               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 30.3.2021
            COM(2021) 150 final
            2021/0074(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem ĀKK un ES Vēstnieku komitejā attiecībā uz ĀKK un ES Vēstnieku komitejas Lēmuma Nr. 3/2016 grozījumu saistībā ar Uzņēmumu attīstības centru (UAC)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis ir priekšlikums lēmumam par nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem ĀKK un ES Vēstnieku komitejā saistībā ar to, ka ir paredzēts pieņemt lēmumu, ar ko groza ĀKK un ES Vēstnieku komitejas Lēmumu Nr. 3/2016, lai ļautu administratoram nodrošināt Uzņēmumu attīstības centra (UAC) pasīvā posma īstenošanu, līdz UAC būs nokārtojis visas savas saistības un realizējis visus savus aktīvus.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Kotonū Partnerattiecību nolīgums

               Kopš 2000. gada Kotonū Partnerattiecību nolīgums (KPN)
                  1
                ir bijis satvars ES attiecībām ar 79 ĀKK valstīm. Nolīgums tika noslēgts uz 20 gadiem — no 2000. gada 1. marta līdz 2020. gada 29. februārim. Tas tika pārskatīts 2005. un 2010. gadā.

               Ar ĀKK un ES Vēstnieku komitejas lēmumu par pārejas posma pasākumiem Kotonū Partnerattiecību nolīguma noteikumu piemērošana 2020. gada 4. decembrī otro reizi tika pagarināta līdz 2021. gada 30.novembrim vai līdz dienai, kad stājas spēkā jaunais Partnerattiecību nolīgums starp Savienību un ĀKK valstīm vai kad to sāk piemērot provizoriski, atkarībā no tā, kas notiek agrāk
                  2
               .

               2.2.ĀKK un ES Vēstnieku komiteja

               Vēstnieku komiteja ir izveidota saskaņā ar KPN 16. pantu. Tajā ir, no vienas puses, katras dalībvalsts pastāvīgais pārstāvis ES un Komisijas pārstāvis un, no otras puses, katras ĀKK valsts misijas vadītājs ES.

               Vēstnieku komiteja palīdz Ministru padomei tās uzdevumu izpildē un pilda jebkuras pilnvaras, ko tai uzticējusi Padome (KPN 16. panta 2. punkts). Šajā sakarā Ministru padome var deleģēt pilnvaras Vēstnieku komitejai (KPN 15. panta 4. punkts). Tā arī uzrauga nolīguma īstenošanu un tajā noteikto mērķu sasniegšanas progresu.

               Saskaņā ar Vēstnieku komitejas reglamenta 1. pantu
                  3
                tā regulāri rīko sanāksmes, jo īpaši, lai sagatavotu Ministru padomes sanāksmes un vajadzības gadījumā — pēc kādas Puses lūguma. Arī Vēstnieku komitejas reglamenta 5. pantā paredzēta rakstiska procedūra.

               2.3.ĀKK un ES Vēstnieku komitejas plānotais akts

               ĀKK un ES Ministru padome 39. sesijā, kas notika 2014. gada 19. un 20. jūnijā Nairobi, kopīgā deklarācijā vienojās pakāpeniski slēgt UAC — ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma apvienoto tehnisko struktūru, kas izveidota tā III pielikumā. Šajā kopīgajā deklarācijā Ministru padome saskaņā ar KPN 15. panta 4. punktu deleģēja ĀKK un ES Vēstnieku komitejai pilnvaras pieņemt vajadzīgos lēmumus, “tostarp attiecīgos grozījumus Kotonū nolīguma III pielikumā”
                  4
               .

               ĀKK un ES Vēstnieku komiteja Lēmumā Nr. 4/2014
                  5
                pilnvaroja UAC valdi veikt visus nepieciešamos sagatavošanas pasākumus UAC slēgšanai. Pēc tam UAC valde parakstīja līgumu ar administratoru līdz 2016. gada 31. decembrim.

               Saskaņā ar ĀKK un ES Vēstnieku komitejas Lēmumu Nr. 3/2016 (turpmāk "Lēmums Nr. 3/2016 “)
                  6
                slēgšanas posmam sekoja “pasīvais posms”, kurā UAC pastāv tikai tā likvidēšanas nolūkā.

               Ar Lēmumu Nr. 3/2016 ir ieviestas nepieciešamās izmaiņas ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma III pielikumā, un tas veido jaunu UAC tiesisko regulējumu no 2017. gada 1. janvāra (Lēmuma Nr. 3/2016 3. panta 1. punkts).

               Pasīvajā posmā, kuru pārvaldīs administrators, tiks pildīti administratīvi uzdevumi, cita starpā UAC arhīvu uzturēšana, atbilžu sniegšana saistībā ar jebkādām administratīvām formalitātēm vai to atlikušo tiesvedību pārvaldība, kuras nebija iespējams atrisināt slēgšanas posmā. Pasīvais posms sākās nākamajā dienā pēc slēgšanas posma beigām, proti, 2017. gada 1. janvārī. Saskaņā ar Lēmuma Nr. 3/2016 apsvērumiem ĀKK un ES Vēstnieku komiteja bija iecerējusi, ka pasīvajam posmam būtu jābeidzas pēc 4 gadiem vai tad, kad UAC ir izpildījis visas savas saistības un realizējis visus savus aktīvus, atkarībā no tā, kas notiek agrāk.

               Saskaņā ar Lēmuma Nr. 3/2016 2. panta 1. punktu pirms slēgšanas posma beigām, proti, 2016. gada 31. decembra, Eiropas Komisijai būtu jānoslēdz līgums ar administratoru, lai nodrošinātu pasīvā posma īstenošanu, sākot no 2017. gada 1. janvāra, uz četru gadu laikposmu vai līdz brīdim, kad UAC būs izpildījis visas savas saistības un realizējis visus savus aktīvus – atkarībā no tā, kas notiek agrāk. Pēc tam Komisija 2016. gada 21. decembrī parakstīja pakalpojumu līgumu ar administratoru uz sākotnējo četru gadu īstenošanas periodu.

               Izrādījās, ka 2020. gada pēdējos mēnešos UAC nebūtu varējis izpildīt visas savas saistības un realizējis visus savus aktīvus līdz 2020. gada 31. decembrim.

               Tādēļ ĀKK un ES Vēstnieku komitejai ir jāpieņem Lēmuma Nr. 3/2016 2. panta 1. punkta grozījums, lai ļautu administratoram nodrošināt UAC pasīvā posma īstenošanu līdz brīdim, kad UAC būs izpildījis visas savas saistības un realizējis visus savus aktīvus. Tas nodrošinās, ka tiek pienācīgi pabeigta pasīvā posma īstenošana administratora vadībā. ĀKK valstu organizācijas Vēstnieku komitejas locekļi 2021. gada janvārī paziņoja, ka piekrīt šādam grozījumam.

               3.Nostāja, kas jāieņem Savienības vārdā

               Komisija ierosina Savienībai piekrist paredzētajam Lēmuma Nr. 3/2016 2. panta 1. punkta grozījumam. Ierosinātā Savienības nostāja ir jāieņem attiecīgi ĀKK un ES Vēstnieku komitejas sesijā vai rakstiskā procedūrā.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kam nav saistoša spēka saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  7
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               ĀKK un ES Vēstnieku komiteja ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, Kotonū Partnerattiecību nolīgumu.

               Akts, ko ir aicināta pieņemt ĀKK un ES Vēstnieku komiteja, ir akts, kuram ir juridiskas sekas. No KPN 15. un 16. panta izriet, ka plānotais akts būs saistošs saskaņā ar starptautiskajām tiesībām. Saskaņā ar KPN 15. panta 3. punktu Ministru padome var pieņemt lēmumus, kas Pusēm ir saistoši, savukārt saskaņā ar KPN 15. panta 4. punktu Ministru padome var deleģēt pilnvaras Vēstnieku komitejai. Vēstnieku komiteja ir izveidota saskaņā ar KPN 16. pantu. Saskaņā ar KPN 16. panta 2. punktu Vēstnieku komiteja var pieņemt vai grozīt lēmumus, kas ir Pusēm saistoši, ievērojot Ministru padomes piešķirtās pilnvaras.

               Eiropas Savienība kopā ar tās dalībvalstīm ir Kotonū Partnerattiecību nolīguma līgumslēdzēja puse un tādējādi tai būs saistošs paredzētais Vēstnieku komitejas lēmums.

               Paredzētais akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti, no kuriem viens ir klasificējams kā galvenais, bet otrs ir pakārtots, lēmums saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, kas nepieciešams galvenajam vai dominējošajam mērķim vai komponentam.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Padomes lēmuma materiālajam juridiskajam pamatam vajadzētu būt tādam pašam kā tam, kas izmantots, lai pieņemtu Padomes 2016. gada 4. jūlija Lēmumu (ES) 2016/1098 par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem ĀKK un ES Vēstnieku komitejā attiecībā uz ĀKK un ES Partnerattiecību nolīguma III pielikuma pārskatīšanu
                  8
               , proti, LESD 209. panta 2. punktam.

               4.3.Secinājums

               Par ierosinātā lēmuma juridisko pamatu būtu jānosaka LESD 209. panta 2. punkts saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               5.Paredzētā akta publicēšana

               Tā kā ar ĀKK un ES Vēstnieku komitejas aktu tiks grozīts ĀKK un ES Vēstnieku komitejas Lēmums Nr. 3/2016, ir lietderīgi to pēc tā pieņemšanas publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               2021/0074 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem ĀKK un ES Vēstnieku komitejā attiecībā uz ĀKK un ES Vēstnieku komitejas Lēmuma Nr. 3/2016 grozījumu saistībā ar Uzņēmumu attīstības centru (UAC)

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 209. panta 2. punktu, to lasot saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses (turpmāk “ĀKK un ES Partnerattiecību nolīgums”),

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu.

               tā kā:

               (1)ĀKK un ES Partnerattiecību nolīguma 15. panta 4. punktā noteikts, ka ĀKK un ES Ministru padome var deleģēt pilnvaras ĀKK un ES Vēstnieku komitejai.

               (2)ĀKK un ES Ministru padome 39. sesijā, kas notika 2014. gada 19. un 20. jūnijā Nairobi, kopīgā deklarācijā panāca vienošanos uzsākt Uzņēmumu attīstības centra (turpmāk “UAC”) pienācīgu slēgšanu. Šim nolūkam ĀKK un ES Ministru padome lēma deleģēt ĀKK un ES Vēstnieku komitejai pilnvaras izskatīt šo jautājumu ar mērķi pieņemt nepieciešamos lēmumus.

               (3)ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma III pielikuma pārskatīšana ir pieņemta ar ĀKK un ES Vēstnieku komitejas 2016. gada 12. jūlija Lēmumu Nr. 3/2016
                  9
               , ar ko ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma III pielikumā ir ieviestas nepieciešamās izmaiņas, kā arī no 2017. gada 1. janvāra ir izveidots UAC jaunais tiesiskais regulējums, kura laikā tā juridiskās personas statuss tiek saglabāts vienīgi tā likvidēšanas nolūkā.

               (4)Saskaņā ar Lēmuma Nr. 3/2016 2. panta 1. punktu administratoram būtu jānodrošina pasīvā posma īstenošana, sākot no 2017. gada 1. janvāra, uz četru gadu laikposmu vai līdz brīdim, kad UAC būs izpildījis visas savas saistības un realizējis visus savus aktīvus – atkarībā no tā, kas notiek agrāk.

               (5)UAC neizpildīja visas savas saistības un nerealizēja visus savus aktīvus līdz 2020. gada 31. decembrim. Tādēļ tiek uzskatīts par nepieciešamu grozīt ĀKK un ES Vēstnieku komitejas Lēmumu Nr. 3/2016, lai nodrošinātu pasīvā posma īstenošanas pienācīgu pabeigšanu administratora vadībā.

               (6)ĀKK un ES Vēstnieku komitejai kādā no sanāksmēm vai rakstiskā procedūrā ir jāpieņem Lēmuma Nr. 3/2016 grozījums.

               (7)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem ĀKK un ES Vēstnieku komitejā, jo paredzētais akts Savienībai būs saistošs,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienībai jāieņem ĀKK un ES Vēstnieku komitejā attiecībā uz UAC, ir šāda:

               –aizstāt ĀKK un ES Vēstnieku komitejas Lēmuma Nr. 3/2016 2. panta 1. punktu ar šādu tekstu: “Eiropas Komisija noslēdz līgumu ar administratoru, lai nodrošinātu pasīvā posma īstenošanu līdz brīdim, kad UAC būs izpildījis visas savas saistības un realizējis visus savus aktīvus”;

               –piemēro no 2021. gada 1. janvāra ĀKK un ES Vēstnieku komitejas lēmumu, ar ko groza ĀKK un ES Vēstnieku komitejas Lēmumu Nr. 3/2016.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               ĀKK un ES Vēstnieku komitejas lēmumu pēc tā pieņemšanas publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Nolīgums, ar kuru otro reizi groza Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, kas parakstīts 2000. gada 23. jūnijā Kotonū (OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp.; OV L 287, 28.10.2005., 4. lpp.; OV L 287, 4.11.2010., 3. lpp.).

                     (2)

                        ĀKK un ES Vēstnieku komitejas Lēmums Nr. 2/2020 (2020. gada 4. decembris) grozīt ĀKK un ES Vēstnieku komitejas Lēmumu Nr. 3/2019 pieņemt pārejas posma pasākumus, ievērojot ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma 95. panta 4. punktu (OV L 420, 14.12.2020., 32. lpp.).

                     (3)

                        ĀKK un ES Ministru padomes Lēmums Nr. 3/2005 (2005. gada 8. marts) par ĀKK un ES Vēstnieku komitejas reglamenta pieņemšanu (OV L 95, 14.4.2005., 51. lpp.).

                     (4)

                        Kopīgā ĀKK un ES deklarācija par Uzņēmumu attīstības centru (UAC), 2014. gada 3. jūlijs, ACP-UE 2120/14.

                     (5)

                        ĀKK un ES Vēstnieku komitejas Lēmums Nr. 4/2014 (2014. gada 23. oktobris) par pilnvarām, ko paredzēts piešķirt Uzņēmumu attīstības centra (UAC) valdei (OV L 330, 15.11.2014., 61. lpp.).

                     (6)

                        ĀKK un ES Vēstnieku komitejas Lēmums Nr. 3/2016 par ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma III pielikuma pārskatīšanu (OV L 192, 16.7.2016., 77. lpp.).

                     (7)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI: EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (8)

                        OV L 182, 7.7.2016., 39.-43. lpp.

                     (9)

                        ĀKK un ES Vēstnieku komitejas Lēmums Nr. 3/2016 par ĀKK un ES Partnerattiecību nolīguma III pielikuma pārskatīšanu (OV L 192, 16.7.2016., 77. lpp.).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 26.5.2021
            COM(2021) 257 final
            2021/0130(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskajā Vīnkopības un vīna organizācijā (OIV)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar kuru nosaka nostāju, kas Starptautiskās Vīnkopības un vīna organizācijas (OIV) 2021. gada 12. jūlija ģenerālajā asamblejā Savienības vārdā jāieņem saistībā ar OIV rezolūcijām, kuras paredzēts pieņemt minētajā pasākumā un kuras var radīt tiesiskas sekas Savienības tiesību normās.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.ES īpašais statuss OIV

               Patlaban OIV sastāvā ir 48 valstis, un 20 no tām ir Savienības dalībvalstis. ES nav OIV locekle. Tomēr kopš 2017. gada 20. oktobra OIV ir piešķīrusi Savienībai OIV reglamenta 4. pantā noteikto īpašo statusu, kas dod Savienībai tiesības iesaistīties komisiju, apakškomisiju un ekspertu grupu darbā un apmeklēt ģenerālās asamblejas un izpildkomitejas sanāksmes.

               2.2.OIV

               Starptautiskā Vīnkopības un vīna organizācija (OIV) ir zinātniska un tehniska starpvaldību organizācija, kas darbojas vīnkopības, vīna, vīna dzērienu, galda vīnogu, rozīņu un citu vīnkopības produktu nozarē. OIV mērķi ir: i) informēt par pasākumiem, kuri atbild uz ražotāju, patērētāju un citu vīnkopības un vīna produktu nozarē iesaistīto dalībnieku bažām; ii) palīdzēt citām starptautiskām organizācijām, kas strādā pie standartizācijas, un iii) veicināt pašreizējās prakses un standartu saskaņošanu starptautiskā mērogā.

               2.3.Paredzētais OIV akts

               Nākamā OIV ģenerālā asambleja notiks 2021. gada 12. jūlijā. Šajā sakarā un pamatojoties uz ekspertu grupas diskusijām, kas video konferenču formā notika 2021. gada martā un aprīlī, sagaidāms, ka ģenerālajā asamblejā uz pieņemšanu tiks virzītas šādas rezolūcijas, kuras radīs tiesiskas sekas Savienības tiesību normās:

               –rezolūcijas OENO-TECHNO 4-541A, 14-541B un 15-581A (projekti), ar ko nosaka jaunas vīndarības metodes;

               –rezolūcijas OENO-SPECIF 17-625 un 17-629 (projekti), ar ko nosaka jaunas vīna ražošanā izmantotu konkrētu vielu identificēšanas specifikācijas; rezolūcija OENO-SPECIF 20-673 (projekts), ar ko attiecībā uz kādu vielu, ko izmanto vīna ražošanā, groza atbilstošās identificēšanas specifikācijas, un rezolūcija OENO-SPECIF 20-682, ar ko atjaunina OIV tekstus, kas attiecas uz konkrētiem vīna darīšanas procesiem;

               –rezolūcija OENO-MICRO 18-632 (projekts), ar ko attiecībā uz dažām vīndarības metodēm atjaunina analītiskās un mikrobioloģiskās kontroles metodes;

               –rezolūcijas OENO-SCMA 16-601A, 16-601B, 18-636, 18-637 un 19-661 (projekti), ar ko nosaka jaunas analīzes metodes.

               Paredzams, ka līdzīgi kā iepriekš šī OIV ģenerālās asamblejas darba kārtība vēl nav galīga un tiks papildināta ar citām rezolūcijām, kas radīs tiesiskas sekas Savienības tiesību normās. Lai nodrošinātu ģenerālās asamblejas darba efektivitāti un vienlaikus ievērotu Līgumu noteikumus, šo priekšlikumu Komisija laikus papildinās vai grozīs, lai [Savienības vārdā] ieņemamo nostāju Padome varētu pieņemt arī attiecībā uz šīm citām rezolūcijām.

               3.Nostāja, kas jāieņem Savienības vārdā

               Par rezolūciju projektiem, kas tiks nodoti balsošanai nākamajā OIV Ģenerālajā asamblejā, ir notikušas plašas diskusijas starp vīna nozares zinātniskajiem un tehniskajiem ekspertiem. Šīs rezolūcijas palīdzēs ar vīna standartu saskaņošanu starptautiskā mērogā un izveidos regulējumu, kas nodrošinās godīgu konkurenci vīna nozares produktu tirdzniecībā. Tāpēc tās būtu jāatbalsta.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               LESD 218. panta 9. punktu piemēro neatkarīgi no tā, vai Savienība ir attiecīgās struktūras dalībniece vai nolīguma puse
                  1
               .

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kam nav saistoša spēka saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  2
               .

               4.2.1.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Starptautiskā Vīnkopības un vīna organizācija (OIV) ir zinātniska un tehniska starpvaldību organizācija, kas darbojas vīnkopības, vīna, vīna dzērienu, galda vīnogu, rozīņu un citu vīnkopības produktu nozarē. Patlaban OIV sastāvā ir 48 valstis, un 20 no tām ir Savienības dalībvalstis. ES nav OIV locekle. Tomēr kopš 2017. gada 20. oktobra OIV ir piešķīrusi Savienībai OIV reglamenta 4. pantā noteikto īpašo statusu, kas dod Savienībai tiesības iesaistīties komisiju, apakškomisiju un ekspertu grupu darbā un apmeklēt ģenerālās asamblejas un izpildkomitejas sanāksmes.

               Ievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1308/2013 un Komisijas Deleģēto regulu (EK) 2019/934, noteiktas OIV pieņemtas un publicētas rezolūcijas rada tiesiskas sekas Savienības tiesību normās. Tāpēc Savienības nostāja attiecībā uz minētajām rezolūcijām un saistībā ar jautājumiem, kas ir tās kompetencē, būtu jāpieņem Padomei, un dalībvalstīm, kuras ir OIV locekles, minētā nostāja būtu jāpauž OIV sanāksmēs, kopīgi rīkojoties Savienības interesēs.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti, no kuriem viens ir klasificējams kā galvenais, bet otrs ir pakārtots, lēmums saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, kas nepieciešams galvenajam vai dominējošajam mērķim vai komponentam.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzēto rezolūciju projekti galvenokārt attiecas uz vīna standartu harmonizāciju un līdz ar to — uz kopējās lauksaimniecības politikas īstenošanu. Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 43. pants.

               4.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 43. pantam saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               5.Paredzētā akta publicēšana

               Neattiecas.

               2021/0130 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskajā Vīnkopības un vīna organizācijā (OIV)

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Starptautiskā Vīnkopības un vīna organizācija (OIV) nākamajā ģenerālajā asamblejā 2021. gada 12. jūlijā izskatīs un, iespējams, pieņems rezolūcijas, kurām būs juridiskas sekas LESD 218. panta 9. punkta nozīmē.

               (2)Savienība nav OIV locekle. Tomēr 2017. gada 20. oktobrī OIV Savienībai piešķīra īpašo statusu, kas noteikts OIV reglamenta 4. pantā.

               (3)20 dalībvalstis ir OIV locekles. Šīm dalībvalstīm ir iespēja ierosināt grozījumus OIV rezolūciju projektos, un nākamajā OIV ģenerālajā asamblejā 2021. gada 1. jūlijā tās tiks lūgtas šos rezolūciju projektus pieņemt.

               (4)Tāpēc Savienības nostāja attiecībā uz minētajām rezolūcijām un saistībā ar jautājumiem, kas ir tās kompetencē, būtu jāpieņem Padomei, un dalībvalstīm, kuras ir OIV locekles, minētā nostāja būtu jāpauž OIV sanāksmēs, kopīgi rīkojoties Savienības interesēs.

               (5)Ievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1308/2013
                  3
                un Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2019/934
                  4
               , noteiktas OIV pieņemtas un publicētas rezolūcijas radīs tiesiskas sekas.

               (6)Regulas (ES) Nr. 1308/2013 80. panta 3. punkta a) apakšpunktā noteikts, ka Komisijai, kad tā atļauj konkrētu vīndarības metodi, ir jāņem vērā OIV ieteiktie un publicētie vīndarības paņēmieni un analīzes metodes.

               (7)Regulas (ES) Nr. 1308/2013 80. panta 5. punktā noteikts, ka Komisijai, nosakot analīzes metodes vīnkopības nozares produktu sastāva noteikšanai, jābalstās uz attiecīgajām metodēm, kuras ieteikusi un publicējusi OIV, izņemot gadījumus, kad šīs metodes būtu neefektīvas vai nepiemērotas Savienības izvirzītā mērķa sasniegšanai.

               (8)Regulas (ES) Nr. 1308/2013 90. panta 2. punktā noteikts, ka Savienībā importētajiem vīna nozares produktiem jābūt ražotiem atbilstoši vīndarības praksei, kas Savienībā atļauta saskaņā ar minēto regulu vai, pirms šāda atļauja saņemta, jābūt ražotiem atbilstoši vīndarības praksei, kuru ieteikusi un publicējusi OIV.

               (9)Deleģētās regulas (ES) 2019/934 9. panta 1. punktā noteikts, ka tad, ja Komisija nav noteikusi vīndarības metodēs izmantojamās vielu tīrības un identificēšanas specifikācijas, jāpiemēro tās specifikācijas, kas ar atsauci uz OIV rekomendācijām norādītas minētās regulas I pielikuma A daļas 2. tabulas 4. slejā.

               (10)Rezolūcijas OENO-TECHNO 4-541A, 14-541B un 15-581A (projekti) nosaka jaunas vīndarības metodes. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 80. panta 3. punkta a) apakšpunktu un 90. panta 2. punktu šīs rezolūcijas radīs tiesiskas sekas.

               (11)Rezolūcijas OENO-SPECIF 17-625 un 17-629 (projekti) nosaka jaunas vīna ražošanā izmantotu konkrētu vielu identificēšanas specifikācijas. Rezolūcija OENO-SPECIF 20-673 (projekts) groza kādas vielas, ko izmanto vīna ražošanā, identificēšanas specifikācijas. Rezolūcija OENO-SPECIF 20-682 (projekts) atjaunina OIV tekstus, kas atsaucas uz konkrētiem vīna darīšanas procesiem. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 80. panta 3. punkta a) apakšpunktu un 90. panta 2. punktu un Deleģētās regulas (ES) 2019/934 9. pantu šīs rezolūcijas radīs tiesiskas sekas.

               (12)Rezolūcija OENO-MICRO 18-632 (projekts) atjaunina analītiskās un mikrobioloģiskās kontroles metodes attiecībā uz dažām vīndarības metodēm. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 80. panta 3. punkta a) apakšpunktu un 90. panta 2. punktu šī rezolūcija radīs tiesiskas sekas.

               (13)Rezolūcijas OENO-SCMA 16-601A, 16-601B, 18-636, 18-637 un 19-661 (projekti) nosaka jaunas analīzes metodes. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 80. panta 3. punkta a) apakšpunktu un 80. panta 5. punktu šīs rezolūcijas radīs tiesiskas sekas.

               (14)Vīna nozares zinātniskie un tehniskie eksperti ir plaši apspriedušies par minētajiem OIV rezolūciju projektiem. Šīs rezolūcijas palīdzēs ar vīna standartu saskaņošanu starptautiskā mērogā un izveidos regulējumu, kas nodrošinās godīgu konkurenci vīna nozares produktu tirdzniecībā. Tāpēc tās būtu jāatbalsta.

               (15)Lai nodrošinātu nepieciešamo elastīgumu sarunās pirms OIV ģenerālās asamblejas 2021. gada 12. jūlijā, dalībvalstīm, kas ir OIV locekles, vajadzētu būt tiesīgām vienoties par izmaiņām šajos OIV rezolūciju projektos ar nosacījumu, ka šādas izmaiņas nemaina rezolūciju būtību,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Savienības nostāja ir izklāstīta pielikumā, un šo nostāju OIV ģenerālajā asamblejā 2021. gada 12. jūlijā, rīkojoties kopīgi Savienības interesēs, pauž dalībvalstis, kuras ir OIV locekles.

               2. pants

               1.Ja 1. pantā minēto nostāju varētu ietekmēt jauna zinātniska vai tehniska informācija, kas iesniegta pirms OIV sanāksmēm vai to laikā, dalībvalstis, kas ir OIV locekles, lūdz balsošanu OIV ģenerālajā asamblejā atlikt uz tik ilgu laiku, līdz ir noteikta Savienības vārdā ieņemamā nostāja, kurā ņemta vērā jaunā informācija.

               2.Dalībvalstis, kas ir OIV locekles, kopīgi rīkojoties Savienības interesēs, pēc viedokļu saskaņošanas un bez turpmāka Padomes lēmuma, ar kuru nosaka Savienības nostāju, drīkst vienoties par tādām izmaiņām pielikumā minēto rezolūciju projektos, kuras nemaina rezolūciju būtību.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai un dalībvalstīm.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64. punkts.

                     (2)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (3)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1308/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (OV L 347, 20.12.2013., 671. lpp.).

                     (4)

                        Komisijas Deleģētā regula (ES) 2019/934 (2019. gada 12. marts), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1308/2013 papildina attiecībā uz vīnogu audzēšanas apgabaliem, kuros spirta koncentrāciju var paaugstināt, atļautajām vīndarības metodēm un ierobežojumiem, kas piemērojami vīnkopības produktu ražošanai un konservācijai, minimālo spirta procentuālo daudzumu attiecībā uz blakusproduktiem un to realizēšanu, un OIV punktu publicēšanu (OV L 149, 7.6.2019., 1. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 26.5.2021
            COM(2021) 257 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            PriekšlikumsPADOMES LĒMUMAM
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskajā Vīnkopības un vīna organizācijā (OIV)

               PIELIKUMS

               Dalībvalstis, kopīgi rīkojoties Savienības interesēs, atbalsta tikai šādus 7. pakāpē esošus rezolūciju projektus par vīndarības metodēm, par vīndarības metodēs izmantoto vielu tīrības un identificēšanas specifikācijām un par analīzes metodēm, ar kurām nosaka vīna nozares produktu saturu, neizslēdzot iespēju, ka vēlāk, pamatojoties uz jaunu informāciju, šos projektus pārskata:

               –OENO-TECHNO 14-541A “Proteāžu izmantošana, lai samazinātu dūmakainību veidojošo proteīnu koncentrāciju vīnogu misā”

               –OENO-TECHNO 14-541B “Proteāžu izmantošana, lai samazinātu dūmakainību veidojošo proteīnu koncentrāciju vīnā”

               –OENO-TECHNO 15-581A “Vīna apstrāde ar fumārskābi: mērķis — mikrobioloģiskā stabilizēšana”

               –OENO-SPECIF 17-625 “Proteāzes aktivitātes (aspergillopepsīns I) salīdzinoša izvērtēšana fermentu preparātos”

               –OENO-SPECIF 17-629 “Monogrāfija par dziļās filtrēšanas plāksnēm”

               –OENO-SPECIF 20-673 “Monogrāfijas par kālija kazeinātu atjaunināšana”

               –OENO-SPECIF 20-682 “Atsauču  un datu par galaktanāzes aktivitāti izņemšana no OIV tekstiem”

               –OENO-MICRO 18-632 “Kodeksa lapas COEI-2-CONBAC par analītiskajām metodēm un mikrobioloģisko kontroli atjaunināšana — visām monogrāfijām kopīgas analīzes”

               –OENO-SCMA 16-601A “Metožu OIV-MA-AS2-01A un OIV-MA-AS2-01B pārskatīšana — blīvums un relatīvais blīvums pie 20 °C”

               –OENO-SCMA 16-601B “Metožu OIV-MA-AS312-01A un OIV-MA-AS312-01B pārskatīšana — spirta tilpumkoncentrācija”

               –OENO-SCMA 18-636 “Metode saldinātāju noteikšanai vīnā”

               –OENO-SCMA 18-637 “Elementu analīze ar MP-AES (Microwave Plasma Atomic Emission Spectroscopy) metodi”

               –OENO-SCMA 19-661 “Kopdarbīgs pētījums: kopējā SO2 satura noteikšanas metodes validācija (starplaboratoriju pētījums)”


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 31.5.2021
            COM(2021) 268 final
            2021/0131(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem attiecībā uz Vienošanās par oficiāli atbalstītiem eksporta kredītiem dalībnieku paredzēto lēmumu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā Komisijai jāieņem saistībā ar Vienošanos par oficiāli atbalstītiem eksporta kredītiem (“vienošanās”) attiecībā uz paredzēto lēmumu grozīt Vienošanās noteikumus par procentu likmēm. Šie noteikumi nosaka minimālās tirgus procentu bāzes likmes (“CIRR”), ko piemēro oficiālam finansēšanas atbalstam eksporta kredītiem. Paredzētais lēmums saskaņotu vienošanās pušu praksi un nodrošinātu noteikumus un nosacījumus, kas atspoguļo privāto finanšu tirgu apstākļus.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Vienošanās par oficiāli atbalstītiem eksporta kredītiem

               Vienošanās ir džentlmeņu vienošanās starp ES, ASV, Kanādu, Japānu, Koreju, Norvēģiju, Šveici, Austrāliju, Jaunzēlandi un Turciju, un tās mērķis ir nodrošināt pamata noteikumus oficiāli atbalstīto eksporta kredītu sakārtotai izmantošanai. Praksē tas nozīmē izveidot vienlīdzīgas konkurences apstākļus (kuros konkurenci nosaka eksportējamo preču un pakalpojumu kvalitāte un cena, nevis paredzētie finanšu noteikumi), strādājot pie tā, lai likvidētu subsīdijas un tirdzniecības kropļojumus, kas saistīti ar oficiāli atbalstītiem eksporta kredītiem. Vienošanās stājās spēkā 1978. gada aprīlī uz nenoteiktu laiku, un, lai gan tam ir administratīvs ESAO sekretariāta atbalsts, tā nav ESAO tiesību akts
                  1
               .

               Ņemot vērā finanšu tirgus un politiskās norises, kas ietekmē oficiāli atbalstītu eksporta kredītu piešķiršanu, vienošanās tiek regulāri atjaunināta. Vienošanās ir transponēta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1233/2011 un tādējādi ir padarīta par juridiski saistošu Eiropas Savienībā
                  2

                  3
               . Atbilstīgi 2. pantam minētajā regulā vienošanās noteikumu un nosacījumu pārskatīšana ar deleģētiem aktiem tiek iekļauta ES tiesību aktos.

               2.2.Vienošanās par oficiāli atbalstītiem eksporta kredītiem dalībnieki

               Vienošanās dalībnieku (“dalībnieki”) sanāksmēs, kā arī rakstiskajās procedūrās, kur vienošanās dalībnieki pieņem lēmumus, Eiropas Komisija pārstāv Savienību. Lēmumus par visiem vienošanās grozījumiem pieņem pēc konsensa principa. Savienības nostāju pieņem Padome, un dalībvalstis to apspriež Padomes darba grupā eksporta kredītu jautājumos
                  4
               .

               Vienošanās 63. panta a) punktā noteikts, ka “Dalībnieki periodiski pārskata CIRR noteikšanas sistēmu, lai nodrošinātu, ka paziņotās likmes atspoguļo tābrīža tirgus apstākļus un atbilst izmantojamo likmju noteikšanas pamatmērķiem. Šādas pārskatīšanas attiecas arī uz uzcenojumu, kas jāpieskaita, piemērojot šīs likmes”.

               2.3.Vienošanās par oficiāli atbalstītiem eksporta kredītiem dalībnieku paredzētais akts

               CIRR sistēma tiek pārskatīta kopš 2014. gada sākuma. CIRR ir fiksētas minimālās procentu likmes, ko var piedāvāt valsts atbalstīta eksporta finansējuma līguma ietvaros. CIRR nosaka katrai vienošanās dalībnieku valūtai. Vienošanās dalībnieku 127. sanāksmē, kas notika 2014. gada jūnijā, dalībnieki uzdeva dalībnieku tehniskajiem ekspertiem pārskatīt vienošanās noteikumus par CIRR.

               CIRR reforma būtu visaptveroša reforma, kas aptvertu darbības aspektus (piemēram, kārtību, kā tiek uzturētas un fiksētas procentu likmes), kā arī strukturālus aspektus (piemēram, bāzes likmes, uzcenojumu un piemaksas). CIRR reformas mērķis ir saskaņot starp dalībniekiem aizdošanas praksi un tuvināt CIRR tirgus likmēm. Paredzētie noteikumi par CIRR būtu piemērojami visiem darījumiem, izņemot tādus darījumus, uz kuriem attiecas nozares vienošanās par kuģiem un nozares vienošanās par civilās aviācijas gaisa kuģiem.

               Vienošanās dalībnieku 141. sanāksmē, kas notika 2019. gada jūnijā, dalībnieku tehnisko ekspertu priekšsēdētājs iepazīstināja ar priekšsēdētāja priekšlikuma projektu CIRR reformai, kuras mērķis ir panākt līdzsvaru starp tehniskā darba gaitā paustajām atšķirīgajām interesēm un viedokļiem. Priekšsēdētāja priekšlikuma projekts guva plašu dalībnieku vispārēju atbalstu, lai gan vairāki mazāk svarīgi jautājumi vēl bija jāatrisina. Pagājušā gada novembra dalībnieku sanāksmē dalībnieku viedokļi satuvojās. Vienošanās dalībniekiem ir jāpieņem lēmums par kompromisa priekšlikuma projektu, izmantojot rakstisko procedūru.

               3.Nostāja, kas jāieņem Savienības vārdā

               PTO Nolīguma par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem (“SKP nolīgums”) paskaidrojošajā sarakstā par eksporta subsīdijām paredz tādu atkāpi no vienošanās, saskaņā ar kuru eksporta kredītu prakse, kas atbilst vienošanās noteikumiem, netiek uzskatīta par SKP nolīguma aizliegtu eksporta subsīdiju. Tas nozīmē, ka tad, ja PTO dalībvalsts ir vienošanās puse un tās eksporta kredītu prakse atbilst vienošanās noteikumiem vai ja PTO dalībvalsts praksē piemēro procentu likmju praksi saskaņā ar vienošanās noteikumiem, eksporta kredītu praksi neuzskata par eksporta subsīdiju. Tas piešķir īpašu nozīmi vienošanās noteikumiem par procentu likmēm.

               Noteikumi par CIRR ilgu laiku ir palikuši nemainīgi, un tiem ir nepieciešama visaptveroša reforma. Tirdzniecības finansēšana ir kļuvusi arvien izšķirošāka, pieņemot lēmumus par globālo tirdzniecību, kā rezultātā privātos finanšu tirgos tiek piedāvāts plašs finanšu produktu un līgumu struktūru klāsts. Lai nodrošinātu atbilstību, vienošanās noteikumi par procentu likmēm periodiski jāpielāgo mainīgajai tirgus praksei. Vienošanās ir tikai izklāsti vispārīgie principi, ja tiek sniegts valsts atbalstīts aizdevums ar fiksētām procentu likmēm, un koncentrējas uz strukturāliem aspektiem. Tā kā dalībvalstis nodrošina CIRR lielākā mērā nekā vairums citu dalībnieku un lai tuvinātu ES praksi, dalībvalstis ir neoficiāli vienojušās par noteikumu kopumu, kas papildina vienošanās noteikumus un aptver CIRR sistēmas darbības aspektus. Papildus vienošanās un neformālajām ES pamatnostādnēm lielākā daļa dalībvalstu ir pieņēmušas valsts CIRR noteikumus.

               Paredzētais lēmums par CIRR reformu nodrošinātu detalizētāku un visaptverošāku vienošanās XVI pielikuma atjaunināšanu. Tas ietvertu gan izmaksas, kas aizdevējam radušās, pirms pircējs ir parakstījis eksporta līgumu (piemēram, noteikumus par minimālo maksu, ko iekasē par procentu likmes piedāvāšanu un fiksēšanu), gan noteikumus par to, kā aprēķināt procentu likmi, kas atbilst valsts obligācijas ienesīgumam, pieskaitot uzcenojumu, kas sedz citas finansēšanas izmaksas. Iekļaujot komponentus, kas ietekmē finansēšanas izmaksas, CIRR reformas mērķis ir padarīt eksporta kredīta aģentūru piedāvāto noteikumu un nosacījumu lielāku saskaņotību, tādējādi nodrošinot līdzvērtīgus konkurences apstākļus vienošanās dalībniekiem. Tādā veidā šī reforma ierobežotu ES dalībvalstu iespējas pielāgot CIRR noteikumus valsts līmenī vietējās ekonomikas īpašajām vajadzībām. Ir paredzēts divu gadu pārejas periods, lai eksporta kredīta aģentūrām, kas piedāvā tiešos aizdevumus, dotu laiku pielāgoties jaunajām pamatnostādnēm.

               Kopumā paredzētais lēmums par CIRR reformu ietver noteikumus gan par darbības, gan par strukturāliem aspektiem, tādējādi nodrošinot lielāku politikas saskaņotību un uzlabojot līdzvērtīgus konkurences apstākļus dalībniekiem. Tāpēc tiek ieteikts, ka Savienības nostāja ir apstiprināt vienošanās dalībnieku paredzēto lēmumu, izmantojot rakstisko procedūru, lai pieņemtu jaunas pamatnostādnes par CIRR.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā ir paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  5
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētais akts var būtiski ietekmēt ES tiesību aktu saturu, proti, Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. novembra Regulu (ES) Nr. 1233/2011 par dažu pamatnostādņu piemērošanu oficiāli atbalstītu eksporta kredītu jomā un ar ko atceļ Padomes Lēmumus 2001/76/EK un 2001/77/EK. Tas ir tāpēc, ka, ievērojot minētās regulas 2. pantu, kurā ir noteikts, ka “Komisija pieņem deleģētos aktus saskaņā ar 3. pantu, lai grozītu II pielikumu atbilstīgi pamatnostādņu grozījumiem, par kuriem vienojušies vienošanās dalībnieki.”

               Tādēļ ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens no tiem ir atzīstams par galveno, bet otram ir pakārtota nozīme, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā tiesību akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz eksporta kredītiem, kuri ir kopējās tirdzniecības politikas darbības jomā. Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 207. pants.

               4.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 207. panta 4. punkta pirmajai daļai saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               2021/0131 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem attiecībā uz Vienošanās par oficiāli atbalstītiem eksporta kredītiem dalībnieku paredzēto lēmumu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar tā 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Pamatnostādnes, kas ietvertas Vienošanās par oficiāli atbalstītiem eksporta kredītiem (“vienošanās”), ir transponētas ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1233/2011 un tādējādi ir juridiski saistošas ES
                  6
               .

               (2)Saskaņā ar vienošanās 63. pantu vienošanās dalībniekiem (“dalībnieki”) būtu periodiski jāpārskata tirgus procentu bāzes likmju (“CIRR”) noteikšanas sistēma, lai nodrošinātu, ka paziņotās likmes atspoguļo tābrīža tirgus apstākļus un atbilst izmantojamo likmju noteikšanas pamatmērķiem. Šādām pārskatīšanām būtu jāattiecas arī uz uzcenojumu, kas jāpieskaita, piemērojot šīs likmes.

               (3)Dalībniekiem, izmantojot rakstisku procedūru, jāpieņem lēmums par paredzēto lēmumu grozīt vienošanās noteikumus par CIRR.

               (4)Paredzētajam lēmumam par CIRR noteikumu reformu būtu jānodrošina lielāka politikas saskaņotība, kā arī jāsaskaņo aizdošanas prakse, tādējādi uzlabojot līdzvērtīgus konkurences apstākļus dalībniekiem. Turklāt tam būtu jātuvina oficiāli atbalstītajos eksporta kredītu darījumos piedāvātās fiksētās procentu likmes tirgus likmēm un jānodrošina, ka tās ir labāk pielāgotas noteikumiem, kas tiek piedāvāti privātajā finanšu tirgū. Divu gadu ilgam pārejas periodam būtu jādod eksporta kredīta aģentūrām laiks jauno pamatnostādņu pieņemšanai un paziņošanai.

               (5)Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1233/2011 2. pantu ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem vienošanās dalībnieku rakstiskajā procedūrā, jo paredzētais lēmums var būtiski ietekmēt Savienības tiesību aktu saturu ,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Vienošanās par oficiāli atbalstītiem eksporta kredītiem dalībnieku rakstiskā procedūrā attiecībā uz paredzēto lēmumu grozīt CIRR noteikumus, ir balstīta uz šā lēmuma pielikumu.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Definēts ESAO konvencijas 5. pantā.

                     (2)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1233/2011 (2011. gada 16. novembris) par dažu pamatnostādņu piemērošanu oficiāli atbalstītu eksporta kredītu jomā un ar ko atceļ Padomes Lēmumus 2001/76/EK un 2001/77/EK (OV L 326, 8.12.2011., 45. lpp.).

                     (3)

                        Agrāk ESAO vienošanās iepriekšējās redakcijas jau ir transponētas ES tiesību aktos ar Padomes lēmumiem.

                     (4)

                        Padomes lēmums, ar ko izveido kredītapdrošināšanas, kredītgarantiju un finanšu kredītu politikas koordinācijas grupu (OV 66, 27.10.1960, 1339. lpp.).

                     (5)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (6)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1233/2011 (2011. gada 16. novembris) par dažu pamatnostādņu piemērošanu oficiāli atbalstītu eksporta kredītu jomā un ar ko atceļ Padomes Lēmumus 2001/76/EK un 2001/77/EK (OV L 326, 8.12.2011., 45. lpp.) (“Regula (ES) Nr. 1233/2011”).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 31.5.2021
            COM(2021) 268 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem attiecībā uz Vienošanās par oficiāli atbalstītiem eksporta kredītiem dalībnieku paredzēto lēmum

               PIELIKUMS

               PRIEKŠLIKUMS

               XVII PIELIKUMS

               1. IEDAĻA.CIRR APRĒĶINĀŠANA

               1.Ja vajadzīgie dati ir pieejami sekretariātam, CIRR nosaka katra dalībnieka valūtai. Dalībnieks vai valsts, kas nav dalībniece, var pieprasīt noteikt CIRR tādas valsts valūtai, kas nav dalībniece. Pēc apspriešanās ar ieinteresēto valsti, kas nav dalībniece, dalībnieks vai sekretariāts šīs valsts vārdā var izteikt priekšlikumu CIRR aprēķināšanai šajā valūtā.

               2.Citi dalībnieki izmanto CIRR, kas noteikta konkrētai valūtai, ja tie nolemj par finansēšanu attiecīgajā valūtā.

               3.CIRR sastāv no bāzes likmes un uzcenojuma.

               4.Minimālā CIRR jebkurai valūtai nav mazāka par 15 bāzes punktiem.

               I.BĀZES LIKMES NOTEIKŠANA

               5.CIRR likmes aprēķina katru mēnesi, un tās stājas spēkā katra mēneša 15. datumā.

               6.CIRR bāzes likmes aprēķina, izmantojot valsts obligāciju ienesīguma likmi.

               7.Katram darījumam izmantojamās valsts obligācijas termiņu nosaka pēc šādas formulas: izmaksas periods + 0,5 atmaksas periods + 0,5 atmaksas biežums gados
                  1
                (standarta atmaksas profiliem). Darījumiem ar nestandarta atmaksas profilu izmanto šādu formulu: DP + [∑ ( − ) ∗ ] / ∑   =1  =1 ∗ 1/365]
                  2
               . Rezultāts tiks noapaļots līdz tuvākajam gadam un ierobežots, nosakot desmit gadu augšējo robežu un trīs gadu apakšējo robežu.

               8.Dalībnieki aprēķina obligāciju ienesīguma likmi, izmantojot visu iepriekšējā kalendārā mēneša valsts 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 un 10 gadu valsts obligāciju dienas ienesīguma likmju vidējo aritmētisko vērtību attiecīgajā valūtā. Šo ienesīguma likmi paziņo sekretariātam ne vēlāk kā tad, kad pagājušas piecas dienas pēc katra mēneša beigām, un katru mēnesi tās dara publiski pieejamas.

               9.Dalībnieki var izmantot lineāro interpolāciju, lai sasniegtu nepieciešamo ienesīguma likmi, ja vien tā ir divu līdz 15 gadu (ieskaitot) valsts obligāciju interpolācijas diapazonā. Ekstrapolācija uz zemāku vai augstāku obligāciju ienesīgumu nav atļauta.

               10.Ja par vienu vai vairākām nepieciešamajām valsts obligācijām nav iespējams iegūt datus (saskaņā ar 8. un 9. pantu), tad attiecībā uz darījumiem, kuriem šāds termiņš ir vajadzīgs, CIRR šajā valūtā nebūs pieejama (7. pants), ja vien trūkstošie dati neattiecas uz īsākiem termiņiem un ir sniegti dati par garākiem termiņiem (līdz 10 gadiem). Šādā gadījumā, lai aprēķinātu bāzes likmes, kurām nepieciešami šādi īsāki termiņi, tiek izmantots nākamās augstākās valdības obligācijas ienesīgums.

               II.UZCENOJUMA NOTEIKŠANA

               11.Uzcenojumu aprēķina reizi ceturksnī (attiecīgi katra gada 15. janvārī, 15. aprīlī, 15. jūlijā un 15. oktobrī) saskaņā ar piecu gadu mijmaiņas darījumu ienesīguma starpību (starpība starp valdības piecu gadu obligāciju likmi un piecu gadu mijmaiņas darījumu likmi).

               12.Uzcenojumu aprēķina, izmantojot šādu formulu: 0,5 * (piecu gadu mijmaiņas darījumu ienesīguma starpības trīs mēnešu vidējais dienas ienesīgums) + 80 bāzes punkti.  Rezultāts tiks noapaļots līdz tuvākajam bāzes punktam un ierobežots, nosakot 120 bāzes punktu augšējo robežu un 80 bāzes punktu apakšējo robežu.

               13.Izmantojamo piecu gadu mijmaiņas darījumu ienesīguma starpības trīs mēnešu vidējo dienas ienesīgumu iegūst, aprēķinot piecu gadu mijmaiņas darījumu vidējo dienas ienesīgumu pēdējos trīs kalendārajos mēnešos attiecīgajās valūtās. Tos paziņo sekretariātam ne vēlāk kā tad, kad pagājušas piecas dienas pēc katra ceturkšņa beigām.

               14.Ja tirgū attiecīgajai valūtai nav pieejama piecu gadu mijmaiņas darījumu ienesīguma starpība, uzcenojumu nosaka 100 bāzes punktu apmērā.

               15.Iegūtos uzcenojumus dara publiski pieejamus katra ceturkšņa sākumā.

               2. IEDAĻA.CIRR PIEMĒROŠANA

               16.Ja oficiālu finansiālu atbalstu sniedz aizdevumiem ar mainīgu likmi, bankām un citām finansēšanas iestādēm nav atļauts visā aizdevuma līguma darbības laikā piedāvāt iespēju izvēlēties zemāko likmi — vai nu CIRR (sākotnējā līguma laikā), vai īstermiņa tirgus likmi.

               I.CIRR DARBĪBAS PERIODS

               17.CIRR var fiksēt Finanšu līguma datumā (DFC), pirms vai pēc tā.

               18.Ja CIRR tiek fiksēta un turēta pirms DFC, turēšanas periods nedrīkst pārsniegt 12 mēnešus pēc kārtas
                  3
               , turēšanas perioda ilgums tiks noteikts vēlākais piedāvājuma datumā (DoQ) un piemērojamai CIRR pievieno papildu starpību saskaņā ar pievienoto tabulu.

                        Turēšanas periods (mēnešos)

                        Turēšanas perioda izmaksas

                        1 mēn.

                        20 bāzes punkti

                        2 mēn.

                        20 bāzes punkti

                        3 mēn.

                        20 bāzes punkti

                        4 mēn.

                        20 bāzes punkti

                        5 mēn.

                        20 bāzes punkti

                        6 mēn.

                        20 bāzes punkti

                        7 mēn.

                        23 bāzes punkti

                        8 mēn.

                        26 bāzes punkti

                        9 mēn.

                        30 bāzes punkti

                        10 mēn.

                        34 bāzes punkti

                        11 mēn.

                        39 bāzes punkti

                        12 mēn.

                        44 bāzes punkti

               19.Ja turēšanas periods beidzas pirms DFC, CIRR var jaunam turēšanas periodam pārskatīt nekavējoties vai vēlākā laikposmā. Ja komerclīguma parakstīšana (SCC) notikusi pirms pārskatīšanas, jaunā likme nav zemāka par pēdējo iepriekš fiksēto likmi. Nav ierobežojumu attiecībā uz CIRR pārskatīšanas reižu skaitu.

               20.Jebkuras izmaiņas procentu uzkrājuma periodā pirms DFC vai tā laikā noved pie CIRR bāzes likmes pārrēķināšanas. Šāda pārrēķina pamatā ir jaunais procentu uzkrājuma periods, izmantojot bāzes likmes, kas bija spēkā sākotnējā piedāvājuma datumā (DOQ); to neuzskata par CIRR likmes pārskatīšanu vai atcelšanu.

               II.SAISTĪBU MAKSA

               21.Par tiešajiem kredītiem iekasē saistību maksu. Ja CIRR tika fiksēta pirms vai pēc DFC, saistību maksa tiks iekasēta tūlīt pēc DFC. Ja CIRR tika fiksēta pēc DFC, to iekasē uzreiz pēc DOQ.

               22.Dalībnieki iekasē saistību maksu, kas atbilst vai pārsniedz pašreizējo tirgus praksi, ja vien šī informācija ir pieejama.

               III.BRĪVPRĀTĪGA ATCELŠANA UN BRĪVPRĀTĪGA PIRMSTERMIŅA ATMAKSA

               23.Ja CIRR likme tiek brīvprātīgi atcelta, jebkura nākamā CIRR likme, kas tiek kotēta tam pašam darījumam un tam pašam eksportētājam, nav zemāka par pēdējo iepriekš kotēto CIRR.

               24.Pirms DFC nav nekādu izmaksu par CIRR likmes atcelšanu vai pāreju uz mainīgo likmi.

               25.Kad ir iestājies DFC neatkarīgi no tā, kad CIRR tika noteikta, jebkura aizdevuma vai tā daļas brīvprātīgas atcelšanas vai brīvprātīgas pirmstermiņa atmaksas gadījumā, aizņēmējs atlīdzina valsts iestādei, kura sniegusi oficiālu atbalstu, visas izmaksas un zaudējumus, kas radušies šādas pirmstermiņa atmaksas vai brīvprātīgas atcelšanas rezultātā. Tas ietver izmaksas, kas valsts iestādei radušās, aizstājot paredzamo naudas līdzekļu ienākšanas daļu par fiksētu likmi, ko šī pirmstermiņa atmaksa vai brīvprātīga atcelšana ir pārtraukusi.

               3. IEDAĻA.PĀRSKATĪŠANA UN PĀREJAS NOTEIKUMI

               26.Šajā pielikumā izklāstītie noteikumi stājas spēkā divus gadus pēc dienas, kad panākta vienošanās par reformu attiecībā uz darījumiem, kas veikti, sākot no minētās dienas.

               27.Dalībnieki veic šajā pielikumā izklāstīto CIRR noteikumu visaptverošu pārskatīšanu ne vēlāk kā tad, kad pagājuši četri gadi pēc dienas, kad panākta vienošanās par šo reformu.

               II.XV PIELIKUMA PAPILDINĀJUMI (DEFINĪCIJU SARAKSTS)

               ·Finanšu līguma datums (DFC): datums, no kura visām Finanšu līguma pusēm tas ir saistošs, ņemot vērā visas attiecīgās juridiskās saistības.

               ·Piedāvājuma datums (DOQ): datums, kurā tiek fiksēta CIRR.

               ·Turēšanas periods: periods, kas sākas ar DOQ un beidzas ar DFC.

               ·Procentu uzkrājuma periods: periods, kurā uzkrājas procenti (t. i., no pirmās izmaksas līdz pēdējai pamatsummas atmaksai: izmaksas periods + atmaksas periods).

               III.IZMAIŅAS 20. PANTĀ, STĀJOTIES SPĒKĀ ŠAI REFORMAI

               20. CIRR APRĒĶINĀŠANA UN PIEMĒROŠANA

               (a)CIRR oficiālam finansēšanas atbalstam, ko sniedz saskaņā ar Vienošanos un visiem tās pielikumiem, izņemot Nozares vienošanos par eksporta kredītiem kuģiem civilās aviācijas gaisa kuģiem (III pielikums), nosaka un piemēro saskaņā ar XVI pielikuma noteikumiem.

               (b)CIRR oficiālam finansēšanas atbalstam, ko sniedz saskaņā ar vienošanos un visiem tās pielikumiem, izņemot Nozares vienošanos par eksporta kredītiem kuģiem (I pielikums) un Nozares vienošanos par eksporta kredītiem civilās aviācijas gaisa kuģiem (III pielikums), nosaka un piemēro saskaņā ar XVII pielikuma noteikumiem.

                     (1)

                        Atmaksas biežums ikgadējai atmaksai = 1, pusgada atmaksai = 0,5 un ceturkšņa atmaksām = 0,25.

                     (2)

                        tli =pirmā maksājuma termiņš; tsp = sākuma termiņš; Dli = pirmajā maksājumā iemaksātā summa.

                     (3)

                        Ja CIRR tiek pārskatīta, mēneši atkal tiek skaitīti no nulles.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 2.6.2021
            COM(2021) 275 final
            2021/0132(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par finanšu iemaksām, kas Eiropas Attīstības fonda pusēm jāveic, lai finansētu minēto fondu, tajā skaitā iemaksas otro daļu 2021. gadam

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

                  Priekšlikums attiecas uz Padomes lēmuma projektu par finanšu iemaksu otro daļu 11. Eiropas Attīstības fondā (EAF), kas EAF pusēm jāiemaksā 2021. gadā.

                  11. EAF un citi vēl pieejamie EAF (t. i., 8., 9. un 10. EAF) tiek pārvaldīti saskaņā ar šādiem noteikumiem:

                  pašreizējais Partnerattiecību nolīgums starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu (ĀKK) grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses (“ĀKK un ES partnerattiecību nolīgums”), ar jaunākajiem grozījumiem
                     1
                  ;

                  ĀKK un ES Vēstnieku komitejas 2020. gada 4. decembra Lēmums Nr. 2/2020
                     2
                   grozīt ĀKK un ES Vēstnieku komitejas Lēmumu Nr. 3/2019
                     3
                   pieņemt pārejas posma pasākumus, ievērojot ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma 95. panta 4. punktu; ar minēto lēmumu ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma noteikumu piemērošana tika vēlreiz pagarināta līdz 2021. gada 30. novembrim vai līdz jauna ĀKK un ES nolīguma (“jaunais nolīgums”) spēkā stāšanās brīdim, vai līdz jaunā nolīguma provizoriskas piemērošanas brīdim starp Savienību un ĀKK valstīm atkarībā no tā, kas notiek agrāk;

                  Padomes Lēmums (ES) 2020/2233 par saistībām attiecībā uz līdzekļiem, kas rodas no atmaksājumiem saskaņā ar ĀKK ieguldījumu mehānismu no operācijām 9., 10. un 11. Eiropas Attīstības fonda ietvaros
                     4
                  ;

                  Padomē sanākušo Eiropas Savienības dalībvalstu valdību pārstāvju Iekšējais nolīgums par Eiropas Savienības palīdzības finansēšanu atbilstīgi daudzgadu finanšu shēmai laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam saskaņā ar ĀKK un ES Partnerattiecību nolīgumu un par finansiālas palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, kurām piemēro Līguma par Eiropas Savienības darbību ceturto daļu
                     5
                   (11. EAF “Iekšējais nolīgums”);

                  Padomes Regula (ES) 2018/1877 par finanšu regulējumu, ko piemēro 11. Eiropas Attīstības fondam
                     6
                   (“11. EAF finanšu regula”).

                  Iepriekš minētie dokumenti ietver daudzgadu saistības, ko EAF puses uzņēmušās attiecībā uz finansiāla atbalsta sniegšanu EAF kasei. 11. EAF finanšu regulā ir noteikts, ka EAF pusēm jāveic regulāras iemaksas EAF kasē saskaņā ar iepriekš noteiktām finanšu saistībām. Regulāro iemaksu pamatā ir tehniski Padomes lēmumi, kas atspoguļo iepriekš noteikto finanšu saistību īstenošanu.

               Tādēļ dažas no paskaidrojuma rakstā minētajām pozīcijām nav piemērojamas tādiem aicinājumiem veikt regulārās iemaksas kā, piemēram, šim aicinājumam.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  Saskaņā ar 11. EAF finanšu regulas 19. panta 3. punktu Padomei lēmums par šo priekšlikumu jāpieņem ne vēlāk kā 21. kalendārajā dienā pēc tam, kad Eiropas Komisija, kas rīkojas Eiropas Savienības vārdā, ir iesniegusi šo priekšlikumu.

               2021/0132 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par finanšu iemaksām, kas Eiropas Attīstības fonda pusēm jāveic, lai finansētu minēto fondu, tajā skaitā iemaksas otro daļu 2021. gadam

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Padomē sanākušo Eiropas Savienības dalībvalstu valdību pārstāvju Iekšējo nolīgumu par Eiropas Savienības palīdzības finansēšanu atbilstīgi daudzgadu finanšu shēmai laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam saskaņā ar ĀKK un ES Partnerattiecību nolīgumu un par finansiālas palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, kurām piemēro Līguma par Eiropas Savienības darbību ceturto daļu
                  7
               , un jo īpaši tā 7. panta 2. punktu saistībā ar 14. panta 3. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (ES) 2018/1877 (2018. gada 26. novembris) par finanšu regulējumu, ko piemēro 11. Eiropas Attīstības fondam, un ar ko atceļ Regulu (ES) 2015/323
                  8
                (EAF) (“11. EAF finanšu regula”), un jo īpaši tās 19. panta 3. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar Padomes Regulas (ES) 2018/1877
                  9
                19. līdz 22. pantā noteikto procedūru Eiropas Komisijai līdz 2021. gada 15. jūnijam jāiesniedz priekšlikums, norādot iemaksas otrās daļas summu 2021. gadam un pārskatītu gada iemaksas summu 2021. gadam gadījumos, kad summa atšķiras no faktiskajām vajadzībām.

               (2)Saskaņā ar Regulas (ES) 2018/1877 46. pantu Eiropas Investīciju banka (“EIB”) 2021. gada 6. aprīlī nosūtīja Komisijai atjauninātās saistību un maksājumu aplēses par tās pārvaldītajiem instrumentiem.

               (3)Saskaņā ar Regulas (ES) 2018/1877 20. panta 1. punktu ir noteikts, ka, aicinot veikt iemaksas, vispirms izlieto summas, kas paredzētas iepriekšējos Eiropas Attīstības fondos (“EAF”). Tāpēc būtu jāsniedz aicinājums veikt iemaksas EIB un Komisijai saskaņā ar Regulu (ES) 2018/1877.

               (4)Saskaņā ar Līguma par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (“Izstāšanās līgums”) 152. pantu ir noteikts, ka Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei (“Apvienotā Karaliste”) ir jāpaliek EAF pusei līdz 11. EAF un visu iepriekšējo neslēgto EAF slēgšanai. Tomēr saskaņā ar Izstāšanās līguma 153. pantu Apvienotās Karalistes daļu no 11. EAF vai iepriekšējo EAF projektu atbrīvotajiem līdzekļiem atkārtoti neizmanto gadījumos, kad saistības par minētajiem līdzekļiem ir atceltas pēc 2020. gada 31. decembra.

               (5)Padomes Lēmumā (ES) 2020/1708
                  10
                dalībvalstu EAF iemaksu gada summa 2021. gadam Eiropas Komisijai ir noteikta 3 700 000 000 EUR apmērā un Eiropas Investīciju bankai – 300 000 000 EUR apmērā.

               (6)Lai būtu iespējams tūlītēji piemērot šā lēmuma noteiktos pasākumus, šim lēmumam būtu jāstājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Eiropas Attīstības fonda puses veic individuālās Eiropas Attīstības fonda iemaksas Eiropas Komisijai un Eiropas Investīciju bankai kā iemaksu otro daļu par 2021. gadu saskaņā ar pielikumu.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp.

                     (2)

                        OV L 420, 14.12.2020., 32. lpp.

                     (3)

                        OV L 1, 3.1.2020., 3. lpp.

                     (4)

                        OV L 438, 28.12.2020., 188.–191. lpp.

                     (5)

                        OV L 210, 6.8.2013., 1. lpp.

                     (6)

                        OV L 307, 3.12.2018., 1.–21. lpp.

                     (7)

                        OV L 210, 6.8.2013., 1. lpp.

                     (8)

                        OV L 58, 3.3.2015., 17.–38. lpp.

                     (9)

                        Padomes Regula (ES) 2018/1877 (2018. gada 26. novembris) par finanšu regulējumu, ko piemēro 11. Eiropas Attīstības fondam, un ar ko atceļ Regulu (ES) 2015/323 (OV L 307, 3.12.2018., 7. lpp.).

                     (10)

                        Padomes Lēmums (ES) 2020/1708 (2020. gada 13. novembris) par finanšu iemaksām, kas dalībvalstīm jāveic, lai finansētu Eiropas Attīstības fondu, tajā skaitā maksimālo apjomu 2022. gadam, gada summu 2021. gadam, pirmo daļu 2021. gadam un provizorisku un nesaistošu prognozi attiecībā uz gaidāmajām gada iemaksu summām 2023. un 2024. gadam (OV L 385, 13.11.2020., 13. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 2.6.2021
            COM(2021) 275 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums PADOMES LĒMUMS
            par finanšu iemaksām, kas Eiropas Attīstības fonda pusēm jāveic, lai finansētu minēto fondu, tajā skaitā iemaksas otro daļu 2021. gadam

               PIELIKUMS

                        DALĪBVALSTIS un APVIENOTĀ KARALISTE

                        11. EAF sadalījums %

                        2. daļa 2021. gadā (EUR)

                        Kopā

                        EIB

                        Komisija

                        11. EAF

                        11. EAF

                        BEĻĢIJA

                        3,24927

                        4 224 051,00

                        38 991 240,00

                        43 215 291,00

                        BULGĀRIJA

                        0,21853

                        284 089,00

                        2 622 360,00

                        2 906 449,00

                        ČEHIJA

                        0,79745

                        1 036 685,00

                        9 569 400,00

                        10 606 085,00

                        DĀNIJA

                        1,98045

                        2 574 585,00

                        23 765 400,00

                        26 339 985,00

                        VĀCIJA

                        20,57980

                        26 753 740,00

                        246 957 600,00

                        273 711 340,00

                        IGAUNIJA

                        0,08635

                        112 255,00

                        1 036 200,00

                        1 148 455,00

                        ĪRIJA

                        0,94006

                        1 222 078,00

                        11 280 720,00

                        12 502 798,00

                        GRIEĶIJA

                        1,50735

                        1 959 555,00

                        18 088 200,00

                        20 047 755,00

                        SPĀNIJA

                        7,93248

                        10 312 224,00

                        95 189 760,00

                        105 501 984,00

                        FRANCIJA

                        17,81269

                        23 156 497,00

                        213 752 280,00

                        236 908 777,00

                        HORVĀTIJA

                        0,22518

                        292 734,00

                        2 702 160,00

                        2 994 894,00

                        ITĀLIJA

                        12,53009

                        16 289 117,00

                        150 361 080,00

                        166 650 197,00

                        KIPRA

                        0,11162

                        145 106,00

                        1 339 440,00

                        1 484 546,00

                        LATVIJA

                        0,11612

                        150 956,00

                        1 393 440,00

                        1 544 396,00

                        LIETUVA

                        0,18077

                        235 001,00

                        2 169 240,00

                        2 404 241,00

                        LUKSEMBURGA

                        0,25509

                        331 617,00

                        3 061 080,00

                        3 392 697,00

                        UNGĀRIJA

                        0,61456

                        798 928,00

                        7 374 720,00

                        8 173 648,00

                        MALTA

                        0,03801

                        49 413,00

                        456 120,00

                        505 533,00

                        NĪDERLANDE

                        4,77678

                        6 209 814,00

                        57 321 360,00

                        63 531 174,00

                        AUSTRIJA

                        2,39757

                        3 116 841,00

                        28 770 840,00

                        31 887 681,00

                        POLIJA

                        2,00734

                        2 609 542,00

                        24 088 080,00

                        26 697 622,00

                        PORTUGĀLE

                        1,19679

                        1 555 827,00

                        14 361 480,00

                        15 917 307,00

                        RUMĀNIJA

                        0,71815

                        933 595,00

                        8 617 800,00

                        9 551 395,00

                        SLOVĒNIJA

                        0,22452

                        291 876,00

                        2 694 240,00

                        2 986 116,00

                        SLOVĀKIJA

                        0,37616

                        489 008,00

                        4 513 920,00

                        5 002 928,00

                        SOMIJA

                        1,50909

                        1 961 817,00

                        18 109 080,00

                        20 070 897,00

                        ZVIEDRIJA

                        2,93911

                        3 820 843,00

                        35 269 320,00

                        39 090 163,00

                        APVIENOTĀ KARALISTE

                        14,67862

                        19 082 206,00

                        176 143 440,00

                        195 225 646,00

                        KOPĀ ES-27 UN APVIENOTĀ KARALISTE

                        100,00

                        130 000 000,00

                        1 200 000 000,00

                        1 330 000 000,00


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 2.6.2021
            COM(2021) 282 final
            2021/0137(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               Līgumā par Eiropas Savienības darbību noteikts, ka dalībvalstis ekonomikas politiku un nodarbinātības veicināšanu uzskata par vispārsvarīgu jautājumu un savu darbību šajā jomā koordinē Padomē. Līgumā norādīts, ka Padomei jāpieņem nodarbinātības pamatnostādnes (148. pants), un precizēts, ka tām jābūt saskaņotām ar ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm (121. pants).

               Ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes ir izstrādātas uz nenoteiktu laikposmu, taču nodarbinātības pamatnostādnes jāizstrādā katru gadu no jauna. Šādas pamatnostādnes kā integrēta pakete pirmo reizi kopā tika pieņemtas 2010. gadā, stiprinot stratēģiju “Eiropa 2020”. Līdz 2014. gadam integrētās pamatnostādnes saglabājās nemainīgas. Pārskatītās integrētās pamatnostādnes tika pieņemtas 2015. gadā. 2018. gadā nodarbinātības pamatnostādnes tika saskaņotas ar principiem, kas izklāstīti Eiropas sociālo tiesību pīlārā, ko Eiropas Parlaments, Padome un Komisija 2017. gada novembrī pieņēma ar mērķi valstu līmenī virzīt reformas un panākt, lai tas rādītu virzienu konverģences atjaunošanai visā Eiropā. Pamatnostādnes 2019. gadā nemainījās. 2020. gadā tās tika saskaņotas, lai iekļautu elementus, kas saistīti ar Covid-19 krīzes sekām, zaļo un digitālo pārkārtošanos un ANO ilgtspējīgas attīstības mērķiem.

               Nodarbinātības pamatnostādnes kopā ar ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm ir izklāstītas Padomes lēmumā par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (Integrēto pamatnostādņu II daļa) un sniedz pamatu konkrētām valstīm adresētiem ieteikumiem attiecīgajās jomās.

               Nodarbinātības politikas pamatnostādnēs izvirzītie vispārējie mērķi un prioritātes joprojām ir spēkā. Pamatojoties uz LESD 148. panta 2. punktu, nodarbinātības pamatnostādņu derīgums 2021. gadam ir jāapstiprina ar Padomes lēmumu, ko pieņem pēc apspriešanās ar Eiropas Parlamentu, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju, Reģionu komiteju un Nodarbinātības komiteju.

               Nodarbinātības pamatnostādnes ir šādas:

               5. pamatnostādne. Palielināt pieprasījumu pēc darbaspēka;

               6. pamatnostādne. Stiprināt darbaspēka piedāvājumu un uzlabot piekļuvi nodarbinātībai, prasmēm un kompetencēm;

               7. pamatnostādne. Uzlabot darba tirgu darbību un sociālā dialoga efektivitāti;

               8. pamatnostādne. Veicināt vienlīdzīgas iespējas visiem, sekmēt sociālo iekļaušanu un apkarot nabadzību.

               2021/0137 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 148. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu
                  1
               ,

               ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu
                  2
               ,

               ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu
                  3
               ,

               ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu
                  4
               ,

               tā kā:

               (1)Lai sasniegtu Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā noteiktos mērķus par pilnīgu nodarbinātību un sociālo attīstību, līdzsvarotu izaugsmi, vides augsta līmeņa aizsardzību un tās kvalitātes uzlabošanu, dalībvalstīm un Savienībai jāizstrādā koordinēta stratēģija nodarbinātības jomā, jo īpaši atbalstot kvalificētu, apmācītu un pielāgoties spējīgu darbaspēku, kā arī tādus darba tirgus, kas ir vērsti uz nākotni un spēj reaģēt uz pārmaiņām ekonomikā. Dalībvalstīm, ņemot vērā valstu praksi attiecībā uz darba devēju un darba ņēmēju atbildību, nodarbinātības veicināšana jāuzskata par vispārsvarīgu jautājumu un sava darbība šajā jomā jākoordinē Padomē.

               (2)Savienībai ir jāapkaro sociālā atstumtība un diskriminācija, jāveicina sociālais taisnīgums un aizsardzība, kā arī sieviešu un vīriešu līdztiesība, paaudžu solidaritāte un bērnu tiesību aizsardzība. Nosakot un īstenojot savu politiku un darbības, Savienībai ir jāņem vērā prasības, kas saistītas ar augsta nodarbinātības līmeņa veicināšanu, atbilstīgas sociālās aizsardzības nodrošināšanu, nabadzības un sociālās atstumtības apkarošanu, augsta līmeņa izglītības un apmācības nodrošināšanu un cilvēku veselības aizsardzību, kā tas noteikts Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 9. pantā.

               (3)Saskaņā ar LESD Savienība ir izstrādājusi un īstenojusi politikas koordinēšanas instrumentus ekonomikas un nodarbinātības politikas jomās. Padomes Lēmuma (ES) 2020/1512(
                  5
               ) pielikumā izklāstītās dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnes (“pamatnostādnes”), kas ir daļa no šiem instrumentiem, kopā ar dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm, kas noteiktas Padomes Ieteikumā (ES) 2015/1184(
                  6
               ), veido integrētās pamatnostādnes. Tām, paturot prātā dalībvalstu savstarpējo atkarību, jānosaka, kā dalībvalstīs un Savienībā īstenot politiku. Koordinētu Eiropas un valstu politikas un reformu rezultātā būtu jānonāk pie atbilstoša vispārēju, ilgtspējīgu ekonomikas un sociālās politikas risinājumu kopuma, kam, savukārt, būtu jārada plašāka pozitīva ietekme.

               (4)Nodarbinātības politikas pamatnostādnes ir saskaņotas ar Stabilitātes un izaugsmes paktu, spēkā esošajiem Savienības tiesību aktiem un dažādām Savienības iniciatīvām, to vidū Padomes 2020. gada 30. oktobra Ieteikumu(
                  7
               ), Padomes 2016. gada 15. februāra Ieteikumu(
                  8
               ), Padomes 2016. gada 19. decembra Ieteikumu(
                  9
               ), Padomes 2018. gada 15. marta Ieteikumu(
                  10
               ), Padomes 2018. gada 22. maija Ieteikumu par pamatkompetencēm mūžizglītībā(
                  11
               ), Padomes 2019. gada 22. maija Ieteikumu(
                  12
               ), Padomes 2019. gada 8. novembra Ieteikumu(
                  13
               ),  Padomes 2014. gada 10. marta Ieteikumu(
                  14
               ), Padomes 2020. gada 24. novembra Ieteikumu(
                  15
               ), Padomes 2021. gada 4. marta Ieteikumu par iedarbīgu un aktīvu atbalstu nodarbinātībai pēc Covid-19 krīzes (EASE)(
                  16
               ) un [Padomes Ieteikumu, ar ko izveido Eiropas Garantiju bērniem(
                  17
               )].

               (5)Eiropas pusgads apvieno šos dažādos instrumentus visaptverošā sistēmā integrētai daudzpusējai ekonomikas un nodarbinātības politikas koordinācijai un uzraudzībai. Cenšoties panākt vidisko ilgtspēju, ražīgumu, taisnīgumu un stabilitāti, Eiropas pusgadā integrēti Eiropas sociālo tiesību pīlāra principi un tā uzraudzības instruments – sociālo rezultātu pārskats – un tajā paredzēta cieša sadarbība ar sociālajiem partneriem, pilsonisko sabiedrību un citām ieinteresētajām personām. Tas atbalsta ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanu. Savienības un dalībvalstu nodarbinātības un ekonomikas politikai būtu jāiet rokrokā ar Eiropas pāreju uz klimatneitrālu, vidiski ilgtspējīgu un digitālu ekonomiku, uzlabojot konkurētspēju, nodrošinot pienācīgus darba nosacījumus, veicinot inovāciju, sekmējot sociālo taisnīgumu un vienlīdzīgas iespējas, kā arī novēršot nevienlīdzību un reģionālās atšķirības.

               (6)Klimata pārmaiņas un ar vidi saistītās problēmas, globalizācija, digitalizācija, mākslīgais intelekts, tāldarbs, platformu ekonomika un demogrāfiskās pārmaiņas pārveidos Eiropas ekonomiku un sabiedrību. Lai pilnvērtīgi ņemtu vērā šos strukturālos faktorus un pēc vajadzības pielāgotu pašreizējās sistēmas, atzīstot dalībvalstu ekonomikas un darba tirgu un ar tiem saistītās politikas ciešo savstarpējo atkarību, Savienībai un tās dalībvalstīm būtu jāstrādā kopā. Tālab gan Savienības, gan valstu līmenī ir nepieciešama koordinēta, vērienīga un efektīva politikas rīcība, kas būtu saskaņā ar LESD un Savienības noteikumiem par ekonomikas pārvaldību. Šādai politikas rīcībai būtu jāaptver ilgtspējīgu investīciju palielināšana, atjaunota apņemšanās pareizā secībā veikt reformas, kas sekmē ekonomisko izaugsmi, kvalitatīvu darbvietu izveidi, ražību, pienācīgus nodarbinātības nosacījumus, sociālo un teritoriālo kohēziju, augšupēju konverģenci, ekonomikas noturību un fiskālās atbildības īstenošanu. Tajā būtu jāapvieno pasākumi piedāvājuma un pieprasījuma jomā, vienlaikus ņemot vērā to ietekmi uz vidi, nodarbinātību un sociālo jomu.

               (7)Eiropas Parlaments, Padome un Komisija proklamēja Eiropas sociālo tiesību pīlāru(
                  18
               ) (“pīlārs”). Pīlārs nosaka 20 principus un tiesības, kas nepieciešami labi funkcionējošu un taisnīgu darba tirgu un sociālās drošības sistēmu atbalstam, un tie strukturēti trijās kategorijās: vienlīdzīgas iespējas un piekļuve darba tirgum, taisnīgi darba apstākļi un sociālā aizsardzība un iekļaušana. Principi un tiesības dod ievirzi Savienības stratēģijai, nodrošinot, ka pāreja uz klimatneitralitāti, vides ilgtspēju un digitalizāciju, kā arī demogrāfiskās pārmaiņas ir sociāli taisnīgas un pamatotas. Pīlārs kopā ar sociālo rezultātu pārskatu veido pamatprincipu kopumu, kas palīdzēs pārraudzīt dalībvalstu nodarbinātības un sociālos rādītājus, virzīt reformas valsts, reģionālā un vietējā līmenī un mūsdienu ekonomikā apvienot “sociālos” un “tirgus” aspektus, arī veicinot sociālo ekonomiku. Komisija 2021. gada 4. martā nāca klajā ar rīcības plānu Eiropas sociālo tiesību pīlāra īstenošanai(
                  19
               ), kurā ietverti vērienīgi, bet reāli pamatmērķi un papildu apakšmērķi,  kas līdz 2030. gadam sasniedzami nodarbinātības, prasmju, izglītības un sociālajā jomā.

               (8)ES vadītāji Portu sociālajā samitā(
                  20
               ) 2021. gada 8. maijā atzina Eiropas sociālo tiesību pīlāru par būtisku atveseļošanas elementu, norādot, ka tā īstenošana stiprinās Savienības virzību uz digitālu, zaļu un taisnīgu pārkārtošanos un palīdzēs sasniegt augšupēju sociālo un ekonomisko konverģenci un risināt demogrāfiskās problēmas. Viņi uzsvēra, ka sociālā dimensija, sociālais dialogs un sociālo partneru aktīva iesaistīšana ir izteikti konkurētspējīgas sociālās tirgus ekonomikas pamatā. Dalībvalstis konstatēja, ka Komisijas iesniegtais Eiropas sociālo tiesību pīlāra rīcības plāns sniedza noderīgas norādes pīlāra īstenošanai, tostarp nodarbinātības, prasmju, veselības un sociālās aizsardzības jomā. Tās atzinīgi novērtēja jaunos ES pamatmērķus 2030. gadam attiecībā uz nodarbinātību (nodarbinātiem vajadzētu būt vismaz 78 % iedzīvotāju vecumā no 20 līdz 64 gadiem), prasmēm (mācībās katru gadu būtu jāpiedalās 60 % pieaugušo) un nabadzības samazināšanu (būtu jāsamazina vismaz par 15 miljoniem, tostarp pieciem miljoniem bērnu) un pārskatīto sociālo rezultātu pārskatu, kas palīdzēs  uzraudzīt progresu virzībā uz sociālā pīlāra principu īstenošanu politikas koordinēšanā Eiropas pusgada kontekstā. Turklāt tās norādīja, ka, Eiropai pakāpeniski atveseļojoties no Covid-19 pandēmijas, prioritāte būs pāriet no darbvietu aizsardzības uz darbvietu radīšanu un uzlabot darbvietu kvalitāti, kā arī uzsvēra, ka Eiropas sociālo tiesību pīlāra principu īstenošana būs būtiska, lai nodrošinātu vairāk un labāku darbvietu izveidi visiem iekļaujošas atveseļošanas ietvaros. Visbeidzot, dalībvalstis uzsvēra, cik svarīgi arī augstākajā līmenī ir cieši sekot līdzi panāktajam progresam virzībā uz Eiropas sociālo tiesību pīlāra un ES 2030. gada pamatmērķu īstenošanu.

               (9)Darba tirgus reformām, tostarp valstu algu noteikšanas mehānismiem, būtu jāseko valstu sociālā dialoga praksei, lai nodrošinātu taisnīgas algas, kas nodrošina pienācīgu dzīves līmeni un ilgtspējīgu izaugsmi. Tām būtu jānodrošina arī vajadzīgā iespēja plaši izskatīt sociālekonomiskos jautājumus, tostarp ilgtspējas, konkurētspējas, inovācijas, kvalitatīvu darbvietu izveides, darba nosacījumu, nodarbinātu personu nabadzības, izglītības un prasmju, sabiedrības veselības un iekļaušanas, kā arī faktisko ienākumu uzlabojumus. Dalībvalstīm un Savienībai būtu jānodrošina, ka tiek mazināta Covid-19 krīzes sociālā, nodarbinātības un ekonomiskā ietekme un ka pārkārtošanās norit sociāli godīgi un taisnīgi. Būtu jācenšas stiprināt atveseļošanu un virzību uz iekļaujošu un noturīgu sabiedrību, kurā cilvēki ir aizsargāti un spēj paredzēt un pārvaldīt pārmaiņas un kurā viņi var aktīvi piedalīties sabiedrībā un ekonomikā. Lai atbalstītu statusa maiņu darba tirgū, kā uzsvērts Komisijas Ieteikumā (ES) par iedarbīgu un aktīvu atbalstu nodarbinātībai pēc Covid-19 krīzes (EASE), ir vajadzīgs saskaņots aktīvas darba tirgus politikas kopums, kas ietver pagaidu darbā pieņemšanas un pārejas stimulus, prasmju politiku un uzlabotus nodarbinātības dienestus.

               (10)Būtu jānovērš diskriminācija visās tās izpausmēs, jānodrošina dzimumu līdztiesība un jāatbalsta jauniešu nodarbinātība. Jo īpaši nodrošinot darba tirgu un adekvātu un iekļaujošu sociālās aizsardzības sistēmu pilnvērtīgu darbību un likvidējot šķēršļus, kas kavē izglītību, mācības un dalību darba tirgū, tostarp, izmantojot ieguldījumus pirmsskolas izglītībā un aprūpē un digitālajās prasmēs, būtu jāsniedz visiem piekļuve un iespējas un būtu jāsamazina nabadzība un sociālā atstumtība, arī bērnu nabadzība un atstumtība. Ņemot vērā Covid-19 krīzi un saistībā ar sabiedrības novecošanu īpaši svarīga ir savlaicīga un vienlīdzīga piekļuve ilgtermiņa aprūpes un veselības aprūpes pakalpojumiem, tostarp profilaksei un veselības aprūpes veicināšanai, par pieņemamu cenu. Būtu jāturpina realizēt personu ar invaliditāti potenciālu ekonomikas izaugsmes un sociālās attīstības veicināšanā. Tā kā Savienības darbvietās aizvien plašāk tiek izmantoti jauni ekonomikas un uzņēmējdarbības modeļi, mainās arī darba tiesiskās attiecības. Dalībvalstīm būtu jānodrošina tas, lai darba tiesiskās attiecības, kas izriet no jaunām darba formām, saglabātu un stiprinātu Eiropas sociālo modeli.

               (11)Integrētās pamatnostādnes būtu jāizmanto par pamatu konkrētām valstīm sagatavotiem ieteikumiem, kurus Padome var adresēt dalībvalstīm. Ņemot vērā atveseļošanas un noturības plānu visaptverošo un tālredzīgo politisko raksturu un to, ka visas dalībvalstis iesniedza šādus plānus, Komisijai 2021. gadā nebija vajadzības ierosināt konkrētām valstīm adresētus ieteikumus. Tomēr Komisija ierosināja ieteikumus par dalībvalstu budžeta stāvokli 2021. gadā, kā paredzēts Stabilitātes un izaugsmes paktā.

               (12)Lai veicinātu nodarbinātību, sociālos ieguldījumus, sociālo iekļaušanu, pieejamību, sekmētu darbaspēka prasmju pilnveides un pārkvalificēšanās iespējas, mūžizglītību un augstas kvalitātes izglītību un apmācību visiem, arī digitālo pratību un prasmes, dalībvalstīm būtu pilnībā jāizmanto REACT-EU(
                  21
               ), līdz 2023. gadam stiprinot kohēzijas politikas fondus, Eiropas Sociālais fonds Plus, jaunais Atveseļošanas un noturības mehānisms(
                  22
               ) un citi Savienības fondi, tostarp Taisnīgas pārkārtošanās fonds un InvestEU. Lai gan integrētās pamatnostādnes ir adresētas dalībvalstīm un Savienībai, tās būtu jāīsteno partnerībā ar visām valsts, reģionālajām un vietējām iestādēm, šajā darbībā cieši iesaistot parlamentus, kā arī sociālos partnerus un pilsoniskās sabiedrības pārstāvjus.

               (13)Nodarbinātības komitejai un Sociālās aizsardzības komitejai saskaņā ar attiecīgām Līgumos paredzētām pilnvarām būtu jāuzrauga, kā attiecīgā politika tiek īstenota, raugoties no nodarbinātības politikas pamatnostādņu aspekta. Minētajām komitejām un citām Padomes darba sagatavošanas struktūrām, kas iesaistītas ekonomikas un sociālās politikas koordinēšanā, būtu jāstrādā cieši kopā. Būtu jāuztur politikas dialogs starp Eiropas Parlamentu, Padomi un Komisiju, jo īpaši par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm.

               (14)Ir notikusi apspriešanās ar Sociālās aizsardzības komiteju.

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnes, kā izklāstīts Padomes Lēmuma (ES) 2020/1512 pielikumā, paliek spēkā 2021. gadam, un dalībvalstis tās ņem vērā savā nodarbinātības politikā un reformu programmās.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV C , ,  . lpp.

                     (2)

                        OV C , ,  . lpp.

                     (3)

                        OV C , ,  . lpp.

                     (4)

                        OV C , ,  . lpp.

                     (5)

                        Padomes Lēmums (ES) 2020/1512 (2020. gada 13. oktobris) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (OV L 344, 19.10.2020., 22.–28. lpp.).

                     (6)

                        Padomes Ieteikums (ES) 2015/1184 (2015. gada 14. jūlijs) par vispārējām pamatnostādnēm dalībvalstu un Eiropas Savienības ekonomikas politikai (OV L 192, 18.7.2015., 27. lpp.).

                     (7)

                        Padomes Ieteikums (2020. gada 30. oktobris) “Tilts uz nodarbinātību – Garantijas jauniešiem pastiprināšana” un ar ko aizstāj Padomes 2013. gada 22. aprīļa Ieteikumu par garantijas jauniešiem izveidi (2020/C 372/01), (OV C 372, 4.11.2020., 1.–9. lpp.).

                     (8)

                        Padomes Ieteikums (2016. gada 15. februāris) par ilgstošo bezdarbnieku integrāciju darba tirgū (OV C 67, 20.2.2016., 1. lpp.).

                     (9)

                        Padomes Ieteikums (2016. gada 19. decembris) par prasmju pilnveides ceļiem (OV C 484, 24.12.2016., 1. lpp.).

                     (10)

                        Padomes Ieteikums (2018. gada 15. marts) par Eiropas satvaru kvalitatīvai un rezultatīvai māceklībai (OV C 153, 2.5.2018., 1. lpp.).

                     (11)

                        Padomes Ieteikums (2018. gada 22. maijs) par pamatkompetencēm mūžizglītībā (OV C 189, 4.6.2018., 1. lpp.).

                     (12)

                        Padomes Ieteikums (2019. gada 22. maijs) par kvalitatīvām agrīnās pirmsskolas izglītības un aprūpes sistēmām (OV C 189, 5.6.2019., 4. lpp.).

                     (13)

                        Padomes Ieteikums (2019. gada 8. novembris) par piekļuvi sociālajai aizsardzībai OV C 387, 15.11.2019., 1. lpp.).

                     (14)

                        Padomes Ieteikums (2014. gada 10. marts) par stažēšanās kvalitātes sistēmu (OV C 88, 27.3.2014., 1. lpp.).

                     (15)

                        Padomes Ieteikums (2020. gada 24. novembris) par profesionālo izglītību un apmācību (PIA) ilgtspējīgai konkurētspējai, sociālajam taisnīgumam un noturībai (2020/C 417/01) (OV C 417, 2.12.2020., 1.–16. lpp.).

                     (16)

                        Komisijas Ieteikums (ES) 2021/402 (2021. gada 4. marts) par iedarbīgu un aktīvu atbalstu nodarbinātībai pēc Covid-19 krīzes (EASE), (C/2021/1372), (OV L 80, 8.3.2021., 1.-8.lpp.).

                     (17)

                        …

                     (18)

                        Iestāžu kopīgā proklamācija par Eiropas sociālo tiesību pīlāru (OV C 428, 13.12.2017., 10. lpp.).

                     (19)

                        Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Eiropas sociālo tiesību pīlāra rīcības plāns”, (COM(2021)102 final).

                     (20)

                        Eiropadome,
                  Portu deklarācija
                  , 2021. gada 8. maijs.

                     (21)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/2221 (2020. gada 23. decembris), ar ko Regulu (ES) Nr. 1303/2013 groza attiecībā uz papildu resursiem un īstenošanas kārtību, lai palīdzētu veicināt ar Covid-19 pandēmiju un tās sociālajām sekām saistītās krīzes seku pārvarēšanu un sagatavoties zaļai, digitālai un noturīgai ekonomikas atveseļošanai (REACT-EU) (OV L 437, 28.12.2020., 30.-42. lpp.).

                     (22)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/241 (2021. gada 12. februāris), ar kuru izveido Atveseļošanas un noturības mehānismu (OV L 57, 18.2.2021., 17.-75. lpp.).