savienībā importēt vaislas dzīvniekus un reproduktīvos
produktus ar izcelsmi vai nosūtītāju trešajās valstīs,
uz kurām attiecas 1. punktā minētā neatbilstība;
b)      prasība, lai 1. punktā
minētajiem vaislas dzīvniekiem un to reproduktīvajiem produktiem
ar izcelsmi vai nosūtītāju trešajās valstīs, uz kurām
attiecas 1. punktā minētā neatbilstība,
i)       pirms to nosūtīšanas uz
Savienību vai ievešanas brīdī tiktu veiktas konkrētas
kontroles,
ii)      būtu līdzi oficiāls
sertifikāts vai jebkāds cits pierādījums, kas apliecina, ka
šie vaislas dzīvnieki vai to reproduktīvie produkti atbilst
prasībām, kuras izklāstītas šīs regulas
VII nodaļā vai deleģētajā aktā, kas pieņemts
saskaņā ar 45. panta 1. punktu;
c)      prasība, lai b) apakšpunkta
ii) punktā minētais apliecinošais dokuments tiktu iesniegts atbilstoši
noteiktam formātam;
d)      citi 1. punktā
minētās neatbilstības novēršanai nepieciešami pasākumi.
3.           Pieņemot 2. punktā
minētos īpašos pasākumus, ņem vērā:
a)      informāciju, kas ievākta
saskaņā ar 67. panta 2. punktu;
b)      citu informāciju, ko iesniegušas trešās
valstis, uz kurām attiecas 1. punktā minētā
neatbilstība;
c)      ja nepieciešams, 67. panta 1. punktā
paredzēto Komisijas kontroļu rezultātus.
4.           Komisija uzrauga situāciju un atkarībā
no situācijas attīstības saskaņā ar 72. panta 2. punktā
noteikto procedūru groza vai atceļ pieņemtos pasākumus.
XI NODAĻA
Deleģēšana un īstenošana
71. pants
Deleģēšanas
īstenošana
1.           Pilnvaras pieņemt
deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā
pantā izklāstītos nosacījumus.
2.           Pilnvaras pieņemt 4. panta
3. punktā, 8. panta 3. punktā, 17. panta 4. punktā,
19. panta 4. punktā, 20. panta 2. punktā, 21. panta
2. punktā, 23. panta 4. punktā, 24. panta 2. punktā,
28. panta 1. punktā, 32. panta 2. punktā, 33. panta
3. punktā, 35. panta 1. punktā, 39. panta 2. punktā,
45. panta 1. punktā un 52. panta 1. punktā
minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz nenoteiktu
laiku no šīs regulas spēkā stāšanās datuma.
3.           Eiropas Parlaments vai Padome
jebkurā brīdī var atsaukt 4. panta 3. punktā, 8. panta
3. punktā, 17. panta 4. punktā, 19. panta 4. punktā,
20. panta 2. punktā, 21. panta 2. punktā, 23. panta
4. punktā, 24. panta 2. punktā, 28. panta 1. punktā,
32. panta 2. punktā, 33. panta 3. punktā, 35. panta
1. punktā, 39. panta 2. punktā, 45. panta 1.
punktā un 52. panta 1. punktā minēto pilnvaru
deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā
norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas
spēkā nākamajā dienā pēc tā
publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī vai arī vēlākā dienā, kas
tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos
deleģētos aktus.
4.           Tiklīdz Komisija pieņem
deleģētu aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas
Parlamentam un Padomei.
5.           Saskaņā ar 4. panta 3. punktu,
8. panta 3. punktu, 17. panta 4. punktu, 19. panta 4. punktu,
20. panta 2. punktu, 21. panta 2. punktu, 23. panta 4. punktu,
24. panta 2. punktu, 28. panta 1. punktu, 32. panta 2. punktu,
33. panta 3. punktu, 35. panta 1. punktu, 39. panta 2. punktu,
45. panta 1. punktu un 52. panta 1. punktu pieņemts
deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos
mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas
Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši
iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas
Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt
iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo
laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
72. pants
Komiteju procedūra
1.           Komisijai palīdz Pastāvīgā zootehnikas komiteja,
kas izveidota ar Padomes Lēmumu 77/505/EEK. Minētā komiteja ir
komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2.           Ja ir atsauce uz šo punktu,
piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
Ja komitejas atzinums jāsaņem
rakstiskā procedūrā, minēto procedūru izbeidz,
nepanākot rezultātu, ja atzinuma sniegšanas termiņā tā
nolemj komitejas priekšsēdētājs vai to pieprasa vienkāršs
locekļu vairākums.
3.           Ja ir atsauce uz šo punktu,
piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 8. pantu saistībā ar
tās 5. pantu.
XII NODAĻA
Nobeiguma noteikumi
73. pants
Atcelšana
1.           Padomes Direktīvas 87/328/EEK, 88/661/EEK,
89/361/EEK, 90/118/EEK, 90/119/EEK, 90/427/EEK, 91/174/EEK, 94/28/EK un 2009/157/EK
un Padomes Lēmumu 96/463/EK atceļ.
2.           Atsauces uz atceltajām
direktīvām un atcelto Lēmumu 96/463/EK uzskata par atsaucēm
uz šo regulu, un tās jālasa saskaņā ar VII pielikumā
iekļauto atbilstības tabulu.
74. pants
Stāšanās
spēkā un piemērošana
Šā regula stājas spēkā
divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro, sākot no [01/mm/gggg] [ievietojamais
datums: ierakstiet pirmo dienu 18. mēnesī pēc pirmajā
daļā norādītā datuma].
Šī
regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama
visās dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā –                                                               Padomes
vārdā –
priekšsēdētājs                                                                                priekšsēdētājs
I PIELIKUMS
šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas,
kas izveido vai uztur II nodaļā minētās ciltsgrāmatas
vai ciltsreģistrus

1. daļa
Vispārīgās prasības 4. panta 2. punktā
paredzētajai šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību
un krustojuma vaislas cūku audzētāju organizāciju
atzīšanai
Lai tiktu atzīta saskaņā ar 4. panta
2. punktu, šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrībai,
kas izveido vai uztur ciltsgrāmatu, vai krustojuma vaislas cūku
audzētāju organizācijai, kas izveido vai uztur ciltsreģistru:
1.           jābūt juridiskai personai
saskaņā ar tiesību aktiem, kas ir spēkā
dalībvalstī, kurā iesniegts pieteikums, kur lūgta
atzīšana;
2.           jābūt juridiski un
finansiāli neatkarīgai no kompetentās iestādes;
3.           jāiesniedz kompetentajai
iestādei dokumenti, kas apliecina, ka:
a)      tai ir pietiekami daudz kvalificētu
darbinieku, piemērotas telpas un aprīkojums, lai efektīvi
īstenotu ciltsdarba programmu, kas jāapstiprina saskaņā ar 8. panta
1. punktu un, attiecīgā gadījumā, 9. pantu;
b)      tā var veikt vai veic kontrolpārbaudes,
kas nepieciešamas to vaislas dzīvnieku ģenētiskās izcelsmes
dokumentēšanai, ar kuriem tā īsteno ciltsdarba programmu, kas
jāapstiprina saskaņā ar 8. panta 1. punktu un, attiecīgā
gadījumā, 9. pantu;
c)      savas darbības
ģeogrāfiskajā apgabalā, kurā šķirnes vai
krustojuma uzlabošanai vai šķirnes saglabāšanai tā īsteno
saskaņā ar 8. panta 1. punktu un, attiecīgā
gadījumā, 9. pantu apstiprinātu ciltsdarba programmu, tā
var iegūt pietiekami lielu vaislas dzīvnieku populāciju un
pietiekamu skaitu dzīvnieku audzētāju vai ir tos ieguvusi;
d)      tā spēj iegūt un izmantot uz
vaislas dzīvniekiem attiecināmos lopu snieguma datus, kas nepieciešami
tās saskaņā ar 8. panta 1. punktu un,
attiecīgā gadījumā, 9. pantu apstiprināmās ciltsdarba
programmas īstenošanai;
e)      ja šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrība vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija
prasa, lai dzīvnieku audzētāji būtu biedri, tā ir
pieņēmusi statūtus, kas paredz:
i)       vienlīdzīgu attieksmi pret
dzīvnieku audzētājiem, kuri ir biedri vai šādu statusu pieprasa
un savus vaislas dzīvniekus tur saimniecībās, kas atrodas
apstiprinātās ciltsdarba programmas īstenošanas
ģeogrāfiskajā apgabalā,
ii)      noteiktus pakalpojumus pēc biedra
statusā esošu dzīvnieku audzētāju pieprasījuma, kuri
savus vaislas dzīvniekus pārvieto uz saimniecībām, kas
atrodas ārpus apstiprinātās ciltsdarba programmas
īstenošanas ģeogrāfiskā apgabala;
f)       tā ir pieņēmusi
kārtību, kādā izšķir ar dzīvnieku
audzētājiem radušos strīdus sakarā ar vaislas dzīvnieku
snieguma pārbaudi un ģenētisko izvērtēšanu, ierakstīšanu
klasēs pēc to labvērtībām un pieņemšanu vaislai,
kā arī vaislas dzīvnieku reproduktīvo produktu savākšanu
un izmantošanu.
2. daļa
Vispārīgās prasības 8. panta
1. punktā un 9. pantā paredzētajai šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrību un krustojuma vaislas cūku
audzētāju organizāciju īstenoto ciltsdarba programmu
apstiprināšanai
1.           Lai ciltsdarba programma tiktu
apstiprināta, šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība
vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija, kā
paredzēts 8. panta 1. punktā un 9. pantā,
kompetentajai iestādei iesniedz informāciju šādos
jautājumos:
a)      ciltsgrāmatā aptvertās
šķirnes vai (krustojuma vaislas cūkām) ciltsreģistrā
aptvertā krustojuma nosaukums un tik sīks raksturojums, lai tos
nevarētu sajaukt ar līdzīgiem vaislas dzīvniekiem, kas
ierakstīti vai reģistrēti citās pastāvošās
ciltsgrāmatās vai ciltsreģistros;
b)      atsevišķo vaislas dzīvnieku
identificēšanas sistēma, kas nodrošina, ka vaislas dzīvnieki ciltsgrāmatā
vai ciltsreģistrā tiek ierakstīti tikai tad, kad tie ir
identificēti vismaz saskaņā ar Savienības dzīvnieku
veselības tiesību aktiem par attiecīgo sugu dzīvnieku
identificēšanu un reģistrēšanu;
c)      ciltsgrāmatās ierakstīto vai
ar ierakstīšanas tiesībām reģistrēto tīršķirnes
vaislas dzīvnieku vai ciltsreģistros reģistrēto krustojuma
vaislas cūku ģenētiskās izcelsmes dokumentēšanas
sistēma;
d)      ciltsdarba programmas mērķi un
sīki izklāstīti vaislas dzīvnieku atlasē lietotie izvērtēšanas
kritēriji, tostarp, jaunas šķirnes ciltsgrāmatu
uzsākot, – sīka informācija par apstākļiem, ar
kuriem pamatojama jaunās šķirnes izveide;
e)      sistēmas, ko lieto, šķirnes
uzlabošanas, selekcionēšanas un saglabāšanas vai krustojuma
uzlabošanas vajadzībām iegūstot, dokumentējot,
paziņojot un izmantojot snieguma pārbaužu rezultātus, un, ja tas
nepieciešams saskaņā ar 27. pantu, veicot ģenētisko izvērtēšanu,
kas dotu iespēju novērtēt vaislas dzīvnieku
ģenētiskās vērtības;
f)       sīkas ziņas par noteikumiem,
kā ciltsgrāmatas pamatdaļu iedala klasēs, ja ir
spēkā dažādi kritēriji un procedūras
ciltsgrāmatā ierakstīto tīršķirnes vaislas
dzīvnieku klasificēšanai pēc to labvērtībām;
g)      ja nepieciešams, sistēmas tādu līniju
ierakstīšanai ciltsgrāmatās un ciltsreģistros, kuras jau ierakstītas
citā ciltsgrāmatā vai ciltsreģistrā.
2.           Šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības un krustojuma vaislas
cūku audzētāju organizācijas pārredzamā
veidā un laikus informē kompetento iestādi, savus biedrus, dzīvnieku
audzētājus, kuri minēti 10. panta 2. punktā, par
jebkādām izmaiņām 1. punktā minētajā
informācijā.
3. daļa
Īpašās prasības šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrībām, kas izveido vai uztur
zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas dzīvnieku ciltsgrāmatas
1.           Papildus prasībām, kas
minētas 2. daļas 1. punktā, attiecībā uz zirgu
dzimtas tīršķirnes vaislas dzīvniekiem piemēro šādas
īpašās prasības:
a)      kompetentajai iestādei deklarēt,
ka šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības izveidotā
ciltsgrāmata ir šīs biedrības ciltsdarba programmas aptvertās
šķirnes izcelsmes ciltsgrāmata, biedrība var ar nosacījumu,
ka:
i)       tai ir vēsturiski dati par to, ka tā
iedibinājusi 2. daļas 1. punktā norādītos noteikumus,
un šos noteikumus tā ir publiskojusi,
ii)      tā pierāda, ka 4. panta 1. punktā
minētā pieteikuma iesniegšanas laikā nav bijusi zināma
neviena cita tajā pašā vai citā dalībvalstī vai
trešā valstī atzīta šķirnes dzīvnieku
audzētāju biedrība, kas izveidojusi tās pašas šķirnes
ciltsgrāmatu, un ka tā ir iedibinājusi un publicējusi 2. daļas
1. punktā norādītos noteikumus,
iii)     tā cieši sadarbojas ar šīs
daļas b) apakšpunktā minētajām šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrībām, jo īpaši attiecībā
uz vispārīgajām prasībām, kas noteiktas 2. daļas
2. punktā,
iv)     tā, ja nepieciešams, ir iedibinājusi
nediskriminējošus noteikumus par rīcību attiecībā uz
ciltsgrāmatām, ko tai pašai šķirnei izveidojušas šķirnes
dzīvnieku audzētāju institūcijas, kuras nav iekļautas
sarakstā saskaņā ar 37. panta 2. punktu;
b)      kompetentajai iestādei
deklarēt, ka šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības
izveidotā ciltsgrāmata ir šīs biedrības ciltsdarba
programmas aptvertās šķirnes filiālciltsgrāmata, šī
biedrība var ar nosacījumu, ka:
i)       tā savā ciltsdarba
programmā ir iestrādājusi noteikumus, ko iedibinājusi a) apakšpunktā
minētā šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība,
kura uztur tās pašas šķirnes izcelsmes ciltsgrāmatu,
ii)      informāciju par i) punktā
minēto noteikumu izmantošanu un avotiem tā ir publiskojusi,
iii)     noteikumus, kas reglamentē tās
ciltsdarba programmu, kura apstiprināta saskaņā ar 8. panta
1. punktu vai 9. pantu, tā uzņemas ar šiem nolūkiem
ieviestiem mehānismiem laikus koriģēt atbilstoši grozījumiem,
ko savos attiecīgajos noteikumos izdarījusi a) apakšpunktā
minētā šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība,
kura uztur šķirnes izcelsmes ciltsgrāmatu.
2.           Attiecībā uz zirgu dzimtas
tīršķirnes vaislas dzīvniekiem piemēro šādas
atkāpes:
a)      ja vienai no šķirnēm VI pielikumā
aprakstītajā Savienības teritorijā ciltsgrāmatas uztur
vairākas šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības un
šo biedrību ciltsdarba programmas, kuras apstiprinātas
saskaņā ar 8. panta 1. punktu, aptver visu šo teritoriju, tad,
atkāpjoties no 1. daļas 3. punkta e) apakšpunkta
i) punkta prasībām, minētās daļas 3. punkta
e) apakšpunkta i) punktā norādītie noteikumi, ko iedibinājušas
šīs šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības:
i)       var paredzēt, ka pie šīs
šķirnes piederošiem zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas
dzīvniekiem, lai tos varētu kvalificēt kā dzimšanas
deklarēšanas nolūkā ierakstāmus šīs šķirnes
ciltsgrāmatā, jābūt dzimušiem norādītā
Savienības teritorijas daļā,
ii)      obligāti nodrošina, ka i) punktā
paredzēto ierobežojumu neattiecina uz ierakstīšanu minētās
šķirnes ciltsgrāmatā reprodukcijas nolūkā;
b)      ja 2. daļas 1. punkta
d) apakšpunktā minētos noteikumus ir iedibinājusi tikai
starptautiska organizācija, kas darbojas pasaules līmenī, un ja dalībvalstī
nav šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības vai trešajā
valstī nav šķirnes dzīvnieku audzētāju institūcijas,
kas uzturētu minētās šķirnes izcelsmes ciltsgrāmatu, tad,
atkāpjoties no šīs daļas 1. punkta a) apakšpunkta
prasībām, dalībvalsts kompetentā iestāde atzīst šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības, kas uztur šīs
šķirnes filiālciltsgrāmatas, ja vien 2. daļas 1. punkta
d) apakšpunktā norādītie noteikumi, kurus iedibinājusi
minētā starptautiskā organizācija:
i)       ir attiecīgās šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības darīti pieejami 4. panta
2. punktā minētajai kompetentajai iestādei
verificēšanai,
ii)      ir iestrādāti
minētās šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības
īstenotajā ciltsdarba programmā, kas apstiprināta
saskaņā ar 8. panta 1. punktu;
c)      atkāpjoties no šīs daļas 1. punkta
b) apakšpunkta prasībām, šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrība, kas uztur filiālciltsgrāmatu, pēc dzīvnieku
labvērtībām var izveidot papildu klases, ja vien zirgu dzimtas tīršķirnes
vaislas dzīvniekus, kas ierakstīti klasēs šīs šķirnes
izcelsmes ciltsgrāmatas pamatdaļā, iespējams ierakstīt
filiālciltsgrāmatas pamatdaļas attiecīgajās klasēs.
II PIELIKUMS
IV nodaļā minētā Ierakstīšana
ciltsgrāmatās un ciltsreģistros
1. daļa
Tīršķirnes vaislas dzīvnieku ierakstīšana
ciltsgrāmatās
I nodaļa
Pamatdaļa
1.           Pēc dzīvnieku audzētāja
iesnieguma šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība,
kā paredzēts 19. panta 1. punktā, ieraksta vai
ierakstīšanai ciltsgrāmatas pamatdaļā reģistrē jebkuru
tīršķirnes vaislas dzīvnieku, kas atbilst šādiem
nosacījumiem:
a)      attiecībā uz vecākiem un,
attiecīgā gadījumā, vecvecākiem tas atbilst kritērijiem,
kas noteikti:
i)       2. panta i) punkta i) apakšpunktā
attiecībā uz tīršķirnes vaislas dzīvniekiem, kas
pieder pie liellopu sugām (Bos taurus un Bubalus bubalis),
cūku sugas (Sus scrofa), aitu sugas (Ovis aries) un kazu sugas
(Capra hircus),
ii)      2. panta i) punkta ii) apakšpunktā
attiecībā uz tīršķirnes vaislas dzīvniekiem, kas
pieder pie zirgu dzimtas sugām (Equus caballus un Equus asinus),
ii)      deleģētajos aktos, kas
pieņemti saskaņā ar 35. panta 1. punktu un 45. panta
1. punktu, attiecībā uz citu sugu tīršķirnes vaislas
dzīvniekiem, kuri minēti 2. panta i) punkta iii) apakšpunktā;
b)      tam ir ģenētiskā izcelsme,
kas apliecināta saskaņā ar ciltsgrāmatās
paredzētajiem noteikumiem atbilstoši ciltsdarba programmai, kura apstiprināta
saskaņā ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu;
c)      pēc dzimšanas tas ir
identificēts saskaņā ar Savienības dzīvnieku
veselības tiesību aktiem, kas attiecas uz attiecīgo sugu, un
noteikumiem, kas iekļauti ciltsdarba programmā, kura
apstiprināta saskaņā ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu
un kurā attiecībā uz zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas
dzīvniekiem jābūt prasībai identificēt kumeļus un
nodrošināt vismaz lecināšanas sertifikātu.
d)      ja vajadzīgs, tam līdzi ir
saskaņā ar 33. panta 1. punktu izsniegts zootehniskais
sertifikāts.
2.           Atkāpjoties no 1. punkta
a) apakšpunkta ii) punkta prasībām, šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrība, kas īsteno krustošanas
programmu ar zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas dzīvniekiem, savas
ciltsgrāmatas pamatdaļā var ierakstīt citas šķirnes
ciltsgrāmatas pamatdaļā jau ierakstītu zirgu dzimtas
tīršķirnes vaislas dzīvnieku, ja vien šī cita šķirne
un šo tīršķirnes vaislas dzīvnieku ierakstīšanas
kritēriji ir norādīti saskaņā ar 8. panta 1. punktu
vai 9. pantu apstiprinātā ciltsdarba programmā.
3.           Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrība, kas savā ciltsgrāmatā ieraksta zirgu dzimtas
tīršķirnes vaislas dzīvnieku, kurš jau ir ierakstīts
ciltsgrāmatā, ko izveidojusi šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrība citā dalībvalstī, šo tīršķirnes vaislas
dzīvnieku ieraksta ar tā vienoto numuru dzīves laikā un, ja
vien abas attiecīgās šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības nevienojas par atkāpi, ar to pašu vārdu, saskaņā
ar starptautiskajiem nolīgumiem par attiecīgo šķirni pievienojot
norādi ar piedzimšanas valsts kodu.
II nodaļa
Atkāpes attiecībā uz jaunizveidotām tīršķirnes
vaislas dzīvnieku ciltsgrāmatām
1.           Šķirnes dzīvnieku
audzētāju biedrībām, kas atrodas 4. panta 2. punktā
paredzētās atzīšanas procesā ar nolūku izveidot
ciltsgrāmatu šķirnei, kurai dalībvalstī nav
ciltsgrāmatas, kompetentā iestāde, atkāpjoties no
I nodaļas 1. punkta a) apakšpunkta, var atļaut šīs
jaunizveidotās ciltsgrāmatas pamatdaļā tieši ierakstīt
dažādu šķirņu tīršķirnes vaislas dzīvniekus vai tādu
pēcnācējus, ar nosacījumu, ka:
a)      jaunās ciltsgrāmatas izveides
periods, kas atbilst attiecīgās sugas paaudžu intervālam, ir
noteikts ciltsdarba programmā, kuru apstiprina saskaņā ar 8. panta
1. punktu un 9. pantu;
b)      tiek dota atsauce uz citu pastāvošu ciltsgrāmatu,
kurā tīršķirnes vaislas dzīvnieki vai to vecāki
pēc piedzimšanas ir ierakstīti pirmo reizi, norādot arī sākotnējo
reģistrācijas numuru minētajā ciltsgrāmatā;
c)      vaislas dzīvnieki tiek ierakstīti
pamatdaļā un, attiecīgā gadījumā, attiecīgās
klasēs saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti ciltsdarba programmā,
kas jāapstiprina saskaņā ar 8. panta 1. punktu un 9. pantu.
2.           Pēc 1. punkta
a) apakšpunktā minētā izveides perioda beigām
kompetentā iestāde veic oficiālās kontroles, kas
paredzētas 50. pantā.
III nodaļa
Papilddaļas
1.           Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrība, kas uztur ciltsgrāmatu, var nolemt, ka pie liellopu,
cūku, aitu, kazu vai zirgu sugām piederošus dzīvniekus, kas neatbilst
I nodaļas 1. punkta nosacījumiem, var ierakstīt
šīs ciltsgrāmatas papilddaļā, kura izveidota
saskaņā ar 20. panta 1. punktu, ja vien dzīvnieki
atbilst šādiem nosacījumiem:
a)      tie ir identificēti
saskaņā ar Savienības dzīvnieku veselības tiesību
aktiem attiecīgajai sugai un noteikumiem, ko šai ciltsgrāmatai iedibinājusi
šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība;
b)      šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrība ir tos atzinusi par atbilstošiem šīs šķirnes
raksturojumam, kas minēts I pielikuma 2. daļas 1. punkta
a) apakšpunktā;
c)      tiem ir snieguma minimums, kas attiecībā
uz sniegumu tajās pazīmēs, kurās pamatdaļā
ierakstītie minētās sugas vaislas dzīvnieki pārbaudīti
saskaņā ar III pielikumu, ir paredzēts noteikumos, kurus šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrība iedibinājusi šai
ciltsgrāmatai.
2.           Attiecībā uz
atbilstību šķirnes raksturojumam, kas minēts 1. punkta
b) apakšpunktā, vai sniegumam, kas minēts 1. punkta
c) apakšpunktā, šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrība var piemērot citādas prasības atkarībā
no tā, vai dzīvnieks:
a)      pieder pie šķirnes, lai gan tā
izcelsme nav zināma, vai
b)      ir iegūts šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības apstiprinātā krustošanas
programmā.
3.           Nevienu pie liellopu, cūku,
aitu vai kazu sugām piederošu sievišķā dzimuma dzīvnieku,
kas uzskatāms par tīršķirnes dzīvnieku, šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības neatsakās saskaņā
ar I nodaļas nosacījumiem ierakstīt šo biedrību
izveidoto ciltsgrāmatu pamatdaļā, ja ir ievēroti šādi
nosacījumi:
a)      tā māte un mātesmāte
ir ierakstītas tās pašas šķirnes ciltsgrāmatas papilddaļā,
kā paredzēts 1. punktā;
b)      tā tēvs, mātestēvs un
tēvatēvs ir ierakstīti tās pašas šķirnes ciltsgrāmatas
pamatdaļā.
4.           Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības, kas izveidojušas zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas
dzīvnieku ciltsgrāmatas, saskaņā ar 8. panta 1. punktu
un 9. pantu apstiprinātā ciltsdarba programmā paredz, ar
kādiem nosacījumiem papilddaļā dokumentētus vīrišķā
un sievišķā dzimuma vaislas dzīvniekus ieraksta pamatdaļā.
Attiecībā uz zirgu dzimtas sievišķā
dzimuma tīršķirnes vaislas dzīvniekiem šie nosacījumi nav
stingrāki par šīs nodaļas 3. punkta a) un
b) apakšpunkta nosacījumiem.
2. daļa
Krustojuma vaislas cūku reģistrēšana ciltsreģistros
1.           Pēc dzīvnieku audzētāja
iesnieguma krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija,
kas atzīta saskaņā ar 4. panta 2. punktu, savā
ciltsreģistrā reģistrē jebkuru viena krustojuma vaislas cūku:
a)      kura pēc piedzimšanas ir
identificēta saskaņā ar Savienības dzīvnieku
veselības tiesību aktiem attiecīgām sugām un saskaņā
ar minētā ciltsreģistra noteikumiem;
b)      kuras vecāki ir apliecināti
saskaņā ar tā ciltsreģistra noteikumiem, kur šo
dzīvnieku nodomāts reģistrēt;
c)      kurai, ja vajadzīgs, līdzi ir
saskaņā ar 33. panta 1. punktu izsniegts zootehniskais
sertifikāts.
2.           Krustojuma vaislas cūku
audzētāju organizācijas savos ciltsreģistros neatsakās
reģistrēt tādas krustojuma vaislas cūkas, kas
saskaņā ar 1. punktu reģistrētas ciltsreģistrā,
kuru tam pašam krustojumam izveidojusi krustojuma vaislas cūku
audzētāju organizācija, kas saskaņā ar 4. panta 2. punktu
atzīta tajā pašā vai citā dalībvalstī.
III pielikums
V nodaļā minētās snieguma pārbaudes
un ģenētiskā izvērtēšana
1. daļa
Liellopi
I nodaļa
Snieguma pārbaudes
Lai noteiktu liellopu sugu
tīršķirnes vaislas dzīvnieku ģenētisko
vērtību, šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības
veic snieguma pārbaudes ar vienu vai vairākām šajā
nodaļā minētajām metodēm.
Snieguma pārbaudēs
ievēro noteikumus un standartus, ko iedibinājis attiecīgais 31. panta
1. punktā paredzētais Eiropas Savienības references centrs
sadarbībā ar Starptautisko dzīvnieku pārraudzības
komiteju (ICAR).
1. iedaļa
Gaļas produktivitāti raksturojošās pazīmes
1.           Vaislas
dzīvnieku vai to pēcnācēju (turpmāk – pārbaudāmie
dzīvnieki) individuālajās snieguma pārbaudēs pārbaužu
stacijās norāda šādu informāciju:
a)      pārbaudes metode un
pārbaudīto pārbaudāmo dzīvnieku skaits;
b)      pārbaudes protokolā
iekļauj šādu informāciju:
i)       nosacījumi, ar kādiem pārbaudāmos
dzīvniekus pieņem pārbaužu stacijā,
ii)      pārbaudāmiem dzīvniekiem
iepriekš veikto pārbaužu rezultāti, attiecīgā
gadījumā arī pārbaudāmo dzīvnieku sniegums saimniecībā,
iii)     pārbaudāmo dzīvnieku
īpašnieka identitāte,
iv)     pārbaužu stacijā ievesto
pārbaudāmo dzīvnieku maksimālais vecums un pārbaudes
stacijā atrodošos līdzaudžu vecuma diapazons,
v)      adaptācijas un pārbaudes
perioda ilgums pārbaužu stacijā,
vi)     pārbaudes laikā izmantotās
barības veids un barošanas sistēma;
c)      pārbaudes laikā dokumentējamās
pazīmes ir dzīvsvara pieaugums un muskuļaudu attīstība
(liellopa ķermeņa uzbūve), kā arī, ja iespējams,
citas pazīmes, piemēram, barības pārstrādes efektivitāte
un liemeni raksturojošas pazīmes.
2.           Pārbaudes uz vietas (saimniecībā)
Pārbaudes metodi un pārbaudes
rezultātu validēšanas metodi nosaka izraudzītā institūcija,
kas paredzēta 29. panta 1. punktā.
Pārbaudē dokumentējamās pazīmes
ir dzīvsvars un vecums, kā arī attiecīgā
gadījumā citas pazīmes, piemēram, liellopa ķermeņa
uzbūve.
3.           Pārbaudes, kuru pamatā ir apsekojumu
dati no saimniecībām un tirdzniecības un kaušanas vietām
Ja iespējams, šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrība dokumentē dzīvsvaru un kautsvaru, tirdzniecības
cenas, liemeņa uzbūves klasi atbilstoši Eiropas Savienības
liemeņu klasificēšanas skalai, kas noteikta Padomes Regulas (EK)
Nr. 1234/2007 42. pantā, gaļas kvalitāti un citus
liellopu gaļu raksturojošas pazīmes.
2. iedaļa
Piena produktivitāti raksturojošas pazīmes
Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības piena produktivitātes datus dokumentē saskaņā
ar noteikumiem un standartiem, ko iedibinājis attiecīgais 31. panta 1.
punktā paredzētais Eiropas Savienības references centrs
sadarbībā ar ICAR.
3. iedaļa
Pazīmes, kas neattiecas uz produktivitāti
1.           Ja šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības ģenētiskajā izvērtēšanā ietver
auglīgumu, atnešanās vieglumu un ilgmūžību, šīs pazīmes
vērtē, pamatojoties uz apaugļošanās koeficientu vai citiem
apaugļošanās datiem, atnešanās datiem un produktīvās
dzīves ilgumu, kā arī nokaušanas vecumu.
2.           Temperamenta, morfoloģiskā
vērtējuma datu un izturības pret slimībām
iekļaušanu ģenētiskajā izvērtēšanā apsver
tikai gadījumos, kur dati tiek iegūti, pamatojoties uz 29. panta
1. punktā paredzētās izraudzītās institūcijas
apstiprinātu reģistrācijas sistēmu.
II nodaļa
Ģenētiskā izvērtēšana
1.           Vaislas dzīvnieku ģenētisko
izvērtēšanu veic 29. panta 1. punktā paredzētā
izraudzītā institūcija un, atbilstoši selekcijas
mērķiem, kuri paredzēti saskaņā ar 8. panta 1. punktu
un 9. pantu apstiprinātajā ciltsdarba programmā, tā
aptver šādas produktivitātes pazīmes:
a)      piena produktivitāti raksturojošās
pazīmes piena šķirņu vaislas dzīvniekiem;
b)      gaļas produktivitāti raksturojošās
pazīmes liellopu gaļas šķirņu vaislas dzīvniekiem;
c)      piena un liellopu gaļas produktivitāti
raksturojošās pazīmes dubulta izmantojuma šķirnēm.
2.           Šķirnēm, kam saskaņā
ar ciltsdarba programmām, kuras apstiprinātas saskaņā ar 8. panta
1. punktu un 9. pantu, šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības dokumentē I nodaļas 3. iedaļā minētās
pazīmes, kas neattiecas uz produktivitāti, ģenētiskā
izvērtēšana aptver arī šīs pazīmes.
Vaislas dzīvnieku ciltsvērtību
aprēķina, pamatojoties uz atsevišķā dzīvnieka vai
tā radinieku snieguma pārbaužu rezultātiem, un šīs
ciltsvērtības ticamību var paaugstināt, izmantojot genoma
informāciju vai balstoties uz kādu citu metodi, ko validējis 31. panta
1. punktā minētais Eiropas Savienības references centrs.
3.           Ģenētiskajā
izvērtēšanā izmantotās statistiskās metodes atbilst
noteikumiem un standartiem, ko iedibinājis attiecīgais 31. panta 1.
punktā paredzētais Eiropas Savienības references centrs
sadarbībā ar ICAR, un tās nodrošina objektīvu ģenētisko
izvērtējumu, ko sistemātiski neietekmē galvenie vides
faktori un datu struktūra.
Ģenētiskā izvērtējuma uzticamību
skaitliski izsaka kā determinācijas koeficientu saskaņā ar
noteikumiem un standartiem, ko iedibinājis attiecīgais 31. panta 1.
punktā paredzētais Eiropas Savienības references centrs
sadarbībā ar ICAR. Publicējot izvērtēšanas rezultātus,
jānorāda gan uzticamība, gan izvērtējuma datums.
4.           Publisko arī šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrības definētās vaislas
dzīvnieka ģenētiskās īpatnības un
ģenētiskos defektus.
5.           Mākslīgai
apsēklošanai paredzētiem buļļiem, ja vien tie nepieder pie izmirstošām
apdraudētām šķirnēm, ģenētiski izvērtē 6.
vai 7. punktā minētās obligātās pazīmes. Šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrība šīs
ciltsvērtības publisko.
Šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrība publisko arī citas mākslīgai apsēklošanai
paredzēto buļļu ciltsvērtības, kas tai ir pieejamas.
6.           Mākslīgai
apsēklošanai paredzētu buļļu ģenētiskā
izvērtēšana piena produktivitāti raksturojošo pazīmju aspektā
aptver:
a)      izslaukumu un piena tauku un
olbaltumvielu saturu;
b)      citus pieejamas un būtiskas pazīmes –
gan tādas, kas raksturo produktivitāti, gan tādas, kas uz to
neattiecas.
Atbilstoši galveno ar produktivitāti
saistīto pazīmju novērtēšanas noteikumiem un standartiem,
ko mākslīgai apsēklošanai paredzēto piena šķirņu
buļļu ģenētiskai izvērtēšanai, kurā ņem
vērā visu no pēcnācējiem un sānlīnijas
radiniekiem pieejamo informāciju, iedibinājis attiecīgais 31.
panta 1. punktā paredzētais Eiropas Savienības references centrs
sadarbībā ar ICAR, tādas pazīmes kā izslaukums
un piena tauku un olbaltumvielu saturs vērtē ar minimālo uzticamību
vismaz 0,5.
Genomiski izvērtēti jaunie
buļļi, kuriem nav dokumentēts pēcnācēju sniegums,
ir uzskatāmi par derīgiem mākslīgai apsēklošanai tad,
ja to genomiskais izvērtējums ir validēts saskaņā ar
noteikumiem un standartiem, ko iedibinājis attiecīgais 31. panta
1. punktā paredzētais Eiropas Savienības references centrs
sadarbībā ar ICAR.
7.           Mākslīgai apsēklošanai
paredzētus buļļus attiecībā uz gaļas
produktivitāti raksturojošām pazīmēm ģenētiski izvērtē,
balstoties uz vienu no šādām pārbaudes metodēm:
a)      individuālā snieguma
pārbaude stacijā;
b)      pēcnācēju vai sānlīnijas
radinieku snieguma pārbaude pārbaužu stacijā vai
specializētās vienībās;
c)      saimniecībā veikta pēcnācēju
vai sānlīnijas radinieku snieguma pārbaude, kurā pēcnācējus
pa dokumentētajiem ganāmpulkiem sadala tā, lai buļļus būtu
iespējams pilnvērtīgi salīdzināt;
d)      pēcnācēju vai sānlīnijas
radinieku snieguma pārbaude, kurā datus no saimniecībām,
izsolēm vai kautuvēm ievāc tādā veidā, lai buļļus
būtu iespējams pilnvērtīgi salīdzināt;
e)      genomiska izvērtēšana vai jebkāda
cita metode, arī metožu kombinācija, kas validētas
saskaņā ar noteikumiem un standartiem, kurus iedibinājis
attiecīgais 31. panta 1. punktā paredzētais Eiropas
Savienības references centrs sadarbībā ar ICAR.
Ja tiek dokumentēta ķermeņa masa un,
attiecīgā gadījumā, gaļas kvalitāte, kopējie
augšanas rādītāji un atnešanās vieglums, buļļa
ģenētiskajā izvērtējumā iekļauj arī šīs
pazīmes, kā arī citas šajā sakarā būtiskas
pazīmes.
Atbilstoši galveno ar produktivitāti
saistīto pazīmju izvērtēšanas noteikumiem un standartiem,
ko mākslīgai apsēklošanai paredzēto liellopu gaļas
šķirņu buļļu ģenētiskai izvērtēšanai iedibinājis
attiecīgais 31. panta 1. punktā paredzētais Eiropas
Savienības references centrs sadarbībā ar ICAR, tādas
pazīmes kā dzīvsvara pieaugumu un muskuļaudu attīstību
(liellopa ķermeņa uzbūvi) vērtē ar minimālo uzticamību
vismaz 0,5.
Aprēķinot genomiskās ciltsvērtības,
šīs vērtības attiecīgajām pazīmēm validē
saskaņā ar noteikumiem un standartiem, ko iedibinājis
attiecīgais 31. panta 1. punktā paredzētais Eiropas
Savienības references centrs sadarbībā ar ICAR.
Minētās vērtības atkārtoti
validē regulāri un katrreiz, kad būtiski mainās genomiskais
izvērtējums, parastais izvērtējums vai references
populācija.
2. daļa
Cūkas
I nodaļa
Snieguma pārbaudes
1.           Snieguma pārbaudes pārbaužu
stacijā
Vaislas dzīvnieku vai to
pēcnācēju (turpmāk – pārbaudāmie dzīvnieki) snieguma
pārbaudēs pārbaužu stacijās norāda šādu
informāciju:
a)      šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības, krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācijas
vai par pārbaužu staciju atbildīgās kompetentās
iestādes nosaukums;
b)      pārbaudes metode un
pārbaudīto pārbaudāmo dzīvnieku skaits;
c)      pārbaudes protokols, kurā
iekļauj šādu informāciju:
i)       nosacījumi, ar kādiem
pārbaudāmos dzīvniekus pieņem pārbaužu stacijā,
ii)      pārbaužu stacijā ievesto
pārbaudāmo dzīvnieku maksimālais vecums un pārbaudes
stacijā atrodošos līdzaudžu vecuma diapazons,
iii)     pārbaudes perioda ilgums pārbaužu
stacijā,
iv)     pārbaudes laikā izmantotās
barības veids un barošanas sistēma,
v)      individuālām snieguma
pārbaudēm – pārbaudāmo dzīvnieku īpašnieka
identitāte;
d)      dokumentētās pazīmes, to
vidū dzīvsvars, barības pārstrādes efektivitāte
un ķermeņa uzbūves rādītājs un, iespējams,
arī citi būtiski dati;
e)      metode, ko lieto, novērtējot ģenētisko
labvērtību, ko par katru pazīmi izsaka kā ciltsvērtību
vai kā salīdzinājumu ar līdzaudžiem; metode ir
zinātniski pieņemama saskaņā ar iedibinātajiem
zootehniskajiem principiem.
2.           Snieguma pārbaude
saimniecībā
Ja snieguma pārbaudi veic saimniecībā,
šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība vai krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizācija nodrošina, ka
pārbaudes beigās atbilstoši iedibinātajiem zootehniskajiem
principiem, ņemot vērā Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 42. pantā
norādītās Savienības skalas liemeņu klasificēšanai,
var aprēķināt ciltsvērtību.
II nodaļa
Ģenētiskā izvērtēšana
1.           Pēcnācēju vai sānlīnijas
radinieku pārbaudēs:
a)      vaislas dzīvnieka ģenētisko
labvērtību aprēķina, novērtējot piemērota
skaita pēcnācēju vai sānlīnijas radinieku
īpašības attiecībā uz produktivitāti:
i)       sniedz pārbaudes metodes detalizētu
aprakstu vai uz tādu norāda,
ii)      ar pēcnācējiem vai
sānlīnijas radiniekiem neapietas selektīvi,
iii)     tiek atzītas trīs veidu
pēcnācēju vai sānlīnijas radinieku pārbaudes:
–
centralizēta pārbaude
pēcnācēju vai sānlīnijas radinieku pārbaužu stacijā,

–
plānota pēcnācēju vai sānlīnijas
radinieku pārbaude saimniecībā, ja šie pēcnācēji
vai sānlīnijas radinieki bijuši sadalīti pa ganāmpulkiem
tā, ka vaislas dzīvniekus bijis iespējams pilnvērtīgi
salīdzināt,
–
datu apkopošana par zināmu
pēcnācēju vai sānlīnijas radinieku liemeņiem;
b)      pēcnācējus vai sānlīnijas
radiniekus izvēlas objektīvi. Novērtējot vaislas
dzīvnieku ciltsvērtību, izmanto visus būtiskos datus.
Nosakot ciltsvērtību, ar attiecīgām procedūrām novērš
ietekmi, kas neatspoguļo ģenētisko labvērtību;
c)      norāda dokumentētās pazīmes,
piemēram, dzīvsvara pieaugumu, barības pārstrādes
efektivitāti, liemeņa kvalitāti, reproduktīvās
īpašības, auglību, potenciālo auglību,
pēcnācēju vai sānlīnijas radinieku
dzīvotspēju vai jebkādus citus būtiskus datus;
d)      ģenētiskās
labvērtības novērtēšanā izmantotā metode ir
zinātniski pieņemama saskaņā ar iedibinātajiem
zootehniskajiem principiem.
2.           Krustojuma vaislas cūku
pārbaude pēc līdzaudžiem
Ja krustojuma vaislas cūku vai to
reproduktīvo produktu zootehniskajā sertifikātā ir
iekļauti dati par sniegumu vai ģenētiskās
vērtības, tad tos pašus 1. punkta a), b), c) un
d) apakšpunktā definētos nosacījumus, ko piemēro
šādu cūku pēcnācējiem vai sānlīniju radiniekiem,
ar nepieciešamajām izmaiņām attiecina uz līdzaudžiem, kas
pieder pie krustojuma vaislas cūku krustojumlīnijām.
3. daļa
Aitas un kazas
I nodaļa
Snieguma pārbaudes
1.           Snieguma pārbaude stacijā:
a)      metode, ko izmanto ģenētiskās
labvērtības novērtēšanai, ir zinātniski pieņemama
saskaņā ar iedibinātajiem zootehniskajiem principiem.
Pārbaudāmo vaislas dzīvnieku ģenētisko
labvērtību pēc katras pazīmes izsaka kā ciltsvērtību
vai kā salīdzinājumu ar līdzaudžiem;
b)      skaidri norāda šādu
informāciju:
i)       nosacījumi, ar kādiem
dzīvniekus pieņem stacijā,
ii)      jauno vaislas dzīvnieku
maksimālais vecums vai maksimālais svars pārbaudes
sākumā un dzīvnieku skaits,
iii)     pārbaudes laika ilgums stacijā
vai galīgais svars,
iv)     pārbaudes laikā izmantotās
barības veids un barošanas sistēma.
2.           Snieguma pārbaude
saimniecībā
Ja snieguma pārbaudi veic
saimniecībā, šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrība
nodrošina, ka pārbaudes beigās ciltsvērtību var
aprēķināt saskaņā ar iedibinātajiem zootehniskajiem
principiem, ņemot vērā Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 42. pantā
norādītās Savienības skalas liemeņu klasificēšanai.
3.           Sievišķā dzimuma
dzīvnieku izslaukuma dokumentēšanu un ģenētiskās
labvērtības novērtēšanu pēc piena produktivitātes
pazīmēm veic šādi:
a)      norāda pazīmes, kas dokumentētas
atbilstoši principiem, kuri saskaņoti ar ICAR, piemēram, piena
produktivitāti, piena sastāvu vai jebkādus citus būtiskus
datus;
b)      sievišķā dzimuma dzīvnieku
ģenētiskās labvērtības noteikšanai izmantotos
izslaukuma datus:
i)       attiecina uz periodu, kas atbilst ICAR
standartiem par piena dzīvnieku produktivitātes dokumentēšanu,
ii)      precizē atbilstoši jebkādai
nozīmīgai vides ietekmei.
II nodaļa
Ģenētiskā izvērtēšana
Vaislas dzīvnieka ģenētisko labvērtību
aprēķina, novērtējot piemērota skaita pēcnācēju
un, attiecīgā gadījumā, sānlīnijas radinieku
īpašības:
a)           attiecībā uz gaļas produktivitātes
pazīmēm:
i)       sniedz pārbaudes metodes detalizētu
aprakstu vai uz tādu norāda,
ii)      ar pēcnācējiem vai sānlīnijas
radiniekiem apietas vienādi;
iii)     tiek atzītas trīs veidu
pēcnācēju vai sānlīnijas radinieku pārbaudes:
–
centralizēta pārbaude
pēcnācēju vai sānlīnijas radinieku pārbaužu stacijā,
–
plānota pēcnācēju vai sānlīnijas
radinieku pārbaude saimniecībā, ja šie pēcnācēji
vai sānlīnijas radinieki bijuši sadalīti pa ganāmpulkiem
tā, ka vaislas dzīvniekus bijis iespējams pilnvērtīgi
salīdzināt,
–
datu apkopošana par zināmu
pēcnācēju vai sānlīnijas radinieku liemeņiem;
b)           attiecībā uz piena produktivitātes
pazīmēm:
i)       norāda pārbaudes modeli,
ii)      ar sievišķā dzimuma dzīvniekiem
neapietas selektīvi;
iii)     ģenētiskās
labvērtības aprēķināšanā iekļauj piena produktivitāti
un piena sastāvu;
c)           pēcnācējus vai sānlīnijas
radiniekus izvēlas objektīvi. Novērtējot vaislas
dzīvnieku ciltsvērtību, izmanto visus būtiskos datus. Nosakot
ciltsvērtību, ar attiecīgām procedūrām
novērš ietekmi, kas neatspoguļo ģenētisko labvērtību;
d)           norāda dokumentētās pazīmes,
piemēram, dzīvsvara pieaugumu, barības pārstrādes efektivitāti,
liemeņa kvalitāti, ņemot vērā Padomes Regulā (EK)
Nr. 1234/2007 norādītās Savienības skalas liemeņu
klasificēšanai, piena produktivitāti, piena sastāvu, cirpuma kvalitāti,
reproduktīvās īpašības, auglību, potenciālo
auglību, pēcnācēju un/vai sānlīnijas radinieku
dzīvotspēju vai jebkādus citus būtiskus datus;
e)           ģenētiskās labvērtības
novērtēšanai izmantotā metode ir zinātniski pieņemama
saskaņā ar iedibinātajiem zootehniskajiem principiem.
IV PIELIKUMS
Eiropas savienības References Centri
1.           Eiropas Savienības references
centriem, kas iecelti saskaņā ar 31. panta 1. punktu,
nepieciešams:
a)      attiecīgi kvalificēts
personāls, kas ir pietiekami apmācīts tīršķirnes
vaislas dzīvnieku snieguma pārbaudē un ģenētiskā
izvērtēšanā;
b)      attiecīga administratīvā
infrastruktūra;
c)      personāls, kas instruēts
ievērot konfidencialitāti attiecībā uz noteiktiem tematiem,
rezultātiem vai saziņu;
d)      personāls ar pietiekamu kompetenci zinātniskā
darbībā nacionālā, Savienības un starptautiskā
līmenī;
e)      aprīkojums un instrumenti, kas
nepieciešami 2. punktā minēto pienākumu un funkciju
veikšanai.
2.           Saskaņā ar 31. panta 1. punktu
iecelto Eiropas Savienības references centru pienākumi un funkcijas
ir šādas:
a)      informēt dalībvalstis par
tīršķirnes vaislas dzīvnieku snieguma pārbaužu un ģenētiskās
izvērtēšanas metodēm, balstoties uz:
i)       regulāri saņemtiem un
pārskatītiem šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrību
veikto snieguma pārbaužu un ģenētisko izvērtējumu
rezultātiem un to pamatojuma datiem,
ii)      dažādu tīršķirnes vaislas
dzīvnieku snieguma pārbaužu un ģenētiskās izvērtēšanas
metožu salīdzinājumiem;
b)      pēc Komisijas vai dalībvalsts
lūguma palīdzēt:
i)       saskaņot dažādas
tīršķirnes vaislas dzīvnieku snieguma pārbaužu un ģenētiskās
izvērtēšanas metodes, jo īpaši lai ieteiktu izmantojamās
aprēķinu metodes,
ii)      iedibināt platformu
tīršķirnes vaislas dzīvnieku snieguma pārbaužu un ģenētiskās
izvērtēšanas metožu rezultātu salīdzināšanai
dalībvalstīs, jo īpaši
–
izstrādājot kontroles protokolus
tīršķirnes vaislas dzīvnieku snieguma pārbaudēm un ģenētiskai
izvērtēšanai, ko dalībvalstīs veic, lai uzlabotu
rezultātu salīdzināmību un ciltsdarba programmu rezultativitāti,
–
veicot mājlopu starptautisku novērtēšanu,
kurā apvieno dalībvalstīs veikto tīršķirnes vaislas
dzīvnieku snieguma pārbaužu un ģenētisko izvērtējumu
rezultātus,
–
izplatot starptautisko novērtējumu
individuālos rezultātus,
–
publiskojot pārrēķināšanas
formulas un visus attiecīgos ģenētiskos darbus;
iii)     nodrošināt datus par
tīršķirnes vaislas dzīvnieku ģenētisko izvērtēšanu
un mācības, atbalstot 29. panta 1. punktā
paredzētās izraudzītās institūcijas, kas piedalās
ģenētisko izvērtējumu rezultātu starptautiskā
salīdzināšanā,
iv)     sekmēt to ar tīršķirnes
vaislas dzīvnieku ģenētisko izvērtēšanu saistīto
problēmu atrisināšanu, kas rodas dalībvalstīs,
v)      pēc Komisijas lūguma
nodrošināt tehnisku ekspertīzi Pastāvīgajai zootehnikas
komitejai.
V PIELIKUMS
INFORMĀCIJA, KO SNIEDZ VI un IV
nodaļā minētajos zootehniskajos sertifikātos
1. daļa
Vispārīgās prasības
1.           Ja vaislas dzīvnieku ģenētiskās
izvērtēšanas rezultāti ir publiski pieejami internetā, 2.
un 3. daļā minētajos zootehniskajos
sertifikātos pietiek ar norādi uz tīmekļa vietni, kurā
šie rezultāti pieejami.
2.           Ja informācija, ko saskaņā
ar šā pielikuma 2. daļas I un II nodaļu vai 3. daļas
I un II nodaļu sniedz zootehniskajā sertifikātā, ir
iekļauta citos dokumentos, kuri ir līdzi vaislas dzīvniekam vai
tā reproduktīvajiem produktiem, šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrība vai krustojuma vaislas cūku audzētāju organizācija:
a)      sertificē minētā dokumenta
saturu, pievienojot deklarāciju par to, ka dokuments satur saskaņā
ar 33. panta 4. punktu pieņemtajā īstenošanas
aktā prasīto informāciju;
b)      šai deklarācijai pievieno attiecīgo
pielikumu pilnīgu sarakstu.
3.           Zootehniskā sertifikāta
nosaukumā:
a)      attiecībā uz dzīviem
vaislas dzīvniekiem, to spermu, olšūnām vai embrijiem
norāda to taksonomisko sugu;
b)      norāda, vai sūtījums ir
paredzēts Savienības iekšējai tirdzniecībai vai
importēšanai Savienībā.
2. daļa
Tīršķirnes vaislas dzīvnieku, to spermas, olšūnu un embriju
zootehniskie sertifikāti
I nodaļa
Tīršķirnes vaislas dzīvnieku zootehniskie sertifikāti
1.           Tīršķirnes vaislas
dzīvnieku zootehniskajos sertifikātos ir šāda informācija:
a)      tās šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrības vai, attiecībā uz importēšanu
Savienībā, šķirnes dzīvnieku audzētāju
institūcijas nosaukums, kas to izdod;
b)      ciltsgrāmatas nosaukums;
c)      šķirne;
d)      dzimums;
e)      ieraksta numurs ciltsgrāmatā
(„Ciltsgrāmatas Nr.”);
f)       tīršķirnes vaislas
dzīvnieku identificēšanas sistēma;
g)      identifikācijas numurs, kas
tīršķirnes vaislas dzīvniekam piešķirts vai nu saskaņā
ar Savienības dzīvnieku veselības tiesību aktiem, kuri
attiecas uz zootehniskajā sertifikātā norādīto sugu
dzīvnieku identificēšanu, vai, attiecībā uz
importēšanu Savienībā, saskaņā ar nacionālajiem
tiesību aktiem;
h)      tīršķirnes vaislas
dzīvnieka dzimšanas datums;
i)       dzīvnieku audzētāja nosaukums/vārds,
adrese un e-pasts;
j)       īpašnieka nosaukums/vārds un
adrese;
k)      ģenētiskā izcelsme:
 Tēvs || Tēvatēvs || Tēvamāte
 Ciltsgrāmatas Nr. || Ciltsgrāmatas Nr. || Ciltsgrāmatas Nr.
 Māte || Mātestēvs || Mātesmāte
 Ciltsgrāmatas Nr. || Ciltsgrāmatas Nr. || Ciltsgrāmatas Nr.
l)       visi pieejamie snieguma pārbaužu
rezultāti un jaunākie ģenētiskās izvērtēšanas
rezultāti, arī paša tīršķirnes vaislas dzīvnieka,
tā vecāku un vecvecāku ģenētiskās
īpatnības un ģenētiskie defekti, kā saskaņā
ar 8. panta 1. punktu vai 9. pantu apstiprinātā ciltsdarba
programmā prasīts attiecībā uz šo kategoriju un šo tīršķirnes
vaislas dzīvnieku;
m)     grūsnu mātīšu
gadījumā – apsēklošanas vai pārošanas datums un apaugļotāja
tēviņa identifikācijas dati;
n)      parakstītāja vārds un
amats, sertifikāta izdošanas datums un vieta, tās personas paraksts,
kuru pilnvarojusi sertifikātu izdevusī šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrība vai, attiecībā uz importēšanu Savienībā,
šķirnes dzīvnieku audzētāju institūcija.
2.           Atkāpjoties no šīs nodaļas
1. punkta prasībām, zootehnisko sertifikātu, kas
paredzēts tirdzniecībai ar zirgu dzimtas tīršķirnes vaislas
dzīvniekiem, var izmantot par identifikācijas dokumentu
saskaņā ar Savienības dzīvnieku veselības tiesību
aktiem, ja:
a)      papildus informācijai, ko prasa
Savienības dzīvnieku veselības un sabiedrības
veselības tiesību akti, tajā ir vismaz informācija saskaņā
ar 1. punkta a)–k) un n) apakšpunktu;
b)      to izdevusi šķirnes dzīvnieku audzētāju
biedrība, kurai kompetentā iestāde ir deleģējusi uzdevumu
izdot identifikācijas dokumentu;
c)      informācija par zirgu dzimtas tīršķirnes
vaislas dzīvnieku identitāti un identifikācijas dokumentu
izdošanu ir kompetentajām veterinārajām iestādēm pieejama
centrālā datubāzē, kas izveidota saskaņā ar
Savienības dzīvnieku veselības tiesību aktiem.
II nodaļa
Tīršķirnes vaislas dzīvnieku spermas zootehniskie
sertifikāti
Spermas zootehniskajos sertifikātos ir
šāda informācija:
a)           visa šā pielikuma
I nodaļā minētā informācija par
tīršķirnes vaislas dzīvnieku, kas ir spermas donors, kā
arī šā dzīvnieka asinsgrupa vai pārbaužu rezultāti,
kas nodrošina līdzvērtīgas zinātniskas garantijas tā identitātes
un vecāku un, attiecīgā gadījumā, vecvecāku
verificēšanai saskaņā ar visiem īstenošanas aktiem, kuri
pieņemti atbilstoši 22. panta 2. punktam;
b)           informācija, kas dod
iespēju spermu identificēt, tās savākšanas datums un
spermas savākšanas centra vai spermas uzglabāšanas centra, kā
arī saņēmēja nosaukums un adrese;
c)           attiecībā uz spermu, kas
paredzēta tīršķirnes vaislas dzīvnieku oficiālām
pārbaudēm, – šķirnes dzīvnieku audzētāju biedrības
vai saskaņā ar 29. panta 1. punktu izraudzītas un par snieguma
pārbaužu veikšanu saskaņā ar 27. pantu atbildīgas
institūcijas nosaukums un adrese;
d)           parakstītāja vārds un
amats, zootehniskā sertifikāta izdošanas datums un vieta un tās
personas paraksts, kuru pilnvarojusi sertifikātu izdevusī šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrība vai, attiecībā uz
importēšanu Savienībā, šķirnes dzīvnieku
audzētāju institūcija.
III nodaļa
Tīršķirnes vaislas dzīvnieku olšūnu zootehniskie
sertifikāti
Tīršķirnes vaislas dzīvnieku
olšūnu zootehniskajos sertifikātos ir šāda informācija:
a)           visa I nodaļā
minētā informācija par olšūnu donormātīti, kā
arī šā dzīvnieka asinsgrupa vai pārbaužu rezultāti,
kas nodrošina līdzvērtīgas zinātniskās garantijas
tā identitātes un vecāku un, attiecīgā
gadījumā, vecvecāku verificēšanai;
b)           informācija, kas dod
iespēju olšūnas identificēt, to savākšanas datums un
embriju ieguves brigādes un sagatavošanas grupas, kā arī
saņēmēja nosaukums un adrese;
c)           ja pajetē ir vairāk
nekā viena olšūna, skaidra norāde par to, cik daudz ir olšūnu,
kurām visām jābūt savāktām no viena un tā
paša tīršķirnes vaislas dzīvnieka;
d)           parakstītāja vārds un
amats, zootehniskā sertifikāta izdošanas datums un vieta un tās
personas paraksts, kuru pilnvarojusi sertifikātu izdevusī šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrība vai, attiecībā uz
importēšanu Savienībā, šķirnes dzīvnieku
audzētāju institūcija.
IV nodaļa
Tīršķirnes vaislas dzīvnieku embriju zootehniskie
sertifikāti
Embriju zootehniskajos sertifikātos ir šāda
informācija:
a)           visa I nodaļā
minētā informācija par olšūnu donormātīti un par
apaugļotāju tēviņu, kā arī abu asinsgrupas vai
pārbaužu rezultāti, kas nodrošina līdzvērtīgas
zinātniskās garantijas tā identitātes un vecāku un,
attiecīgā gadījumā, vecvecāku, verificēšanai;
b)           informācija, kas dod
iespēju embriju identificēt, tā savākšanas vai gatavošanas datums
un embriju ieguves brigādes vai sagatavošanas grupas, kā arī
saņēmēja nosaukums un adrese;
c)           ja pajetē ir vairāk
nekā viens embrijs, skaidra norāde par to, cik daudz ir embriju,
kuriem visiem jābūt iegūtiem no vieniem un tiem pašiem
vecākiem;
d)           parakstītāja vārds un
amats, zootehniskā sertifikāta izdošanas datums un vieta un tās
personas paraksts, kuru pilnvarojusi sertifikātu izdevusī šķirnes
dzīvnieku audzētāju biedrība, vai, attiecībā uz
importēšanu Savienībā, šķirnes dzīvnieku
audzētāju institūcija.
3. daļa
Krustojuma vaislas cūku, to spermas, olšūnu un embriju zootehniskie
sertifikāti
I nodaļa
Krustojuma vaislas cūku zootehniskie sertifikāti
Krustojuma vaislas cūku zootehniskajos
sertifikātos ir šāda informācija:
a)           sertifikātu izdevušās krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizācijas nosaukums vai,
attiecībā uz importēšanu Savienībā, šķirnes
dzīvnieku audzētāju institūcijas nosaukums;
b)           ciltsreģistra nosaukums;
c)           ģenētiskais tips vai
līnija;
d)           dzimums;
e)           ieraksta numurs ciltsreģistrā;
f)            dzīvnieka identificēšanas
sistēma;
g)           identifikācijas numurs, kas krustojuma
vaislas cūkai piešķirts vai nu saskaņā ar Savienības
dzīvnieku veselības tiesību aktiem, kuri attiecas uz cūku
sugu dzīvnieku identificēšanu, vai, attiecībā uz
importēšanu Savienībā, saskaņā ar nacionālajiem tiesību
aktiem;
h)           dzīvnieka dzimšanas datums;
i)            dzīvnieku audzētāja
nosaukums/vārds un adrese;
i)            īpašnieka nosaukums/vārds
un adrese;
k)           parakstītāja vārds un
amats, zootehniskā sertifikāta izdošanas datums un vieta un tās
personas paraksts, kuru pilnvarojusi sertifikātu izdevusī krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizācija vai, attiecībā
uz importēšanu Savienībā, šķirnes dzīvnieku
audzētāju institūcija.
II nodaļa
Krustojuma vaislas cūku spermas zootehniskie sertifikāti
Krustojuma vaislas cūku spermas
zootehniskajos sertifikātos ir šāda informācija:
a)           visa I nodaļā
minētā informācija par krustojuma vaislas cūku, kas ir
spermas donors;
b)           informācija, kas dod
iespēju spermu identificēt, tās savākšanas datums un
spermas savākšanas centra, kā arī saņēmēja
nosaukums un adrese;
c)           parakstītāja vārds un
amats, zootehniskā sertifikāta izdošanas datums un vieta un tās
personas paraksts, kuru pilnvarojusi sertifikātu izdevusī krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizācija vai, attiecībā
uz importēšanu Savienībā, šķirnes dzīvnieku
audzētāju institūcija.
III nodaļa
Krustojuma vaislas cūku olšūnu zootehniskie sertifikāti
Krustojuma vaislas cūku olšūnu
zootehniskajos sertifikātos ir šāda informācija:
a)           visa I nodaļā
minētā informācija par krustojuma vaislas cūku, kas ir
olšūnu donors;
b)           informācija, kas dod iespēju
olšūnas identificēt, to savākšanas datums un embriju ieguves brigādes
vai sagatavošanas grupas, kā arī saņēmēja nosaukums un
adrese;
c)           parakstītāja vārds un
amats, zootehniskā sertifikāta izdošanas datums un vieta un tās
personas paraksts, kuru pilnvarojusi sertifikātu izdevusī krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizācija vai,
attiecībā uz importēšanu Savienībā, šķirnes
dzīvnieku audzētāju institūcija.
IV nodaļa
Krustojuma vaislas cūku embriju zootehniskie sertifikāti
No krustojuma vaislas cūkām savāktu
vai tās izmantojot gatavotu embriju zootehniskajos sertifikātos ir
šāda informācija:
a)           visa I nodaļā
minētā informācija par donormātīti un par apaugļotāju
tēviņu;
b)           embriju vai olšūnu savākšanas
datums un embriju ieguves brigādes vai sagatavošanas grupas, kā
arī saņēmēja nosaukums un adrese; mākslīgajai
apsēklošanai vai olšūnu apaugļošanai izmantotās spermas
identifikācijas dati;
c)           ja pajetē ir vairāk
nekā viens embrijs, skaidra norāde par to, cik daudz ir embriju,
kuriem visiem jābūt iegūtiem no vieniem un tiem pašiem
vecākiem;
d)           parakstītāja vārds un
amats, zootehniskā sertifikāta izdošanas datums un vieta un tās
personas paraksts, kuru pilnvarojusi sertifikātu izdevusī krustojuma
vaislas cūku audzētāju organizācija vai,
attiecībā uz importēšanu Savienībā, šķirnes
dzīvnieku audzētāju institūcija.
VI PIELIKUMS
2. PANTA
u) APAKŠPUNKTĀ MINĒTĀS TERITORIJAS
1.           Beļģijas Karalistes
teritorija
2.           Bulgārijas Republikas
teritorija
3.           Čehijas teritorija
4.           Dānijas Karalistes teritorija,
izņemot Fēru Salas un Grenlandi
5.           Vācijas Federatīvās
Republikas teritorija
6.           Igaunijas Republikas teritorija
7.           Īrijas teritorija
8.           Grieķijas Republikas teritorija
9.           Spānijas Karalistes teritorija,
izņemot Seūtu un Melilju
10.         Francijas Republikas teritorija
11.         Horvātijas Republikas teritorija
12.         Itālijas Republikas teritorija
13.         Kipras Republikas teritorija
14.         Latvijas Republikas teritorija
15.         Lietuvas Republikas teritorija
16.         Luksemburgas Lielhercogistes
teritorija
17.         Ungārijas teritorija
18.         Maltas Republikas teritorija
19.         Nīderlandes Karalistes teritorija
Eiropā
20.         Austrijas Republikas teritorija
21.         Polijas Republikas teritorija
22.         Portugāles Republikas teritorija
23.         Rumānijas teritorija
24.         Slovēnijas Republikas teritorija
25.         Slovākijas Republikas teritorija
26.         Somijas Republikas teritorija
27.         Zviedrijas Karalistes teritorija
28.         Lielbritānijas un
Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes teritorija
VII PIELIKUMS
Atbilstības tabula
 Tiesību akts || Noteikumi || Attiecīgie noteikumi šajā regulā
 Padomes Direktīva 2009/157/EK (bij. 77/504/EEK) (liellopi) || 1. pants || 2. pants
 2. panta a), b) un e) punkts || 3. panta pirmā daļa
 2. panta c) punkts || 8. panta 1. punkts
 2. panta d) punkts || 4. panta 2. punkts
 3. pants || 19. panta 1. punkts
 4. panta 1. punkts || 7. panta 1. punkts
 4. panta 2. punkts || 7. panta 5. punkts
 5. pants || 33. panta 1. punkts un II pielikuma 1. daļas I nodaļas 1. punkta d) apakšpunkts
 6. pants || 28. panta 1. punkts, 4. panta 3. punkts, 8. panta 3. punkts, 17. panta 4. punkts, 19. panta 4. punkts, 20. panta 2. punkts un 24. panta 2. punkts
 7. panta 1. punkts || 72. panta 1. punkts
 7. panta 2. punkts || 72. panta 2. punkts
 8. pants || N. a.
 9. pants || N. a.
 10. pants || N. a.
 11. pants || N. a.
 Padomes Direktīva 87/328/EEK (pieņemšana vaislai) || 1. pants || 21. pants
 2. panta 1. punkts || 23. panta 1. un 2. punkts
 2. panta 2. punkts || 12. un 13. pants un 28. panta 2. punkts
 2. panta 3. punkts || –
 3. pants || 22. pants
 4. pants || 23. panta 3. punkts
 5. pants || 31. panta 1. punkts
 6. pants || N. a.
 7. pants || N. a.
 Padomes Lēmums 96/463/EK („Interbull”) || 1. panta 2. punkts || 32. panta 1. punkts
 2. pants || -
 II pielikums || IV pielikums
 Padomes Direktīva 88/661/EEK (cūkas) || 1. pants || 2. pants
 2. panta 1. punkts || 3. panta pirmā daļa, 4. panta 2. punkts un 8. panta 1. punkts
 2. panta 2. punkts || 1. panta 3. punkts
 3. pants || 21. panta 2. punkts
 4. panta 1. punkts || 19. panta 1. punkts
 4. panta 2. punkts || 18. panta 1. punkts
 4.a panta pirmā daļa || 7. panta 1. punkts
 4.a panta otrā daļa || 7. panta 5. punkts
 5. pants || 33. panta 1. punkts un II pielikuma 1. daļas I nodaļas 1. punkta d) apakšpunkts
 6. panta 1. punkts || 28. panta 1. punkts, 8. panta 3. punkts, 17. panta 4. punkts, 19. panta 4. punkts, 4. panta 3. punkts un 33. panta 3. punkts
 6. panta 2. punkts || N. a.
 7. panta 1. punkts || 3. pants, 8. panta 1. punkts un 4. panta 2. punkts
 7. panta 2. punkts || 1. panta 3. punkts
 7.a pants || 7. panta 1. punkts
 8. pants || 25. panta 2. punkts
 9. pants || 33. panta 1. punkts un II pielikuma 2. daļas 1. punkta c) apakšpunkts
 10. panta 1. punkts || 28. panta 1. punkts, 8. panta 3. punkts, 17. panta 4. punkts, 19. panta 4. punkts, 4. panta 3. punkts un 33. panta 3. punkts
 10. panta 2. punkts || N. a.
 11. panta 1. punkts || 72. panta 1. punkts
 11. panta 2. punkts || 72. panta 2. punkts
 11. panta 3. punkts || 72. panta 2. punkts
 12. pants || 1. panta 3. punkts
 13. pants || N. a.
 14. pants || N. a.
 Padomes Direktīva 90/118/EEK (pieņemšana vaislai – tīršķirnes dzīvnieki) || 1. pants || 21. panta 1. punkts
 2. panta 1. punkts || 23. panta 1. un 2. punkts
 2. panta 2. punkts || 12. un 13. pants un 28. panta 2. punkts
 2. panta 3. punkts || 14. pants un 28. panta 2. punkts
 3. pants || 23. panta 3. punkts
 4. pants || 72. panta 1. punkts
 5. pants || N. a.
 6. pants || N. a.
 Padomes Direktīva 90/119/EEK (pieņemšana vaislai – hibrīdi) || 1. pants || 25. panta 1. punkts un 26. panta 1. un 2. punkts
 2. pants || 23. panta 3. punkts
 3. pants || N. a.
 4. pants || N. a.
 Padomes Direktīva 89/361/EEK (aitas un kazas) || 1. panta 1. punkts || 1. panta 1. punkts
 1. panta 2. punkts || 1. panta 3. punkts
 2. pants || 2. pants
 3. panta 1. punkts || 3. panta pirmā daļa un 4. panta 2. punkts
 3. panta 2. punkts || 1. panta 3. punkts
 4. pants || 4. panta 3. punkts, 19. panta 4. punkts, 28. panta 1. punkts un 21. panta 2. punkts
 5. pants || 7. panta 1. punkts
 6. pants || 33. panta 1. punkts un II pielikuma 1. daļas I nodaļas 1. punkta d) apakšpunkts
 7. pants || 1. panta 3. punkts
 8. pants || 72. panta 1. punkts
 9. pants || N. a.
 10. pants || N. a.
 Padomes Direktīva 90/427/EEK (zirgu dzimta) || 1. pants || 1. panta 1. punkts
 2. pants || 2. pants
 3. panta pirmā daļa || 3. panta pirmā daļa
 3. panta otrā daļa || 1. panta 3. punkts
 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts || I pielikuma 1. daļa un 3. daļas 1. punkta a) apakšpunkts
 4. panta 1. punkta b) apakšpunkts || II pielikuma 1. daļas I nodaļas 1. punkta c) apakšpunkts
 4. panta 2. punkts || 4. panta 3. punkts, 19. panta 4. punkts, 33. pants, 34. panta 1. punkta c) apakšpunkts, 14. pants un II pielikuma 1. daļas I nodaļas 1. punkta c) apakšpunkts
 5. pants || 7. panta 1. punkts
 6. pants || II pielikuma 1. daļas I nodaļas 3. punkts
 7. pants || 28. panta 1. punkts un 21. panta 2. punkts
 8. panta 1. punkts || II pielikuma 1. daļas I nodaļas 1. punkta c) apakšpunkts
 8. panta 2. punkts || 33. panta 1. punkts
 9. pants || 1. panta 3. punkts
 10. pants || 72. panta 1. punkts
 11. pants || N. a.
 12. pants || N. a.
 Pielikums || N.a.
 Padomes Direktīva 91/174/EEK (visi dzīvnieki) || 1. pants || 2. pants
 2. pants || 3. pants, 35. panta 1. punkts un 45. panta 1. punkts
 3. pants || N. a.
 4. pants || N. a.
 5. pants || N. a.
 6. pants || N. a.
 7. pants || N. a.
 8. pants || N. a.
 Padomes Direktīva 94/28/EK (imports) || 1. pants || 1. pants
 2. pants || 2. pants
 3. pants || 37. pants
 4. pants || 39. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 40. panta 1. punkts
 5. pants || 39. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 40. panta 1. punkts
 6. pants || 39. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 40. panta 1. punkts
 7. pants || 39. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 40. panta 1. punkts
 8. pants || 39. panta 2. punkts
 9. panta 1. un 2. punkts || 42. pants
 9. panta 3. punkts || –
 10. pants || 67. un 70. pants
 11. pants || N. a.
 12. pants || 72. panta 1. punkts
 13. pants || N. a.
 14. pants || N. a.
 15. pants || N. a.
[1]               OV C […], [dd/mm/gggg], […] lpp.
[2]               OV C […], [dd/mm/gggg], […] lpp.
[3]               OV C […], [dd/mm/gggg], […] lpp.
[4]               OV L 382, 31.12.1988., 36. lpp.
[5]               OV L 153, 6.6.1989., 30. lpp.
[6]               OV L 224, 18.8.1990., 55. lpp.
[7]               OV L 85, 5.4.1991., 37. lpp.
[8]               OV L 178, 12.7.1994., 66. lpp.
[9]               OV L 323, 10.12.2009., 1. lpp.
[10]             OV L 167, 26.6.1987., 54. lpp.
[11]             OV L 71, 17.3.1990., 34. lpp.
[12]             OV L 71, 17.3.1990., 36. lpp.
[13]             OV L 206, 12.8.1977., 11. lpp.
[14]             OV L 299, 16.11.2007., 1. lpp.
[15]             OV L 155, 18.6.2009., 30. lpp.
[16]             OV L 192, 2.8.1996., 19. lpp.
[17]             OV L 256, 7.9.1987., 1. lpp.
[18]             OV L 268, 24.9.1991., 56. lpp.
[19]             OV L 24, 30.1.1998., 9. lpp.
[20]             COM(2013)0265 final
– 2013/0140 (COD).
[21]             OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp.
[22]             OV L 224, 18.8.1990., 29. lpp.
[23]             OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.
[24]             OV L 125, 12.5.1984., 58. lpp.
[25]             OV L 237, 5.9.1984., 11. lpp.
[26]             OV L 169, 22.6.2006., 56. lpp.
[27]             OV L 247, 23.8.1989., 19. lpp.
[28]             OV L 247, 23.8.1989., 21. lpp.
[29]             OV L 247, 23.8.1989., 31. lpp.
[30]             OV L 247, 23.8.1989., 33. lpp.
[31]             OV L 247, 23.8.1989., 43. lpp.
[32]             OV L 145, 8.6.1990., 30. lpp.
[33]             OV L 145, 8.6.1990., 32. lpp.
[34]             OV L 145, 8.6.1990., 35. lpp.
[35]             OV L 145, 8.6.1990., 38. lpp.
[36]             OV L 192, 11.7.1992., 63. lpp.
[37]             OV L 19, 25.1.1996., 39. lpp.
[38]             OV L 192, 11.7.1992., 66. lpp.
[39]             OV L 247, 23.8.1989., 22. lpp.
[40]             OV L 247, 23.8.1989., 34. lpp.
[41]             OV L 145, 8.6.1990., 39. lpp.
[42]             OV L 19, 25.1.1996., 41. lpp.
[43]             OV L 125, 18.5.2005., 15. lpp.
[44]             OV L 149, 7.6.2008., 3. lpp.
[45]             OV L 210, 20.8.1996., 47. lpp.
[46]             http://www.ueln.net/.