               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 21.10.2016
            COM(2016) 669 final
            2016/0330(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveici, Norvēģijas Karalisti un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Šis priekšlikums tiek iesniegts saistībā ar reformu 2010. gada VPS izcelsmes noteikumos, kuri tika ieviesti ar Padomes 2010. gada 18. novembra Regulu (ES) Nr. 1063/2010, ar ko grozīja Regulu (EEK) Nr. 2454/93.

               Reforma ar nosacījumiem ietvēra Turciju izcelsmes kumulācijas sistēmā, kas līdz tam laikam tika piemērota starp Savienību, Šveici un Norvēģiju.

               Ar šo reformu ieviesa arī jaunu reģistrēto eksportētāju izcelsmes sertifikācijas sistēmu, kuras piemērošana ir atlikta līdz 2017. gada 1. janvārim.

               Pamatojoties uz iepriekš minētajiem elementiem, ir jāpārskata pašreizējais juridiskais instruments, ko piemēro izcelsmes kumulācijas sistēmai starp Savienību, Šveici un Norvēģiju. Tas ir šā priekšlikuma mērķis.

               •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

                  Priekšlikums atbilst kopējai tirdzniecības politikai, it īpaši muitas, preču brīvas aprites un izcelsmes noteikumu jomā.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

                  Nepiemēro.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Līgums par Eiropas Savienības darbību, jo īpaši tā 218. panta 5. punkts;
                  Padomes 2000. gada 5. decembra Lēmums Nr. 2001/101/EK.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Priekšlikums ir saistīts ar kopējo tirdzniecības politiku, kas ir Savienības ekskluzīvā kompetencē.

               •Proporcionalitāte

               Šis priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu, jo tā ietekme stingri aprobežojas ar to, kas nepieciešams, lai arī uz Turciju attiecinātu kumulāciju, kas pastāv attiecībā uz Šveices un Norvēģijas izcelsmes produktiem.

               •Instrumenta izvēle

               Saskaņā ar 218. panta 5. punktu Līgumā par Eiropas Savienības darbību Padome pieņem lēmumu, ar kuru atļauj parakstīt nolīgumu pēc sarunu vadītāja priekšlikuma. Šis ir priekšlikums šādam lēmumam.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

                  Nepiemēro.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Apspriežoties ar ieinteresētajām personām, ir panākta pilnīga piekrišana visiem nolīguma elementiem.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Nepiemēro.

               •Ietekmes novērtējums

                  Atsaucoties uz pievienoto ceļvedi un labāka regulējuma pamatnostādnēm, ietekmes novērtējums netika veikts, jo priekšlikums attiecas uz izcelsmes kumulēšanu starp Savienību, Šveici, Norvēģiju un, iespējams, Turciju, uz sistēmu, kas pastāvēja jau agrāk un kas tagad ir pielāgota, lai atbilstu tehniskajām prasībām, kas izriet no REX sistēmas ieviešanas no 2017. gada 1. janvāra.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Nepiemēro.

               •Pamattiesības

                  Šim priekšlikumam nav ietekmes uz pamattiesību aizsardzību.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Nepiemēro.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Pasākumu regulāri novērtēs puses, kas uzturēs regulāru saziņu, kā arī rīkos apmācības un sanāksmes saistībā ar REX sistēmas īstenošanu.

               •Skaidrojošie dokumenti (direktīvām)

                  Nepiemēro.

               •Konkrēto priekšlikuma noteikumu detalizēts skaidrojums

               Iepriekšējais Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Kopienu un katru no EBTA valstīm, ar kuru saskaņā ar vispārējo preferenču sistēmu (Norvēģija un Šveice) piešķir tarifa preferences ar noteikumu, ka preces ar Norvēģijas vai Šveices izcelsmes saturu, tām nonākot Kopienas muitas teritorijā, pielīdzina precēm ar Kopienas izcelsmes saturu, kas apstiprināts Eiropas Kopienas vārdā (Padomes 2000. gada 5. decembra Lēmums), ir jāaizstāj ar jaunu nolīgumu, lai ņemtu vērā reformu VPS izcelsmes noteikumos, kas pieņemti ar 2010. gada 18. novembra Regulu Nr. 1063/2010. Saskaņā ar pilnvarām, ko Padome 2012. gada 8. martā piešķīra Komisijai, ar Norvēģiju un Šveici tika risinātas un noslēgtas sarunas par šo jauno nolīgumu.

               2016/0330 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveici, Norvēģijas Karalisti un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu saistībā ar tā 218. panta 5. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar Komisijas Deleģētās Regulas (ES) 2015/2446
                  1
                41. panta b) punktu Norvēģijā, Šveicē vai Turcijā iegūtus produktus, kuru sastāvā ir materiāli, kas nav tur iegūti pilnībā, uzskata par produktiem, kuru izcelsme ir saņēmējā valstī, ar nosacījumu, ka šie materiāli ir pietiekami apstrādāti vai pārstrādāti minētās Deleģētās Regulas 45. panta nozīmē (kumulācijas sistēma).

               (2)Saskaņā ar 54. pantu Komisijas Deleģētajā Regulā (ES) 2015/2446 kumulācijas sistēmu piemēro ar nosacījumu, ka Norvēģija pēc savstarpības principa piemēro tādu pašu režīmu produktiem, kuru izcelsme ir saņēmējās valstīs un kuru sastāvā ir materiāli, kuru izcelsme ir Savienībā.

               (3)Attiecībā uz Norvēģiju šī kumulatīvā sistēma sākotnēji tika ieviesta ar Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģiju. Minētā vēstuļu apmaiņa notika 2001. gada 29. janvārī pēc tam, kad Padome bija sniegusi piekrišanu ar Lēmumu 2001/101/EK
                  2
               .

               (4)Lai nodrošinātu, ka tiek piemērots izcelsmes jēdziens, kas atbilst Savienības vispārējo preferenču sistēmas ("VPS") izcelsmes noteikumiem, Norvēģija ir grozījusi savus VPS izcelsmes noteikumus. Tādēļ ir nepieciešams pārskatīt Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģiju.

               (5)Savienības, Norvēģijas un Šveices A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātu savstarpējās atzīšanas sistēma būtu jāturpina piemērot saskaņā ar pārskatīto vēstuļu apmaiņu un ar nosacījumiem būtu jāpiemēro Turcijai, lai atvieglotu tirdzniecību starp Savienību, Norvēģiju, Šveici un Turciju.

               (6)Turklāt 2010. gadā reformētajos Savienības VPS izcelsmes noteikumos paredzēts īstenot jaunu sistēmu, kas paredz, ka izcelsmes apliecinājumus izsniedz reģistrētie eksportētāji, un kas jāpiemēro no 2017. gada 1. janvāra. Vēstuļu apmaiņā jāveic grozījumi arī šajā jomā.

               (7)Lai ņemtu vērā minētās jaunās sistēmas piemērošanu un ar to saistītos noteikumus, Padome 2012. gada 8. martā pilnvaroja Komisiju vēstuļu apmaiņas veidā risināt sarunas par nolīgumu ar Norvēģiju attiecībā uz A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātu vai aizstājējpaziņojumu par izcelsmi savstarpēju atzīšanu un to, ka produktus ar Norvēģijas, Šveices vai Turcijas izcelsmes saturu, tiem nonākot Savienības muitas teritorijā, pielīdzina produktiem ar Savienības izcelsmes saturu. Sarunas tika sekmīgi noslēgtas, parafējot nolīgumu.

               (8)Tādēļ nolīgums būtu jāparaksta Savienības vārdā, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Savienībās vārdā tiek apstiprināta Nolīguma vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveici, Norvēģijas Karalisti un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros ("Nolīgums") parakstīšana, ņemot vērā minētā nolīguma noslēgšanu.

               Parakstāmā Nolīguma vēstuļu apmaiņas veidā teksts ir pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Padomes Ģenerālsekretariāts izveido instrumentu, kas piešķir nolīguma sarunu vadītāja norādītajām personām visas pilnvaras parakstīt nolīgumu, ņemot vērā tā noslēgšanu.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā 2017. gada 1. janvārī.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Komisijas 2015. gada 28. jūlija Deleģētā regula (ES) 2015/2446, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 952/2013 attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, kuri attiecas uz dažiem Savienības Muitas kodeksa noteikumiem (OV L 343, 29.12.2015., 1. lpp.).

                     (2)
                  Padomes Lēmums 2001/101/EK (2000. gada 5. decembris), ar ko apstiprina Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Kopienu un katru no EBTA valstīm, ar kuru saskaņā ar vispārējo preferenču sistēmu (Norvēģija un Šveice) piešķir tarifa preferences ar noteikumu, ka preces ar Norvēģijas vai Šveices izcelsmes saturu, tām nonākot Kopienas muitas teritorijā, pielīdzina precēm ar Kopienas izcelsmes saturu (savstarpējs līgums) (OV L 38, 8.2.2001., 24. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 21.10.2016
            COM(2016) 669 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            priekšlikums PADOMES LĒMUMAM
            par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveici, Norvēģijas Karalisti un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros

               Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveici, Norvēģijas Karalisti un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros

               A. Savienības vēstule

                     …, …

                     [Vieta un datums]

               Godātais kungs!

               1. Eiropas Savienība (“Savienība”) un Norvēģijas Karaliste (“Norvēģija”) kā šā nolīguma puses atzīst, ka vispārējās preferenču sistēmas (“VPS”) nolūkos abas puses piemēro līdzīgus izcelsmes noteikumus ar šādiem vispārējiem principiem:

               (a)noteiktas izcelsmes produkta jēdziena definēšana, pamatojoties uz tiem pašiem kritērijiem;

               (b)noteikumi attiecībā uz reģionālu kumulatīvu izcelsmi,

               (c)noteikumi attiecībā uz kumulācijas piemērošanu materiāliem, kuru izcelsme saskaņā ar to VPS izcelsmes noteikumiem ir Savienībā, Šveicē, Norvēģijā vai Turcijā;

               (d)noteikumi attiecībā uz nenoteiktas izcelsmes materiālu vispārēju pielaidi;

               (e)noteikumi attiecībā uz no saņēmējvalsts saņemtu produktu nemainīšanu;

               (f)noteikumi attiecībā uz izcelsmes aizstājējapliecinājumu izdošanu vai sagatavošanu;

               (g)administratīvas sadarbības nepieciešamība ar kompetentām iestādēm saņēmējvalstīs saistībā ar izcelsmes apliecinājumiem.

               2. Eiropas Savienība un Norvēģija atzīst, ka materiāli, kuru izcelsme attiecīgo VPS izcelsmes noteikumu nozīmē ir Eiropas Savienībā, Šveicē, Norvēģijā vai Turcijā, iegūst jebkuras puses VPS saņēmējvalsts izcelsmi, ja tie minētajā saņēmējvalstī tiek apstrādāti vai pārstrādāti veidā, kas pārsniedz tādu apstrādi vai pārstrādi, kuru uzskata par nepietiekamu, lai produktam piešķirtu noteiktas izcelsmes statusu. Šis apakšpunkts attiecas uz materiāliem, kuru izcelsme ir Šveicē un Turcijā un uz kuriem attiecas nosacījumi, kas noteikti attiecīgi 15. un 16. punktā.

               Savienības dalībvalstu un Norvēģijas muitas dienesti nodrošina viens otram nepieciešamo administratīvo sadarbību, īpaši lai vēlāk pārbaudītu izcelsmes apliecinājumus attiecībā uz iepriekšējā daļā minētajiem materiāliem. Ir piemērojami noteikumi par administratīvo sadarbību, kas paredzēti 1973. gada 14. maija Nolīguma starp Eiropas Ekonomikas Kopienu un Norvēģijas Karalisti 3. protokolā.

               Šā punkta noteikumus nepiemēro produktiem, kuri minēti 1.–24. nodaļā preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētajā sistēmā, ko pieņēmusi Organizācija, kura izveidota ar Briselē 1950. gada 15. decembrī parakstīto Muitas sadarbības padomes izveides konvenciju, (“harmonizētā sistēma”).

               3. Eiropas Savienība un Norvēģija apņemas akceptēt izcelsmes aizstājējapliecinājumus A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātu formā (“aizstājējsertifikāti”), ko izdevuši otras puses muitas dienesti, un aizstājējpaziņojumus par izcelsmi, ko sagatavojuši otras puses pārsūtītāji, kuri reģistrēti šim nolūkam.

               Katra puse saskaņā ar saviem tiesību aktiem var izvērtēt, vai piešķirt preferenciālu režīmu produktiem, uz ko attiecas izcelsmes aizstājējapliecinājumi.

               4. Pirms izcelsmes aizstājējapliecinājuma izdošanas vai sagatavošanas katra puse nodrošina, ka tiek ievēroti šādi nosacījumi:

               (a)izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izsniegt vai sagatavot tikai tad, ja sākotnējie izcelsmes apliecinājumi ir izdoti vai sagatavoti saskaņā ar Savienībā vai Norvēģijā spēkā esošajiem tiesību aktiem;

               (b)izcelsmes apliecinājumu vai izcelsmes aizstājējapliecinājumu var aizstāt ar vienu vai vairākiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem, lai no vienas puses otrai pusei nosūtītu visus vai daļu no produktiem, kas norādīti sākotnējā izcelsmes apliecinājumā, tikai tad, ja produkti nav laisti brīvā apgrozībā kādā no pusēm;

               (c)produkti ir palikuši muitas uzraudzībā pārsūtītājas puses teritorijā un nedrīkst būt nekādā veidā mainīti vai pārveidoti, vai pakļauti kādām darbībām, izņemot darbības, ko veic, lai saglabātu tos esošajā stāvoklī (“nemainīšanas princips”);

               (a)ja produkti ir ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu saskaņā ar atkāpi no izcelsmes noteikumiem, ko piešķir viena no pusēm, izcelsmes aizstājējapliecinājumus neizdod vai nesagatavo, ja produkti ir pārsūtīti otrai pusei;

               (b)ja produkti, kas pārsūtāmi uz otras puses teritoriju, ir ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu, izmantojot reģionālo kumulāciju, izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izdot muitas dienesti vai sagatavot pārsūtītāji;

               (c)ja pārsūtītāja puse produktiem, kas pārsūtāmi uz otras puses teritoriju, nav noteikusi preferenciālu režīmu, izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izdot muitas dienesti vai sagatavot pārsūtītāji.

               5. 4. punkta c) apakšpunkta nolūkos piemēro šādus nosacījumus.

               Ja pastāv pamatotas šaubas attiecībā uz atbilstību nemainīšanas principam, galamērķa puses muitas dienesti var pieprasīt, lai deklarants iesniedz pierādījumus par atbilstību minētajam principam, ko var izdarīt ar dažādiem līdzekļiem.

               Pēc pārsūtītāja lūguma pārsūtītājas puses muitas dienesti apliecina, ka produkti ir bijuši muitas uzraudzībā, kamēr tie atrodas attiecīgās puses teritorijā, un ka, kamēr produkti ir uzglabāti attiecīgās puses teritorijā, muitas dienesti nav piešķīruši atļauju produktus nekādā veidā mainīt vai pārveidot, vai pakļauti kādām darbībām, izņemot darbības, ko veic, lai saglabātu tos esošajā stāvoklī.

               Ja aizstājējapliecinājums ir aizstājējsertifikāts, galamērķa puses muitas dienesti nedrīkst pieprasīt sertifikātu, kas apliecina manipulācijas neveikšanu, kamēr minētie produkti atradās otras puses teritorijā.

               6. Katra puse nodrošina, ka

               a)
                     ja izcelsmes aizstājējapliecinājumi atbilst sākotnējiem izcelsmes apliecinājumiem, ko izdevusi vai sagatavojusi kāda Savienības un Norvēģijas VPS saņēmējvalsts, Savienības dalībvalstu un Norvēģijas muitas dienesti viens otram nodrošina pienācīgu administratīvo sadarbību, lai turpmāk pārbaudītu minētos izcelsmes aizstājējapliecinājumus. Pēc galamērķa puses pieprasījuma pārsūtītājas puses muitas dienesti uzsāk un uzrauga attiecīgo sākotnējo izcelsmes apliecinājumu turpmākas pārbaudes procedūru;

               b)
                     ja izcelsmes aizstājējapliecinājumi atbilst sākotnējiem izcelsmes apliecinājumiem, kas izdoti vai sagatavoti kādā valstī, kura saņem VPS tikai no galamērķa puses, šī puse sadarbībā ar saņēmējvalsti veic sākotnējo izcelsmes apliecinājumu turpmākas pārbaudes procedūru. Pārsūtītājas puses muitas dienesti turpmākas pārbaudes procedūras veikšanai iesniedz galamērķa puses muitas dienestiem sākotnējos izcelsmes apliecinājumus, kas atbilst pārbaudāmajiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem vai, attiecīgā gadījumā, sākotnējo izcelsmes apliecinājumu kopijas, kas atbilst pārbaudāmajiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem.

               7. Katra puse nodrošina, ka

               (a)aizstājējsertifikāta augšējā labajā ailē norāda tās pārsūtītājas valsts nosaukumu, kurā tas ir izdots;

               (b)4. ailē ir jābūt vārdiem "replacement certificate" vai "certificat de remplacement", kā arī izcelsmes sertifikāta A veidlapas sākotnējās izdošanas datumam un kārtas numuram;

               (c)pārsūtītāja vārdu/nosaukumu norāda 1. ailē;

               (d)galīgā saņēmēja vārdu/nosaukumu var norādīt 2. ailē;

               (e)visus datus par pārsūtītiem produktiem, kas norādīti sākotnējā sertifikātā, pārceļ uz 3.–9. aili;

               (f)norādes uz pārsūtītāja rēķinu var sniegt 10. ailē;

               (g)muitas dienests, kas ir izdevis aizstājējsertifikātu, vizē 11. aili. Dienests ir atbildīgs tikai par aizstājējsertifikāta izdošanu. 12. ailē norāda datus par izcelsmes valsti un galamērķa valsti, kas bija norādīti sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā. Pārsūtītājs paraksta izcelsmes sertifikātu 12. ailē. Pārsūtītājs, kas labticīgi parakstās 12. ailē, nav atbildīgs par sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā iekļauto datu precizitāti;

               (h)muitas dienests, kuram pieprasīta aizstājējsertifikāta izdošana, sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā norāda nosūtīto produktu svaru, numurus un veidu, kā arī attiecīgā aizstājējsertifikāta vai sertifikātu kārtas numurus. attiecīgais muitas dienests vismaz trīs gadus glabā aizstājējsertifikāta pieprasījumu, kā arī sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapu.

               (i)Izcelsmes aizstājējsertifikātu sagatavo angļu vai franču valodā.

               8. Katra puse nodrošina, ka

               (a)pārsūtītājs aizstājējpaziņojumā par izcelsmi norāda:

               (1)visas tās ziņas par pārsūtītajiem produktiem, kas bija norādītas sākotnējā izcelsmes apliecinājumā;

               (2)datumu, kad sagatavots sākotnējais izcelsmes apliecinājums;

               (3)sākotnējā izcelsmes apliecinājumā iekļautās ziņas, tostarp attiecīgā gadījumā informāciju par kumulāciju, kas piemērota precēm, uz kurām attiecas paziņojums par izcelsmi;

               (4)vārdu/nosaukumu, adresi un savu reģistrētā eksportētāja numuru;

               (5)saņēmēja vārdu/nosaukumu un pilnu adresi Savienībā vai Norvēģijā;

               (6)datumu un vietu, kur sagatavots paziņojums par izcelsmi vai izdots izcelsmes sertifikāts;

               (b)katrā aizstājējpaziņojumā par izcelsmi izdara atzīmi “Replacement statement” vai “Attestation de remplacement”;

               (c)neatkarīgi no sākotnējā sūtījumā iekļauto noteiktas izcelsmes produktu vērtības aizstājējpaziņojumus par izcelsmi sagatavo pārsūtītāji, kuri reģistrēti elektroniskajā izcelsmes pašsertifikācijas sistēmā, ko īsteno eksportētāji un ko sauc par reģistrēto eksportētāju (REX) sistēmu;

               (d)ja izcelsmes apliecinājums tiek aizstāts ar citu, pārsūtītājs sākotnējā izcelsmes apliecinājumā norāda:

               (1)datumu, kad sagatavots aizstājējpaziņojums (-i) par izcelsmi, un to preču daudzumu, uz kurām attiecas aizstājējpaziņojums (-i) par izcelsmi;

               (2)pārsūtītāja vārdu/nosaukumu un adresi;

               (3)saņēmēja vai saņēmēju vārdu/nosaukumu un pilnu adresi Savienībā vai Norvēģijā;

               (e)sākotnējā paziņojumā par izcelsmi ir atzīme “Replaced” vai “Remplacé”;

               (f)izcelsmes apliecinājums ir derīgs divpadsmit mēnešus no tā sagatavošanas datuma.

               (g)Aizstājējpaziņojumus par izcelsmi sagatavo angļu vai franču valodā.

               9. Pārsūtītājs glabā sākotnējos izcelsmes apliecinājumus un izcelsmes aizstājējapliecinājumu kopijas vismaz trīs gadus pēc tā kalendāra gada beigām, kurā izcelsmes aizstājējapliecinājumi tika izdoti vai sagatavoti.

               10. Puses vienojas dalīt REX sistēmas izmaksas saskaņā ar sadarbības kārtību, ko nosaka nosaka pušu kompetentās iestādes.

               11. Visas domstarpības starp pusēm, kas rodas, interpretējot vai piemērojot šo nolīgumu, risina tikai pušu divpusējās sarunas. Ja minētās domstarpības var ietekmēt Šveices un/vai Turcijas intereses, ar tām apspriežas.

               12. Puses ar savstarpēju rakstveida piekrišanu jebkurā laikā var grozīt nolīgumu. Ja to lūdz viena no pusēm, abas puses apspriežas par iespējamiem šā nolīguma grozījumiem. Ja minētie grozījumi var ietekmēt Šveices un/vai Turcijas intereses, ar tām apspriežas. Šādi grozījumi stājas spēkā dienā, par kuru savstarpēji vienojas, pēc tam, kad abas puses ir paziņojušas viena otrai, ka ir izpildītas to attiecīgās iekšējās prasības.

               13. Ja pastāv nopietnas bažas par pienācīgu šā nolīguma darbību, jebkura puse var pārtraukt tā piemērošanu ar nosacījumu, ka otra puse par to ir rakstiski informēta trīs mēnešus iepriekš.

               14. Jebkura no pusēm var izbeigt šā nolīguma darbību ar nosacījumu, ka otra puse par to ir rakstiski informēta trīs mēnešus iepriekš.

               15. 2. punkta pirmo daļu piemēro attiecībā uz materiāliem, kuru izcelsme ir Šveicē, tikai tad, ja puses ir noslēgušas līdzīgu nolīgumu ar Šveici un ir paziņojušas viena otrai par šā nosacījuma izpildi.

               16. 2. punkta pirmo daļu piemēro attiecībā uz materiāliem, kuru izcelsme ir Turcijā
                  1
               , tikai tad, ja puses ir noslēgušas līdzīgu nolīgumu ar Turciju un ir paziņojušas viena otrai par šā nosacījuma izpildi.

               17. No dienas, kad stājas spēkā nolīgums starp Norvēģiju un Turciju saskaņā ar šā nolīguma 2. punkta pirmo daļu, un ievērojot savstarpības principu ar Turciju, katra puse var noteikt, ka pušu teritorijā var izdot vai sastādīt izcelsmes aizstājējapliecinājumus produktiem, kas sastāv no materiāliem, kuru izcelsme ir Turcijā un kuri saskaņā ar divpusējo kumulāciju pārstrādāti VPS saņēmējvalstīs.

               18. Šis nolīgums stājas spēkā dienā, par kuru savstarpēji vienojas, pēc tam, kad Savienība un Norvēģija ir paziņojušas viena otrai par to, ka ir pabeigtas vajadzīgās iekšējās pieņemšanas procedūras. No šā datuma tas aizstāj Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā, kas parakstīts 2000. gada 14. decembrī
                  2
               .

               Būšu pateicīgs, ja apstiprināsiet, ka Jūsu valdība piekrīt iepriekš teiktajam.

               Ja Jūsu valdība piekrīt visam iepriekš minētajam, man ir tas gods ierosināt, ka šī vēstule un Jūsu apstiprinoša atbilde kopā veido Eiropas Savienības un Norvēģijas Karalistes nolīgumu.

               Lūdzu, pieņemiet manus visdziļākās cieņas apliecinājumus.

               Eiropas Savienības vārdā –

               B. Norvēģijas vēstule

               Godātais kungs!

               Man ir tas gods apstiprināt, ka saņemta Jūsu vēstule, kuras teksts ir šāds.

               1. Savienība un Norvēģija kā šā nolīguma puses atzīst, ka vispārējās preferenču sistēmas (“VPS”) nolūkos abas puses piemēro līdzīgus izcelsmes noteikumus ar šādiem vispārējiem principiem:

               (a)noteiktas izcelsmes produkta jēdziena definēšana, pamatojoties uz tiem pašiem kritērijiem;

               (b)noteikumi attiecībā uz reģionālu kumulatīvu izcelsmi,

               (c)noteikumi attiecībā uz kumulācijas piemērošanu materiāliem, kuru izcelsme saskaņā ar to VPS izcelsmes noteikumiem ir Savienībā, Šveicē, Norvēģijā vai Turcijā;

               (d)noteikumi attiecībā uz nenoteiktas izcelsmes materiālu vispārēju pielaidi;

               (e)noteikumi attiecībā uz no saņēmējvalsts saņemtu produktu nemainīšanu;

               (f)noteikumi attiecībā uz izcelsmes aizstājējapliecinājumu izdošanu vai sagatavošanu;

               (g)administratīvas sadarbības nepieciešamība ar kompetentām iestādēm saņēmējvalstīs saistībā ar izcelsmes apliecinājumiem.

               2. Eiropas Savienība un Norvēģija atzīst, ka materiāli, kuru izcelsme attiecīgo VPS izcelsmes noteikumu nozīmē ir Eiropas Savienībā, Šveicē, Norvēģijā vai Turcijā, iegūst jebkuras puses VPS saņēmējvalsts izcelsmi, ja tie minētajā saņēmējvalstī tiek apstrādāti vai pārstrādāti veidā, kas pārsniedz tādu apstrādi vai pārstrādi, kuru uzskata par nepietiekamu, lai produktam piešķirtu noteiktas izcelsmes statusu. Šis apakšpunkts attiecas uz materiāliem, kuru izcelsme ir Šveicē un Turcijā un uz kuriem attiecas nosacījumi, kas noteikti attiecīgi 15. un 16. punktā.

               Savienības dalībvalstu un Norvēģijas muitas dienesti nodrošina viens otram nepieciešamo administratīvo sadarbību, īpaši lai vēlāk pārbaudītu izcelsmes apliecinājumus attiecībā uz iepriekšējā daļā minētajiem materiāliem. Ir piemērojami noteikumi par administratīvo sadarbību, kas paredzēti 1973. gada 14. maija Nolīguma starp Eiropas Ekonomikas Kopienu un Norvēģijas Karalisti 3. protokolā.

               Šā punkta noteikumus nepiemēro produktiem, kuri minēti 1.–24. nodaļā preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētajā sistēmā, ko pieņēmusi Organizācija, kura izveidota ar Briselē 1950. gada 15. decembrī parakstīto Muitas sadarbības padomes izveides konvenciju, (“harmonizētā sistēma”).

               3. Eiropas Savienība un Norvēģija apņemas akceptēt izcelsmes aizstājējapliecinājumus A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātu formā (“aizstājējsertifikāti”), ko izdevuši otras puses muitas dienesti, un aizstājējpaziņojumus par izcelsmi, ko sagatavojuši otras puses pārsūtītāji, kuri reģistrēti šim nolūkam.

               Katra puse saskaņā ar saviem tiesību aktiem var izvērtēt, vai piešķirt preferenciālu režīmu produktiem, uz ko attiecas izcelsmes aizstājējapliecinājumi.

               4. Pirms izcelsmes aizstājējapliecinājuma izdošanas vai sagatavošanas katra puse nodrošina, ka tiek ievēroti šādi nosacījumi:

               (a)izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izsniegt vai sagatavot tikai tad, ja sākotnējie izcelsmes apliecinājumi ir izdoti vai sagatavoti saskaņā ar Savienībā vai Norvēģijā spēkā esošajiem tiesību aktiem;

               (b)izcelsmes apliecinājumu vai izcelsmes aizstājējapliecinājumu var aizstāt ar vienu vai vairākiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem, lai no vienas puses otrai pusei nosūtītu visus vai daļu no produktiem, kas norādīti sākotnējā izcelsmes apliecinājumā, tikai tad, ja produkti nav laisti brīvā apgrozībā kādā no pusēm;

               (c)produkti ir palikuši muitas uzraudzībā pārsūtītājas puses teritorijā un nedrīkst būt nekādā veidā mainīti vai pārveidoti, vai pakļauti kādām darbībām, izņemot darbības, ko veic, lai saglabātu tos esošajā stāvoklī (“nemainīšanas princips”);

               (a)ja produkti ir ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu saskaņā ar atkāpi no izcelsmes noteikumiem, ko piešķir viena no pusēm, izcelsmes aizstājējapliecinājumus neizdod vai nesagatavo, ja produkti ir pārsūtīti otrai pusei;

               (b)ja produkti, kas pārsūtāmi uz otras puses teritoriju, ir ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu, izmantojot reģionālo kumulāciju, izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izdot muitas dienesti vai sagatavot pārsūtītāji;

               (c)ja pārsūtītāja puse produktiem, kas pārsūtāmi uz otras puses teritoriju, nav noteikusi preferenciālu režīmu, izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izdot muitas dienesti vai sagatavot pārsūtītāji.

               5. 4. punkta c) apakšpunkta nolūkos piemēro šādus nosacījumus.

               Ja pastāv pamatotas šaubas attiecībā uz atbilstību nemainīšanas principam, galamērķa puses muitas dienesti var pieprasīt, lai deklarants iesniedz pierādījumus par atbilstību minētajam principam, ko var izdarīt ar dažādiem līdzekļiem.

               Pēc pārsūtītāja lūguma pārsūtītājas puses muitas dienesti apliecina, ka produkti ir bijuši muitas uzraudzībā, kamēr tie atrodas attiecīgās puses teritorijā, un ka, kamēr produkti ir uzglabāti attiecīgās puses teritorijā, muitas dienesti nav piešķīruši atļauju produktus nekādā veidā mainīt vai pārveidot, vai pakļauti kādām darbībām, izņemot darbības, ko veic, lai saglabātu tos esošajā stāvoklī.

               Ja aizstājējapliecinājums ir aizstājējsertifikāts, galamērķa puses muitas dienesti nedrīkst pieprasīt sertifikātu, kas apliecina manipulācijas neveikšanu, kamēr minētie produkti atradās otras puses teritorijā.

               6. Katra puse nodrošina, ka

               a)
                     ja izcelsmes aizstājējapliecinājumi atbilst sākotnējiem izcelsmes apliecinājumiem, ko izdevusi vai sagatavojusi kāda Savienības un Norvēģijas VPS saņēmējvalsts, Savienības dalībvalstu un Norvēģijas muitas dienesti viens otram nodrošina pienācīgu administratīvo sadarbību, lai turpmāk pārbaudītu minētos izcelsmes aizstājējapliecinājumus. Pēc galamērķa puses pieprasījuma pārsūtītājas puses muitas dienesti uzsāk un uzrauga attiecīgo sākotnējo izcelsmes apliecinājumu turpmākas pārbaudes procedūru;

               b)
                     ja izcelsmes aizstājējapliecinājumi atbilst sākotnējiem izcelsmes apliecinājumiem, kas izdoti vai sagatavoti kādā valstī, kura saņem VPS tikai no galamērķa puses, šī puse sadarbībā ar saņēmējvalsti veic sākotnējo izcelsmes apliecinājumu turpmākas pārbaudes procedūru. Pārsūtītājas puses muitas dienesti turpmākas pārbaudes procedūras veikšanai iesniedz galamērķa puses muitas dienestiem sākotnējos izcelsmes apliecinājumus, kas atbilst pārbaudāmajiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem vai, attiecīgā gadījumā, sākotnējo izcelsmes apliecinājumu kopijas, kas atbilst pārbaudāmajiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem.

               7. Katra puse nodrošina, ka

               (a)aizstājējsertifikāta augšējā labajā ailē norāda tās pārsūtītājas valsts nosaukumu, kurā tas ir izdots;

               (b)4. ailē ir jābūt vārdiem "replacement certificate" vai "certificat de remplacement", kā arī izcelsmes sertifikāta A veidlapas sākotnējās izdošanas datumam un kārtas numuram;

               (c)pārsūtītāja vārdu/nosaukumu norāda 1. ailē;

               (d)galīgā saņēmēja vārdu/nosaukumu var norādīt 2. ailē;

               (e)visus datus par pārsūtītiem produktiem, kas norādīti sākotnējā sertifikātā, pārceļ uz 3.–9. aili;

               (f)norādes uz pārsūtītāja rēķinu var sniegt 10. ailē;

               (g)muitas dienests, kas ir izdevis aizstājējsertifikātu, vizē 11. aili. Dienests ir atbildīgs tikai par aizstājējsertifikāta izdošanu. 12. ailē norāda datus par izcelsmes valsti un galamērķa valsti, kas bija norādīti sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā. Pārsūtītājs paraksta izcelsmes sertifikātu 12. ailē. Pārsūtītājs, kas labticīgi parakstās 12. ailē, nav atbildīgs par sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā iekļauto datu precizitāti;

               (h)muitas dienests, kuram pieprasīta aizstājējsertifikāta izdošana, sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā norāda nosūtīto produktu svaru, numurus un veidu, kā arī attiecīgā aizstājējsertifikāta vai sertifikātu kārtas numurus. attiecīgais muitas dienests vismaz trīs gadus glabā aizstājējsertifikāta pieprasījumu, kā arī sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapu.

               (i)Izcelsmes aizstājējsertifikātu sagatavo angļu vai franču valodā.

               8. Katra puse nodrošina, ka

               (a)pārsūtītājs aizstājējpaziņojumā par izcelsmi norāda:

               (1)visas tās ziņas par pārsūtītajiem produktiem, kas bija norādītas sākotnējā izcelsmes apliecinājumā;

               (2)datumu, kad sagatavots sākotnējais izcelsmes apliecinājums;

               (3)sākotnējā izcelsmes apliecinājumā iekļautās ziņas, tostarp attiecīgā gadījumā informāciju par kumulāciju, kas piemērota precēm, uz kurām attiecas paziņojums par izcelsmi;

               (4)vārdu/nosaukumu, adresi un savu reģistrētā eksportētāja numuru;

               (5)saņēmēja vārdu/nosaukumu un pilnu adresi Savienībā vai Norvēģijā;

               (6)datumu un vietu, kur sagatavots paziņojums par izcelsmi vai izdots izcelsmes sertifikāts;

               (b)katrā aizstājējpaziņojumā par izcelsmi izdara atzīmi “Replacement statement” vai “Attestation de remplacement”;

               (c)neatkarīgi no sākotnējā sūtījumā iekļauto noteiktas izcelsmes produktu vērtības aizstājējpaziņojumus par izcelsmi sagatavo pārsūtītāji, kuri reģistrēti elektroniskajā izcelsmes pašsertifikācijas sistēmā, ko īsteno eksportētāji un ko sauc par reģistrēto eksportētāju (REX) sistēmu;

               (d)ja izcelsmes apliecinājums tiek aizstāts ar citu, pārsūtītājs sākotnējā izcelsmes apliecinājumā norāda:

               (1)datumu, kad sagatavots aizstājējpaziņojums (-i) par izcelsmi, un to preču daudzumu, uz kurām attiecas aizstājējpaziņojums (-i) par izcelsmi;

               (2)pārsūtītāja vārdu/nosaukumu un adresi;

               (3)saņēmēja vai saņēmēju vārdu/nosaukumu un pilnu adresi Savienībā vai Norvēģijā;

               (e)sākotnējā paziņojumā par izcelsmi ir atzīme “Replaced” vai “Remplacé”;

               (f)izcelsmes apliecinājums ir derīgs divpadsmit mēnešus no tā sagatavošanas datuma.

               (g)Aizstājējpaziņojumus par izcelsmi sagatavo angļu vai franču valodā.

               9. Pārsūtītājs glabā sākotnējos izcelsmes apliecinājumus un izcelsmes aizstājējapliecinājumu kopijas vismaz trīs gadus pēc tā kalendāra gada beigām, kurā izcelsmes aizstājējapliecinājumi tika izdoti vai sagatavoti.

               10. Puses vienojas dalīt REX sistēmas izmaksas saskaņā ar sadarbības kārtību, ko nosaka nosaka pušu kompetentās iestādes.

               11. Visas domstarpības starp pusēm, kas rodas, interpretējot vai piemērojot šo nolīgumu, risina tikai pušu divpusējās sarunas. Ja minētās domstarpības var ietekmēt Šveices un/vai Turcijas intereses, ar tām apspriežas.

               12. Puses ar savstarpēju rakstveida piekrišanu jebkurā laikā var grozīt nolīgumu. Ja to lūdz viena no pusēm, abas puses apspriežas par iespējamiem šā nolīguma grozījumiem. Ja minētie grozījumi var ietekmēt Šveices un/vai Turcijas intereses, ar tām apspriežas. Šādi grozījumi stājas spēkā dienā, par kuru savstarpēji vienojas, pēc tam, kad abas puses ir paziņojušas viena otrai, ka ir izpildītas to attiecīgās iekšējās prasības.

               13. Ja pastāv nopietnas bažas par pienācīgu šā nolīguma darbību, jebkura puse var pārtraukt tā piemērošanu ar nosacījumu, ka otra puse par to ir rakstiski informēta trīs mēnešus iepriekš.

               14. Jebkura no pusēm var izbeigt šā nolīguma darbību ar nosacījumu, ka otra puse par to ir rakstiski informēta trīs mēnešus iepriekš.

               15. 2. punkta pirmo daļu piemēro attiecībā uz materiāliem, kuru izcelsme ir Šveicē, tikai tad, ja puses ir noslēgušas līdzīgu nolīgumu ar Šveici un ir paziņojušas viena otrai par šā nosacījuma izpildi.

               16. 2. punkta pirmo daļu piemēro attiecībā uz materiāliem, kuru izcelsme ir Turcijā
                  3
               , tikai tad, ja puses ir noslēgušas līdzīgu nolīgumu ar Turciju un ir paziņojušas viena otrai par šā nosacījuma izpildi.

               17. No dienas, kad stājas spēkā nolīgums starp Norvēģiju un Turciju saskaņā ar šā nolīguma 2. punkta pirmo daļu, un ievērojot savstarpības principu ar Turciju, katra puse var noteikt, ka pušu teritorijā var izdot vai sastādīt izcelsmes aizstājējapliecinājumus produktiem, kas sastāv no materiāliem, kuru izcelsme ir Turcijā un kuri saskaņā ar divpusējo kumulāciju pārstrādāti VPS saņēmējvalstīs.

               18. Šis nolīgums stājas spēkā dienā, par kuru savstarpēji vienojas, pēc tam, kad Savienība un Norvēģija ir paziņojušas viena otrai par to, ka ir pabeigtas vajadzīgās iekšējās pieņemšanas procedūras. No šā datuma tas aizstāj Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā, kas parakstīts 2000. gada 14. decembrī
                  4
               .

               Man ir tas gods apstiprināt valdības piekrišanu iepriekš minētajam.

                     (1)
                  Savienība ir izpildījusi šo nosacījumu, publicējot Komisijas paziņojumu saskaņā ar 85. pantu Regulā (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka Kopienas Muitas kodeksa izveides īstenošanas noteikumus, un attiecinot arī uz Turciju divpusējās kumulācijas sistēmu, kura ieviesta ar minēto pantu; OV C134, 15.4.2016., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 38, 8.2.2001., 24. lpp.

                     (3)
                  Savienība ir izpildījusi šo nosacījumu, publicējot Komisijas paziņojumu saskaņā ar 85. pantu Regulā (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka Kopienas Muitas kodeksa izveides īstenošanas noteikumus, un attiecinot arī uz Turciju divpusējās kumulācijas sistēmu, kura ieviesta ar minēto pantu; OV C134, 15.4.2016., 1. lpp.

                     (4)
                  OV L 38, 8.2.2001., 24. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 2.6.2016
            COM(2016) 362 final
            2016/0165(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņemEEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu EEZ līguma 31. protokolā par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības(Budžeta pozīcija 33.02.03.01-uzņēmējdarbības tiesības)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Lai nodrošinātu vajadzīgo iekšējā tirgus tiesisko noteiktību un viendabīgumu, EEZ Apvienotajai komitejai EEZ līgumā jāiekļauj visi attiecīgie ES tiesību akti iespējami ātrāk pēc to pieņemšanas, kā arī jāatļauj EEZ EBTA valstu līdzdalība tādos ES pasākumos vai programmās, kas attiecas uz EEZ.

               EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projekta, kas pievienots Padomes Lēmuma priekšlikumam, mērķis ir grozīt EEZ līguma 31. protokolu par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības, lai atļautu EEZ EBTA valstīm (Norvēģijai, Islandei un Lihtenšteinai) piedalīties Savienības darbībās, kas saistītas ar budžeta pozīciju 33 02 03 01: "Uzņēmējdarbības tiesības", kas iekļautas Eiropas Savienības 2016. finanšu gada vispārējā budžetā.

               •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

               Pievienotais Apvienotās Komitejas lēmuma projekts pilnīgi atbilst EEZ līguma mērķim veicināt nepārtrauktu un līdzsvarotu tirdzniecības un ekonomisko attiecību nostiprināšanu starp Līgumslēdzējām pusēm ar vienlīdzīgiem konkurences nosacījumiem un vienotu noteikumu ievērošanu, lai izveidotu viendabīgu Eiropas Ekonomikas zonu.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

               Apvienotās Komitejas lēmums saskan arī ar citām Savienības politikas jomām, īpaši attiecībā uz mērķi aizsargāt ES iekšējā tirgus viendabīgumu.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Padomes Regulas (EK) Nr. 2894/94
                  1
                par EEZ līguma īstenošanas kārtību 1. panta 3. punktā ir paredzēts, ka Padome pēc Komisijas priekšlikuma šādiem lēmumiem izstrādā nostāju, kas jāpieņem Eiropas Savienības vārdā.

               Komisija sadarbībā ar EĀDD iesniedz EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projektu, kas Padomei jāpieņem kā Savienības nostāja. Komisija cer pēc iespējas drīz iesniegt EEZ Apvienotajai komitejai minēto dokumentu.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Priekšlikums ir saskaņā ar subsidiaritātes principu šāda iemesla dēļ.

               Šī lēmuma mērķi, proti, nodrošināt iekšējā tirgus viendabīgumu, nevar pietiekami labi sasniegt dalībvalstīs, bet tā rīcības ietekmes dēļ var labāk sasniegt Savienības līmenī.

               •Proporcionalitāte

                  Saskaņā ar proporcionalitātes principu šis priekšlikums paredz tikai tos pasākumus, kas ir nepieciešami, lai sasniegtu tā mērķi – nodrošināt iekšējā tirgus viendabīgumu.

               •Instrumenta izvēle

                  Saskaņā ar EEZ līguma 98. pantu izvēlētais juridiskais instruments ir EEZ Apvienotājs komitejas lēmums. EEZ Apvienotā komiteja nodrošina EEZ līguma faktisko īstenošanu un darbību. Lai sasniegtu šo mērķi, tā pieņem lēmumus šajā nolīgumā paredzētajos gadījumos.

               3.IETEKME UZ BUDŽETU

                  EEZ EBTA valstis sniedz finansiālu ieguldījumu Savienības budžetā, budžeta pozīcija 33 02 03 01: "Uzņēmējdarbības tiesības" Precīza summa tiks noteikta saskaņā ar EEZ līguma noteikumiem, līdzko šis Padomes lēmuma projekts būs pieņemts.

               2016/0165 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem
                  EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu EEZ līguma 31. protokolā par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības
                  (Budžeta pozīcija 33.02.03.01-uzņēmējdarbības tiesības)

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 2894/94 (1994. gada 28. novembris) par Eiropas Ekonomikas zonas līguma īstenošanas kārtību
                  2
                un jo īpaši tās 1. panta 3. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Līgums par Eiropas Ekonomikas zonu
                  3
                (turpmāk “EEZ līgums”) stājās spēkā 1994. gada 1. janvārī.

               (2)Saskaņā ar EEZ līguma 98. pantu EEZ Apvienotā komiteja cita starpā var lemt par EEZ līguma 31. protokola (“31. protokols”) grozīšanu.

               (3)EEZ līguma 31. protokolā ietverti noteikumi par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības.

               (4)Ir lietderīgi turpināt EEZ līguma Līgumslēdzēju pušu sadarbību Savienības darbībās, ko finansē no Eiropas Savienības vispārējā budžeta, attiecībā uz uzņēmējdarbības tiesībām.

               (5)Tādēļ EEZ līguma 31. protokols būtu jāgroza, lai īstenotu šo paplašināto sadarbību no 2016. gada 1. janvāra.

               (6)Tādēļ Savienības nostāja EEZ Apvienotajā komitejā būtu jābalsta uz pievienoto lēmuma projektu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostājas, kas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz ierosināto grozījumu EEZ līguma 31. protokolā par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības, pamatā ir EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 305, 30.11.1994., 6.-8. lpp.

                     (2)
                  OV L 305, 30.11.1994., 6. lpp.

                     (3)
                  OV L 1, 3.1.1994., 3. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 2.6.2016
            COM(2016) 362 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            priekšlikums Padomes lēmumam
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu EEZ līguma 31. protokolāpar sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības(Budžeta pozīcija 33.02.03.01 - uzņēmējdarbības tiesības)

               PIELIKUMS

                  EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS Nr. .../2016,

                  ar kuru groza EEZ līguma 31. protokolu
               par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības

               EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”) un jo īpaši tā 86. un 98. pantu,

               tā kā:

               (1)Ir lietderīgi paplašināt EEZ līguma Līgumslēdzēju pušu sadarbību, lai iekļautu Savienības darbības, ko finansē no Eiropas Savienības vispārējā budžeta, attiecībā uz uzņēmējdarbības tiesībām.

               (2)Tādēļ EEZ līguma 31. protokols būtu jāgroza, lai īstenotu šo paplašināto sadarbību no 2016. gada 1. janvāra,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               EEZ līguma 31. protokola 7. pantam pievieno šādu punktu:

               "13.No 2016. gada 1. janvāra EBTA valstis piedalās Savienības darbībās, kuras saistītas ar šādu budžeta pozīciju, kas 2016. finanšu gadam ir iekļautas Eiropas Savienības vispārējā budžetā:

               -Budžeta pozīcija 33 02 03 01: "Uzņēmējdarbības tiesības"

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc pēdējā paziņojuma iesniegšanas saskaņā ar EEZ līguma 103. panta 1. punktu*.

                  1To piemēro no 2016. gada 1. janvāra.

               3. pants

               Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.

               Briselē,

                     EEZ Apvienotās komitejas vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     EEZ Apvienotās komitejas
                     sekretāri

                     (1)
                  [Konstitucionālās prasības nav norādītas.] [Konstitucionālās prasības ir norādītas.]


title: Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm

text:
|

52011PC0813

	PASKAIDROJUMA RAKSTS1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTSEiropadome 2010. gada 26. martā piekrita Eiropas Komisijas priekšlikumam sākt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju – “Eiropa 2020”[1] –, kam pamatā būtu ciešāka ekonomikas politikas koordinācija, lielākoties uzmanību pievēršot galvenajām jomām, kurās nepieciešama rīcība, lai palielinātu Eiropas ilgtspējīgas izaugsmes potenciālu un konkurētspēju. Šajā nolūkā Eiropadome piekrita noteikt ES pamatmērķus, kas ir kopīgi mērķi, uz kuriem balstās dalībvalstu un Savienības darbība.Līgumā par Eiropas Savienības darbību noteikts, ka dalībvalstis ekonomikas politiku un nodarbinātības veicināšanu uzskata par vispārsvarīgiem jautājumiem un tos koordinē Padomē. Tā divos atsevišķos pantos noteikts, ka Padomei jāpieņem ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes (121. pants) un nodarbinātības pamatnostādnes (148. pants), norādot, ka pēdējām jābūt saskaņotām ar pirmajām. Ņemot vērā minēto juridisko pamatu, nodarbinātības un ekonomikas politikas pamatnostādnes tiek iesniegtas kā divi atsevišķi, tomēr cieši savstarpēji saistīti tiesību akti:-  Padomes ieteikums par vispārējām pamatnostādnēm dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikai — stratēģijas “Eiropa 2020” integrēto pamatnostādņu I daļa;-  Padomes lēmums par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm — stratēģijas “Eiropa 2020” integrēto pamatnostādņu II daļa.Šīs pamatnostādnes, ko īsteno ar iepriekš minētajiem tiesību aktiem, kopā veido stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanas integrētās pamatnostādnes. Nodarbinātības pamatnostādnes tika pieņemtas 2010. gada 21. oktobrī, un, kā norādīts to pieņemšanas lēmumā, tām jāpaliek nemainīgām līdz 2014. gadam, lai nodrošinātu koncentrēšanos uz īstenošanu.Vispārējie mērķi un prioritātes, kas ietvertas pašreizējās nodarbinātības politikas pamatnostādnēs, paliek spēkā. Ievērojot 148. panta 2. punktu, to derīgums 2012. gadam ir jāapstiprina ar Padomes lēmumu, ko pieņem, konsultējoties ar Eiropas Parlamentu, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju, Reģionu komiteju un Nodarbinātības komiteju.2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMSn.p.3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTIOV L 308, 24.11.2010., 46. lpp.2011/0390 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēmEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 148. panta 2. punktu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[2],ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[3],ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[4],tā kā:(1) Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 145. pantā ir noteikts, ka, lai sasniegtu Līguma par Eiropas Savienību (LES) 3. pantā izvirzītos mērķus, dalībvalstis un Savienība izstrādā koordinētu stratēģiju nodarbinātības jomā, īpaši atbalstot kvalificētu, mācītu un pielāgoties spējīgu darbaspēku, kā arī darba tirgus, kas spētu reaģēt uz pārmaiņām ekonomikā.(2) Komisijas ierosinātā stratēģija “Eiropa 2020” ļauj Savienībai vērst savu ekonomiku uz gudru, ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi, ko papildinātu augsts nodarbinātības līmenis, darba ražīgums un sociālā kohēzija. Pieci galvenie pamatnostādņu mērķi ir kopēji mērķi, kas ir pamatā dalībvalstu rīcībai, ņemot vērā to attiecīgās sākuma pozīcijas un valstu apstākļus, kā arī Savienības pozīciju un apstākļus. Eiropas Nodarbinātības stratēģijai ir vadošā loma jaunās stratēģijas nodarbinātības un darba tirgus mērķu īstenošanā.(3) Integrētās pamatnostādnes saskan ar Eiropadomes secinājumiem. Dalībvalstīm tajās ir doti precīzi norādījumi, kā izstrādāt valsts reformu programmas un īstenot reformas, paturot prātā savstarpējo atkarību un ņemot vērā Stabilitātes un izaugsmes paktu. Nodarbinātības pamatnostādnēm būtu jābūt visu konkrētām valstīm paredzētu ieteikumu pamatā, kurus Padome saskaņā ar LESD 148. panta 4. punktu adresētu dalībvalstīm līdztekus konkrētiem dalībvalstīm domātiem ieteikumiem saskaņā ar minētā Līguma 121. panta 2. punktu. Nodarbinātības pamatnostādnes būtu arī jāievēro, izstrādājot vienoto nodarbinātības pārskata ziņojumu, kas Padomei un Eiropas Komisijai ik gadu jāiesniedz Eiropadomei.(4) Pārbaudot dalībvalstu reformu programmu projektus, kas iekļauti Kopīga nodarbinātības ziņojuma projektā, kļūst skaidrs, ka dalībvalstīm arī turpmāk būtu jāpievēršas šādām prioritārām jomām: dalības darba tirgū palielināšana un strukturālā bezdarba samazināšana, kvalificēta darbaspēka izveide, reaģējot uz darba tirgus vajadzībām, un darba kvalitātes un mūžizglītības veicināšana, izglītības un apmācības sistēmu snieguma uzlabošana visos līmeņos un līdzdalības palielināšana augstākajā izglītībā, sociālās integrācijas veicināšana un nabadzības apkarošana.(5) Lai nodrošinātu koncentrēšanos uz īstenošanu, 2010. gadā pieņemtajām nodarbinātības pamatnostādnēm būtu jāpaliek nemainīgām līdz 2014. gadam. Laikposmā līdz 2014. gada beigām to atjaunināšanas iespējām būtu jābūt stingi ierobežotām.(6) Dalībvalstīm, īstenojot nodarbinātības pamatnostādnes, būtu jāapsver iespēja izmantot Eiropas Sociālo fondu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsDalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnes, kas izklāstītas pielikumā Padomes 2010. gada 21. oktobra lēmumam par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm[5], paliek spēkā 2012. gadā, un dalībvalstis tās ņem vērā savā nodarbinātības politikā .2. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.[vietas nosaukums], […]Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] COM(2010) 2020, 3.3.2010.[2] OV C […], […], […]. lpp.[3] OV C […], […], […]. lpp.[4] OV C […], […], […]. lpp.[5] Padomes 2010. gada 21. oktobra Lēmums Nr. 2010/707/ES par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (OV L 308, 24.11.2010., 46. lpp.).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 16.12.2015
            COM(2015) 656 final
            2015/0299(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu EEZ līguma (veselības aprūpes izdevumu statistika) XXI pielikumā (Statistika)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Lai nodrošinātu iekšējā tirgus vajadzīgo tiesisko noteiktību un viendabīgumu, EEZ Apvienotajai komitejai EEZ līgumā ir jāiekļauj visi attiecīgie ES tiesību akti iespējami drīz pēc to pieņemšanas.

               2.APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               Šā EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projekta (pievienots Padomes lēmuma priekšlikumam) mērķis ir grozīt EEZ līguma XXI pielikumu (Statistika), lai EEZ līgumā iekļautu Komisijas 2015. gada 4. marta Regulu (ES) 2015/359, ar ko attiecībā uz statistiku par veselības aprūpes izdevumiem un finansējumu īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1338/2008
                  1
               .

               Galveno pieprasīto pielāgojumu pamatojums Regulas (ES) 2015/359 iekļaušanā EEZ līgumā

               Attiecīgais noteikums:

               3. pants un 5. pants; datu sniegšana par dienas ārstniecisko aprūpi (HC.1.2), dienas rehabilitācijas aprūpi (HC.2.2), dienas ilgtermiņa aprūpi (veselība) (HC.3.2) un par uzņēmumu finansēšanas shēmām (HF.2.3).

               Pamatojums un ierosinātais risinājums:

               Informācija par dienas aprūpi (ārstniecisko, rehabilitācijas, ilgtermiņa) un uzņēmumu finansēšanas shēmām nav pieejama Lihtenšteinā, un tā nav būtiska valsts līmenī. Saskaņā ar Statistikas prakses kodeksa 11. principu Eiropas statistikai ir jāapmierina lietotāju vajadzības; ir jāņem vērā prioritārās vajadzības un tās jāatspoguļo Eurostat un valsts statistikas biroju darba programmās. Turpretī tas nozīmē, ka statistikas datus, kas neatbilst lietotāju vajadzībām, nav jāvāc.

               HC.1.2., HC.2.2., HC.3.2 — Dati par dienas aprūpi (ārstniecisko, rehabilitācijas, ilgtermiņa):

               Medicīnas pakalpojumu sniedzēji Lihtenšteinā reģistrē datus par savu darbību tikai saskaņā ar sekojošām kategorijām: stacionārā vai ambulatorā aprūpe. Ambulatorā un dienas aprūpe netiek nošķirtas, tādēļ šie dati nav pieejami. Tomēr dienas ārstnieciskā aprūpe (HC.1.2) ir iekļauta ambulatorā ārstnieciskajā aprūpē (HC.1.3), dienas rehabilitācijas aprūpe (HC.2.2) ir iekļauta ambulatorā rehabilitācijas aprūpē (HC.2.3) un dienas ilgtermiņa aprūpe (veselība) (HC.3.2) ir iekļauta ambulatorā ilgtermiņa aprūpē (veselība) (HC.3.3).

               Tādēļ ir ierosināts šāds pielāgojums:

               “Lihtenšteina ir atbrīvota no pienākuma sniegt atsevišķus datus par dienas ārstniecisko aprūpi (HC.1.2), dienas rehabilitācijas aprūpi (HC.2.2) un dienas ilgtermiņa aprūpi (veselība) (HC.3.2), tos iekļaujot datos par ambulatoro ārstēšanas aprūpi (HC.1.3), ambulatoro rehabilitācijas aprūpi (HC.2.3) un ambulatoro ilgtermiņa aprūpi (veselība) (HC.3.3)”.

               HF.2.3 — uzņēmumu finansēšanas shēmas:

               Informācija par uzņēmumu finansēšanas shēmām Lihtenšteinā nav pieejama. Turklāt veselības aprūpes izdevumi uzņēmumos veido ļoti mazu daļu no kopējiem veselības aprūpes izdevumiem, tādēļ slogs, lai savāktu šo informāciju, ir nesamērīgs. Lihtenšteinas atbrīvojumu no pienākuma sniegt datus attiecībā uz HF.2.3 pastāvīgi pārskatīs EEZ līgumslēdzēju puses, pamatojoties uz Lihtenšteinas statistikas biroja sniegto informāciju, kurš informē Eurostat gadījumā, kad izdevumus uzņēmumu finansēšanas shēmām vairs nevar uzskatīt par nenozīmīgiem.

               Tādēļ ir ierosināts šāds pielāgojums:

               “Lihtenšteina ir atbrīvota no pienākuma sniegt datus par uzņēmumu finansēšanas shēmām (HF.2.3). Šo atbrīvojumu izskatīs EEZ Apvienotā komiteja, kad vien Lihtenšteinas sniegtie skaitļi uzskatāmi parādīs, ka izdevumi uzņēmumu finansēšanas shēmām Lihtenšteinā vairs nav nenozīmīgi”.

               3.PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI

               Padomes Regulas (EK) Nr. 2894/94 par EEZ līguma īstenošanas kārtību 1. panta 3. punktā ir paredzēts, ka Padome pēc Komisijas priekšlikuma šādiem lēmumiem izstrādā Eiropas Savienības nostāju.

               Komisija iesniedz EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projektu, kas Padomei jāpieņem kā Savienības nostāja. Komisija cer pēc iespējas drīz iesniegt EEZ Apvienotajai komitejai minēto dokumentu.

               2015/0299 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu EEZ līguma (veselības aprūpes izdevumu statistika) XXI pielikumā (Statistika)

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 338. panta 1. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Padomes 1994. gada 28. novembra Regulu (EK) Nr. 2894/94
                  2
                par Eiropas Ekonomikas zonas līguma īstenošanas kārtību un jo īpaši tās 1. panta 3. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Līgums par Eiropas Ekonomikas zonu
                  3
                (turpmāk “EEZ līgums”) stājās spēkā 1994. gada 1. janvārī.

               (2)Saskaņā ar EEZ līguma 98. pantu EEZ Apvienotā komiteja inter alia var pieņemt lēmumu par EEZ līguma XXI pielikuma (Statistika) grozīšanu.

               (3)EEZ līgumā ir jāiekļauj Komisijas Regula 2015/359/ES
                  4
               . Informācija par dienas aprūpi un uzņēmumu finansēšanas shēmām, kā arī par ambulatoro un dienas aprūpi nav pieejama Lihtenšteinā, tādēļ tā būtu jāatbrīvo no pienākuma sniegt šādus datus.

               (4)Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza EEZ līguma XXI pielikums (Statistika).

               (5)Tādēļ Savienības nostājas EEZ Apvienotajā komitejā pamatā vajadzētu būt pievienotajam lēmuma projektam,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostājas, kas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā par ierosināto grozījumu EEZ līguma XXI pielikumā (Statistika), pamatā ir EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 62, 6.3.2015., 6. lpp.

                     (2)
                  OV L 305, 30.11.1994., 6. lpp.

                     (3)
                  OV L 1, 3.1.1994., 3. lpp.

                     (4)
                  Komisijas 2015. gada 4. marta Regula (ES) 2015/359, ar ko attiecībā uz statistiku par veselības aprūpes izdevumiem un finansējumu īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1338/2008 (OV L 62, 6.3.2015., 6. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 16.12.2015
            COM(2015) 656 final
            PIELIKUMS
            EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS Nr. …/2015,ar ko grozaEEZ līguma XXI pielikumu (Statistika)dokumentamPadomes priekšlikumampar nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu EEZ līguma (veselības aprūpes izdevumu statistika) XXI pielikumā (Statistika)

               PIELIKUMS

                  EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS Nr. …/2015,
                  ar ko groza
                  EEZ līguma XXI pielikumu (Statistika)

               EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”) un jo īpaši tā 98. pantu,

               tā kā:

               (1)
                     EEZ līguma ir jāiekļauj Komisijas 2015. gada 4. marta Regula (ES) 2015/359, ar ko attiecībā uz statistiku par veselības aprūpes izdevumiem un finansējumu īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1338/2008
                  1
               .

               (2)
                     Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza EEZ līguma XXI pielikums,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               EEZ līguma XXI pielikumā pēc 18.z5 punkta (Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 205/2014) iekļauj šādu punktu:

               “18.z6
                     32015 R 0359: Komisijas 2015. gada 4. marta Regulu (ES) 2015/359, ar ko attiecībā uz statistiku par veselības aprūpes izdevumiem un finansējumu īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1338/2008 (OV L 62, 6.3.2015., 6. lpp.).

               Šā līguma vajadzībām regulas noteikumus pielāgo šādi:

               (a)
                     Lihtenšteina ir atbrīvota no pienākuma sniegt atsevišķus datus par dienas ārstniecisko aprūpi (HC.1.2), dienas rehabilitācijas aprūpi (HC.2.2) un dienas ilgtermiņa aprūpi (veselība) (HC.3.2), tos iekļaujot datos par ambulatoro ārstēšanas aprūpi (HC.1.3), ambulatoro rehabilitācijas aprūpi (HC.2.3) un ambulatoro ilgtermiņa aprūpi (veselība) (HC.3.3);

               (b)
                     Lihtenšteina ir atbrīvota no pienākuma sniegt datus par uzņēmumu finansēšanas shēmām (HF.2.3). Šo atbrīvojumu izskatīs EEZ Apvienotā komiteja, kad vien Lihtenšteinas sniegtie skaitļi uzskatāmi parādīs, ka izdevumi uzņēmumu finansēšanas shēmām Lihtenšteinā vairs nav nenozīmīgi”.

               2. pants

               Regulas (ES) 2015/359 teksts islandiešu un norvēģu valodā, ko publicēs Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ papildinājumā, ir autentisks.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā […], ja ir iesniegti visi paziņojumi saskaņā ar EEZ līguma 103. panta 1. punktu*.

                  24. pants

               Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.

               Briselē,

                  EEZ Apvienotās komitejas vārdā –

                  priekšsēdētājs

                     [...]

                  EEZ Apvienotās komitejas
                  sekretāri –

                     [...]

                     (1)
                  OV L 62, 6.3.2015., 6. lpp.

                     (2)
                  [Konstitucionālās prasības nav norādītas.] [Konstitucionālās prasības ir norādītas.]


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 15.6.2016
            COM(2016) 389 final
            2016/0183(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par finanšu iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai finansētu Eiropas Attīstības fondu, tostarp otro maksājumu 2016. gadam

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Priekšlikuma pamatojums un mērķi

                  Priekšlikums attiecas uz Padomes lēmuma projektu par finanšu iemaksu otro daļu Eiropas Attīstības fondā (EAF), kas dalībvalstīm jāiemaksā 2016. gadā.

                  11. EAF un citi EAF, kas vēl nav pabeigti (t.i., 8., 9. un 10. EAF), tiek pārvaldīti saskaņā ar šādiem noteikumiem.

                  Pašreizējais Partnerattiecību nolīgums starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses (“ĀKK un EK partnerattiecību nolīgums”), ar pēdējiem grozījumiem
                     1
                  ,

                  Padomē sanākušo Eiropas Savienības dalībvalstu valdību pārstāvju iekšējais nolīgums par Eiropas Savienības palīdzības finansēšanu atbilstīgi daudzgadu finanšu shēmai laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam saskaņā ar ĀKK un ES Partnerattiecību nolīgumu un par finansiālas palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, kurām piemēro Līguma par Eiropas Savienības darbību ceturto daļu
                     2
                   (11. EAF “Iekšējais nolīgums”),

                  Padomes Regula (ES) 2015/323 par finanšu regulu, ko piemēro 11. Eiropas Attīstības fondam
                     3
                   (“11. EAF finanšu regula”).

                  Iepriekš minētie dokumenti ietver daudzgadu saistības, ko dalībvalstis uzņēmušās attiecībā uz finansiāla atbalsta sniegšanu EAF kasei. 11. EAF finanšu regulā noteikts, ka dalībvalstīm jāveic regulāras iemaksas EAF kasē saskaņā ar iepriekš noteiktām finanšu saistībām. Regulāro iemaksu pamatā ir tehniski Padomes lēmumi, kas atspoguļo iepriekš noteikto finanšu saistību īstenošanu.

                  Tādēļ dažas no paskaidrojuma rakstā minētajām pozīcijām nav piemērojamas tādiem aicinājumiem veikt regulārās iemaksas, kā, piemēram, šim aicinājumam.

               Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

                  Skatīt 1. punktu. Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem

                  Skatīt 1. punktu. Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               Juridiskais pamats

                  Saskaņā ar 11. EAF finanšu regulas 21. panta 7. punktu ar katru no šīm summām precizē Komisijas pārvaldīto summu un Eiropas Investīciju bankas (EIB) pārvaldīto summu.

                  Saskaņā ar 11. EAF finanšu regulas 52. pantu EIB nosūtīja Komisijai tās atjauninātās saistību un maksājumu aplēses par tās pārvaldītajiem instrumentiem.

                  11. finanšu regulas 22. panta 1. punktā ir noteikts, ka, aicinot veikt iemaksas, vispirms vienu pēc otras ir jāizlieto summas, kas norādītas iepriekšējos EAF. Tādējādi šajā priekšlikumā aicinājumi veikt iemaksas attiecas uz summām saskaņā ar 10. EAF gan EIB, gan Komisijai.

                  Saskaņā ar 11. EAF finanšu regulas 21. panta 3. punktu Padome lēmumu par šo priekšlikumu pieņem ne vēlāk kā 21 kalendārā dienā pēc Komisijas priekšlikuma iesniegšanas.

                  Saskaņā ar 1. pantu Padomes Lēmumā 2013/759/ES, ar ko izveido pagaidu mehānismu
                     4
                  , pēc 11. EAF Iekšējā nolīguma stāšanās spēkā 8., 9. un 10. EAF iekšējo nolīgumu 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā noteiktās dalībvalstu iemaksu daļas attiecīgi jāsamazina. Šie samazinājumi ietekmēs dalībvalstu 2015., 2016. un 2017. gada iemaksas atbilstoši katras dalībvalsts izvēlētajam koriģējošajam risinājumam.

                  11. EAF finanšu regulas 23. panta 1. punktā noteikts, ka, ja iemaksas daļa netiek samaksāta noteiktajā termiņā, attiecīgajai dalībvalstij ir jāmaksā procenti par nesamaksāto summu; procentu maksāšanas kārtība ir noteikta tajā pašā pantā.

               Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Skatīt 1. punktu. Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Proporcionalitāte

                  Skatīt 1. punktu. Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Instrumenta izvēle

                  Skatīt 1. punktu. Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               Ex post izvērtējumi/spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

                  Nepiemēro

               Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Nepiemēro

               Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Nepiemēro

               Ietekmes novērtējums

                  Nepiemēro

               Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Nepiemēro

               Pamattiesības

                  Nepiemēro

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Skatīt 1. punktu. Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               5.CITI ELEMENTI

               Īstenošanas plāni un uzraudzības, novērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Nepiemēro

               Skaidrojošie dokumenti (direktīvām)

                  Nepiemēro

               Konkrētu priekšlikuma noteikumu sīks skaidrojums

                  Nepiemēro

               2016/0183 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par finanšu iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai finansētu Eiropas Attīstības fondu, tostarp otro maksājumu 2016. gadam

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, ar pēdējiem grozījumiem
                  5
                (“ĀKK un ES Partnerattiecību nolīgums”),

               ņemot vērā Padomē sanākušo Eiropas Savienības dalībvalstu valdību pārstāvju Iekšējo nolīgumu par Eiropas Savienības palīdzības finansēšanu atbilstīgi daudzgadu finanšu shēmai laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam saskaņā ar ĀKK un ES Partnerattiecību nolīgumu un par finansiālas palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, kurām piemēro Līguma par Eiropas Savienības darbību ceturto daļu
                  6
                (“Iekšējais nolīgums”), un jo īpaši tā 7. pantu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (ES) 2015/323 (2015. gada 2. marts) par finanšu regulu, ko piemēro 11. Eiropas Attīstības fondam (“11. EAF finanšu regula”)
                  7
               , un jo īpaši tās 21. panta 3. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar 11. EAF finanšu regulas 21. līdz 24. pantā noteikto procedūru Komisijai līdz 2016. gada 15. jūnijam jāiesniedz priekšlikums, ar ko precizē a) 2016. gadam paredzētās iemaksas otro daļu un b) pārskatīto ikgadējo iemaksas summu 2016. gadam atbilstīgi faktiskajām vajadzībām gadījumos, kad summa atšķiras no faktiskajām vajadzībām.

               (2)Saskaņā ar 11. EAF finanšu regulas 52. pantu Eiropas Investīciju banka 2016. gada 28. aprīlī nosūtīja Komisijai atjauninātās saistību un maksājumu aplēses par tās pārvaldītajiem instrumentiem.

               (3)11. EAF finanšu regulas 22. panta 1. punktā noteikts, ka, aicinot veikt iemaksas, vispirms izlieto summas, kas norādītas iepriekšējos EAF. Tādējādi aicinājums veikt iemaksu būtu jāsniedz saskaņā ar 10. EAF.

               (4)Padome 2015. gada 24. novembrī, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, pieņēma lēmumu noteikt maksimāli pieļaujamo gada apjomu dalībvalstu iemaksām EAF 2016. gadam EUR 3 450 000 000 Komisijai un EUR 150 000 000 — Eiropas Investīciju bankai
                  8
               .

               (5)Padome 2013. gada 12. decembrī pieņēma pagaidu mehānisma izveidi attiecībā uz EAF pārejas pārvaldības pasākumiem no 2014. gada 1. janvāra līdz brīdim, kad spēkā stāsies 11. Eiropas Attīstības fonds
                  9
               ,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Atsevišķas Eiropas Attīstības fonda iemaksas, ko dalībvalstis veic Komisijai un Eiropas Investīciju Bankai kā iemaksu otro maksājuma daļu par 2016. gadu, ir norādītas 1. pielikumā iekļautajā tabulā.

               Šo iemaksu maksājumus var apvienot ar korekcijām, kas izriet no to līdzekļu samazinājuma, kas piešķirti saskaņā ar pagaidu mehānismu atbilstoši korekciju plānam, ko katra dalībvalsts paziņojusi Komisijai 2015. gada iemaksas trešās daļas pieņemšanas brīdī.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp.

                     (2)
                  OV L 210, 6.8.2013., 1. lpp.

                     (3)
                  OV L 58, 3.3.2015., 17.–38. lpp.

                     (4)
                  OV L 335, 14.12.2013., 48.–49. lpp.

                     (5)
                  OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp.

                     (6)
                  OV L 210, 6.8.2013., 1. lpp.

                     (7)
                  OV L 58, 3.3.2015., 17.–38. lpp.

                     (8)
                  Starpiestāžu lieta 2015/0248(NLE).

                     (9)
                  OV L 335, 14.12.2013., Padomes Regula (ES) 2015/322 un 323 (2015. gada 2. marts)

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 15.6.2016
            COM(2016) 389 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            par finanšu iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai finansētu Eiropas Attīstības fondu, tostarp otro maksājumu 2016. gadam

               1. PIELIKUMS

                        DALĪBVALSTIS

                        10. EAF sadalījums %

                        2. daļa 2016. gadā (EUR)

                        samaksāta

                        samaksāta

                        Kopā

                        EIB

                        Komisijai

                        10. EAF

                        10. EAF

                        AUSTRIJA

                        2,41

                        2 410 000,00

                        24 100 000,00

                        26 510 000,00

                        BEĻĢIJA

                        3,53

                        3 530 000,00

                        35 300 000,00

                        38 830 000,00

                        BULGĀRIJA

                        0,14

                        140 000,00

                        1 400 000,00

                        1 540 000,00

                        KIPRA

                        0,09

                        90 000,00

                        900 000,00

                        990 000,00

                        ČEHIJAS REPUBLIKA

                        0,51

                        510 000,00

                        5 100 000,00

                        5 610 000,00

                        DĀNIJA

                        2,00

                        2 000 000,00

                        20 000 000,00

                        22 000 000,00

                        IGAUNIJA

                        0,05

                        50 000,00

                        500 000,00

                        550 000,00

                        SOMIJA

                        1,47

                        1 470 000,00

                        14 700 000,00

                        16 170 000,00

                        FRANCIJA

                        19,55

                        19 550 000,00

                        195 500 000,00

                        215 050 000,00

                        VĀCIJA

                        20,50

                        20 500 000,00

                        205 000 000,00

                        225 500 000,00

                        GRIEĶIJA

                        1,47

                        1 470 000,00

                        14 700 000,00

                        16 170 000,00

                        UNGĀRIJA

                        0,55

                        550 000,00

                        5 500 000,00

                        6 050 000,00

                        ĪRIJA

                        0,91

                        910 000,00

                        9 100 000,00

                        10 010 000,00

                        ITĀLIJA

                        12,86

                        12 860 000,00

                        128 600 000,00

                        141 460 000,00

                        LATVIJA

                        0,07

                        70 000,00

                        700 000,00

                        770 000,00

                        LIETUVA

                        0,12

                        120 000,00

                        1 200 000,00

                        1 320 000,00

                        LUKSEMBURGA

                        0,27

                        270 000,00

                        2 700 000,00

                        2 970 000,00

                        MALTA

                        0,03

                        30 000,00

                        300 000,00

                        330 000,00

                        NĪDERLANDE

                        4,85

                        4 850 000,00

                        48 500 000,00

                        53 350 000,00

                        POLIJA

                        1,30

                        1 300 000,00

                        13 000 000,00

                        14 300 000,00

                        PORTUGĀLE

                        1,15

                        1 150 000,00

                        11 500 000,00

                        12 650 000,00

                        RUMĀNIJA

                        0,37

                        370 000,00

                        3 700 000,00

                        4 070 000,00

                        SLOVĀKIJA

                        0,21

                        210 000,00

                        2 100 000,00

                        2 310 000,00

                        SLOVĒNIJA

                        0,18

                        180 000,00

                        1 800 000,00

                        1 980 000,00

                        SPĀNIJA

                        7,85

                        7 850 000,00

                        78 500 000,00

                        86 350 000,00

                        ZVIEDRIJA

                        2,74

                        2 740 000,00

                        27 400 000,00

                        30 140 000,00

                        APVIENOTĀ KARALISTE

                        14,82

                        14 820 000,00

                        148 200 000,00

                        163 020 000,00

                        KOPĀ ES-27

                        100,00

                        100 000 000,00

                        1 000 000 000,00

                        1 100 000 000,00


title: Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar kuru pielāgo un pagarina to pasākumu piemērošanas laikposmu, kas paredzēti Lēmumā 2002/148/EK, ar kuru noslēdz konsultācijas ar Zimbabvi saskaņā ar ĀKK un EK Partnerattiecību nolīguma 96. pantu

text:
|

52011PC0030

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 1.2.2011COM(2011) 30 galīgā redakcija2011/0013 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS,ar kuru pielāgo un pagarina to pasākumu piemērošanas laikposmu, kas paredzēti Lēmumā 2002/148/EK, ar kuru noslēdz konsultācijas ar Zimbabvi saskaņā ar ĀKK un EK Partnerattiecību nolīguma 96. pantuPASKAIDROJUMA RAKSTS1. Eiropas Savienības Padome 2002. gada 18. februārī nolēma veikt „atbilstošus pasākumus” pret Zimbabvi[1] pēc konsultācijām saskaņā ar ĀKK un EK Partnerattiecību nolīguma 96. pantu[2]. Šie pasākumi ietvēra finansējuma apturēšanu budžeta un projektu atbalstam, kā arī 9. EAF Valsts indikatīvās programmas parakstīšanas apturēšanu, taču tas noteikti neietekmēja humanitāro palīdzību un projektus, kas tiešā veidā sniedz palīdzību iedzīvotājiem, īpaši projektus, kas saistīti ar sociālo sfēru, demokratizāciju, cilvēktiesību un tiesiskuma ievērošanu. Tie paredzēja arī ĀKK un EK Partnerattiecību nolīguma 2. pielikuma 12. panta – par esošajiem maksājumiem un kapitāla plūsmu – darbības apturēšanu tik ilgi, cik nepieciešams, lai īstenotu turpmākus ierobežojošus pasākumus, un jo īpaši līdzekļu iesaldēšanu.2. Norādītie iemesli šo pasākumu ieviešanai bija nopietni pārkāpumi cilvēktiesību, uzskatu brīvības, biedrošanās un miermīlīgas pulcēšanās brīvības jomā. Vēl viens iemesls bija Zimbabves valdības mēģinājumi kavēt brīvas un godīgas vēlēšanas, neļaujot starptautiskajiem vēlēšanu novērotājiem un plašsaziņas līdzekļiem sekot līdzi vēlēšanu procesam.3. Saskaņā ar 2002. gada 18. februāra lēmuma 2. panta 3. punktu pasākumi bija jāpiemēro divpadsmit mēnešus, tomēr tos atceltu, tiklīdz būtu nodrošināti apstākļi, kas garantē cilvēktiesību, demokrātijas principu un tiesiskuma ievērošanu.4. Astoņas reizes – 2003. gada 18. februārī[3], 2004. gada 19. februārī[4], 2005. gada 17. februārī[5], 2006. gada 14. februārī[6], 2007. gada 19. februārī[7], 2008. gada 18. februārī[8], 2009. gada 20. februārī[9] un 2010. gada 15. februārī[10] – Padome secināja, ka Zimbabves valdība turpina pārkāpt ĀAK un EK Partnerattiecību nolīguma 9. pantā minētos būtiskos elementus un situācija valstī nenodrošina cilvēktiesību, demokrātijas principu un tiesiskuma ievērošanu, un nolēma pagarināt pret Zimbabvi vērsto pasākumu laikposmu katru reizi vēl par 12 mēnešiem.5. Pēc 2008. gada martā notikušajām vēlēšanām 2008. gada septembrī tika noslēgts Vispārējais politiskais nolīgums (VPN), kas ir vienošanās par varas dalīšanu starp trim galvenajām politiskajām partijām ( ZANU PF , MDC-T , MDC-M ). Uz VPN pamata 2009. gada februārī tika izveidota Nacionālās vienotības valdība (NVV), kurai pieder visu trīs partiju vadītāji.6. ES atbalsta Nacionālās vienotības valdību, kas ir vienīgais politiskais pamats demokrātijas atjaunošanai. Vispārējā politiskajā nolīgumā ir izklāstītas vairākas reformas, kas kliedētu ES bažas par cilvēktiesībām, tiesiskumu un tādiem demokrātijas principiem kā jaunas Konstitūcijas izstrāde, zemesgabalu revīzija, nacionālais atlabšanas process, plašsaziņas līdzekļu neatkarība u. tml. Nolīguma īstenošana ir izšķiroša, lai organizētu ticamas vēlēšanas.7. Pēc Zimbabves valdības lūguma 2009. gada 18. un 19. jūnijā notika trijotnes sanāksme ministru līmenī. Zimbabves delegāciju Briselē vadīja premjerministrs Morgan Tsvangirai . Šajā tikšanās reizē tika uzsākts 8. pantā paredzētais politiskais dialogs, pēc tam 2009. gada 11. un 12. septembrī ES trijotne apmeklēja Zimbabvi.8. Iesaistītās personas vienojās, ka dialoga mērķis būs izstrādāt kopējas pamatnostādnes ar detalizētu rīcības plānu par to, kā Nacionālā vienotības valdība plāno īstenot VPN un kā ES var uzlabot attiecības ar Zimbabvi, paredzot 96. pantā noteikto pasākumu iespējamu atcelšanu. Attiecību normalizēšana ļautu arī pārskatīt kopējo nostāju kopējās ārpolitikas un drošības politikas ietvaros[11].9. Pa šo laiku Eiropas Komisija sagatavoja ad hoc īstermiņa pasākumu, lai atbalstītu NVV un tās reformu programmas stabilizāciju.10. Kopš 2009. gada februāra NVV ir veikusi vairākus svarīgus pasākumus, lai valsti ekonomiski un sociāli stabilizētu. Tomēr politisko reformu īstenošanā nav gūti pietiekami panākumi, rezultātā izraisot konstitucionālu krīzi.11. Prezidenta Zuma vadītā Dienvidāfrikas Attīstības kopiena (DĀK) iecēla jaunu Dienvidāfrikas atbalsta grupu ( South Africa Facilitation Team ), kas sekmīgi organizēja partiju sarunas un ļāva efektīvi novērtēt VPN īstenošanu. Tomēr gaidāmo vēlēšanu izredzes ir atjaunojušas nesaskaņas starp partijām.12. Dienvidāfrika un DĀK šobrīd cenšas iesaistīt Nacionālo vienotības valdību, lai tā radītu ticamām vēlēšanām vajadzīgos apstākļus. Šā iesaistes procesa ietvaros ir paredzētas konsultācijas starp Dienvidāfriku, DĀK un Nacionālo vienotības valdību, lai izstrādātu ceļvedi demokrātiskām vēlēšanām. Dienvidāfrika, DĀK un Zimbabves trīs politiskie līderi uzskata, ka ES pasākumi kavē šos centienus.13. Ņemot vērā, ka VPN īstenošanā tikai daļēji ir gūti ievērojami panākumi, Komisija ierosina Padomei pagarināt līdz 2012. gada 20. februārim pašreiz spēkā esošos atbilstošos pasākumus, kas paredzēti 96. pantā.14. Tomēr ES apzinās, ka izredzes, ka NVV partijas vienosies par vēlēšanu ceļvedi, kas jāapstiprina Dienvidāfrikas Attīstības kopienai, ir vienreizēja iespēja dialoga atsākšanai. Pēc šā ceļveža apstiprināšanas (piemēram, nākamajā DĀK augstākā līmeņa sanāksmē) Komisija ierosina Padomei pārskatīt ierobežojumus, kas attiecas uz sadarbību attīstības jomā. Tas ļautu izstrādāt Valsts stratēģijas dokumentu (VSD). Paredzams, ka VSD nebūs gatavs parakstīšanai pirms vēlēšanām.15. Ja saskaņotais ceļvedis vēlēšanām netiks pareizi īstenots, ES atkārtoti novērtēs 96. pantā paredzēto ierobežojumu piemērošanu attīstības sadarbības jomā.16. Komisija ierosina informēt Zimbabves valdību par pārmaiņām ES politikā, nosūtot prezidentam Mugabe adresētu vēstuli, kuras kopijas nosūtāmas pārējiem diviem NVV līderiem – premjerministram Tsvangirai un premjerministra vietniekam Mutambara .SecinājumsŅemot vērā iepriekš minēto, Padome tiek lūgta pieņemt pievienoto priekšlikuma projektu Padomes lēmumam, ar kuru pagarina laikposmu atbilstošu pasākumu piemērošanai pret Zimbabvi.2011/0013 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS,ar kuru pielāgo un pagarina to pasākumu piemērošanas laikposmu, kas paredzēti Lēmumā 2002/148/EK, ar kuru noslēdz konsultācijas ar Zimbabvi saskaņā ar ĀKK un EK Partnerattiecību nolīguma 96. pantuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 217. pantu,ņemot vērā Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, kas parakstīts Kotonū 2000. gada 23. jūnijā[12] un grozīts Vagadugu, Burkinafaso 2010. gada 23. jūnijā[13] (turpmāk ,,ĀKK un EK Partnerattiecību nolīgums”), un jo īpaši tā 96. pantu,ņemot vērā Iekšējo nolīgumu starp Padomē sanākušajiem dalībvalstu valdību pārstāvjiem par pasākumiem, kas jāveic, un procedūrām, kas jāievēro, īstenojot ĀKK un EK Partnerattiecību nolīgumu[14], un jo īpaši tā 3. pantu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,tā kā:1.  Ar Lēmumu 2002/148/EK[15] tika noslēgtas konsultācijas ar Zimbabves Republiku saskaņā ar ĀAK un EK Partnerattiecību nolīguma 96. panta 2. punkta c) apakšpunktu un tika veikti atbilstoši pasākumi, kas precizēti minētā lēmuma pielikumā.2.  Ar Lēmumu 2010/97/KĀDP[16] pagarināja Lēmuma 2002/148/EK 2. pantā minēto pasākumu piemērošanas laikposmu vēl par 12 mēnešiem – līdz 2011. gada 20. februārim.3.  Nacionālās vienotības valdības (NVV) izveide tika atzīta par iespēju atjaunot Eiropas Savienības un Zimbabves konstruktīvas attiecības un iespēju atbalstīt Zimbabves reformu programmas īstenošanu.4.  Tomēr šos centienus joprojām kavē gan nesenā politiskā attīstība un tas, ka nav izstrādāts saskaņots ceļvedis vēlēšanām, gan arī tas, ka NVV nav guvusi panākumus konkrētu būtisku ĀKK un EK Partnerattiecību nolīguma elementu īstenošanā, ko NVV apņēmās saskaņā ar Vispārējo politisko nolīgumu (VPN).5.  ES atzinīgi vērtē centienus, ko Dienvidāfrika kā VPN veicinātāja īsteno, lai panāktu vienošanos par ceļvedi ticamām vēlēšanām.6.  Tāpēc pēc tam, kad DĀK apstiprinās ceļvedi vēlēšanām, ES pārskatīs ierobežojumus, kas attiecas uz sadarbību attīstības jomā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsPielikumā esošajā vēstulē minētos pasākumus ar šo pagarina kā atbilstošus pasākumus ĀKK un EK Partnerattiecību nolīguma 96. panta 2. punkta c) apakšpunkta nozīmē.Šos pasākumus piemēro līdz 2012. gada 20. februārim. Pasākumus regulāri izvērtē un tos pārskatīs, tiklīdz DĀK būs apstiprinājusi ceļvedi vēlēšanām.2. pantsŠā lēmuma pielikumā pievienotā vēstule ir adresēta Zimbabves prezidentam Mugabe , un vēstules kopijas tiek nosūtītas premjerministram Tsvangirai un premjerministra vietniekam Mutambara .3. pantsŠis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.4. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Briselē,Padomes vārdā –priekšsēdētājsPIELIKUMSVĒSTULE ZIMBABVES PREZIDENTAMEiropas Savienība piešķir lielu nozīmi ĀKK un EK Partnerattiecību nolīguma 9. panta noteikumiem. Mūsu attiecību pamatā ir cilvēktiesību ievērošana, demokrātiskas institūcijas un tiesiskums kā Partnerattiecību nolīguma būtiski elementi.Ar 2002. gada 19. februāra vēstuli Eiropas Savienība Jūs informēja par tās lēmumu noslēgt konsultācijas, kuras notika saskaņā ar ĀKK un EK Partnerattiecību nolīguma 96. pantu, un veikt atbilstošus pasākumus minētā nolīguma 96. panta 2. punkta c) apakšpunkta nozīmē.Ar 2010. gada 15. februāra vēstuli Eiropas Savienība informēja Jūs par tās lēmumu neatcelt atbilstošos pasākumus un pagarināt to piemērošanas laikposmu līdz 2011. gada 20. februārim.Eiropas Savienība atzinīgi novērtē panākumus, kas kopš Nacionālās vienotības valdības (NVV) izveides 2009. gadā ir gūti uz Vispārējā politiskā nolīguma (VPN) pamata. Eiropas Savienība atkārtoti uzsver lielo nozīmi, ko tā saista ar politisko dialogu, kurš paredzēts ĀKK un EK Partnerattiecību nolīguma 8. pantā un oficiāli sākts pēc Zimbabves valdības lūguma ES un Zimbabves ministru trīspusējās tikšanās laikā Briselē 2009. gada 18. un 19. jūnijā. Pēdējā ministru sanāksmē, kas notika 2010. gada 2. jūlijā, visas partijas aptveroša Zimbabves delegācija, kuru vadīja ministrs Mangoma , iesniedza VPN saistību plāna atjauninātu versiju. Eiropas Savienība pieņēma zināšanai panākumus, kas līdz šim gūti VPN īstenošanā, un ar 2010. gada 29. septembra vēstuli informēja Zimbabves valdību par 10. EAF līdzekļu orientējošo sadalījumu (pēc 96. pantā paredzēto pasākumu atcelšanas un Valsts stratēģijas dokumenta parakstīšanas būtu pieejami 130 miljoni euro).Eiropas Savienība atbalsta pašreizējos NVV centienus īstenot Vispārējo politisko nolīgumu un atzinīgi vērtē panākumus, kas gūti ekonomikas stabilizēšanā un sociālo pamatpakalpojumu atjaunošanā. Tikpat pozitīvi ir vērtējama pastiprinātā reģionālā diplomātija, kuru īsteno Dienvidāfrika reformas atbalstam Zimbabvē. Taču Eiropas Savienība pauž nožēlu par to, ka nav gūti panākumi, īstenojot svarīgas VPN politiskas vienošanās, jo īpaši saistībā ar labvēlīgu nosacījumu radīšanu demokrātiskām vēlēšanām.Ņemot vērā iespējamās vēlēšanas 2011. gadā, Eiropas Savienība uzskata, ka ļoti svarīga ir visu NVV partiju un Dienvidāfrikas Attīstības kopienas (DĀK) vienošanās par ceļvedi vēlēšanām. Šis ceļvedis, kurā būtu noteikti vairāki savstarpēji saskaņoti starpposma mērķi un definēta DĀK loma vēlēšanu uzraudzībā un novērošanā, nodrošinātu to, ka vēlēšanas atspoguļo vēlētāju gribu. 96. pantā paredzēto atbilstošo pasākumu atjaunošanas brīdī vienošanās par ceļvedi vēlēšanām vēl nebija panākta.Tādēļ Eiropas Savienība ir nolēmusi pagarināt Padomes Lēmumā 2002/148/EK izklāstīto un Padomes Lēmumā 2010/97/KĀDP atjaunināto atbilstošo pasākumu piemērošanas laikposmu līdz 2012. gada 20. februārim. Tomēr Eiropas Savienība apzinās, ka izredzes, ka NVV partijas vienosies par vēlēšanu ceļvedi, kas jāapstiprina Dienvidāfrikas Attīstības kopienai, ir vienreizēja iespēja dialoga atsākšanai. Tādējādi Eiropas Savienība ir gatava pārskatīt 96. pantā paredzētos pasākumus, tiklīdz NVV būs vienojusies par ceļvedi vēlēšanām un DĀK būs to apstiprinājusi. Tas liecina par pārmaiņām Eiropas Savienības politikā, un mēs ceram, ka šīs pārmaiņas sniegs jaunu impulsu, lai nostiprinātu Eiropas Savienības un Zimbabves attiecības.Ar cieņuEiropas Savienības vārdā — [1] Sal. Padomes Lēmumu 2002/148/EK (OV L 50, 21.2.2002., 64. lpp.). Turklāt (skatīt VLP 2002. gada 18. februāra secinājumus) Padome pieņēma mērķtiecīgus KĀDP pasākumus (Padomes Kopējā nostāja 2002/145/KĀDP un Padomes Regula (EK) Nr. 310/2002 par konkrētiem ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Zimbabvi, OV L 50, 21.2.2002., 1.–12. lpp.).[2] Nolīguma 96. pantā noteiktās konsultācijas tika uzsāktas, lai vienotos par Zimbabves valdības veicamajiem pasākumiem situācijas uzlabošanai jo īpaši piecās jomās (oficiālās tolerances pret politisko vardarbību izbeigšana; starptautisko partneru savlaicīga uzaicināšana gaidāmo vēlēšanu atbalstīšanai un novērošanai, kā arī brīva pieeja šīm vēlēšanām; plašsaziņas līdzekļu brīvības aizsardzība; tiesu iestāžu neatkarība un to lēmumu ievērošana; un pretlikumīgas īpašumu izmantošanas izbeigšana).[3] OV L 46, 20.2.2003., 25. lpp.[4] OV L 50, 20.2.2004., 60. lpp.[5] OV L 48, 19.2.2005., 28. lpp.[6] OV L 48, 18.2.2006., 26. lpp.[7] OV L 53, 22.2.2007., 23. lpp.[8] OV L 51, 26.2.2008., 19. lpp.[9] OV L 49, 20.2.2009., 15. lpp.[10] OV L 44, 16.2.2010., 20. lpp.[11] 2009/68/KĀDP, 26.1.2009.[12] OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp.[13] OV L 287, 4.2.2010., 3. lpp.[14] OV L 317, 15.12.2000., 376. lpp.[15] OV L 50, 21.2.2002., 64. lpp.[16] OV L 44, 16.2.2010., 20. lpp.