				|

		52014PC0171

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par Kanāriju salās piemērojamo AIEM nodokli /* COM/2014/0171 final - 2014/0093 (CNS) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Līguma par
Eiropas Savienības darbību (LESD) noteikumi, kas ir piemērojami
tālākajiem reģioniem, pie kuriem pieder Kanāriju salas,
principā nepieļauj nodokļu uzlikšanas atšķirības vietējām
precēm un precēm no Spānijas vai citām
dalībvalstīm. Tomēr LESD 349. pantā ir paredzēta
iespēja ieviest īpašus pasākumus par labu šiem reģioniem,
ņemot vērā pastāvīgus nelabvēlīgus faktorus,
kas ietekmē tālāko reģionu ekonomikas un sociālās
jomas stāvokli.
Ar Padomes 2002. gada
20. jūnija Lēmumu 2002/546/EK[1], kas pieņemts,
pamatojoties uz EK līguma 299. panta 2. punktu, Spānijai ir
atļauts līdz 2014. gada 30. jūnijam dažām
precēm, kuras ražotas Kanāriju salās, piemērot
atbrīvojumus no “Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en
las Islas Canarias” (turpmāk – AIEM) nodokļa vai tā
samazinājumus. Minētā lēmuma pielikumā ir sniegts
saraksts ar precēm, kurām drīkst piemērot atbrīvojumus
no nodokļa vai tā samazinājumus. Vietējā ražojuma un
pārējām precēm piemērojamā nodokļa
starpība atkarībā no preču veida nedrīkst
pārsniegt attiecīgi 5, 15 vai 25 procentpunktus.
Lēmumā 2002/546/EK
ir noteikti īpašo pasākumu pieņemšanas iemesli, tostarp
nošķirtība, atkarība no izejvielām un enerģijas,
nepieciešamība veidot lielākus uzkrājumus, mazs vietējais
tirgus un mazattīstīts eksports. Visi kopā minētie
nelabvēlīgie faktori izraisa ražošanas izmaksu palielināšanos un
līdz ar to sadārdzina vietējā ražojuma preču
pašizmaksu, tādējādi, neīstenojot īpašus
pasākumus, šīs preces būtu mazāk
konkurētspējīgas nekā ievestās, pat ņemot
vērā izmaksas preču transportēšanai uz Kanāriju
salām. Tas nozīmētu, ka būtu grūtāk saglabāt
vietējo ražošanu. Līdz ar to Lēmumā 2002/546/EK ietvertie
īpašie pasākumi bija izstrādāti tā, lai
stiprinātu vietējo ražošanu, uzlabojot tās
konkurētspēju.
AIEM ir netiešs valsts nodoklis, ko Kanāriju salās
piemēro vienā preču piegādes posmā. Ar nodokli
apliekamās bāzes pamatā importētajām precēm ir
muitas vērtība un ražotāju piegādātajām
precēm Kanāriju salās – visa atlīdzības summa.
Konkrētie pasākumi, uz kuriem attiecas Lēmums 2002/546/EK,
ievieš diferencētu nodokļu aprēķināšanu, kas ir
izdevīgi dažu preču vietējai ražošanai. Šis nodokļu
atvieglojums ir valsts atbalsts, kam vajadzīgs Komisijas
apstiprinājums, kurš tika piešķirts ar Lēmumu par valsts
atbalstu NN 22/2008.
Spānija 2010. gada
16. novembrī iesniedza Komisijai lūgumu pagarināt
Lēmuma 2002/546/EK piemērošanas termiņu par diviem gadiem,
lai tā beigu termiņš sakristu ar termiņu, kas attiecas uz Valstu
reģionālā atbalsta pamatnostādnēm 2007.–2013. gadam[2].
Turklāt
Spānija arī iesniedza lūgumu par diviem gadiem pagarināt
Lēmuma par valsts atbalstu NN 22/2008 piemērošanas termiņu,
saskaņā ar kuru atbalsts, ko sniedz Spānijas iestādes
attiecībā uz AIEM, bija saderīgs ar kopējo tirgu. Komisija
apstiprināja minēto pagarinājumu par diviem gadiem, pamatojoties
uz savu Lēmumu par valsts atbalstu SA.31950 (N 544/2010)[3], ar ko pagarināja
Lēmuma par valsts atbalstu NN 22/2008 darbības termiņu
līdz 2013. gada 31. decembrim.
Kas attiecas uz
lūgumu pagarināt Lēmuma 2002/546/EK piemērošanas
termiņu, Komisija to izvērtēja saistībā ar
Kanāriju salas ietekmējošo nelabvēlīgo faktoru līmeni
un nonāca pie secinājuma, ka, balstoties uz pieejamo
informāciju, ir pamatoti piešķirt lūgto pagarinājumu.
Komisijas 2008.
gada 28. augustā pieņemtais ziņojums Padomei par īpašas
kārtības piemērošanu attiecībā uz Kanāriju
salās piemērojamo AIEM nodokli patiešām apstiprināja, ka
AIEM nodoklis darbojas apmierinoši un nav vajadzīgi nekādi
grozījumi Lēmuma 2002/546/EK noteikumos.
Tādējādi
ar Padomes 2011. gada 19. decembra Lēmumu Nr. 895/2011/ES[4] tika grozīts
Lēmums 2002/546/EK, pagarinot tā piemērošanas termiņu
līdz 2013. gada 31. decembrim.
Spānijas
iestādes 2013. gada 4. martā lūdza Komisiju sagatavot Padomes
lēmumu, kas atļauj Spānijai piemērot atbrīvojumus no
AIEM vai tā samazinājumus attiecībā uz dažām
precēm, kuras ražotas Kanāriju salās laikposmā no 2014.
līdz 2020. gadam, un kas groza preču sarakstu un maksimālās
likmes, kuras piemēro dažām no tām.
Komisija 2013. gada
28. jūnijā pieņēma jaunas reģionālā
atbalsta pamatnostādnes 2014. – 2020. gadam[5]. Minētās
pamatnostādnes ir daļa no plašākas stratēģijas valsts
atbalsta kontroles modernizācijai, kas paredzēta izaugsmes
sekmēšanai vienotajā tirgū, veicinot efektīvākus
atbalsta pasākumus un Komisijai koncentrējot izpildes panākšanu
lietās, kurām ir vislielākā ietekme uz konkurenci.
Ņemot
vērā, ka minētās pamatnostādnes stāsies
spēkā 2014. gada 1. jūlijā, šķita pamatoti uz sešiem
mēnešiem pagarināt piemērošanas termiņu Lēmumam 2002/546/EK,
kas grozīts ar Lēmumu Nr. 895/2011/ES, lai tā beigu termiņš
sakristu ar pašreizējo pamatnostādņu beigu termiņu.
Lēmums 2002/546/EK tika atbilstoši grozīts ar Lēmumu 1413/2013/ES[6], kas pagarināja
tā piemērošanas termiņu līdz 2014. gada 30. jūnijam.
Komisija ir
izvērtējusi no Spānijas iestādēm saņemto
lūgumu, kā arī informāciju, ko sniedza daudzas
dažādās ieinteresētās personas, kuras jau ir
sazinājušās ar Komisiju. Minētais lūguma
izvērtējums apstiprina, ka Kanāriju salu īpatnības
ierobežo to attīstību, kā arī rada papildu izmaksas
uzņēmējiem, kas tur atrodas. Tādēļ ir pamatoti
saglabāt atbrīvojumu no AIEM attiecībā uz sarakstu ar vietējā
ražojuma rūpniecības precēm. Šis pasākums ir nepieciešams
un samērīgs, kā arī neietekmē Savienības
tiesiskā regulējuma integritāti un saskaņu.
2.           SPĀNIJAS LŪGUMA
IZVĒRTĒJUMS UN LĒMUMA PAR ATKĀPI PROPORCIONALITĀTE
Saskaņā ar LESD 110. pantu
dalībvalstis citu dalībvalstu precēm tieši vai netieši neuzliek
iekšējos nodokļus, kas lielāki par tiem, kas tieši vai netieši
uzlikti līdzīgām vietējām precēm.
Dalībvalstis turklāt neuzliek citu dalībvalstu precēm
tādus iekšējos nodokļus, kas netieši aizsargā citas preces.
Tomēr, pamatojoties uz LESD 349. pantu,
Padome var atļaut dalībvalstīm, kam ir tālākie
reģioni, atkāpties no LESD 110. panta noteikumiem, lai
ņemtu vērā šādu reģionu strukturālo sociālo
un ekonomisko situāciju, ko papildina citi faktori, kas būtiski
kavē to attīstību. Šāda atkāpe nedrīkst ietekmēt
Savienības tiesiskā regulējuma integritāti un saskaņu,
tostarp iekšējo tirgu un kopējo politiku, piemēram, kopējo
nodokļu politiku, kas balstās uz LESD 113. pantu. Līdz ar
to šādām atkāpēm jābūt proporcionālām,
t. i., tās nedrīkst pārsniegt to, kas ir vajadzīgs, lai
risinātu negatīvus pamatnosacījumus, kas kavē šo
reģionu ekonomikas attīstību, un nedrīkst
pārmērīgi kropļot konkurenci vienotajā tirgū.
Tā rezultātā jebkura atkāpe no LESD 110. panta
būtu jāierobežo, lai pilnībā vai daļēji
kompensētu izmaksu neizdevīgumu, ar ko saskaras ražotāji šajos
reģionos.
Kanāriju salu ekonomika ir ļoti
atkarīga no tūrisma. Šī atkarība nopietni apdraud
Kanāriju salu attīstību, jo arhipelāga ekonomisko un
sociālo situāciju var ārkārtīgi ietekmēt
pieprasījuma izmaiņas, dabas katastrofas un ekonomikas recesija.
Tieši tas notika 2008. un 2009. gadā pasaules finanšu krīzes
laikā, kas ļoti ietekmēja salas apmeklējušo tūristu
skaitu un līdz ar to — tās ekonomiku. Mazāka tūristu skaita
dēļ strauji paaugstinājās bezdarba līmenis,
pārsniedzot bezdarba līmeni kontinentālajā
Spānijā, kas kopā ar Grieķiju ir viena no divām
dalībvalstīm, kurās ir visaugstākais bezdarba līmenis
Eiropas Savienībā. Vēl acīmredzamāk
palielinājās jauniešu bezdarbs, ko var izskaidrot ar to, ka daudzi
jaunieši ir atkarīgi no sezonālā darba, ko rada tūrisms.
Kanāriju salu tirgus turklāt ir
mazs, tādēļ ražošanas nozares nespēj sasniegt optimālo
ražošanas līmeni. Vairums rūpniecības iekārtu ir
paredzētas liela mēroga ražošanai, lai kāpinātu
ražīgumu un rentabilitāti. Šādas iekārtas nav
paredzētas mazam tirgum, kurš rada neizmantotu ražošanas jaudu, un tas
nozīmē, ka ražošanas nozares ir spiestas darboties zemākā
ražošanas līmenī, nekā vajadzīgs, lai līdz minimumam
samazinātu ražošanas izmaksas, savukārt tas ierobežo apjomradītu
ietaupījumu iespējas.
Valstīm un teritorijām Kanāriju
salu tuvumā (Maroka, Rietumsahāra un Mauritānija) ir
pazemināta pirktspēja, un attīstības ievērojamās
atšķirības ierobežo Kanāriju salu eksporta iespējas.
Teritoriālā sadrumstalotība un
attālums līdz lielākajai daļai izejvielu ir vēl viena
Kanāriju salu iezīme, kas būtiski ietekmē tajās esošo
uzņēmēju papildu izmaksas, jo sadārdzina transporta
izmaksas. Problēmu saasina naftas cenu celšanās, ka nopietni ietekmējis
transportēšanas izmaksu kāpumu.
Kanāriju salās ūdens resursi ir
ierobežoti. Ūdens nepietiekamība neapšaubāmi ietekmē
tā cenu, radot neizdevīgus konkurences apstākļus
salīdzinājumā ar tām ražošanas nozarēm, kas atrodas
citviet Spānijā vai Eiropas Savienībā. Tas ir īpaši
svarīgi nozarēm, kurās ūdens ir svarīga izejviela
(piemēram, pārtikas, ķīmijas, papīra
rūpniecība), kā arī tām nozarēm, kurās tiek
intensīvi izmantota dzesēšana.
Ir izveidoti projekti dabasgāzes
ieviešanai divās lielākajās Kanāriju salās, taču
nav skaidrs, kad šo kurināmo varēs efektīvi izmantot. Dabasgāzes
trūkums ir būtisks apstāklis, kura dēļ mazinās
konkurētspēja, jo ražot siltumu un enerģiju, izmantojot citus
avotus, ir ievērojami dārgāk.
Tā kā nav otrreizējās
pārstrādes rūpnīcu, atkritumi ir jātransportē uz
kontinentu un toksiskie atkritumi ir jāapstrādā ārpus
Kanāriju salām, rūpniecības atkritumu apglabāšana un
toksisko atkritumu apstrāde palielina vides aizsardzības izmaksas.
Iepriekš aprakstītās Kanāriju
salu iezīmes zināmā mērā skar visu vietējo
ražošanu. Tādēļ ir lietderīgi pārbaudīt, kā
esošā nodokļu diferencētā aprēķināšana
ietekmējusi vietējās ražošanas tirgus daļu, un šādu
nodokļu diferencēto aprēķināšanu pielāgot, lai
nodrošinātu, ka konkurence netiek pārmērīgi kropļota.
Lai izvērtētu pieņemtās
diferencētās likmes, ņēma vērā gan
vietējās ražošanas vidējo tirgus daļu laikposmā no 2008.
līdz 2011. gadam, gan tās attīstību un citu
informāciju, ko sniedza ieinteresētās personas, kas
sazinājās ar Komisiju, lai sniegtu saistīto informāciju.
Ražošanas nozarēs, kas ražo preces ar atšķirīgiem kopējiem
muitas tarifiem, izvērtēja apvienotās tirgus daļas
attīstību visām precēm, nevis tikai atsevišķām
tirgus daļām. Minētie iemesli izskaidro, kāpēc
precēm, kurām vietējā ražošanā ir līdzīgas
vidējās tirgus daļas, ir atšķirīga maksimālā
likme nodokļu diferencētai aprēķināšanai.
Tabakas gadījumā ierosināts
saglabāt diferencēto likmi 25 %, un mainīt 1000
cigaretēm noteikto minimumu no EUR 6 uz EUR 18, kā pieprasījušas
Spānijas iestādes.
Spānijas iestādes preču
sarakstā iekļāva dažas preces ar ļoti mazu tirgus daļu
vietējā ražošanā, kurām piemēros nodokļu
diferencēto aprēķināšanu. Spānijas iestādes to
pamatoja ar plānu palielināt minēto preču vietējo
ražošanu; šāds pieaugums nebūs iespējams bez nodokļu
diferencētas aprēķināšanas.
No pavisam 139 precēm, kuras minētas
lūgumā, kas saņemts no Spānijas iestādēm,
Komisija apstiprina pieprasīto likmi 119 precēm, bet par
pārējām 20 precēm Komisija uzskata, ka diferencētajai
likmei būtu jābūt zemākai, lai novērstu iespējamu
konkurences kropļošanu.
Saskaņā ar Komisijas sīki
izstrādāto izvērtējumu ir iespējams izveidot
dažādus preču sarakstus pēc nodokļu diferencēšanas
likmēm, nozares un kopējā muitas tarifa:
5%
Lauksaimniecības
un zivsaimniecības produkti:
0207 11/0207
13
Minerālprodukti:
2516 90 00 00/6801/6802
Būvmateriāli:
3816/3824 40
00 00/3824 50/3824 90 45 00/3824 90 70 00/ 3824 90 97 99/ 6809
Ķīmiskās
vielas:
2804 30 00 00/2804
40 00 00/3105 20 90 00/3208/3209/3210/3212 90 00 00/3213/3214/3304 99 00 00/3925
90 80 00/ 3401/3402/3406/3814 00 90/3923 90 00 00/4012 11 00/4012 12 00/4012 13/4012
19
Metālapstrādes rūpniecība:
7604/7608
Pārtikas ražošana:
0210 12 11 00/0210 12 19 00/0210 19 40 00/0210 19 81/0305 41 00/0305 43
00 90/
0901 22
00 00/1101/1102/1601/1602/1704 90 30 00/1704 90 51 00/1704 90 55 00/
1704 90
75 00/1704 90 71 00/1806/1901 20 00 00/1901 90 91 00/1901 90 99/
1904 10
10/1905/2005 20 20/2006 00 31 00/2008 11 96 00/2008 11 98 00/2008 19 92/
2008 19
93/2008 19 95/2008 19 99/2309
Dzērieni:
2009 11/2009 12 00/2009 19/2009 41/2009 49/2009
50/2009 61/2009 71/2009 79/2009 89/ 2009 90/2201/2202/2204
Tekstilizstrādājumi un ādas
izstrādājumi:
6112 31/6112 41
Papīrs:
4818 90 90 00/4823 90 85 90
Grafika un iespieddarbi:
4910
10 %
Lauksaimniecības un
zivsaimniecības produkti:
0203 11/0203 12/0203 19/0701 90/0703
Būvmateriāli:
2523 29 00 00/
Pārtikas ražošana:
0210 11 11 00/0210 11 31 00/1905/2105
Papīrs:
4808/4819/4823 90 40 00/
15 %
Lauksaimniecības un
zivsaimniecības produkti:
0407 21 00 00/0407 29 10 00/0407 90 10 00
Būvmateriāli:
2523 90/7010
Ķīmiskās vielas:
3809 91 00/3917 21/3917 23/3917 32 00/ 3917 33
00/3917 39 00/3917 40 00/3923 10 00/39 23 21 00/3923 30 10/3924 10 00
Metālapstrādes
rūpniecība:
7309 00/7610 10 00 00/9403 20 80 90
Pārtikas ražošana:
0403/0901 21/1902/2103 20 00 00/2103 30/2103 90
90/2106 90 98/
Dzērieni:
2203/2208 40
Tekstilizstrādājumi un ādas
izstrādājumi:
6302
Papīrs:
4818 10/4818 20/4818 30/4821
Grafika un iespieddarbi:
4909/4911
25 %
Tabaka:
2402
Ar minētajiem preču sarakstiem tiek
īstenots 349. panta mērķis — pieņemt īpašus
pasākumus, lai ņemtu vērā Kanāriju salu kā
tālākā reģiona īpatnības, vienlaikus
neizkropļojot konkurenci, kas varētu ietekmēt iekšējo
tirgu.
Kad Spānijas iestādes iesniegs
ziņojumu, kas paredzēts šā Padomes Lēmuma 2. pantā,
būtu ieteicams Komisijai izvērtēt diferencēto likmju
radīto ietekmi un vajadzību pēc izmaiņām. Tad arī
būtu svarīgi pārbaudīt, vai ir palielinājusies
tādu preču vietējā ražošana, par kurām ir
pieprasīta nodokļu diferencēta aprēķināšana, bet
kuru vietējā ražošana pagaidām nav ievērojama.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
Ierosināto
pasākumu kopsavilkums
Atļaut
Spānijai piemērot atbrīvojumu no AIEM nodokļa vai tā
samazinājumu attiecībā uz vairākām Kanāriju
salās ražotām precēm.
Juridiskais
pamats
LESD 349. pants.
Subsidiaritātes
princips
Vienīgi Padomei
ir pilnvaras, pamatojoties uz LESD 349. pantu, pieņemt īpašus
pasākumus par labu tālākajiem reģioniem, pielāgojot
Līgumu, tostarp kopējo politikas virzienu, piemērošanu šiem
reģioniem, ņemot vērā pastāvīgus nelabvēlīgus
faktorus, kas ietekmē tālāko reģionu ekonomisko un
sociālo stāvokli.
Līdz ar to
priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam.
Proporcionalitātes
princips
Priekšlikums ir
saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu
dēļ.
Juridisko
instrumentu izvēle
Ierosinātais
juridiskais instruments: Padomes lēmums.
Citi instrumenti
nebūtu piemēroti šāda iemeslu dēļ:
atkāpes, kas piešķirtas
saskaņā ar LESD 349. pantu, ir ietvertas Padomes lēmumos.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Priekšlikums
neietekmē Eiropas Savienības budžetu.
2014/0093 (CNS)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS
par Kanāriju salās piemērojamo
AIEM nodokli
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 349. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
atzinumu[7],

saskaņā ar īpašo likumdošanas
procedūru,
tā kā:
(1)       ņemot vērā
tālāko reģionu struktūras sociālo un ekonomisko
stāvokli, ko sarežģī to nošķirtība, atrašanās uz
salas, mazā teritorija, sarežģītais reljefs un klimats, ekonomiskā
atkarība no dažām precēm, Padome atbilstoši LESD 349. pantam
pieņem īpašus pasākumus, kuru mērķis jo īpaši ir
izstrādāt nosacījumus Līgumu, tostarp kopējās
politikas, piemērošanai minētajiem reģioniem.
(2)       Tāpēc būtu
jāpieņem īpaši pasākumi, lai izstrādātu
nosacījumus Līgumu piemērošanai minētajos reģionos.
Šādiem nosacījumiem ir jāņem vērā minēto
reģionu īpatnības un grūtības, neietekmējot
Kopienas tiesiskā regulējuma integritāti un saskaņu,
tostarp iekšējo tirgu un kopējo politiku.
(3)       Galvenais
nelabvēlīgais faktors, kas konstatēts Kanāriju salās,
ir pakalpojumu nozares un jo īpaši tūrisma nozares pārsvars
reģiona saimnieciskajā sniegumā, kā arī Kanāriju
salu ekonomikas atkarība no minētās nozares un tas, ka rūpniecība
ir tikai neliela daļa no Kanāriju salu IKP.
(4)       Nākamais trūkums ir
arhipelāgam raksturīgā nošķirtība, kas kavē
personu brīvu pārvietošanos, preču un pakalpojumu brīvu
apriti. Palielinājusies atkarība no noteiktiem transporta veidiem,
gaisa un jūras transporta, jo tie ir transporta veidi, kas vēl nav
pilnībā liberalizēti. Ražošanas izmaksas ir augstākas, jo
minētie transporta veidi ir mazāk efektīvi un dārgāki
nekā autotransports vai dzelzceļš.
(5)       Šādas
nošķirtības papildu sekas ir augstākas ražošanas izmaksas, jo
rodas atkarība no izejvielām un enerģijas, nepieciešamība
veidot lielākus uzkrājumus un grūtības, kas ietekmē
ražošanas iekārtu piegādi.
(6)       Mazais tirgus,
mazattīstītais eksports, arhipelāga ģeogrāfiskā
sadrumstalotība un nepieciešamība nodrošināt daudzveidīgas,
bet mazas ražošanas līnijas, lai apmierinātu maza tirgus
vajadzības, ierobežo iespējas gūt apjomradītus
ietaupījumus.
(7)       Daudzos gadījumos ir
sarežģītāk vai dārgāk saņemt specializētus
pakalpojumus un tehniskus pakalpojumus, organizēt vadītāju un
tehniskā personāla apmācības vai noslēgt apakšlīgumus
vai veicināt uzņēmumu paplašināšanos ārpus
Kanāriju salu tirgus. Ierobežotie izplatīšanas veidi arī izraisa
pārmērīgu preču uzkrāšanos.
(8)       Kas attiecas uz vidi,
rūpniecisko atkritumu apglabāšana un toksisko atkritumu apstrāde
sadārdzina vides aizsardzības izmaksas. Šādas izmaksas ir
augstākas, jo pārstrādes rūpnīcas ir tikai
konkrētām precēm, atkritumi jātransportē uz kontinentu
un toksiskie atkritumi jāapstrādā ārpus Kanāriju
salām.
(9)       Pamatojoties uz visu šo
informāciju un Spānijas iestāžu paziņojumu, ir ieteicams
pagarināt atļauju piemērot nodokli sarakstam ar precēm,
attiecībā uz kurām var atļaut piemērot
atbrīvojumus par labu vietējām precēm.
(10)     Ar Padomes 2002. gada 20. jūnija
Lēmumu 2002/546/EK[8],
kas pieņemts, pamatojoties uz EK līguma 299. pantu, Spānijai
sākotnēji atļāva līdz 2011. gada 31. decembrim
dažām precēm, kuras ražo Kanāriju salās, noteikt
atbrīvojumus no nodokļa, kas pazīstams kā “Arbitrio sobre
Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias” (turpmāk –
AIEM), vai tā samazinājumus. Minētā lēmuma
pielikumā ir sniegts saraksts ar precēm, kurām drīkst
piemērot atbrīvojumus no nodokļa vai tā samazinājumus.
Vietējā ražojuma un pārējām precēm
piemērojamā nodokļa starpība atkarībā no
preču veida nedrīkst pārsniegt attiecīgi 5, 15 vai 25
procentpunktus.
(11)     Padomes 2011. gada 19. decembra
Lēmums Nr. 895/2011/ES[9]
grozīja Lēmumu 2002/546/EK, pagarinot tā piemērošanas
termiņu līdz 2013. gada 31. decembrim.
(12)     Padomes 2013. gada 17. decembra
Lēmums Nr. 1413/2011/ES[10]
grozīja Lēmumu 2002/546/EK, pagarinot tā piemērošanas
termiņu līdz 2014. gada 30. jūnijam.
(13)     AIEM ir nodoklis, kas
paredzēts Kanāriju salu rūpnieciskās ražošanas nozaru
neatkarīgai attīstībai un salu ekonomikas dažādošanai.
(14)     Maksimālais
atbrīvojums, ko var piemērot konkrētām
rūpnieciskām precēm, atkarībā no nozares un preces
veida svārstās no 5 % līdz 15 %.
(15)     Maksimālais
atbrīvojums, kas piemērojams tabakas izstrādājumiem,
tomēr ir augstāks, jo tabakas nozare ir izņēmums. Tabakas
nozare, kas Kanāriju salās ir būtiski augusi, vairākus
gadus ir ļoti izteikti samazinājusies. Kanāriju salu tabakas
ražošanas lejupslīdes pamatā ir, protams, iepriekš aprakstītie
tradicionālie nelabvēlīgie faktori, ko rada nošķirtība.
Nav iemesla saglabāt ievērojamu atbrīvojumu attiecībā
uz tabaku. Atbrīvojums no nodokļiem ir tiešā saistībā
ar mērķi uzturēt ražošanu Kanāriju salās.
(16)     Mērķi —
veicināt Kanāriju salu sociālekonomisko attīstību —
valsts līmenī atspoguļo nodokļa mērķis un tā
radīto ienākumu sadale. Ir juridiski saistoši iekļaut šā
nodokļa radītos ieņēmumus Kanāriju salu ekonomikas un
nodokļu sistēmas resursos un to izmantot ekonomiskās un
sociālās attīstības stratēģijai, kas ietver
vietējās saimnieciskās darbības atbalstīšanu.
(17)     Šādi pasākumi
piemērojami sešarpus gadus. Tomēr būs nepieciešams
izvērtēt to rezultātus. Tādēļ Spānijas
iestādēm Komisijai vēlākais līdz 2017. gada 30.
septembrim jāiesniedz ziņojums par to, kā tiek piemēroti
šīs regulas 1. pantā minētie pasākumi, lai
pārbaudītu īstenoto pasākumu ietekmi un to ieguldījumu
vietējās saimnieciskās darbības atbalstīšanā un
uzturēšanā, ņemot vērā nelabvēlīgos
faktorus, kas ietekmē tālākos reģionus. Pamatojoties uz šo,
piemērošanas joma un atbrīvojumi, kas atļauti saskaņā
ar Kopienas noteikumiem, vajadzības gadījumā tiks pārskatīti.
(18)     Fiskālajām
priekšrocībām attiecībā uz AIEM jāpaliek
samērīgām, lai neietekmētu Savienības tiesiskā
regulējuma integritāti un saskaņu, tostarp saglabātu
neizkropļotu konkurenci iekšējā tirgū un valsts atbalsta
politiku.
(19)     Šis lēmums neskar iespējamo
LESD 107. un 108. panta piemērošanu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1.         Atkāpjoties no Līguma par
Eiropas Savienības darbību 28., 30. un 110. panta, Spānijas
iestādēm ir atļauts līdz 2020. gada 31. decembrim
attiecībā uz pielikumā uzskaitītajiem produktiem, kas ir
ražoti Kanāriju salās, noteikt pilnīgu atbrīvojumu no
nodokļa, kas pazīstams kā “Arbitrio sobre las Importaciones y
Entregas de mercancias en las Islas Canarias (AIEM)”, vai šāda
nodokļa daļēju samazinājumu. Šādiem atbrīvojumiem
jābūt daļai no ekonomiskās un sociālās
attīstības stratēģijas Kanāriju salām un
jāpalīdz veicināt vietējā saimnieciskā
darbība.
2.         Piemērotie atbrīvojumi
vai samazinājumi, kas minēti 1. punktā, kopumā
nedrīkst radīt atšķirības, kas pārsniedz:
a) 5 % par precēm, kas
uzskaitītas pielikuma A iedaļā;
b) 10 % par precēm, kas
uzskaitītas pielikuma B iedaļā;
c) 15 % par precēm, kas
uzskaitītas pielikuma C iedaļā;
d) 25 % par precēm, kas
uzskaitītas pielikuma D iedaļā. Tomēr Spānijas
iestādes drīkst noteikt minimālo nodokli par cigaretēm, kas
nepārsniedz EUR 18 par 1000 cigaretēm un kas piemērojams tikai
tad, ja no vispārīgās nodokļu piemērošanas izrietošais
AIEM nodoklis ir mazāks par šo likmi.
2. pants
Spānijas iestādes vēlākais
līdz 2017. gada 30. septembrim iesniedz Komisijai ziņojumu par to,
kā tiek piemēroti šīs regulas 1. pantā minētie
pasākumi, lai pārbaudītu īstenoto pasākumu ietekmi un
to ieguldījumu vietējās saimnieciskās darbības
atbalstīšanā un uzturēšanā, ņemot vērā nelabvēlīgos
faktorus, kas ietekmē tālākos reģionus.
Pamatojoties uz to, Komisija iesniedz
ziņojumu Padomei, kurā pilnībā izvērtēti
ekonomiskie un sociālie aspekti, un vajadzības gadījumā
priekšlikumu par šā lēmuma noteikumu pielāgošanu.
3. pants
Šo lēmumu piemēro no 2014. gada 1.
jūlija.
4. pants
Šis lēmums ir adresēts Spānijas
Karalistei.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 179, 9.7.2002., 22.-27. lpp.
[2]               OV C 54, 4.3.2006., 13. lpp.
[3]               OV C 237, 13.8.2011., 1. lpp.
[4]               OV L 345, 29.12.2011., 17. lpp.
[5]               OV C 209, 23.7.2013., 1. lpp.
[6]               OV L 353, 28.12.2013., 13.–14. lpp.
[7]               OV C [...].
[8]               OV L 179, 9.7.2001., 22. lpp.
[9]               OV L 345, 29.12.2011., 17. lpp.
[10]             OV L 353, 28.12.2013., 13.–14. lpp.
PIELIKUMS
A. Saraksts ar precēm, kas
minētas 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā saskaņā ar
kopējā muitas tarifa nomenklatūras klasifikāciju
Lauksaimniecības
un zivsaimniecības produkti:
0207 11/0207
13
Minerālprodukti:
2516 90 00 00/6801/6802
Būvmateriāli:
3816/3824 40
00 00/3824 50/3824 90 45 00/3824 90 70 00/ 3824 90 97 99/ 6809
Ķīmiskās
vielas:
2804 30 00 00/2804
40 00 00/3105 20 90 00/3208/3209/3210/3212 90 00 00/3213/3214/3304 99 00 00/3925
90 80 00/ 3401/3402/3406/3814 00 90/3923 90 00 00/4012 11 00/4012 12 00/4012 13/4012
19
Metālapstrādes rūpniecība:
7604/7608
Pārtikas ražošana:
0210 12 11 00/0210 12 19 00/0210 19 40 00/0210 19 81/0305 41 00/0305 43
00 90/
0901 22
00 00/1101/1102/1601/1602/1704 90 30 00/1704 90 51 00/1704 90 55 00/
1704 90
75 00/1704 90 71 00/1806/1901 20 00 00/1901 90 91 00/1901 90 99/
1904 10
10/1905/2005 20 20/2006 00 31 00/2008 11 96 00/2008 11 98 00/2008 19 92/
2008 19
93/2008 19 95/2008 19 99/2309
Dzērieni:
2009 11/2009 12 00/2009 19/2009 41/2009 49/2009
50/2009 61/2009 71/2009 79/2009 89/ 2009 90/2201/2202/2204
Tekstilizstrādājumi un ādas
izstrādājumi:
6112 31/6112 41
Papīrs:
4818 90 90 00/4823 90 85 90
Grafika un iespieddarbi:
4910
B. Saraksts ar precēm, kas
minētas 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā saskaņā ar
kopējā muitas tarifa nomenklatūras klasifikāciju
Lauksaimniecības un
zivsaimniecības produkti:
0203 11/0203 12/0203 19/0701 90/0703
Būvmateriāli:
2523 29 00 00/
Pārtikas ražošana:
0210 11 11 00/0210 11 31 00/1905/2105
Papīrs:
4808/4819/4823 90 40 00
C. Saraksts ar precēm, kas
minētas 1. panta 2. punkta c) apakšpunktā saskaņā ar
kopējā muitas tarifa nomenklatūras klasifikāciju
Lauksaimniecības un
zivsaimniecības produkti:
0407 21 00 00/0407 29 10 00/0407 90 10 00
Būvmateriāli:
2523 90/7010
Ķīmiskās vielas:
3809 91 00/3917 21/3917 23/3917 32 00/ 3917 33
00/3917 39 00/3917 40 00/3923 10 00/39 23 21 00/3923 30 10/3924 10 00
Metālapstrādes
rūpniecība:
7309 00/7610 10 00 00/9403 20 80 90
Pārtikas ražošana:
0403/0901 21/1902/2103 20 00 00/2103 30/2103 90
90/2106 90 98/
Dzērieni:
2203/2208 40
Tekstilizstrādājumi un ādas
izstrādājumi:
6302
Papīrs:
4818 10/4818 20/4818 30/4821
Grafika un iespieddarbi:
4909/4911
D. Saraksts ar precēm, kas
minētas 1. panta 2. punkta d) apakšpunktā saskaņā ar
kopējā muitas tarifa nomenklatūras klasifikāciju
Tabaka:
2402