				|

		52011PC0839

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar ko izveido Eiropas kaimiņattiecību instrumentu /* COM/2011/0839 galīgā redakcija - 2011/0405 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Vispārīgais konteksts
Līguma par Eiropas Savienību (LES) 8. pantā
noteikts, ka Eiropas Savienība (ES) veido īpašas attiecības ar
kaimiņvalstīm, lai izveidotu labklājības un labu
kaimiņattiecību telpu pie ES robežām. Eiropas
kaimiņattiecību politika (EKP) tika izstrādāta 2004. gadā,
un tā attiecas uz 16 partnervalstīm, kas atrodas austrumos un
dienvidos no ES robežas, proti, uz Alžīriju, Armēniju,
Azerbaidžānu, Baltkrieviju, Ēģipti, Gruziju, Izraēlu,
Jordāniju, Libānu, Lībiju, Moldovas Republiku, Maroku,
Okupēto Palestīnas teritoriju, Sīriju, Tunisiju un Ukrainu. Ar
Eiropas kaimiņattiecību politiku (EKP) ES piedāvā
kaimiņvalstīm priviliģētas attiecības, kas
balstītas uz abpusējām saistībām attiecībā
uz tādām vērtībām un principiem kā
demokrātija un cilvēktiesības, tiesiskums, laba
pārvaldība, tirgus ekonomikas principi un ilgtspējīga
attīstība, tostarp darbība klimata jomā. Šajā politikā
paredzēta arī politiskā asociācija un dziļāka
ekonomiskā integrācija, paaugstināta mobilitāte un uzlaboti
tieši personiski kontakti. Finanšu līdzekļi EKP tiek piešķirti
no šim nolūkam paredzēta instrumenta, proti, no Eiropas
kaimiņattiecību un partnerības instrumenta (EKPI), ko
piemēro attiecībā uz 16 iepriekš minētajām
partnervalstīm un Krieviju.
Priekšlikuma pamatojums un mērķi
Kopš EKP un EKPI īstenošanas sākuma
ir notikušas vairākas būtiskas pārmaiņas.
Pārmaiņas ES attiecībās ar
kaimiņvalstīm un norises kopš brīža, kad EKP tika izveidota, ir
analizētas un novērtētas EKP stratēģiskajā
pārskatā. Pamatojoties uz to, izstrādāta jauna EKP
vīzija, kas izklāstīta Savienības Augstā
pārstāvja ārlietās un drošības politikas
jautājumos un Eiropas Komisijas Kopīgajā paziņojumā
“Jauna reakcija uz pārmaiņām kaimiņvalstīs”, kuru
pieņēma 2011. gada 25. maijā, un Padomes 2011. gada
20. jūnija secinājumos. Šajā jaunajā pieejā
paredzēts lielāks atbalsts partnervalstīm, kas
apņēmušās veidot demokrātisku sabiedrību un veikt
reformas, saskaņā ar “vairāk par vairāk” un
“savstarpējās atbildības” principu, un tā nodrošina
politikas stratēģisko pamatu ES attiecībām ar
kaimiņvalstīm.
Lai arī ir plaši atzīts, ka EKPI ir
veiksmīgi papildinājis ES politiku attiecībā uz tās
kaimiņvalstīm, EKP politikas pārskatā un citos
novērtējumos, praktiski gūtā pieredzē un
sabiedriskās apspriešanās konstatēti vairāki
jautājumi, kas turpmāk ir jāatrisina, atbilstīgi
pielāgojot instrumentu, lai vēl vairāk uzlabotu ES atbildes
pasākumu efektivitāti, jo īpaši šādi jautājumi:
·
“Vairāk par vairāk” principa
piemērošana. Šis princips ir
atjaunotās kaimiņattiecību politikas galvenais aspekts. Tas
paredz ievērojami augstāku diferenciāciju starp
partnervalstīm atbilstīgi saistībām, ko tās
uzņēmušās attiecībā uz vērtībām un
mērķiem, par kuriem panākta vienošanās, un jo īpaši
attiecībā uz partnerību ar ES, kurā galvenā
uzmanība veltīta demokrātijai un vispārējai
labklājībai. Būtisks jaunās pieejas aspekts ir finanšu
stimuli vērienīgāko reformu veicējiem. Tā kā
jaunais Eiropas kaimiņattiecību instruments (EKI) ir politikas
vadīts instruments, tam ir jāatspoguļo šis pamatprincips
īpaši plānošanā un atbalsta piešķiršanā partneriem.
·
Plānošanas procesa
sarežģītība un ilgums. Pašreizējā
plānošanas procesā paredzētas vairākas plašas apspriedes un
daudzi citi procedurālie posmi, un kopā šis process ilgst vidēji
18 mēnešus. Plānošanas procesa ilgums samazina
palīdzības svarīgumu. EKPI plānošanas dokumentu (valstu
stratēģijas dokumentu) apjoms atbilst attīstības
sadarbībā izmantotajam formātam, un tas nozīmē, ka
tiek veikta plaša attiecīgās valsts situācijas analīze,
tādējādi pagarinot šo procesu. Tomēr reālā
situācija kaimiņvalstīs atšķiras, un attiecībā uz
lielāko daļu partnervalstu (attiecībā uz valstīm,
kuras ir noslēgušas rīcības plānu vai līdzīgu
kopīgu mērķu kopumu ar ES) analīze tiek veikta katru gadu
tam paredzētos progresa ziņojumos, līdz ar to valsts
stratēģijas dokumenta lielākā daļa nav nepieciešama.
Līdz ar to pastāv gan nepieciešamība racionalizēt,
saīsināt un padarīt mērķtiecīgāku
plānošanas procesu, gan arī iespēja to izdarīt.
·
Instrumenta darbības joma. EKPI pašreizējā darbības jomā ietilpst
partnerības un sadarbības nolīgumu, asociācijas
nolīgumu vai citu būtisku nolīgumu īstenošana, labas
pārvaldības veicināšana un taisnīga sociālā un
ekonomiskā attīstība. Tajā ietilpst arī ļoti plašs
tematisko sadarbības jomu saraksts ar 29 sīki
izklāstītiem vienādas nozīmes punktiem, kas ievērojami
traucē uztvert EKP pamatmērķus un to, kam šajā
politikā tiek veltīta galvenā uzmanība. Šī plašā
pieeja tiek atspoguļota plānošanas procesā, un daudzos gadījumos
ir bijis problemātiski nodrošināt saskaņotību starp
politiku un sadarbību. Jaunais tiesību akta priekšlikums
attiecībā uz EKI palīdzēs racionalizēt instrumenta
darbības jomu un stiprināt saikni ar būtiskajām
iekšpolitikas jomām, vienlaikus saglabājot tā pašreizējo
elastību.
·
Daļēji novecojuši īstenošanas
noteikumi un saskaņotības trūkums starp ārējiem
instrumentiem. Pašreizējās EKPI regulas
īstenošanas noteikumu sadaļa dažviet ir novecojusi un tāpēc
neatbilstīgi atspoguļo to, kā tiek sniegta palīdzība
kaimiņvalstīm. Trūkst arī saskaņotības starp EKPI
īstenošanas noteikumiem un citiem ārējās darbības
instrumentiem. Elastības mehānismus ir iespējams uzlabot, lai
tie atbilstu jaunajam politikas kontekstam. Lai risinātu šos
jautājumus un nodrošinātu turpmāku saskaņošanu un
vienkāršošanu, jāizstrādā atsevišķa horizontāla
pamatregula, kurā apkopoti visi vispārējie un kopīgie
noteikumi. Šajā jaunajā horizontālajā regulā tiks
ņemta vērā arī EKI īstenošanas specifika.
Tādējādi būs iespējams atjaunināt īstenošanas
noteikumus un risināt jautājumu par saskaņotības
trūkumu starp ārējiem instrumentiem. Turklāt
minētā horizontālā regula uzlabos Savienības
darbības efektivitāti, saskaņotību un noteikumu
saprotamību.
·
Pārrobežu sadarbības noteikumi. Pārrobežu sadarbība ir bijusi atsevišķa ES, EKP
partnervalstu un Krievijas savstarpējo attiecību joma, un tajā
ir īstenotas kopīgas iniciatīvas, piemērojot vienotus
noteikumus abpus ES robežām. Šī sistēma darbojas samērā
labi, taču apspriedēs ar ieinteresētajām personām ir konstatēta
nepieciešamība pēc dažām pārmaiņām, kas skar
regulu. Šādas nepieciešamās pārmaiņas ir saistītas ar,
piemēram, ģeogrāfiskās attiecināmības
kritērija paplašināšanu, lai ietvertu visus svarīgos
ekonomiskos, sociālos un kultūras centrus, kuriem būtiska
nozīme programmu pareizas darbības nodrošināšanā;
“dalītas pārvaldības” pilnīgu piemērošanu, iesaistot
dalībvalstis kā finanšu nolīgumu parakstītājas;
īpašiem noteikumiem par partnervalstu līdzfinansējumu un ar
Krievijas īpašo statusu. Tālejoši grozījumi, jo īpaši
attiecībā uz pārvaldības paņēmieniem, būs
jāveic Komisijas Regulā, ar ko nosaka pārrobežu sadarbības
īstenošanas noteikumus.
·
Saikne ar iekšējiem instrumentiem/politiku. EKP paredzēta partnervalstu pakāpeniska politiska
asociācija un ekonomiska integrācija ar ES. ES iekšējā
politika un tirgus ekonomikas principi ir galvenie atskaites punkti šajā
procesā. Kaimiņvalstu gadījumā vairākām
iniciatīvām piemīt pārrobežu aspekts, kas līdz šim ir
aplūkots ļoti ierobežoti. Pārrobežu sadarbība ir
izņēmums, kas ļauj risināt kopīgas problēmas un
īstenot kopīgus mērķus, piemērojot vienotus noteikumus
un apvienojot līdzekļus no iekšējiem un ārējiem ES
budžeta finansējuma avotiem. Citās jomās, piemēram,
infrastruktūras, enerģētikas[1],
transporta[2],
MVU[3], attīstības un
rūpnieciskās sadarbības jomā, tostarp tūrisma
jomā, IKT[4],
nodarbinātības un sociālās politikas[5], migrācijas un
drošības, tieslietu, narkotiku apkarošanas, augstākās
izglītības, kultūras, pētniecības un inovācijas[6], vides aizsardzības un
klimata pasākumu jomā[7],
kā arī tādās jomās kā noturība pret
katastrofām un sadarbība jūras lietās, ir iespējams
stiprināt saikni starp iekšējo politiku un instrumentiem un EKP un
Eiropas kaimiņattiecību instrumentu. Šajā saistībā EKI
regula veicinās prioritāro ES politikas jomu papildināmību,
saskaņotību un integrāciju saskaņā ar
stratēģiju “Eiropa 2020”, vienlaikus nenovēršot
uzmanību no galvenajiem EKP mērķiem. EKP sniedz partneriem
iespēju līdzdarboties ES aģentūrās un programmās.
Jautājumam par EKP partneru līdzdalības ES
aģentūrās un programmās ilgstošu finansēšanu
jāvelta pienācīga uzmanība, vajadzības
gadījumā šim nolūkam piešķirot finansējumu no EKI,
tostarp izveidojot piemērotus un ilgtspējīgus izpildes
mehānismus.
·
Attīstība attiecībās ar
Krieviju. Krievija ir vienīgā EKPI
saņēmēja valsts, uz kuru neattiecas EKP. Tāpat kā
visas pārējās valstis, arī Krievija ir tiesīga
saņemt divpusēju, daudzpusēju un pārrobežu EKPI
finansējumu. Tomēr, ņemot vērā Krievijas
fiskālā stāvokļa ievērojamo uzlabošanos,
nepieciešamība piešķirt liela apjoma finanšu palīdzību ir
samazinājusies. Krievija tiecas veidot uz vienlīdzību
balstītas attiecības un pati ir kļuvusi par donoru.
Tāpēc laika posmā no 2007. gada līdz 2013. gadam
šī valsts ir saņēmusi tikai nelielus piešķīrumus no
divpusējā EKPI finansējuma. Sadarbība turpinās
daudzvalstu programmās, ES un Krievijai kopīgi finansējot
šīs programmas saskaņā ar līdzfinansēšanas principu.
Jo īpaši Krievija ir iesaistīta pārrobežu sadarbības
programmu finansēšanā. Tas liecina par to, ka Krievija kļūst
par stratēģisko partneri un līdzfinansētajiem projektiem ir
jāatbilst abu pušu interesēm.
Turpmākais Eiropas
kaimiņattiecību instruments ir jāpieskaņo jaunajai EKP
vīzijai, un ar to ir jārisina konkrētas problēmas un
jautājumi, kas norādīti iepriekš.
2.           APSPRIEŠANĀ AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM GŪTIE REZULTĀTI UN IETEKMES
NOVĒRTĒJUMI
Apspriedes ar ieinteresētajām
personām
Tiesību akta priekšlikums
attiecībā uz Eiropas kaimiņattiecību instrumentu
izstrādāts, pamatojoties uz plašu apspriešanas procesu. Tika veikta
sabiedriskā apspriešana par ārējo finansējumu, ko
piešķir no ES ārējās darbības instrumentiem, un
konkrētas apspriedes kā daļa no Eiropas
kaimiņattiecību politikas un pārrobežu sadarbības
stratēģiskā pārskata. Apspriedes notika arī par
turpmāko ES attīstības politiku.
Sabiedriskā
apspriešana par ES ārējās darbības finansēšanu
Komisija laika
posmā no 2010. gada 26. novembra līdz 2011. gada 31. janvārim
organizēja sabiedrisko apspriešanu par ES ārējās
darbības turpmāko finansēšanu. Šī apspriešana notika,
izmantojot tiešsaistes aptauju, kas tika papildināta ar Komisijas un
Eiropas Ārējās darbības dienesta (EĀDD) sagatavotu
informatīvo dokumentu “Kāds būs ES ārējās
darbības finansējums pēc 2013. gada?”. Sabiedriskajā
apspriešanā tika saņemtas 220 atbildes, un tās liecina par
lielu struktūru, viedokļu un tradīciju daudzveidību
ieinteresēto personu grupā, kas iesaistīta arējās
darbības jomā.
Lielākā daļa respondentu
apstiprināja, ka ES finansiālajam atbalstam ir būtiska
pievienotā vērtība galvenajās politikas jomās,
kurās tiek piešķirts finansējums no ES ārējās
darbības finanšu instrumentiem[8].
Daudzi respondenti norādīja ES pievienotās vērtības
kritēriju kā galveno virzītājspēku nākotnē:
ES ir jāizmanto tās salīdzinošā priekšrocība, kas
saistīta ar ES pasaules mēroga ietekmi, plašajām
zināšanām, pārvalstisko būtību, koordinācijas
veicinātājas lomu un apjomradītiem ietaupījumiem.
Gandrīz visi respondenti atbalstīja
diferencētāku pieeju, kas būtu balstīta uz
saprātīgiem kritērijiem un ņemtu vērā
saņēmēja situāciju, lai palielinātu ES finanšu
instrumentu ietekmi. Plašu atbalstu saņēma arī ar
cilvēktiesību un minoritāšu tiesību, labas
pārvaldības principu un kultūras izpausmju daudzveidības ievērošanu
saistītu nosacījumu izvirzīšana vai tādu nosacījumu
izvirzīšana, kas saistīti ar saņēmēju valstu politikas
kvalitāti un to spēju un vēlēšanos šādu politiku
īstenot.
Apspriešana EKP stratēģiskās
pārskatīšanas procesā
Eiropas Ārējās darbības
dienests veica īpašu apspriešanu ar ES dalībvalstu un EKP
partnervalstu pārstāvjiem politikas stratēģiskās
pārskatīšanas procesā, kas tika sākts 2010. gada
jūlijā. Tika apspriesti tādi jautājumi kā EKP
finansēšana, jo īpaši finansējuma piešķiršana no Eiropas
kaimiņattiecību un partnerības instrumenta, un EKP
ilgtermiņa vīzija un vidēja termiņa politikas
mērķi.
Apspriešana atklāja, ka EKPI tiek
uzskatīts par ievērojami uzlabotu ES palīdzības sniegšanas
veidu. Tomēr tika norādīti arī turpmāk nepieciešamie
uzlabojumi. Daudzas dalībvalstis uzsvēra to, ka ir svarīgi
uzlabot saskanību starp politiku un finanšu palīdzību, kas tiek
piešķirta no instrumenta. Daži respondenti norādīja, ka
finansējums jāpiešķir, pamatojoties uz darbības
rezultātiem. Daudzi uzsvēra, ka ir svarīgi paātrināt
finanšu atbalsta sniegšanu, uzlabot finanšu atbalsta efektivitāti, kā
arī uzlabot tā elastību steidzamu vajadzību
gadījumā.
Partnervalstis uzsvēra vajadzību
nodrošināt pienācīgu finanšu atbalstu ekonomiskās
integrācijas, tirgus atvēršanas un regulējuma konverģences
pasākumiem. Tās uzsvēra arī to, ka ir svarīgi
veicināt ārvalstu ieguldījumus.
Pārrobežu sadarbības apspriešana
ar ieinteresētajām personām
Tika organizēta pārrobežu
sadarbības jautājumu apspriešana ar visām
ieinteresētajām personām. Šis process sākās
Pārrobežu sadarbības konferencē Briselē 2011. gada
februārī, un ieinteresētās personas tika aptaujātas
par turpmāko tiesisko regulējumu (tostarp par pārrobežu
sadarbības īstenošanas noteikumiem), izmantojot aptaujas lapu, kas
tika izplatīta 2011. gada maijā un jūnijā.
Saņemtās atbildes liecina par to, ka, lai uzlabotu pārrobežu
sadarbības efektivitāti, ir jāpilnveido daži noteikumi.
Ierosināto pārmaiņu mērķis ir labāk
atspoguļot integrāciju starp ES ārpolitikas
prioritātēm un ES kohēzijas politiku, jo īpaši, turpinot
saskaņot pārrobežu sadarbību uz ES ārējām
robežām ar Eiropas teritoriālās sadarbības (ETS)
noteikumiem. Vēl viena apspriede ar dalībvalstīm notika
Briselē 2011. gada 20. septembrī, bet ar visām
ieinteresētajām personām — Budapeštā 2011. gada 18.–19. oktobrī.

ES attīstības politikas sabiedriskā
apspriešana
Papildus Komisija ir publicējusi arī
Zaļo grāmatu “ES attīstības politika iekļaujošas
izaugsmes un ilgtspējīgas attīstības atbalstam” un laika
posmā no 2010. gada 15. novembra līdz 2011. gada 17. janvārim
organizēja sabiedrisko apspriešanu. Daudzi respondenti uzsvēra, ka
OPA[9] ir tikai daļa no
attīstībai pieejamā finansējuma, kas papildina iekšēji
mobilizētos resursus, ārējos ieguldījumus,
tirdzniecību un naudas pārvedumus. Tika pieprasīts
nodrošināt lielāku saskaņotību ES attīstības politikā,
jo īpaši attiecībā uz valstīm ar vidēju ienākumu
līmeni. Lai arī palīdzības kopīga plānošana tika
principiāli atbalstīta, tā jāievieš pakāpeniski,
sākot ar valstīm, kurām tā sniegtu skaidru pievienoto
vērtību.
Priekšlikums par Eiropas
kaimiņattiecību instrumentu ir izstrādāts,
daudzējādā ziņā pamatojoties uz šīs apspriešanas
rezultātiem. Galvenie pārskatītajā instrumentā
integrētie aspekti ir diferenciācija un piešķīrumi,
pamatojoties uz darbības rezultātiem, jauna pieeja
attiecībā uz plānošanu un saskaņotības uzlabošana
starp politiku un palīdzību, pārrobežu sadarbības noteikumu
grozījumi un noteikumi atbalsta efektivitātes un elastības
uzlabošanai.
Ietekmes novērtējums
Ietekmes novērtējumu
attiecībā uz turpmāko EKI sagatavoja Eiropas
Ārējās darbības dienests kopā ar Eiropas Komisiju.
Ietekmes novērtējumā
izskatīti šādi četri risinājumi:
·
0. risinājums: “ES darbība netiek veikta”. ES pārtrauc
finanšu atbalsta sniegšanu kaimiņvalstīm ar tam paredzēta
instrumenta starpniecību;
·
1. risinājums: “Pārmaiņas netiek veiktas”. Sadarbība ar
attiecīgajām valstīm notiek spēkā esošās EKPI
regulas noteiktajā jomā;
·
2. risinājums: “Pašreizējā režīma pielāgošana”.
Turpmāko tiesību akta priekšlikumu izstrādā, pamatojoties
uz spēkā esošo EKPI regulu un veicot tajā vairākus
būtiskus grozījumus atbilstīgi jaunajam politikas kontekstam un
konkrētiem mērķiem. Šis risinājums paredz vairākus
apakšrisinājumus attiecībā uz: diferenciācijas principu;
plānošanas procesu; instrumenta darbības jomu un
saskaņotību starp politiku un palīdzību; pārrobežu
sadarbības noteikumiem; īstenošanas noteikumiem, jo īpaši
attiecībā uz elastības uzlabošanu; saikni ar iekšpolitiku un
instrumentiem un EKI ģeogrāfisko darbības jomu.
·
3. risinājums: “Pilnīgi jauns instruments” ar atšķirīgu
ģeogrāfisko darbības jomu un mērķiem, kas ir
plašāki par EKP mērķiem vai atšķiras no tiem.
Novērtējot katra risinājuma
iespējamo ekonomisko un sociālo ietekmi, ietekmi uz vidi un cita
veida ietekmi, secināts, ka:
·
ES darbības pārtraukšana (0. risinājums)
ievērojami samazinātu un pasliktinātu līdz šim sasniegto
pārmaiņu ilgtspējību. Šāds risinājums arī
nelabvēlīgi ietekmētu ES vispārējās
attiecības ar EKP partnervalstīm.
·
Arī tad, ja grozījumi spēkā
esošajā instrumentā (1. risinājums) netiktu veikti,
partnervalstīs joprojām tiktu nodrošināta labvēlīga
ekonomiskā un sociālā ietekme un ietekme uz vidi;
·
Veicot grozījumus instrumentā (2. risinājums),
tiktu palielināta pašreizējā režīma
labvēlīgā ekonomiskā un sociālā ietekme un
ietekme uz vidi un radīta papildu labvēlīga ietekme
pārvaldības jomā, jo īpaši, ja piemēro “vairāk
par vairāk” principu.
·
Pilnīgi jauna instrumenta izstrāde (3. risinājums)
nelabvēlīgi ietekmētu ES darbības saskaņotību ar
EKP mērķiem un samazinātu uzticību Eiropas Savienībai
šajā reģionā.
Pamatojoties uz dažādu ietekmes veidu
(vispārējā ietekme, ekonomiskā ietekme, sociālā
ietekme, ietekme uz vidi) analīzi un salīdzinājumu, 0. risinājums
un 3. risinājums tika noraidīti kā reāli
neiespējami risinājumi, kas nenodrošinātu labvēlīgu
ietekmi un nepalīdzētu sasniegt EKP mērķus.
Lielākā iespējamība, ka tiks nodrošināta
labvēlīgā ietekme, piemīt 2. risinājumam, un tas
piedāvā vislabāko iespēju pielāgot pašreizējo
sadarbības sistēmu jaunajam politiskajam kontekstam, EKP
mērķiem un problēmām, kas identificētas novērtēšanā
un praktiskajā darbībā. Savukārt 1. risinājums ir
otrais labākais risinājums, kas nodrošina esošo labvēlīgo
ietekmi, tomēr neļauj īstenot jaunās EKP vīzijas
mērķus, ne arī atrisina problēmas, kas identificētas
pastāvošajā režīmā.
Tāpēc ieteicams izvēlēties
2. risinājumu.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
LES 8. pantā noteikts EKP
vispārējais virziens un pamats. Juridiskais pamats finanšu
instrumentam, kas izveidots EKP atbalstam, proti, turpmākajam Eiropas
kaimiņattiecību instrumentam, ir LESD 209. panta
1. punkts[10]
un 212. panta 2. punkts.
Subsidiaritāte
Kas attiecas uz subsidiaritāti,
darbība ES līmenī nodrošina būtisku pievienoto
vērtību, kas saistīta ar vairākiem faktoriem:
·
ES ir vispiemērotākais
palīdzības sniedzējs tām kaimiņvalstīm,
kurās pieskaņošanās ES noteikumiem un standartiem,
norādījumiem un pasākumiem ir viens no galvenajiem politikas
mērķiem. Atsevišķus atbalsta veidus, piemēram, atbalstu
ekonomiskai integrācijai ES iekšējā tirgū, piekļuvi
Šengenas telpai vai līdzdalību ES programmās, iespējams
nodrošināt tikai ES līmenī. Līdz ar to ES ir
vadošais sadarbības partneris lielākajai daļai EKP valstu, un šo
ES lomu ir atzinušas gan dalībvalstis, gan starptautiskās finanšu
iestādes un citi donori. Palīdzība ES kaimiņvalstīm
pieskaņoties ES politikai, noteikumiem un standartiem ir galvenais reformu
virzītājspēks EKP partnervalstīs.
·
Tā kā visas 27 dalībvalstis
darbojas saskaņā ar vienotu politiku un stratēģijām,
ES spēj pienācīgi reaģēt uz globālajām
problēmām. Dalībvalstu īstenotie pasākumi var būt
ierobežoti vai sadrumstaloti, jo to projekti bieži vien ir pārāk
nelieli, lai ar tiem būtu iespējams nodrošināt
ilgtspējīgas pārmaiņas. Dalībvalstu darba
racionalizācija, kas tiek panākta ar ES starpniecību, uzlabo
koordināciju un ES darbības efektivitāti.
·
Laikā, kad tiek samazināti budžeta
izdevumi un dažas dalībvalstis ir pārtraukušas savu dalību
visās sadarbības jomās un atteikušās no noteiktu valstu
atbalstīšanas, ES spēj aktīvi veicināt demokrātiju,
mieru, stabilitāti, labklājību un nabadzības samazināšanu
kaimiņvalstīs. Šādos apstākļos ekonomiskais pamatojums
palīdzības virzīšanai caur ES līmeni tām jomām,
kurās iespējams panākt reālas pārmaiņas, ir spēcīgāks
nekā jebkad iepriekš. Darbs ES līmenī arī rada mazākas
izmaksas. Administratīvās izmaksas ir mazākas nekā
vidējās administratīvās izmaksas, kas rodas galvenajiem
donoriem divpusējās palīdzības programmās.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Finansējumam, ko no ES budžeta
piešķir jaunajam EKI, ir pienācīgi jāatbilst
pārskatītās Eiropas kaimiņattiecību politikas
vērienam.
Tāpēc Eiropas Komisija savā 2011. gada
29. jūnija paziņojumā “Budžets stratēģijai
“Eiropa 2020”” ierosināja laika posmā no 2014. gada
līdz 2020. gadam piešķirt EKI EUR 18 182 300 000
(pašreizējās cenās).
Lai nodrošinātu paredzamību, finansējums
augstākās izglītības pasākumiem trešās
valstīs “Erasmus visiem” programmā tiks nodrošināts
saskaņā ar ES ārējās darbības mērķiem,
izmantojot 2 daudzgadu piešķīrumus attiecībā uz
attiecīgi pirmajiem 4 gadiem un atlikušajiem 3 gadiem.
Finansējums tiks atspoguļots EKI indikatīvajā daudzgadu
plānošanā atbilstīgi attiecīgo valstu
identificētajām vajadzībām un prioritātēm.
Piešķīrumus var pārskatīt iepriekš neparedzētu
būtisku apstākļu vai svarīgu politisko pārmaiņu
gadījumā atbilstīgi ES ārpolitikas prioritātēm.
Attiecībā uz šo finanšu līdzekļu izmantošanu tiks
piemēroti Eiropas Parlamenta un Padomes
Regulas (ES) Nr. [--], ar ko izveido “Erasmus visiem” programmu[11], noteikumi.
Priekšlikuma paredzamā
finansiālā ietekme ir sīki izklāstīta
atsevišķā EKI tiesību akta finanšu pārskatā.
5.           GALVENIE ELEMENTI
Konkrētu priekšlikuma noteikumu
sīks skaidrojums
Turpmāk norādīti priekšlikuma
galvenie elementi (salīdzinājumā ar pašreizējo režīmu)
un to pamatojums.
·
Piemērot “vairāk par vairāk” un
savstarpējās atbildības principu saskaņā ar jauno EKP
vīziju, jo īpaši, izmantojot konkrētus
noteikumus par diferenciāciju finansējuma piešķiršanā un
plānošanas procesā atbilstīgi vajadzībai.
·
Risināt jautājumu par plānošanas
procesa sarežģītību un ilgumu, lai
racionalizētu, saīsinātu un padarītu
mērķtiecīgāku šo procesu īpaši attiecībā uz
tām EKP partnervalstīm, kuras ir piekritušas rīcības
plānos vai līdzvērtīgos dokumentos noteiktajām ES
stratēģiskajām prioritātēm.
·
Racionalizēt instrumenta darbības jomu, atrodot pienācīgu līdzsvaru starp instrumenta
elastību un tā orientāciju uz politikas mērķiem un
galvenajām sadarbības jomām.
·
Pieņemt īstenošanas noteikumus un uzlabot saskaņotību starp ārējiem
instrumentiem.
·
Uzlabot pārrobežu sadarbības
noteikumus, lai veicinātu programmu efektīvu
un ātru īstenošanu.
·
Veicināt ciešāku saikni ar ES
iekšējiem instrumentiem un politiku, tostarp
plānošanas posmā stiprinot sadarbību ar Komisiju un
vajadzības gadījumā izmantojot mehānismus, ar kuriem
iespējams apvienot līdzekļus no ES budžeta iekšpolitikas un
ārpolitikas izdevumu kategorijām.
·
Reaģēt uz attīstību
attiecībās ar Krieviju, grozot noteikumus
par Krievijas tiesībām saņemt EKI finansējumu, lai
tādējādi atspoguļotu Krievijas kā ES kaimiņvalsts
un stratēģiskā partnera īpašo statusu.
Vienkāršošana
Priekšlikumā par turpmāko EKI ir
iekļauti noteikumi, kas vienkāršo instrumentu vairākos aspektos.
Instrumenta darbības joma ir racionalizēta, samazinot spēkā
esošās EKPI regulas 29 tematiskās jomas līdz sešiem
konkrētiem mērķiem. Ir ierosināts jauns, vienkāršots
plānošanas instruments attiecībā uz lielāko daļu
kaimiņvalstu (vienota atbalsta shēma). Šis jaunais plānošanas
dokuments būs īsāks par stratēģijas dokumentiem un
indikatīvajām daudzgadu programmām, ar to tiks novērsta
informācijas dublēšana tajos juridiskajos/politiskajos dokumentos,
kuri ir ES un tās kaimiņvalstu savstarpējo attiecību
pamatā, un tam jāpalīdz saīsināt plānošanas
procesu, tādējādi samazinot administratīvās izmaksas.
Jaunais pants, kas ļauj apvienot finansējumu no EKI un
attiecīgās ES budžeta iekšpolitikas izdevumu kategorijas atbilstoši
vienotiem noteikumiem tādu pasākumu finansēšanai, kas īpaši
vērsti uz pārrobežu problēmu risināšanu, ievērojami
uzlabos efektivitāti un samazinās šādu pasākumu
īstenošanas administratīvās izmaksas.
Komisijas prioritāte šajā
jaunajā regulā tāpat kā daudzās citās ar
daudzgadu finanšu shēmu (DFS) saistītajās programmās ir
vienkāršot normatīvo vidi un uzlabot ES palīdzības pieejamību
partnervalstīm un reģioniem, pilsoniskās sabiedrības
organizācijām, MVU u. c., ja vien tie īsteno regulas
mērķus.
Lai ieviestu jauno EKI regulu, ar
vienkāršotām un elastīgām procedūrām ir
jānodrošina īstenošanas pasākumu ātrāka
pieņemšana un ES palīdzības ātrāka sniegšana, jo
īpaši krīzes situācijās vai gadījumos, kad tiek
apdraudēta demokrātija, tiesiskums, cilvēktiesības un
pamatbrīvības, vai dabas vai cilvēku izraisītu katastrofu
gadījumos. Finanšu regulā ir iekļauti īpaši būtiski
noteikumi attiecībā uz ārējo darbību, un tās
pārskatīšana, piemēram, vienkāršojot noteikumus, samazinot
līdzdalības izmaksas un paātrinot piešķiršanas
procedūras, arī atvieglinās pilsoniskās sabiedrības
organizāciju un mazo uzņēmumu līdzdalību
finansējuma programmās. Komisija plāno īstenot šo regulu,
izmantojot jaunas elastīgas procedūras, kas noteiktas jaunajā
Finanšu regulā.
Turklāt papildu vienkāršojums tiks
nodrošināts, izstrādājot vienotu horizontālu pamatregulu,
kurā iekļauti visi vispārējie un kopīgie noteikumi, un
tādējādi uzlabojot ārējās darbības
instrumentu savstarpējo saskaņotību.
2011/0405 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
ar ko izveido Eiropas
kaimiņattiecību instrumentu
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 209. panta 1. punktu
un 212. panta 2. punktu,
ņemot vērā Komisijas
priekšlikumu,
pēc tiesību akta projekta
nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[12],

ņemot vērā Reģionu
komitejas atzinumu[13],

rīkojoties saskaņā ar parasto
likumdošanas procedūru,
tā kā:
(1)
Šī regula ir viens no instrumentiem, ar kuru
tiek sniegts tiešs atbalsts Eiropas Savienības ārējai politikai.
Ar to tiks aizstāta Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 24. oktobra
Regula Nr. 1638/2006, ar ko paredz vispārējos noteikumus Eiropas
kaimiņattiecību un partnerības instrumenta izveidošanai[14], kura ir spēkā
līdz 2013. gada 31. decembrim.
(2)
Līguma par Eiropas Savienību 8. pantā
noteikta īpašu attiecību veidošana ar kaimiņvalstīm, lai
izveidotu labklājības un labu kaimiņattiecību telpu, kuras
pamatā ir Savienības vērtības un kuru raksturo ciešas un
mierīgas, uz sadarbību balstītas attiecības.
(3)
Savienība cenšas veicināt,
attīstīt un stiprināt tās pamatā esošās
brīvības, demokrātijas, cilvēktiesību
ievērošanas, pamatbrīvību, vienlīdzības un tiesiskuma
principu vērtības, veidojot dialogu un sadarbojoties ar trešām
valstīm.
(4)
Kopš īstenošanas sākuma Eiropas
kaimiņattiecību politika ir ievērojami stiprinājusi
attiecības ar partnervalstīm un sniegusi materiālu labumu gan
Savienībai, gan tās partneriem.
(5)
Eiropas kaimiņattiecību politikā
Savienība piedāvā kaimiņvalstīm priviliģētas
attiecības, kas veidotas, pamatojoties uz abpusēju apņemšanos
ievērot un veicināt demokrātijas un cilvēktiesību,
tiesiskuma, labas pārvaldības vērtības un tirgus ekonomikas
un ilgtspējīgas attīstības principus.
(6)
Divas galvenās politikas iniciatīvas, kas
ir noteikušas reģionālo sadarbību ar Eiropas Savienības
kaimiņvalstīm: Austrumu partnerība starp Savienību un
tās austrumu kaimiņvalstīm un Vidusjūras reģiona
valstu savienība starp Savienību un tās kaimiņvalstīm
Vidusjūras reģiona dienvidos. Šīs iniciatīvas veido
būtisku politisko satvaru attiecību padziļināšanai ar
partnervalstīm un starp tām, pamatojoties uz kopīgas
dalības un atbildības principiem.
(7)
Kopš Eiropas kaimiņattiecību politikas
īstenošanas uzsākšanas un Eiropas kaimiņattiecību un
partnerības instrumenta izveides ir veikti vairāki būtiski
soļi. Piemēram, ir padziļinātas attiecības ar
partnervalstīm, uzsāktas reģionālās iniciatīvas
un pāreja uz demokrātiju reģionā. Pamatojoties uz šiem
sasniegumiem un veicot politikas vispārēju stratēģisko
pārskatīšanu, 2011. gadā tika izstrādāta jauna
Eiropas kaimiņattiecību politikas vīzija. Tajā
izklāstīti galvenie mērķi, kas jāsasniedz
Savienības sadarbībā ar kaimiņvalstīm, un
paredzēts lielāks atbalsts partnervalstīm, kuras
apņēmušās veidot demokrātisku sabiedrību un veikt
reformas, saskaņā ar “vairāk par vairāk” un
“savstarpējās atbildības” principu.
(8)
Atbalsts no šā instrumenta un Eiropas
Reģionālās attīstības fonda būtu jāpiešķir
pārrobežu sadarbības programmām, kas tiek īstenotas gar
Eiropas Savienības ārējām robežām starp
partnervalstīm un dalībvalstīm, lai veicinātu
integrētu un ilgtspējīgu reģionālo attīstību
starp blakus esošiem pierobežas reģioniem un harmonisku teritoriālo
integrāciju visā Savienībā un ar kaimiņvalstīm.
(9)
Turklāt ir svarīgi veicināt un
atvieglināt sadarbību, kas atbilst Savienības un tās
partneru kopīgām interesēm, jo īpaši, apvienojot resursus
no Savienības budžeta iekšējiem un ārējiem instrumentiem it
īpaši pārrobežu sadarbības vajadzībām, Savienības
interesēm atbilstošiem infrastruktūras projektiem, kas tiek
īstenoti caur kaimiņvalstu teritorijām, un citām
sadarbības jomām.
(10)
Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) valstu pierobežas
reģioniem un Krievijas Federācijas reģioniem, kas pašlaik
piedalās pārrobežu sadarbības programmās, būtu
jānodrošina šāda iespēja arī turpmāk. Tāpat ir
svarīgi, ka pārrobežu sadarbības programmās spēj
piedalīties arī to valstu attiecīgie reģioni, kuras
ietilpst Pirmspievienošanās palīdzības instrumenta darbības
jomā. Eiropas Ekonomikas zonas valstīm līdzdalība
pārrobežu programmās arī turpmāk būtu jānodrošina
no saviem resursiem.
(11)
Paredzēts, ka ES dalībvalstis un
partnervalstis, kuras piedalās pārrobežu sadarbības
programmās, nodrošinās valsts līdzfinansējumu.
Tādējādi tiks stiprināta valsts līdzdalība,
palielināti programmām pieejamie finanšu resursi un veicināta
vietējo dalībnieku iesaistīšanās.
(12)
Vajadzības gadījumā pārrobežu
sadarbība veicinās pastāvošo un turpmāko
makroreģionālo stratēģiju īstenošanu.
(13)
Atbalstam, kas tiek sniegts kaimiņos
esošajām jaunattīstības valstīm Eiropas
kaimiņattiecību politikas satvarā, būtu jābūt
saskanīgam ar Savienības ārējās politikas mērķiem
un principiem un jo īpaši ar tās attīstības politiku,
tostarp ar dokumentu “Kopīgā deklarācija par Eiropas
attīstības politiku. Eiropas konsenss”, ko Padomes un
dalībvalstu valdību pārstāvji, kuri tikās Padomē,
Eiropas Parlamentā un Komisijā, pieņēma 2005. gada 22. decembrī.
(14)
ES un Āfrikas kopīgajai
stratēģijai ir būtiska nozīme attiecībās ar
Ziemeļāfrikā esošajām Vidusjūras reģiona
kaimiņvalstīm.
(15)
Savienībai un tās dalībvalstīm
būtu jāuzlabo savas politikas attiecībā uz sadarbību
ar kaimiņvalstīm savstarpējā saskaņotība un
papildināmība. Lai nodrošinātu, ka Savienības sadarbības
politika un dalībvalstu sadarbības politika savstarpēji
papildina un pastiprina viena otru, ir nepieciešama kopīga plānošana,
kas būtu jāīsteno vienmēr, kad tas ir iespējams un
vajadzīgs.
(16)
Šajā regulā paredzētais
Savienības atbalsts pēc būtības būtu
jāpieskaņo attiecīgajām partnervalstu
nacionālajām, reģionālajām vai vietējām
stratēģijām un pasākumiem.
(17)
ES ir vispiemērotākais
palīdzības sniedzējs tām kaimiņvalstīm,
kurām pieskaņošanās ES noteikumiem un standartiem ir viens no
galvenajiem politikas mērķiem. Atsevišķos gadījumos
atbalstu ir iespējams sniegt vienīgi Savienības
līmenī.
(18)
Turklāt, ņemot vērā, ka
šīs regulas mērķus, proti, veicināt uzlabotu politisko
sadarbību un pakāpenisku ekonomisko integrāciju starp Eiropas
Savienību un kaimiņvalstīm, nav iespējams
pienācīgi īstenot dalībvalstu līmenī un
darbības mēroga dēļ ir iespējams labāk
nodrošināt Savienības līmenī, Savienība var
pieņemt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu
atbilstīgi Līguma 5. pantam. Saskaņā ar
minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu
šajā regulā ir paredzēti vienīgi tie pasākumi, kas
vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.
(19)
Vajadzība pēc finansējuma Eiropas
Savienības ārējā atbalsta jomā palielinās, bet
Savienības ekonomiskās un budžeta situācijas dēļ
šāda atbalsta sniegšanai ir pieejami ierobežoti līdzekļi.
Tāpēc Komisijai ir jāmeklē risinājumi, kā
visefektīvāk izmantot pieejamos līdzekļus, piemērojot
finanšu instrumentus ar sviras efektu. Šādu efektu iespējams
pastiprināt, atļaujot izmantot un atkārtoti izmantot no finanšu
instrumentiem ieguldītos un ar tiem radītos finanšu
līdzekļus.
(20)
Cīņa pret klimata
pārmaiņām ir viens no būtiskajiem Savienības
jautājumiem, kura risināšanai nepieciešama steidzama rīcība
starptautiskajā līmenī. Atbilstoši nodomam, kas paziņots Komisijas
2011. gada jūnija DFS paziņojumā un paredz budžeta
līdzekļu proporcionālās daļas palielināšanu ar
klimatu sasaistītiem jautājumiem līdz vismaz 20 %, šai
regulai būtu jāveicina šā mērķa īstenošana.
(21)
Dzimumu līdztiesībai un
diskriminācijas novēršanai būtu jābūt
transversālam mērķim visos pasākumos, kas tiek
īstenoti, pamatojoties uz šo regulu.
(22)
Savienība apņemas attiecībās ar
tās partneriem visā pasaulē veicināt pienācīgas
kvalitātes nodarbinātību, kā arī starptautiski
atzīto nodarbinātības standartu un daudzpusējo vides
aizsardzības nolīgumu ratifikāciju un efektīvu
īstenošanu.
(23)
Eiropas Savienības finansiālās
intereses būtu jāaizsargā, piemērojot samērīgus
pasākumus visā izdevumu ciklā, tostarp pārkāpumu
novēršanu, atklāšanu un izmeklēšanu, zaudēto, nepareizi
izmaksāto vai nepareizi izmantoto līdzekļu atgūšanu un
vajadzības gadījumā arī sodus. Šie pasākumi tiks
veikti saskaņā ar piemērojamajiem nolīgumiem, kas
noslēgti ar starptautiskajām organizācijām un trešām
valstīm.
(24)
Lai saskaņotu terminoloģiju ar Eiropas
teritoriālo sadarbību, pārrobežu sadarbības programmu
īstenošanas dokumenti būtu jādēvē par
kopīgajām darbības programmām.
(25)
Lai ar šo regulu būtu iespējams ātri
atspoguļot Padomes politiskos lēmumus, pilnvaras pieņemt aktus
saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu
būtu jādeleģē Komisijai attiecībā uz
saņēmēju valstu sarakstu atjauninājumu šīs regulas
pielikumā.
(26)
Lai arī Eiropas Parlamenta un Padomes …
Regula (ES) Nr. .../...[15]
(turpmāk “Kopējā īstenošanas regula”) nosaka kopīgus
Savienības ārējās darbības instrumentu
īstenošanas noteikumus un procedūras, pilnvaras pieņemt aktus
saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu
būtu jādeleģē Komisijai attiecībā uz
konkrētu īstenošanas pasākumu pieņemšanu, kas nepieciešami
šīs regulas III sadaļā noteiktajiem pārrobežu
sadarbības mehānismiem. Īpaši svarīgi, lai Komisija
sagatavošanas procesā pienācīgi apspriestos, tostarp ar
ekspertiem. Komisijai deleģēto aktu sagatavošanas un izstrādes
procesā būtu jānodrošina, lai attiecīgie dokumenti
vienlaikus, savlaikus un regulāri tiktu nosūtīti Eiropas
Parlamentam un Padomei.
(27)
Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus
šīs regulas īstenošanai, īstenošanas pilnvaras būtu
jāpiešķir Komisijai.
(28)
Īstenošanas pilnvaras attiecībā uz 7. panta
1. punktu, 2. punktu un 3. punktu un 9. panta 1. punktu
ir būtu jāpiemēro saskaņā ar Eiropas Parlamenta un
Padomes 2011. gada 16. februāra Regulu (ES) Nr. 182/2011,
ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu
kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas
pilnvaru izmantošanu[16].
Ņemot vērā šo īstenošanas tiesību aktu raksturu, jo
īpaši tajos noteikto politikas virzienu vai ar tiem saistīto finanšu
ietekmi, tie būtu jāpieņem, pēc būtības
piemērojot pārbaudes procedūru, izņemot attiecībā
uz finansiāli nelieliem pasākumiem.
(29)
Eiropas Ārējās darbības
dienesta organizatoriskā struktūra un darbība ir
izklāstīta Padomes Lēmumā 2010/427/ES,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I sadaļa. MĒRĶI UN
PRINCIPI
1. pants
Vispārējais mērķis un darbības joma
1.
Savienība mērķis ir, attīstot
īpašas attiecības, izveidot labklājības un labu
kaimiņattiecību telpu, kas ietver Eiropas Savienību un šīs
regulas pielikumā minētās valstis un teritorijas (turpmāk
“partnervalstis”).
2.
Šajā regulā noteikto Savienības
atbalstu izmanto partnervalstu labā un var izmantot arī ES un
partnervalstu kopīgam labumam.
3.
Savienības finansējumu var izmantot
arī Krievijas Federācijas līdzdalības nodrošināšanai
pārrobežu sadarbībā un attiecīgās daudzvalstu
programmās, lai atspoguļotu Krievijas Federācijas kā
Savienības kaimiņvalsts un reģiona stratēģiskā
partnera īpašo statusu.
2. pants
Savienības atbalsta konkrētie mērķi
1.
Šajā regulā noteiktais atbalsts veicina
uzlabotu politisko sadarbību un pakāpenisku ekonomisko
integrāciju starp Savienību un partnervalstīm, jo īpaši
partnerības un sadarbības nolīgumu, asociācijas
nolīgumu un citu spēkā esošu vai turpmāku nolīgumu un
kopīgu rīcības plānu īstenošanu.
2.
Jo īpaši Savienības atbalsts
jāpiešķir šādām vajadzībām:
(a)
veicināt cilvēktiesības un
pamatbrīvības, tiesiskumu, vienlīdzības principus, patiesas
un ilgtspējīgas demokrātijas izveidi, labu pārvaldību
un plaukstošas pilsoniskās sabiedrības, tostarp sociālo
partneru, attīstību;
(b)
nodrošināt pakāpenisku integrāciju
Savienības iekšējā tirgū un uzlabotu nozaru un starpnozaru
sadarbību, tostarp īstenojot regulējuma konverģenci un
tuvinot tiesību aktus Savienības un citiem būtiskajiem
starptautiskajiem standartiem, stiprinot attiecīgās institūcijas
un veicot ieguldījumus īpaši starpsavienojumu
attīstībā;
(c)
radīt apstākļus labi
pārvaldītai cilvēku mobilitātei un veicināt tiešus
personiskus kontaktus;
(d)
ilgtspējīga un iekļaujoša
attīstība visos aspektos, nabadzības samazināšana, tostarp
veicinot privātā sektora attīstību; iekšējās
ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas, lauku
attīstības un pasākumu klimata jomā veicināšana un
noturības pret katastrofām paaugstināšana;
(e)
veicināt uzticības paaugstināšanos
un citus pasākumus, kas paaugstina drošību un novērš un atrisina
konfliktus;
(f)
uzlabot sadarbību
apakšreģionālajā, reģionālajā un
kaimiņvalstu līmenī, kā arī pārrobežu
sadarbību.
3.
Šo mērķu īstenošanu
novērtē, izmantojot attiecīgos ES periodiskos pārskatus par
politikas īstenošanu, un 2. punkta a), d) un e) apakšpunkta
izpildi novērtē, pamatojoties uz starptautisko organizāciju un
citu attiecīgo struktūru noteiktajiem rādītājiem; 2. punkta
b), c) un d) apakšpunkta izpildi novērtē, pamatojoties uz to,
kā partnervalstis ir pārņēmušas ES tiesisko
regulējumu; 2. punkta c) un f) apakšpunkta izpildi
novērtē, pamatojoties uz attiecīgo nolīgumu un
sadarbības pasākumu skaitu. Izmanto tādus
rādītājus kā, cita starpā, pienācīgi
uzraudzītas demokrātiskas vēlēšanas, korupcijas
līmenis, tirdzniecības plūsmas, rādītāji, ar
kuriem iespējams novērtēt ekonomisko nevienlīdzību,
tostarp bezdarba līmeni.
4.
Savienības atbalstu var izmantot arī
citās jomās, ja tas atbilst Eiropas kaimiņattiecību
politikas vispārējiem mērķiem.
3. pants
Politikas satvars
1.
Kopējo politikas satvaru Savienības
atbalsta programmu plānošanai un īstenošanai saskaņā ar šo
regulu veido spēkā esošie un turpmākie partnerības un
sadarbības nolīgumi, asociācijas nolīgumi un citi
nolīgumi, kas reglamentē attiecības ar partnervalstīm,
atbilstošie Komisijas paziņojumi, Padomes secinājumi un Eiropas
Parlamenta rezolūcijas, kā arī būtiskie secinājumi,
kas pieņemti, ministriem tiekoties ar partnervalstīm.
2.
Kopīgi
rīcības plāni vai citi līdzīgi dokumenti, kas
noslēgti starp partnervalstīm un Savienību, sniedz galvenos
atsauces punktus Savienības atbalsta prioritāšu noteikšanai.
3.
Ja Savienība un partnervalstis nav
noslēgušas 1. punktā minētos nolīgumus,
Savienības atbalstu var sniegt, ja to uzskata par lietderīgu
Savienības politikas mērķu sasniegšanai, un to plāno,
pamatojoties uz šiem mērķiem un ņemot vērā
attiecīgās valsts vajadzības.
4. pants
Diferenciācija, partnerība un līdzfinansēšana
1.
Saskaņā ar šo regulu sniegtā
Savienības atbalsta veidu un apjomu katrai partnervalstij diferencē
atbilstīgi partnervalsts saistībām, ko tā
uzņēmusies reformu jomā, un šo reformu īstenošanas
rezultātiem. Šāda diferenciācija atspoguļo vēriena
līmeni, ar kādu valsts īsteno partnerību ar Savienību,
valsts sasniegtos rezultātus patiesas un ilgtspējīgas
demokrātijas attīstībā un to reformu mērķu
īstenošanā, par kuriem tika panākta vienošanās, valsts
vajadzības un spējas un Savienības atbalsta iespējamo
ietekmi.
2.
Šajā regulā
paredzēto Savienības atbalstu principā nosaka
sadarbībā ar saņēmējiem. Atbilstīgi
attiecīgajam gadījumam partnerībā iesaista valsts,
reģionālās un vietējās iestādes, citas
ieinteresētās personas, pilsonisko sabiedrību, sociālos
partnerus un citus nevalstiskos dalībniekus, ļaujot tiem
piedalīties Savienības atbalsta sagatavošanā,
īstenošanā un uzraudzībā.
3.
Partnervalstis
principā līdzfinansē šajā regulā noteikto
Savienības atbalstu, šim nolūkam izmantojot valsts
līdzekļus, saņēmēju iemaksas vai citus avotus. Šos principus piemēro arī
attiecībā uz sadarbību ar Krievijas Federāciju, jo
īpaši attiecībā uz programmām, kas minētas 6. panta
1. punkta c) apakšpunktā. Neskarot
pienākumu ievērot citus Finanšu regulas nosacījumus,
līdzfinansēšanas prasības var nepiemērot
pienācīgi pamatotos gadījumos, kad tas ir vajadzīgs
pilsoniskās sabiedrības un nevalstisko dalībnieku
attīstības atbalstam.
5. pants
Saskaņotība un līdzekļu devēju koordinācija
1.
Šo regulu īsteno saskaņoti ar citām
Savienības ārējās darbības jomām, kā
arī ar citām attiecīgajām Savienības politikas
jomām. Šajā nolūkā pasākumus, ko finansē,
pamatojoties uz šo regulu, tostarp Eiropas Investīciju bankas (EIB)
pārvaldītos pasākumus, īsteno, pamatojoties uz
sadarbības politikas dokumentiem, kas minēti 3. panta 1. punktā
un 2. punktā, kā arī uz Savienības īpašajām
interesēm, politikas prioritātēm un stratēģijām. Šādos pasākumos ņem
vērā saistības, kas noteiktas daudzpusējos nolīgumos
un starptautiskajās konvencijās, kurām Savienība un
partnervalstis ir pievienojušās.
2.
Komisija,
dalībvalstis un Eiropas Investīciju banka (EIB) nodrošina
saskaņotību starp atbalstu, kas tiek sniegts, pamatojoties uz šo
regulu, un citu Savienības, dalībvalstu un Eiropas Investīciju bankas
sniegto atbalstu.
3.
Savienība un
dalībvalstis koordinē savas attiecīgās atbalsta programmas
ar mērķi uzlabot atbalsta sniegšanas un politiskā dialoga
efektivitāti un lietderību saskaņā ar atzītiem
darbības koordinācijas stiprināšanas principiem
ārējā atbalsta jomā un politikas un procedūru
saskaņošanas principiem. Koordināciju
īsteno kā regulāras apspriedes un biežu būtiskās
informācijas apmaiņu dažādos atbalsta cikla posmos, jo
īpaši starp personām, kas darbojas uz vietas, un tās
rezultāts var būt kopīga plānošana, deleģēta
sadarbība un/vai nodošanas pasākumi.
4.
Savienība saziņā ar
dalībvalstīm veic pasākumus, kas nepieciešami, lai
nodrošinātu pienācīgu koordināciju un sadarbību ar
daudzpusējām un reģionālajām organizācijām
un struktūrām, tostarp ar Eiropas finanšu iestādēm,
starptautiskajām finanšu iestādēm, Apvienoto Nāciju
Organizācijas aģentūrām, fondiem un programmām,
privātajiem un politiskajiem fondiem un ārpus Eiropas Savienības
esošiem donoriem.

II. sadaļa LĪDZEKĻU
INDIKATĪVĀ PLĀNOŠANA UN PIEŠĶIRŠANA
6. pants
Programmu veidi
1.
Šajā regulā noteikto Savienības
atbalstu plāno, izmantojot:
(a)     divpusējās programmas, kas
attiecas uz atbalstu vienai partnervalstij;
(b)     daudzvalstu programmas, kuras attiecas uz
visām vai vairākām partnervalstīm kopīgām
problēmām un uz reģionālo un apakšreģionālo
sadarbību starp divām vai vairākām partnervalstīm un
kurās var noteikt sadarbību ar Krievijas Federāciju;
(c)     pārrobežu sadarbības
programmas, kuras attiecas uz sadarbību starp vienu vai vairākām
dalībvalstīm, no vienas puses, un vienu vai vairākām
partnervalstīm un/vai Krievijas Federāciju, no otras puses, kas
norisinās gar attiecīgo ES ārējās robežas kopīgo
daļu.
2.
Šajā regulā noteikto Savienības
atbalstu sniedz saskaņā ar Kopējo īstenošanas regulu.
7. pants
Līdzekļu plānošana un indikatīvā piešķiršana
valsts un daudzvalstu indikatīvajām programmām
1.
Attiecībā uz valstīm, kurās
pastāv 3. panta 2. punktā minētie dokumenti,
pieņem vispārēju daudzgadu vienoto atbalsta shēmu
saskaņā ar Kopējās īstenošanas regulas 15. panta 3. punktā
minēto pārbaudes procedūru. Vienotajā atbalsta
shēmā pārbauda progresu, kas panākts attiecībā uz
politikas satvaru, un nosaka Savienības atbalsta prioritātes
galvenokārt no prioritātēm, kuras noteiktas 3. panta 2. punktā
minētajos dokumentos un partnervalstu stratēģijās vai
plānos un attiecībā uz kurām Savienības
regulārajos novērtējumos konstatēta nepieciešamība
piešķirt atbalstu. Tajā nosaka arī indikatīvo
finansējuma līmeni. Vienotās atbalsta shēmas darbības
laiks atbilst tā attiecīgā dokumenta darbības laikam, kas
minēts 3. panta 2. punktā.
2.
Attiecībā uz valstīm, kurās 3. panta
2. punktā minētie dokumenti nepastāv, pieņem
vispārējo plānošanas dokumentu, tostarp stratēģiju un
daudzgadu indikatīvo programmu, saskaņā ar Kopējās
īstenošanas regulas 15. panta 3. punktā minēto
pārbaudes procedūru. Tajā
nosaka Savienības atbildes stratēģiju, pamatojoties uz
attiecīgās valsts situācijas analīzi un tās
attiecībām ar Savienību, partnervalstu stratēģijas vai
plānus, Savienības atbalsta piešķiršanas prioritātes un
finansējuma indikatīvo līmeni sadalījumā pa
prioritātēm. Šim dokumentam nosaka
atbilstošu daudzgadu darbības termiņu.
3.
Attiecībā uz daudzvalstu programmām
pieņem vispārēju plānošanas dokumentu, tostarp
stratēģiju un daudzgadu indikatīvo programmu, saskaņā
ar pārbaudes procedūru, kas minēta Kopējās
īstenošanas regulas 15. panta 3. punktā. Tajā nosaka Savienības atbalsta
piešķiršanas prioritātes attiecībā uz reģionu vai
apakšreģionu un finansējuma indikatīvo līmeni
sadalījumā pa prioritātēm. Šim
dokumentam nosaka atbilstošu daudzgadu darbības termiņu.
4.
Vienotās atbalsta shēmas dokumentus, kas
minēti 1. punktā, pārskata vajadzības
gadījumā, un tos var pārstrādāt saskaņā ar
pārbaudes procedūru, kas minēta Kopējās
īstenošanas regulas 15. panta 3. punktā. Plānošanas
dokumentus, kas minēti 2. un 3. punktā, pārskata starpposma
pārskatīšanā vai vienmēr, kad tas ir vajadzīgs, un tos
var pārstrādāt saskaņā ar to pašu procedūru.
5.
Finansējuma piešķīrumus valstij un
daudzvalstu programmām nosaka, izmantojot pārredzamus un
objektīvus kritērijus, kas atbilst 4. panta 1. punktā
minētajam diferenciācijas principam.
6.
Ja ir efektīvāk jāīsteno
Savienības un partnervalstu kopīgām interesēm atbilstoši
pasākumi tādās jomās kā starptautiskā
sadarbība un starpsavienojumi, šajā regulā noteikto
finansējumu var apvienot ar finansējumu, kas noteikts citās
Savienības regulās, ar kurām izveido finanšu instrumentus.
Šādā gadījumā Komisija nolemj, saskaņā ar kuru noteikumu
kopumu tiks veikta īstenošana.
7.
Plānošanas procesā iesaista tās
dalībvalstis un citus līdzekļu devējus, kuri
apņēmušies plānot savu atbalstu kopā ar ES. Vajadzības
gadījumā plānošanas dokumentos var iekļaut arī šo
dalībvalstu un citu līdzekļu devēju iemaksas.
8.
Ja dalībvalstis un citi līdzekļu
devēji ir apņēmušies kopīgi plānot savu atbalstu, 1. punktā
minēto vienoto atbalsta shēmu un 2. un 3. punktā
minētos plānošanas dokumentus var aizstāt ar kopīgu
daudzgadu plānošanas dokumentu, ja vien tas atbilst šajos punktos
noteiktajām prasībām.
9.
Krīzes gadījumā vai
gadījumā, ja ir apdraudēta demokrātija, tiesiskums,
cilvēktiesības un pamatbrīvības, vai dabas vai cilvēku
izraisītas katastrofas gadījumā var veikt plānošanas
dokumentu ad hoc pārskatīšanu. Šādā
ārkārtas pārskatīšanā nodrošina, ka tiek
saglabāta saskaņotība starp Savienības atbalstu, kas tiek
piešķirts, pamatojoties uz šo regulu, un atbalstu, kas tiek piešķirts
no citiem Savienības finanšu instrumentiem. Ārkārtas
pārskatīšanas rezultātā var pieņemt pārstrādātus
plānošanas dokumentus. Šādā gadījumā Komisija
nosūta pārstrādātos plānošanas dokumentus
zināšanai Eiropas Parlamentam un Padomei viena mēneša laikā
pēc to pieņemšanas.

III. sadaļa PĀRROBEŽU
SADARBĪBA
8. pants
Ģeogrāfiskā attiecināmība
1.
Šīs regulas 6. panta 1. punkta
c) apakšpunktā minētās pārrobežu sadarbības programmas
var izstrādāt attiecībā uz:
(a)
sauszemes robežām, ietverot
teritoriālās vienības, kas atbilst NUTS 3. līmenim,
vai līdzvērtīgas teritoriālās vienības pie
sauszemes robežas starp dalībvalstīm un partnervalstīm un/vai
Krievijas Federāciju;
(b)
jūras robežām, ietverot
teritoriālās vienības, kas atbilst NUTS 3. līmenim,
vai līdzvērtīgas teritoriālās vienības pie
jūras robežas starp dalībvalstīm un partnervalstīm un/vai
Krievijas Federāciju, kuras atrodas ne vairāk kā 150 km
attālumā viena no otras, neskarot iespējamos pielāgojumus,
kas var būt nepieciešami, lai nodrošinātu sadarbības
pasākuma saskaņotību un nepārtrauktību;
(c)
uz teritorijām ap jūras baseiniem,
ietverot piekrastes teritoriālās vienības, kas atbilst NUTS 2. līmenim,
vai līdzvērtīgas teritoriālās vienības pie
jūras baseina, kas kopīgs dalībvalstīm un
partnervalstīm un/vai Krievijas Federācijai.
2.
Teritoriālajām vienībām, kas
piekļaujas 1. punktā minētajām vienībām, var
atļaut piedalīties pārrobežu sadarbībā, ja tas
nepieciešams, lai nodrošinātu pastāvošo sadarbības shēmu
turpmāku darbību, un citos pamatotos gadījumos.
3.
Pienācīgi pamatotos gadījumos lielos
sociālās, ekonomiskās vai kultūras nozīmes centrus,
kas nepiekļaujas attiecināmajām teritoriālajām
vienībām, var iekļaut pārrobežu sadarbības programmās
ar nosacījumu, ka šāda līdzdalība veicina plānošanas
dokumentā noteikto mērķu sasniegšanu.
4.
Kad pārrobežu sadarbības programmas ir
izstrādātas saskaņā ar 1. punkta b) apakšpunktu,
Eiropas Komisija var ar partneru piekrišanu izteikt priekšlikumu par ģeogrāfiskās
attiecināmības paplašināšanu uz visu to NUTS 2. līmeņa
teritoriālo vienību, kuras teritorijā atrodas
attiecīgā NUTS 3. līmeņa teritoriālā
vienība.
9. pants
Finanšu līdzekļu plānošana un piešķiršana pārrobežu
sadarbībai
1.
Plānošanas dokumentu sagatavo ar
mērķi noteikt:
(a)      pārrobežu sadarbības
stratēģiskos mērķus;
(b)     izstrādājamo kopīgo
darbības programmu sarakstu;
(c)      indikatīvu resursu sadalījumu
starp sauszemes un jūras robežas programmām, kas minētas 8. panta
1. punkta a) un b) apakšpunktā, un jūras baseina
programmām, kas minētas 8. panta 1. punkta
c) apakšpunktā;
(d)     indikatīvos daudzgadu
piešķīrumus katrai kopīgajai darbības programmai;
(e)      teritoriālās vienības, kas
ir tiesīgas piedalīties attiecīgajā kopīgajā
darbības programmā, un 8. panta 2., 3. un 4. punktā
minētos reģionus un centrus;
(f)      indikatīvo piešķīrumu
tādu pasākumu atbalstam kā horizontālie spēju
veidošanas pasākumi, sakaru veidošana un pieredzes apmaiņa starp
programmām;
g)       iemaksas starptautiskajām
programmām, kuras noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes […]
Regulā (ES) Nr. […] par īpašiem noteikumiem
attiecībā uz Eiropas Reģionālā attīstības
fonda atbalstu Eiropas teritoriālās sadarbības mērķim[17] un kurās piedalās
partnervalstis un/vai Krievijas Federācija.
Plānošanas dokuments attiecas uz
septiņus gadus ilgu laika posmu, un to pieņem Komisija
saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta
Kopējās īstenošanas regulas 15. panta 3. punktā.
To pārskata starpposma pārskatīšanā vai vienmēr, kad
tas ir nepieciešams, un var pārstrādāt saskaņā ar to
pašu procedūru, kas noteikta minētajā pantā.
2.
Kopīgās darbības programmas
līdzfinansē no Eiropas Reģionālās attīstības
fonda. Eiropas Reģionālās attīstības fonda iemaksas
kopējo summu nosaka saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes […]
Regulas (ES) Nr. [...] par īpašiem noteikumiem
attiecībā uz Eiropas Reģionālā attīstības
fonda atbalstu Eiropas teritoriālās sadarbības mērķim[18] 4. panta 4. punktu.
Šo iemaksu izmanto saskaņā ar šīs regulas noteikumiem.
3.
No Pirmspievienošanās instrumenta var
piešķirt līdzfinansējumu tām kopīgajām
darbības programmām, kurās darbojas valstis, kas ir
tiesīgas saņemt finansējumu no šī instrumenta. Šo
līdzfinansējumu izmanto saskaņā ar šīs regulas
noteikumiem.
4.
Finanšu līdzekļu indikatīvos
piešķīrumus kopīgajām darbības programmām nosaka,
pamatojoties galvenokārt uz iedzīvotāju skaitu
attiecināmajās teritorijās. Nosakot indikatīvos
piešķīrumus, var būt jāveic korekcijas, lai
atspoguļotu vajadzību līdzsvarot Eiropas
Reģionālās attīstības fonda iemaksas ar iemaksām,
kas piešķirtas no šā instrumenta līdzekļiem, kā
arī citus faktorus, kas ietekmē sadarbības intensitāti,
piemēram, pierobežas teritoriju īpatnības un to spēja
pārvaldīt un apgūt Savienības atbalstu.
10. pants
Kopīgas darbības programmas
1.
Pārobežu sadarbību īsteno ar
daudzgadu kopīgo darbības programmu starpniecību, kuras ietver
sadarbību attiecībā uz konkrētu robežu vai robežu grupu un
kurās noteikti daudzgadu pasākumi, ar ko tiek īstenots
saskanīgu prioritāšu kopums un ko drīkst īstenot ar
Savienības atbalstu. Kopīgas darbības programmas
izstrādā, pamatojoties uz 9. pantā minētajiem
plānošanas dokumentiem. Tajās iekļauj pārvaldības un
kontroles sistēmu apraksta kopsavilkumu ar 11. panta 2. punktā
un 12. panta 2. punktā noteiktajiem elementiem.
2.
Kopīgās darbības programmas
attiecībā uz sauszemes un jūras robežām izstrādā
attiecībā uz katru robežu attiecīgajā
teritoriālajā līmenī, un tajās iekļauj
attiecināmās teritoriālās vienības, kas ietilpst
vienā vai vairākās dalībvalstīs un vienā vai
vairākās partnervalstīs un/vai Krievijas Federācijā.
3.
Kopīgās darbības programmas
attiecībā uz jūras baseiniem ir daudzpusējas programmas,
kuras izstrādātas attiecīgajā teritoriālajā
līmenī un kurās ietilpst attiecināmās
teritoriālās vienības ap kopīgo jūras baseinu, kas
pieder vairākām programmā iesaistītām valstīm,
tostarp vismaz vienai dalībvalstij un vienai partnervalstij un/vai
Krievijas Federācijai. Tajās var ietilpt divpusēji
pasākumi, kas veicina sadarbību starp vienu dalībvalsti un vienu
partnervalsti un/vai Krievijas Federāciju.
4.
Viena gada laikā pēc 9. pantā
minētā plānošanas dokumenta apstiprināšanas valstis, kas
piedalās programmās, kopīgi iesniedz Komisijai priekšlikumus par
kopīgajām darbības programmām. Komisija pieņem katru kopīgo
darbības programmu pēc tam, kad ir novērtējusi tās
atbilstību šai regulai, plānošanas dokumentam un īstenošanas
noteikumiem.
5.
Tos reģionus, kas neietilpst
partnervalstīs, Krievijas Federācijā vai dalībvalstīs
un atrodas blakus attiecināmajiem reģioniem, kuri noteikti 8. panta
1. punkta a) un b) apakšpunktā, vai atrodas pie kopīga
jūras baseina, attiecībā uz kuru ir izstrādāta
kopīga darbības programma, var iekļaut kopīgā
darbības programmā, un tie var gūt labumu no Savienības
atbalsta atbilstīgi 9. pantā minētajā plānošanas
dokumentā izklāstītajiem nosacījumiem.
6.
Komisija un valstis, kas piedalās
programmā, veic atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka
gadījumā, ja jūras baseina programmai, kas izstrādāta
saskaņā ar šo regulu, un starptautiskās sadarbības
programmai, kas izstrādāta saskaņā ar Regulu (ES) Nr. […],
ir daļēji kopīga ģeogrāfiskā darbības joma,
šīs programmas pilnīgi papildina un pastiprina viena otru.
7.
Kopīgās darbības programmas var
pārstrādāt pēc kādas valsts, kas piedalās
programmā, vai Komisijas ierosinājuma, pamatojoties uz šādiem iemesliem:
-        pārmaiņas sadarbības
prioritātēs, sociāli ekonomiskās norises,
-        attiecīgo pasākumu
īstenošanas rezultāti un uzraudzības un novērtēšanas
procesa rezultāti,
-        vajadzība koriģēt
pieejamo finanšu līdzekļu summas un pārdalīt resursus.
8.
Pēc kopīgo
darbības programmu pieņemšanas Komisija noslēdz
finansēšanas nolīgumu ar partnervalstīm un/vai Krievijas
Federāciju. Finansēšanas
nolīgumā iekļauj tiesību normas, kas nepieciešamas
kopīgās darbības programmas īstenošanai, un to var
parakstīt arī citas valstis, kas piedalās programmā, un 12. panta
2. punkta c) apakšpunktā minētā vadošā
iestāde.
Ja nepieciešams, valstis, kas piedalās
programmā, un vadošā iestāde savstarpēji noslēdz
saprašanās memorandu, lai noteiktu valstu finanšu atbildību.
9.
Kopīga darbības programma ar vairāk
nekā vienu partnervalsti ir uzskatāma par izveidotu, ja vismaz viena
partnervalsts paraksta finansēšanas nolīgumu. Citas partnervalstis,
uz kurām attiecas izveidotā programma, var pievienoties programmai
jebkurā brīdī, parakstot finansēšanas nolīgumu.
10.
Ja valsts, kas piedalās programmā,
apņemas piedalīties programmas līdzfinansēšanā,
kopīgajā darbības programmā nosaka šī
līdzfinansējuma sniegšanas, izmantošanas un uzraudzības pasākumus. Saistīto finansēšanas nolīgumu paraksta visas valstis,
kas piedalās programmā.
11.
Kopīgajās darbības programmās
var paredzēt arī iemaksas no tādiem instrumentiem un tādos
instrumentos, ar kuriem iespējams apvienot dotācijas, atbilstīgi
šo instrumentu noteikumiem, ja tādējādi tiek veicināta
programmas prioritāšu īstenošana.
12.
Saskaņā ar partnerības principu
valstis, kas piedalās programmā, kopīgi izraugās
darbības, kurām tiks piešķirts Savienības atbalsts un kuras
atbilst kopīgās darbības programmas prioritātēm un
pasākumiem.
13.
Konkrētos un
pienācīgi pamatotos gadījumos, kad:
a) kopīgo darbības programmu nav
iespējams iesniegt problēmu dēļ, kas radušās to valstu
savstarpējās attiecībās, kuras piedalās
programmā, vai starp Eiropas Savienību un partnervalsti
vai
b) valstis, kuras piedalās programmā,
nav iesniegušas kopīgo darbības programmu Komisijai līdz 2017. gada
30. jūnijam,
vai
c) neviena no programmā ietilpstošajām
partnervalstīm nav parakstījusi attiecīgo finansēšanas
nolīgumu līdz programmas pieņemšanai sekojošā gada
beigām,
Komisija pēc apspriešanās ar attiecīgo(-ajām)
dalībvalsti(-īm) veic nepieciešamos pasākumus, lai ļautu
šai(šīm) dalībvalstij(-īm) izmantot iemaksu, kas no Eiropas
Reģionālās attīstības fonda saņemta kopīgās
darbības programmas vajadzībām, saskaņā ar
Regulas (ES) Nr. […] 4. panta 7. un 8. punktu.
14.
Budžeta saistības attiecībā uz
tādiem pārrobežu sadarbības pasākumiem vai programmām,
kas ilgst vairāk par vienu finanšu gadu, var sadalīt vairākos
ikgadējos maksājumos.
11. pants
Kopīgo darbības programmu pārvaldība
1.
Kopīgās darbības programmas principā
īsteno kopā ar dalībvalstīm dalītā
pārvaldībā. Valstis, kas piedalās programmā, var
ierosināt veikt īstenošanu netiešā pārvaldībā, ko
nodrošina Finanšu regulā minēta struktūra, un saskaņā
ar 12. panta 2. punktā minētajiem īstenošanas
noteikumiem.
2.
Pamatojoties uz pieejamo informāciju, Komisija
pārliecinās, ka dalībvalsts dalītas pārvaldības
gadījumā vai partnervalsts vai starptautiska organizācija
netiešas pārvaldības gadījumā ir izveidojusi un izmanto
pārvaldības un kontroles sistēmas, kas atbilst Finanšu regulai,
šai regulai un 12. panta 2. punktā minētajiem
īstenošanas noteikumiem.
Attiecīgās dalībvalstis,
partnervalstis un starptautiskās organizācijas nodrošina savas
pārvaldības un kontroles sistēmas efektīvu darbību,
pakārtoto darījumu likumību un pareizību un pareizas
finanšu pārvaldības principu ievērošanu. Tās ir
atbildīgas par programmu pārvaldību un kontroli.
Komisija var pieprasīt attiecīgajai
dalībvalstij vai partnervalstij, vai starptautiskajai organizācijai
izskatīt Komisijai iesniegtu sūdzību par to, kā ir
atlasīti vai īstenoti tādi pasākumi, kuri tiek
atbalstīti, pamatojoties uz šo sadaļu, vai par pārvaldības
un kontroles sistēmas darbību.
3.
Lai kopīgās darbības programmas
būtu iespējams pienācīgi sagatavot īstenošanai,
izdevumi, kas radušies pēc kopīgo darbības programmu
iesniegšanas Komisijai, ir attiecināmi ne agrāk kā no 2014. gada
1. janvāra.
4.
Ja attiecināmība ir ierobežota
saskaņā ar Kopējās īstenošanas regulas 8. panta 7. punktu,
1. punktā minētā struktūra, kas var izsludināt
uzaicinājumus iesniegt priekšlikumus vai piedāvājumus,
šādā gadījumā ir tiesīga pieņemt pretendentus,
kuriem ir tiesības pieteikties, pieteikuma iesniedzējus un
kandidātus no neattiecināmajām valstīm vai
neattiecināmas izcelsmes preces saskaņā ar Kopējās
īstenošanas regulas 9. panta 3. punktu.
12. pants
Pārrobežu sadarbības īstenošanas noteikumi
1.
Īstenošanas noteikumus, ar ko nosaka
īpašus noteikumus attiecībā uz šīs sadaļas
īstenošanu, pieņem ar deleģētu aktu atbilstīgi 14. pantam.

2.
Īstenošanas
noteikumos reglamentē šādus jautājumus:
(a)
līdzfinansējuma līmenis un metodes;
(b)
kopīgo darbības programmu sagatavošana,
grozīšana un izbeigšana;
(c)
programmas struktūru pienākumi un
darbība: apvienotā uzraudzības komiteja, vadošā
iestāde un tās apvienotais tehniskais sekretariāts,
apvienotās atlases komitejas, tostarp to stāvoklis, efektīva
identifikācija, pakļautība un atbildība,
pārvaldības un kontroles sistēmu apraksts un nosacījumi
attiecībā uz Savienības atbalsta tehnisko un finanšu
pārvaldību, tostarp izdevumu attiecināmība;
(d)
atgūšanas procedūras; uzraudzība un
novērtēšana;
(e)
atpazīstamība un informatīvie
pasākumi;
(f)
dalīta un netieša pārvaldība, kas
minēta Kopējās īstenošanas regulas 6. panta 2. punktā.

IV. sadaļa NOBEIGUMA NOTEIKUMI
13. pants
Pielikuma atjaunināšana
Šīs regulas pielikumā iekļauto
saņēmēju valstu sarakstu var atjaunināt, pamatojoties uz
Padomes politisku lēmumu attiecībā uz kaimiņattiecību
politikas darbības jomu. Pielikuma grozījumus pieņem ar
deleģētu aktu atbilstīgi 14. pantam.
14. pants
Deleģēšana
1.
Šīs regulas 12. un 13. pantā
minētās pilnvaras deleģē uz regulas spēkā
esamības laiku.
2.
Eiropas Parlaments vai Padome var atsaukt
deleģētās pilnvaras jebkurā laikā. Ar atsaukšanas
lēmumu tiek pārtraukta šajā lēmumā
norādītās pilnvaras deleģēšana. Šāds lēmums
stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā
publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī vai vēlāk atbilstīgi tam, kā
norādīts lēmumā. Lēmums neietekmē spēkā
esošo deleģēto aktu spēkā esamību.
3.
Tiklīdz Komisija pieņem
deleģētu aktu, tā šo aktu vienlaikus paziņo gan Eiropas
Parlamentam, gan Padomei.
4.
Pieņemts deleģētais akts stājas
spēkā vienīgi tad, ja Eiropas Parlaments vai Padome divu
mēnešu laikā pēc akta paziņošanas Eiropas Parlamentam un
Padomei nav pauduši iebildumus attiecībā uz to vai ja pirms
minētā termiņa beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir
informējusi Komisiju, ka neiebilst pret šo aktu. Pēc Eiropas
Parlamenta vai Padomes ierosmes šo termiņu pagarina par 2 mēnešiem.

15. pants
Komiteja
Komisijai palīdz Eiropas
kaimiņattiecību instrumenta komiteja. Šī komiteja ir komiteja
Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
16. pants
Pielikumā neiekļauto trešo valstu līdzdalība
1.
Pienācīgi pamatotos gadījumos un
Savienības finansējuma saskaņotības un efektivitātes
nodrošināšanas nolūkā vai nolūkā veicināt
reģionālo vai starpreģionu sadarbību Komisija var nolemt
paplašināt pasākumu attiecināmību uz valstīm,
teritorijām un reģioniem, kuri citādi nebūtu tiesīgi
saņemt finansējumu. Neatkarīgi no Kopējās
īstenošanas regulas 8. panta 1. punkta fiziskas un juridiskas
personas no šādām valstīm, teritorijām un reģioniem
var piedalīties šādu pasākumu īstenošanas
procedūrās.
2.
Šādu iespēju var paredzēt 7. pantā
minētajos plānošanas dokumentos.
17. pants
Savienības
atbalsta apturēšana
Neierobežojot noteikumus par
palīdzības apturēšanu, kas noteikti ar partnervalstīm un
reģioniem noslēgtajos partnerattiecību un sadarbības
nolīgumos un asociācijas nolīgumos, gadījumā, ja
partnervalsts neievēro demokrātijas un tiesiskuma principus un
cilvēktiesības un pamatbrīvības, Savienība uzaicina
attiecīgo valsti uz apspriedi ar mērķi rast abām pusēm
pieņemamu risinājumu, ja vien konkrētajā gadījumā
nepastāv īpaša steidzamība. Ja apspriedē ar attiecīgo
valsti netiek panākts abām pusēm pieņemams risinājums
vai uzaicinājums uz apspriešanu tiek noraidīts, vai īpašas
steidzamības gadījumā Padome var pieņemt
pienācīgus pasākumus saskaņā ar Līguma par
Eiropas Savienības darbību 215. panta 1. punktu, tostarp
pilnīgi vai daļēji pārtraukt Savienības atbalstu.
18. pants
Finanšu atsauces summa
1.
Šīs regulas īstenošanai pieejamais
finansējums laika posmā no 2014. gada līdz 2020. gadam
ir EUR 18 182 300 000 (pašreizējās cenās).
Ne vairāk kā 5 % no finansējuma piešķir pārrobežu
sadarbības programmām, kas minētas 6. panta 1. punkta
c) apakšpunktā.
2.
Ikgadējās apropriācijas finanšu
plāna noteiktajās robežās apstiprina par budžetu
atbildīgā iestāde.
3.
Kā noteikts „Erasmus visiem” regulas 13. panta
2. punktā, lai veicinātu augstākās izglītības
starptautisko dimensiju, no dažādiem ārējo darbību
instrumentiem (Attīstības sadarbības instrumenta, Eiropas
kaimiņattiecību instrumenta, Pirmspievienošanās
palīdzības instrumenta, Partnerības instrumenta un Eiropas Attīstības
fonda) tiks piešķirta indikatīva summa EUR 1 812 100 000
mācību mobilitātes darbībām uz un no valstīm
ārpus ES, kā arī sadarbībai un politiskajam dialogam ar šo
valstu iestādēm/institūcijām/organizācijām. Šo
fondu izmantošanai piemēros „Erasmus visiem” regulas noteikumus.
Finansējumu nodrošinās, izmantojot divas
daudzgadu programmas, kas attiecīgi aptver tikai pirmos četrus gadus
un pārējos trīs gadus. Finansējums tiks atspoguļots šo
instrumentu indikatīvajā daudzgadu plānošanā
atbilstīgi attiecīgo valstu identificētajām
vajadzībām un prioritātēm. Piešķīrumus var
pārskatīt iepriekš neparedzētu būtisku apstākļu
vai svarīgu politisko pārmaiņu gadījumā
atbilstīgi ES ārpolitikas prioritātēm.
19. pants
Eiropas Ārējās darbības dienests
Šo regulu piemēro saskaņā ar
Padomes Lēmumu (ES) Nr. 2010/427/ES, ar ko nosaka Eiropas
Ārējās darbības dienesta organizatorisko struktūru un
darbību.
20. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā
trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī. To piemēro no
2014. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta
vārdā —                       Padomes vārdā —
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
PIELIKUMS
Regulas 1. pantā
minētās partnervalstis
Alžīrija
Armēnija
Azerbaidžāna
Baltkrievija
Ēģipte
Gruzija
Izraēla
Jordānija
Libāna
Lībija
Moldovas Republika
Maroka
Okupētā Palestīnas teritorija
(oPt)
Sīrija
Tunisija
Ukraina
EIROPAS KAIMIŅATTIECĪBU
INSTRUMENTA
TIESĪBU AKTA FINANŠU PĀRSKATS
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
              1.1.    Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums
              1.2.    Attiecīgā(-ās)
politikas joma(-as) ABM/ABB struktūrā
              1.3.    Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
              1.4.    Mērķis(-i)

              1.5.    Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums
              1.6.    Ilgums
un finansiālā ietekme
              1.7.    Paredzētais(-ie)
pārvaldības paņēmiens(-i)
2.           PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
              2.1.    Uzraudzības
un ziņošanas noteikumi
              2.2.    Pārvaldības
un kontroles sistēma
              2.3.    Krāpšanas
un pārkāpumu novēršanas pasākumi
              2.4.    Kontroles
paredzamās izmaksas un no tās gūtais labums
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
              3.1.    Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
pozīcijas
              3.2.    Paredzamā
ietekme uz izdevumiem
              3.2.1. Paredzamās ietekmes uz izdevumiem
kopsavilkums
              3.2.2. Paredzamā
ietekme uz darbības apropriācijām
              3.2.3. Paredzamā
ietekme uz administratīvajām apropriācijām
              3.2.4. Saderība
ar kārtējo daudzgadu finanšu shēmu
3.2.5. Trešo persona līdzdalība
finansēšanā
              3.3.    Paredzamā
ietekme uz ieņēmumiem
TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU
PĀRSKATS
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
1.1.        Priekšlikuma/iniciatīvas
nosaukums
 Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. XXX, ar ko izveido Eiropas kaimiņattiecību instrumentu (EKI)
1.2.        Attiecīgā(-ās)
politikas joma(-as) ABM/ABB struktūrā[19]
19. sadaļa:
Ārējās attiecības
Darbība 19 08: Eiropas kaimiņattiecību politikas instruments un
attiecības ar Krieviju
Budžeta nodaļas 19 08 nosaukums atbilst
to finanšu instrumentu struktūrai, kuri tika noteikti 2007.–2013. gadam.
Ierosināts saglabāt to pašu darbību 19 08, bet
attiecībā uz 2014.–2020. gada periodu izteikt šīs nodaļas
nosaukumu šādā redakcijā:
19 08: Eiropas
kaimiņattiecību instruments
1.3.        Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
X Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu darbību
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu darbību, pamatojoties uz izmēģinājuma
projektu/sagatavošanas darbību[20]

¨Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz esošas darbības
pagarināšanu
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz darbību, kas pārveidota jaunā darbībā
1.4.        Mērķi
1.4.1.     Komisijas daudzgadu
stratēģiskie mērķi, kurus plānots sasniegt ar priekšlikumu/iniciatīvu
Eiropa pasaulē: pastiprināt mūsu
ietekmi pasaules mērogā
1.4.2.     Konkrēti mērķi
un attiecīgās ABM/ABB darbības
Eiropas
kaimiņattiecību politikas mērķis ir izveidot
labklājības un labu kaimiņattiecību telpu pie ES
robežām, jo īpaši, uzlabojot politisko asociāciju, ekonomisko
integrāciju un ciešu sadarbību vairākās jomās. Laika
posmā no 2014. gada līdz 2020. gadam ES turpinās
atbalstīt šos mērķus, izmantojot tam paredzētu finanšu
instrumentu, proti, Eiropas kaimiņattiecību instrumentu (EKI), ar ko
tiks aizstāts 2006. gadā izveidotais Eiropas
kaimiņattiecību un partnerības instruments. EKI nodrošinās
lielāko daļu finansējuma, kas no ES budžeta tiek piešķirts
partneriem.
Šajā
regulā noteiktais Kopienas atbalsts veicina uzlabotu ciešāku politisko
sadarbību un pakāpenisku ekonomisko integrāciju starp Eiropas
Savienību un partnervalstīm un jo īpaši partnerības un
sadarbības nolīgumu, asociācijas nolīgumu un citu
spēkā esošo vai turpmāko nolīgumu un kopīgo
rīcības plānu īstenošanu.
Jo īpaši
Savienības atbalsts jāpiešķir šādām
vajadzībām:
a)
cilvēktiesību un pamatbrīvību, tiesiskuma,
vienlīdzības principu, patiesas un ilgtspējīgas
demokrātijas izveides veicināšana, labas pārvaldības un
plaukstošas pilsoniskās sabiedrības, tostarp sociālo partneru,
attīstības veicināšana;
b) panākt
pakāpenisku integrāciju ES iekšējā tirgū un uzlabotu
nozaru un starpnozaru sadarbību, tostarp īstenojot regulējuma
konverģenci un tuvinot tiesību aktus Savienības un citiem
būtiskiem starptautiskajiem standartiem, stiprinot attiecīgās
institūcijas un veicot ieguldījumus īpaši starpsavienojumu
attīstībā;
c) radīt
apstākļus labi pārvaldītai cilvēku mobilitātei un
vairāklīmeņu tiešiem personiskiem kontaktiem;
d)
ilgtspējīga un iekļaujoša attīstība visos aspektos,
nabadzības samazināšana, darba vietu radīšana, tostarp veicinot
privātā sektora attīstību; iekšējās
ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas,
lauku attīstības un pasākumu klimata jomā veicināšana
un noturības pret katastrofām paaugstināšana;
e)
uzticības paaugstināšana un citi pasākumi, kas veicina
drošības paaugstināšanu un konfliktu novēršanu un
atrisināšanu;
f)
sadarbība apakšreģionālajā, reģionālajā un
kaimiņvalstu līmenī, kā arī pārrobežu
sadarbība.
Savienības
atbalstu var izmantot arī citās jomās, ja tas atbilst Eiropas
kaimiņattiecību politikas vispārējiem mērķiem.
Attiecīgās
ABM/ABB darbības
Darbību
19.08 pārdēvē šādi: Eiropas kaimiņattiecību
instruments
1.4.3.     Paredzamie rezultāti un
ietekme
Norādīt,
kāda ir priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz
finansējuma saņēmējiem/mērķgrupām.
Vispārīga
informācija
Līguma
par Eiropas Savienību 8. pants un jaunais EKP redzējums par
ciešākām, demokrātiskām, plaukstošām un stabilām
kaimiņattiecībām, katrai partnervalstij gūstot labumu no
tai pielāgotas un diferencētas pieejas, nosaka nepieciešamību
pielāgot turpmāko kaimiņattiecību finanšu instrumentu
atjaunotās EKP vēriena līmenim. Šādu nepieciešamību
vēl vairāk pastiprina fakts, ka minētā redzējuma
īstenošanā partneriem nāksies saskarties ar
grūtībām, jo, lai pilnīgi baudītu labumu, ko tā
piedāvā, tiem ir jāveic sarežģītas un dārgas
reformas.
Turpmākajam
EKI jābūt orientētam uz jaunās EKP galveno mērķu
sasniegšanu un konkrētu, iepriekš identificētu problēmu
risināšanu.
Paziņojumā
“Jauna reakcija uz pārmaiņām kaimiņvalstīs” ir
izklāstīta pieeja attiecībā uz Austrumeiropu un
Dienvidkaukāzu, ko paredzēts īstenot, turpinot Austrumu
partnerību, un uz Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm
saistībā ar jaunajām “Partnerattiecībām
demokrātijai un kopīgam uzplaukumam”.
Piedāvājot
“Partnerattiecības demokrātijai un kopīgam uzplaukumam”, ES
īpaši cenšas atbalstīt Ēģiptē un Tunisijā
uzsākto demokrātiskās pārveides procesu, kas var
izplatīties arī citās Vidusjūras dienvidu reģiona
valstīs.
Eiropas
kaimiņattiecību politikas (EKP) stratēģiskā
pārskatīšanā, kas veikta pagājušajā gadā, tika
konstatētas jomas, kurās ir iespējams ievērojami
stiprināt politiku. Pārejas procesi Vidusjūras dienvidu reģiona
valstīs un šajās valstīs dzīvojošo cilvēku
izrādītā spēcīgā vēlme pēc
politiskām un ekonomiskām pārmaiņām paaugstina ES
atbalsta nozīmi un norāda jomas, kurās ES un partnervalstis var
veikt uzlabojumus un kurās tām šādi uzlabojumi ir jāveic.
Tāpat arī joprojām ir spēkā ES apņemšanās
stingri atbalstīt demokratizācijas un reformu procesus visās
kaimiņvalstīs gan austrumos, gan dienvidos.
1.4.4.   Rezultātu
un ietekmes rādītāji
Norādīt
priekšlikuma/iniciatīvas īstenošanas uzraudzībā
izmantojamos rādītājus
Šī regula
nosaka ES iesaistīšanās būtiskos elementus un pamatu.
Precīzas darbības tiek noteiktas daudzgadu plānošanas
procesā un ikgadējās darbības programmās, kurās
norādīti veicamie ES pasākumi, tostarp rezultāti un
ietekme, kas jāsasniedz ar attiecīgajām darbībām.
Šajā brīdī tiks noteikti sīki īstenošanas
uzraudzības rādītāji, ar kuriem būs iespējams
precīzi konstatēt politikas mērķu īstenošanā
sasniegto progresu, ņemot vērā attiecīgās
darbības īpatnības. Tie tiks noteikti, pamatojoties uz gada
progresa ziņojumu par EKP rīcības plāna izpildi,
statistikas datiem un/vai neatkarīgu organizāciju veiktu
novērtējumu, ja tāds pieejams, atbilstīgi tam, kā
norādīts turpmāk:
a.         Uzlabota
atbilstība cilvēktiesību un demokrātijas standartiem tiks
noteikta, izmantojot NVO, ANO un reģionālo organizāciju sniegtos
datus un statistiku par: biedrošanās, vārda un pulcēšanās
brīvību, preses un plašsaziņas līdzekļu
brīvību; pienācīgi uzraudzītām
demokrātiskām un ticamām vēlēšanām; korupcijas
līmeni un neatkarīgāku un efektīvāku tiesu
sistēmu; labāku demokrātisko uzraudzību drošības
jomā. Jāatceras, ka oficiāli rādītāji nav
pieejami attiecībā uz cilvēktiesību jautājumiem.
Taču organizāciju sagatavotās “ranga tabulas” ir lietderīgs
situācijas novērtēšanas instruments, kurās augstāka
vieta rangā (salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu)
parasti nozīmē, ka attiecīgajā jomā veikti uzlabojumi;
b.         Integrācijas
ES iekšējā tirgū pieaugums tiks vērtēts, cita
starpā novērtējot tirdzniecības plūsmas maiņu
salīdzinājumā ar pamatdatiem par gadu “n=0” (Eurostat
dati), sasniegto progresu tiesību aktu tuvināšanā ES normām
un standartiem salīdzinājumā ar pieejamajiem pamatdatiem par
gadu “n=0” un kā ļoti vispārīgu rādītāju
izmantojot to valstu skaitu, kuras ir izveidojušas DCFTA;
c.         Uzlabota
mobilitāte, kas saistīta ar robežu un migrācijas
pārvaldības uzlabojumiem, mobilitātes partnerību
izveidē sasniegto progresu, vīzu atvieglojumiem un vīzu
režīma liberalizācijas nolīgumiem, tiks vērtēta,
izmantojot pieejamos statistikas datus (Eurostat un/vai citu uzticamu
institūciju dati), novērtējot tūristu plūsmas,
migrācijas plūsmas, akadēmisko/studentu plūsmu gadā
“n” un salīdzinot šos datus ar pamatdatiem par gadu “n=0”;
d.         Iekšējās
ekonomiskās nevienlīdzības samazināšana;
nodarbinātības pieaugums; MVU attīstība: politikas
pasākumi, tiesību akti; uzlabota profesionālā
izglītība un apmācība; lauksaimniecības nozarē
strādājošo cilvēku labklājības līmenis un
paaugstināta pārtikas drošība tiks vērtēta, izmantojot
Eurostat, ESAO, PB, UNDP un valstu oficiālās
statistikas datus. Šajos datos ietilpst regulāri atjaunināti dati par
nodarbinātību (nodarbināto personu skaits, nozares, vecums,
dzimums), MVU skaitu (MVU dibināšana/slēgšana), izglītības
skaitliskie rādītāji, labuma sadales rādītāji, un
tie tiek salīdzināti ar pamatdatiem par gadu “n=0”. Šajā
saistībā īpaša uzmanība tiks pievērsta Džini koeficientam
(ar ko novērtē ienākumu nevienlīdzības
samazināšanos vai pieaugumu);
e.         Uzticības
vairošana konflikta zonā; pastāvošu konfliktu atrisināšanā
sasniegtais progress tiks novērtēts, izmantojot progresa
ziņojumos iekļautos elementus;
f.          Pastiprināta
sadarbība starp partnervalstīm pierobežas reģionos, uzlabots
reģionālais dialogs, tādu uz sadarbību balstītu
pasākumu skaits, kas izveidoti reģionālo problēmu
risināšanai dažādās jomās, kopīgo nostāju un
pasākumu skaits; sociālā un ekonomiskā attīstība
pierobežas teritorijās.
1.5.        Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums
1.5.1.     Vajadzības, kas
jāīsteno īstermiņā vai ilgtermiņā
Politikas
redzējums un vidēja termiņa mērķi
EKP
pamatā ir ilgtermiņa redzējums par
kaimiņattiecībām, kurās katra partnervalsts attīsta
savu saikni ar ES, ciktāl tas atbilst šīs valsts vēlmēm,
vajadzībām un iespējām. Politiski tas nozīmē
piedāvājumu veidot ciešāku sadarbību ar ES, tostarp
vairāk kopīgu iniciatīvu starptautiskajā līmenī
attiecībā uz pasaules mēroga jautājumiem, kuri skar
kopējās intereses. Ekonomiski ES ir atvērta arī
ciešākai ekonomiskajai integrācijai un no tās izrietošai
pakāpeniskai ekonomiskai integrācijai ES iekšējā
tirgū. Tā atbalsta arī kaimiņvalstu iekļaujošas un
ilgtspējīgas izaugsmes paātrināšanu, kas
palīdzētu tām kļūt
konkurētspējīgākām, energoefektīvākām,
radīt pienācīgas kvalitātes darba vietas, sasniegt
tūkstošgades attīstības mērķus un īstenot
attīstības stratēģiju, kuru raksturo zems oglekļa
emisiju līmenis, lai sniegtu savu ieguldījumu cīņā
pret klimata pārmaiņām. ES ir jāmobilizē savs
politikas arsenāls atbilstīgi abpusējām
vajadzībām un interesēm un katras valsts reformu un
demokratizācijas saistībām.
Mērķis ir palielināt savstarpējās saistības
attiecībā uz Eiropas un kaimiņvalstu pilsoņu politisko un
ekonomisko labklājību kā labāko garantiju kopējai
stabilitātei un uzplaukumam. Šāds redzējums nav viegli
īstenojams. Lai partnervalstīs varētu gūt labumu, tām
ir jāveic reformas, kurām nepieciešami būtiski ieguldījumi
un darbs. Ir svarīgi, ka ES neapdraud iekšējā tirgus
netraucētu darbību un nodrošina drošu vidi mobilitātei.
Turpmākajos
gados paredzams, ka ar partnervalstīm, kuras izlēmīgi
īsteno politiskās un ekonomiskās reformas, tiks noslēgts Austrumu
partnerības asociācijas nolīgums (austrumu
kaimiņvalstis) vai tām tiks piedāvātas Partnerattiecības
demokrātijai un kopīgam uzplaukumam (dienvidu
kaimiņvalstis). Tas tiks papildināts ar uzlabotu mobilitāti un
tiešiem personiskiem kontaktiem (tostarp neizslēdzot iespēju
izstrādāt mobilitātes partnerību), ekonomisko integrāciju,
sadarbojoties rūpniecības jomā, MVU attīstību,
ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem un pastiprinātām
tirdzniecības attiecībām ar ES (piemēram, veidojot
padziļinātas un visaptverošas brīvās tirdzniecības
zonas un noslēdzot citus nolīgumus, piemēram,
lauksaimniecības, pakalpojumu un uzņēmējdarbības
jomā, vai nolīgumus par rūpniecības ražojumu
atbilstības novērtēšanu un atzīšanu prioritārajās
nozarēs), dziļāku nozares integrāciju (piemēram,
integrējoties Eiropas enerģijas tirgū, piedaloties starptautiskajos
oglekļa emisiju tirgos, tostarp veicot sagatavošanās pasākumus,
lai pievienotos ES Emisiju tirdzniecības sistēmai, un piedaloties ES
programmās un aģentūrās atbilstīgi
sākotnējām iespējām, kas piešķirtas katrā
programmā, un vispārējiem norādījumiem par
līdzdalību ES aģentūrās).
Piedāvājot
“Partnerattiecības demokrātijai un kopīgam uzplaukumam”[21], ES īpaši cenšas
atbalstīt Ēģiptē un Tunisijā uzsākto
demokrātiskās pārveides procesu, kas var izplatīties
arī citās valstīs. Lai šīs valstis spētu
apņēmīgi īstenot demokrātiskās pārveides
procesu, tām nepieciešams atbalsts institūciju reformēšanai un
ekonomiskās izaugsmes atjaunošanai. Šo valstu iedzīvotājiem ir
jāparāda, ka ES ir gatava palīdzēt šajā
izaicinājumu pilnajā un sarežģītajā periodā.
EKI arvien vairāk
jākļūst par politikas vadītu instrumentu, un ar to
jānodrošina lielāka diferenciācija un elastība,
jāizvirza stingrāki nosacījumi un jāsniedz stimuli
labāko rezultātu uzrādītājiem, atspoguļojot
katras partnerības mērķus (piemēram, DCFTA sarunas).
ES palīdzību arī var īstenot, nododot to
partnervalstīm, ja vien tiek ievēroti Savienības finanšu
noteikumi un aizsargātas ES finanšu intereses.
Finansējums
Jaunā EKI
instrumenta finansējuma līmenis atspoguļo
pārskatītās EKP vērienu. Tāpēc tiek
ierosināts laika posmam no 2014. gada līdz 2020. gadam
piešķirt EKI finanšu līdzekļus EUR 18 182 300 000
apmērā (pašreizējās cenās).
Diferenciācija
ES atbalsta
līmenis būs atkarīgs no sasniegtajiem rezultātiem
demokrātijas veidošanas un konsolidēšanas jomā un tiesiskuma ievērošanas,
kā arī no reformu gaitas. Ja vairāk un ātrāk valsts
īstenos savas iekšējās reformas, jo lielāku atbalstu
tā saņems no ES. Šo palielināto atbalstu paredzēts sniegt
dažādos veidos, tostarp kā palielinātu finansējumu
sociālajai un ekonomiskai attīstībai, plašākas programmas
institūciju veidošanai, lielāku piekļuvi tirgum,
palielinātu EIB finansējumu ieguldījumu atbalstam un
lielākus atvieglojumus mobilitātei. Šīs privilēģijas
tiks pielāgotas katras valsts vajadzībām un
reģionālajam kontekstam. To pamatā ir atziņa, ka
jēgpilnas reformas ir saistītas ar ievērojamām
izmaksām. ES pārskatīs finansējumu vai pat samazinās
to attiecībā uz tām valstīm, kurās reformas netiek veiktas.
1.5.2.     ES iesaistīšanās
pievienotā vērtība
Priekšlikums
ir jāskata, ņemot vērā vispārējo atjaunotās
Eiropas kaimiņattiecību politikas kontekstu, kurā
partnervalstīm tiek piedāvāta ciešāka politiskā
sadarbība un dziļāka ekonomiskā integrācija saskaņā
ar Lisabonas līguma 8. pantu. Tā pamatā ir ar Eiropas
integrācijas jautājumiem saistītas pieredzes nodošana mūsu
kaimiņvalstīm un to pakāpeniska iesaistīšana ES
politikā.
ES ir
vispiemērotākais palīdzības sniedzējs tām
kaimiņvalstīm, kurās pieskaņošanās ES noteikumiem un
standartiem ir viens no galvenajiem politikas mērķiem.
Atsevišķus atbalsta veidus, piemēram, atbalstu pakāpeniskai
ekonomiskai integrācijai ES iekšējā tirgū, piekļuvi
Šengenas telpai vai līdzdalību ES programmās, iespējams
nodrošināt tikai ES līmenī. Līdz ar to ES ir
vadošais sadarbības partneris lielākajā daļā EKP valstu,
un šo ES lomu ir atzinušas gan dalībvalstis, gan starptautiskās
finanšu iestādes un citi donori. Palīdzība ES
kaimiņvalstīm pieskaņoties ES politikai, noteikumiem un
standartiem ir galvenais reformu virzītājspēks EKP
partnervalstīs.
1.5.3.     Līdzīgā
līdzšinējā pieredzē gūtās atziņas
Kopš EKPI
īstenošanas sākuma radušies vairāki ar instrumenta uzbūvi
tieši vai netieši saistīti jautājumi. Ilgais plānošanas process
un nepilnīgā saikne starp finanšu palīdzību un EKP
rīcības plānos un citos būtiskos dokumentos
noteiktajām prioritātēm bieži norādītas kā
galvenās problēmas, kas jārisina turpmāk. Būtisks
jautājums ir koordinācija un saskaņotība ar citu
instrumentu pasākumiem. Pamatojoties uz noteikumiem, kas ļauj
īstenot kopīgus pasākumus ar partneriem/valstīm ārpus
EKPI ģeogrāfiskās darbības jomas, ir īstenoti
vairāki pasākumi, un šādi noteikumi ir jāsaglabā.
EKPI
palīdzība ir izmantota, lai saņemtu aizdevumus no finanšu
iestādēm infrastruktūras ieguldījumu projektu
finansēšanai un lai sniegtu atbalstu privātajam sektoram aizdevumu
ņemšanā un riska kapitāla darbībās. Saistībā
ar FEMIP sadarbība ir notikusi ar Eiropas Investīciju banku,
bet saistībā ar NIF — ar EIB, Eiropas Rekonstrukcijas un
attīstības banku (ERAF) un citām Eiropas finanšu
iestādēm. Sadarbību ar starptautiskajām finanšu
iestādēm ir jāturpina uzlabot, piemērojot novatoriskus
instrumentus īpaši garantiju jomā. Šīs sadarbības ietekmi
varētu palīdzēt stiprināt tas, ka tiek izmantoti apgrozības
fondi.
Būtiskie
horizontālie jautājumi, kas pastāv saistībā ar EKPI,
ir elastība un spēja reaģēt uz krīzi un
neparedzētām situācijām. Ieilgušu krīžu
risināšana joprojām ir viens no galvenajiem
problēmjautājumiem kaimiņattiecību jomā. Jebkuram
risinājumam (īpaši tā piemērošanas jomai un apmēram),
kuru tiek nolemts īstenot, izmantojot EKPI, jābūt
saskaņotam ar politisko izvēli turpmākajā Stabilitātes
instrumentā un ar ģeogrāfiskajiem instrumentiem, ar kuriem tas
ir saistīts. Pašreizējie ātras iejaukšanās mehānismi,
kas paredzēti krīzes gadījumiem, ir darbojušies labi, un tie
jāstiprina vēl vairāk.
Jāapsver
tas, kā uzlabot uzraudzību, tostarp saiknes starp politikas dialogiem
un palīdzības programmām (tostarp tehniskās
palīdzības programmām) stiprināšanas uzraudzību.
Turklāt ir svarīgi, lai būtu nodrošināti politikas vērienam
atbilstoši īstenošanas instrumenti. Jāapsver arī tas, kā
pilnveidot tehnisko palīdzību/TAIEX, iespējams,
paplašinot mehānisma darbības jomu, lai iekļautu tajā
tādus elementus kā apmācību un gadījumu izpēti.
Jāuzlabo arī sadarbība statistikas jomā.
Kopā ar
citiem politikas mērķiem, piemēram, ar labi funkcionējošu
valsts pārvaldi un neatkarīgu tiesu varu, kas aizsargā
līgumu izpildāmību, ar efektīvu konkurences politiku
iespējams nodrošināt ekonomisko izaugsmi veicinošu
uzņēmējdarbības vidi.
Kopumā reģionālā
sadarbība ir apliecinājusi savu pievienoto vērtību, jo
īpaši, veicinot reģionālas sinerģijas un tīklu
attīstību tādās būtiskās kopīgu interešu jomās
kā vide, klimata pārmaiņas, enerģija, ilgtspējīga
attīstība, mazo un vidējo uzņēmumu
attīstība, plašsaziņas līdzekļi un vārda
brīvība, pētniecība, IKT un jauniešu mobilitāte.
Reģionālā sadarbība ir izrādījusies ļoti
efektīva arī reģionālā līmenī (Dienvidu
reģions un Austrumu reģions): vairākas programmas (civilā
aizsardzība, privāto ieguldījumu veicināšana) ir
dublētas un piemērotas Dienvidu reģiona un Austrumu reģiona
specifikai. Būtiska nozīme ir bijusi arī pārrobežu
sadarbībai, un ir apliecināta pārobežu sadarbības
programmās izmantoto sadalīto saistību mehānismu
lietderība.
1.5.4.     Saskaņotība un iespējamā
sinerģija ar citiem būtiskiem instrumentiem
Ārējā
politika/instrumenti
Lisabonas
līgumā noteikta jauna Savienības ārējās
darbības institucionālā sistēma. Tās mērķis
ir veicināt ES nostājas saskaņotību un uzlabot ES
pozīciju starptautiskajā līmenī. ES ir nepieciešama
ilgtermiņa ārējās darbības politiskā
stratēģija un pienācīgs instrumentu klāsts, ar ko
būtu iespējams īstenot turpmāk minētos
stratēģiskos mērķus.
Veicināt
un aizstāvēt ES vērtības ārvalstīs. Izmantojot Eiropas kaimiņattiecību instrumentu, ES
veicinās pārejas un demokrātijas procesus un stiprinās
pilsonisko sabiedrību ap tās robežām.
Veidot
tādu ES politiku, kas atbilstu ES 2020 rīcības programmai
gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei ar zemu
oglekļa emisiju līmeni. Izmantojot EKI, ES
sniegs atbalstu būtisko pasaules problēmu risināšanai un
palīdzēs īstenot attiecīgas reformas, kas sniegs labumu gan
ES, gan partnervalstīm.
Palielināt
ES attīstības politikas ietekmi ar galveno
mērķi izskaust nabadzību. Izmantojot EKI, ES palīdzēs
partnervalstīm risināt attīstības jautājumus,
piemēram, klimata pārmaiņu jautājumu, atbilstīgi to
vajadzībām, spējām, interesēm un saistībām
un ietekmes potenciālam. EKI arī palīdzēs uzlabot ES
koordināciju un attīstības politikas saskaņotību.
Ieguldīt
ES kaimiņvalstu ilgstošā labklājībā,
stabilitātē un demokrātijā. Stabilitātes,
labklājības un demokrātijas telpas izveide ir galvenais EKI un
atjaunotās kaimiņattiecību politikas mērķis.
Prioritāte tiks piešķirta ES reģionālās un
divpusējās politikas, tostarp tematiskās politikas, atbalstam
plašākā kaimiņvalstu reģionā. Demokrātiskie
pārejas procesi Vidusjūras dienvidu reģiona valstīs un to
iespējamā ietekme uz plašāku reģionu nosaka
nepieciešamību uzlabot atbalstu šo sabiedrību centieniem ieviest
demokrātijas vērtības un principus un panākt izaugsmes
sniegtā labuma vienlīdzīgāku sadali, vienlaikus cenšoties
panākt labāku politisko sadarbību un integrāciju ar
kaimiņvalstīm gan dienvidos, gan austrumos. Tas nozīmē
arī uzmanības pastiprinātu pievēršanu pilsoniskās
sabiedrības locekļu un sociālo partneru iesaistīšanai.
Uzlabot
krīžu novēršanu un atrisināšanu. Ar EKI
jābūt iespējamam sniegt uzlabotu un elastīgāku
atbalstu krīžu novēršanai un atrisināšanai
kaimiņvalstīs.
Atbalsts ES
kaimiņvalstīm no tam paredzēta, uz mērķi
orientēta un politikas vadīta instrumenta, kuram piešķirtie
finanšu līdzekļi atbilst atjaunotās EKP vērienam,
pilnīgi saskan ar ES ārējās darbības galvenajām
prioritātēm.
EKP valstis
turpinās gūt labumu no citiem finanšu instrumentiem, kas paredzēti
konkrētu politikas jautājumu (pasaules mēroga problēmas,
cilvēktiesības, kodoldrošība) vai krīzes situāciju
(makrofinansiālā palīdzība, Stabilitātes instruments,
humānās palīdzības instrumenti) risināšanai.
Iekšējā
politika
Ņemot
vērā EKP mērķi veicināt ciešāku integrāciju
starp ES un partnervalstīm, ir jāstiprina noteikumi par ES
iekšējās un ārējās politikas labāku
koordināciju kaimiņvalstīs, tostarp plānošanas posmā
ciešāk sadarbojoties ar attiecīgajiem Komisijas dienestiem un
vajadzības gadījumā izmantojot mehānismus, ar kuriem
iespējams apvienot līdzekļus no ES budžeta iekšējo un
ārējo izdevumu kategorijām.
Tas īpaši
varētu attiekties uz tādām sadarbības jomām kā
pārrobežu līmeņa infrastruktūra, jo sevišķi transporta
tīkli un energotīkli, IKT nozare[22]
un citas tīklveida nozares, kā arī augstākās
izglītības joma un vides joma, ņemot vērā to izteikto
pārrobežu raksturu. Palielināts EKI atbalsts pētniecības un
jaunrades spēju attīstībai palīdzētu stiprināt
visas iepriekš minētās sadarbības jomas un partnervalstīm
pieskaņoties ES politikai un mērķiem, lai risinātu pasaules
mēroga un reģionālā līmeņa problēmas.
Jācenšas
uzlabot sinerģiju ar ES iekšējo politiku un saistībā ar to
izmantot inovatīvus finanšu instrumentus, pamatojoties uz koordinētu
pieeju ES budžeta līdzekļu piesaistīšanai šādiem
instrumentiem. Tas veicinātu līdzekļu apvienošanu no
dažādām daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām.
1.6.        Ilgums un
finansiālā ietekme
¨ Ierobežota ilguma
priekšlikums/iniciatīva
–
x           Priekšlikums/iniciatīva spēkā
no ... līdz ….
–
x           Finansiālā ietekme no …
līdz….
–
X Beztermiņa
priekšlikums/iniciatīva
–
Īstenošana ar uzsākšanas periodu no 2014. gada
līdz 2020. gadam,
–
pēc kura turpinās normāla
darbība.
1.7.        Paredzētais(-ie)
pārvaldības paņēmiens(-i)[23]
x Komisijas īstenota centralizēta
tieša pārvaldība
x Centralizēta netieša
pārvaldība, izpildes uzdevumus deleģējot:
–
x           izpildaģentūrām
–
¨ Kopienu izveidotām struktūrām[24]
–
x           valsts sektora struktūrām vai
struktūrām, kas veic valsts pārvaldes uzdevumus
–
¨         personām, kurām ir uzticēts veikt īpašas
darbības saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību
V sadaļu un kuras ir noteiktas attiecīgajā pamataktā
Finanšu regulas 49. panta nozīmē
X Dalīta pārvaldība kopā ar dalībvalstīm
X Decentralizēta pārvaldība kopā ar trešām valstīm
X Pārvaldība
kopā ar starptautiskajām organizācijām (precizēt)
Mērķi tiks īstenoti, apvienojot
pasākumus, attiecībā uz kuriem piemēro dažādus
pārvaldības veidus.
2.           PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
2.1.        Uzraudzības un
ziņošanas noteikumi
Norādīt
periodiskumu un nosacījumus.
Komisijas
uzraudzības un novērtēšanas sistēmās arvien
lielāka uzmanība tiek pievērsta rezultātiem. Tajās ir
iesaistīti gan Komisijas darbinieki, gan ārējie eksperti.
Projektu
vadītāji delegācijās un galvenajā mītnē
nepārtraukti veic dažādus projektu un programmu uzraudzības
pasākumus, tostarp veicot pārbaudes uz vietas vienmēr, kad tas
ir iespējams. Uzraudzība nodrošina vērtīgu informāciju
par sasniegtajiem rezultātiem, palīdz vadītājiem
identificēt faktiskos un iespējamos šķēršļus un veikt
labojumus.
Neatkarīgi
ārējie eksperti uz līguma pamata tiek piesaistīti
novērtēt ES ārējo darbību rezultātus trīs
atšķirīgas sistēmās. Šie novērtējumi veicina
pārskatatbildību un uzlabo joprojām notiekošos pasākumus;
pamatojoties uz iepriekšēju pieredzi, tajos arī tiek sniegti
ieteikumi turpmākajai politikai un pasākumiem. Visos
novērtēšanas instrumentos, tostarp (iespējamās) ietekmes
novērtēšanai, tiek izmantoti ESAO-APK novērtēšanas
kritēriji.
Pirmkārt,
projekta līmenī galvenajā mītnē īstenota uz
rezultātiem vērsta uzraudzības (ROM) sistēma sniedz
īsu un koncentrētu ieskatu par atlasītā pasākumu
parauga kvalitāti. Izmantojot augsti strukturētu, standartizētu
metodoloģiju, neatkarīgi ROM eksperti piešķir
vērtējumu, kas atspoguļo projekta priekšrocības un
trūkumus, un sniedz ieteikumus par efektivitātes uzlabošanu.
Projekta
līmeņa novērtējumi, kurus vada par projektu
atbildīgā ES delegācija, sniedz sīkāku un
padziļinātāku analīzi un palīdz projektu
vadītājiem uzlabot joprojām notiekošos pasākumus, kā
arī sagatavot turpmākos pasākumus. Neatkarīgi
ārējie eksperti, kuriem ir zināšanas par konkrētu tematu un
ģeogrāfisko apgabalu, tiek nolīgti, lai veiktu analīzi un
savāktu atsauksmes un pierādījumus ne tikai no gala
saņēmējiem, bet no visām ieinteresētajām
personām.
Komisija veic arī savas politikas stratēģisku
novērtēšanu no plānošanas un stratēģijas
izstrādes līdz pasākumu īstenošanai noteiktā jomā
(piemēram, veselības aizsardzības, izglītības
u. c. jomā) valstī vai reģionā, vai konkrēta
finanšu instrumenta darbības stratēģisku novērtēšanu.
Šiem novērtējumiem ir būtiska nozīme politikas, instrumentu
un projektu izstrādē. Visi novērtējumi tiek publicēti
Komisijas tīmekļa vietnē, un konstatējumu kopsavilkums tiek
iekļauts Padomei un Eiropas Parlamentam iesniedzamajā gada pārskatā.
2.2.        Pārvaldības un
kontroles sistēma
2.2.1.     Identificētie riski
Vide,
kurā pastāv risks
EKI
palīdzības darbības videi raksturīgi turpmāk
minētie riski, kas apdraud instrumenta mērķu sasniegšanu,
pienācīgu finanšu pārvaldību un/vai atbilstību
piemērojamajiem noteikumiem (likumības un pareizības
pārkāpumi):
-
ekonomiskā/politiskā nestabilitāte un/vai dabas katastrofas
partnervalstīs var apgrūtināt un aizkavēt pasākumu
izstrādi un īstenošanu;
-
institucionālās vai administratīvās kapacitātes
trūkums partnervalstīs var apgrūtināt un aizkavēt
pasākumu izstrādi un īstenošanu;
-
ģeogrāfiski izkliedēti projekti un programmas (kas tiek
īstenotas daudzās valstīs/teritorijās/reģionos) var
radīt ar loģistiku/resursiem saistītas uzraudzības
problēmas, jo īpaši apgrūtināt pasākumu pārbaudi
uz vietas;
-
iespējamo partneru/saņēmēju daudzveidība ar
atšķirīgām iekšējās kontroles struktūrām un
spējām var sadrumstalot tos resursus, kas Komisijai pieejami
pasākumu īstenošanas atbalstīšanai un uzraudzībai, un
tādējādi samazināt to efektivitāti un lietderību;
- pieejamo
datu par ārējās palīdzības/valsts attīstības
plāna īstenošanas rezultātiem un ietekmi partnervalstīs
slikta kvalitāte un nepietiekamība var samazināt Komisijas
spēju ziņot un atbildēt par rezultātiem.
Riska, ka
netiks nodrošināta atbilstība piemērojamajiem noteikumiem,
paredzamais līmenis.
Instrumenta
atbilstības mērķis ir saglabāt neatbilstības riska
vēsturisko līmeni (kļūdas līmeni) EuropeAid
portfelī, proti, paliekošo kļūdas “neto” līmeni (nosaka par
vairākiem gadiem pēc visu plānoto kontroles pasākumu un
labojumu pabeigšanas attiecībā uz izpildītiem līgumiem),
zemāku par 2 %. Līdz šim tas ir nozīmējis, ka
paredzamais kļūdas līmenis tādā darījumu
izlasē, ko Eiropas Revīzijas palāta katru gadu izveido pēc nejaušības
principa ikgadējās ticamības deklarācijas
vajadzībām, ietilpst 2–5 % diapazonā. EuropeAid
uzskata, ka tas ir zemākais neatbilstības riska līmenis, ko ir
iespējams sasniegt, ņemot vērā augstā riska vidi un
atbilstības pārbaužu radīto administratīvo slogu, un
nosacījumu par atbilstības kontroles rentabilitāti.
2.2.2.     Paredzētais kontroles
paņēmiens(-i)
EuropeAid
iekšējās kontroles sistēmas uzbūve
EuropeAid iekšējais kontroles/pārvaldības process ir
izstrādāts tā, lai būtu iespējams pienācīgi
pārliecināties, ka ir sasniegti tās darbību
efektivitātes un lietderības mērķi, kā arī par
tās finanšu pārskatu ticamību un atbilstību
attiecīgajiem tiesību aktu un procesuālajiem noteikumiem.
Efektivitāte
un lietderība
Lai
nodrošinātu savu darbību efektivitāti un lietderību (un
samazinātu augsto riska līmeni savā ārējās
palīdzības vidē) papildus visiem Komisijā
piemērotajiem Stratēģiskās politikas un plānošanas
procesa elementiem, iekšējās revīzijas videi un citām
prasībām, kas noteiktas Komisijas Iekšējās kontroles
standartos, EuropeAid turpinās attiecībā uz visiem
tās instrumentiem piemērot pielāgotu palīdzības
pārvaldības sistēmu, kurā ietilpst:
-
lielākās ārējās palīdzības daļas
pārvaldības nodošana uz vietas esošajām ES
delegācijām;
- skaidra un
formalizēta finanšu atbildība (no deleģētā
kredītrīkotāja (ģenerāldirektora)), ko
tālākdeleģētais kredītrīkotājs (direktors)
no galvenās mītnes tālākdeleģē delegācijas
vadītājam;
-
regulāra informācijas sniegšana no ES delegācijām
galvenajai mītnei (ārējās palīdzības
pārvaldības ziņojumi), tostarp delegācijas
vadītāja apstiprinātas ikgadējās ticamības
deklarācijas sniegšana;
-
apmācības programma galvenās mītnes un delegāciju
darbiniekiem;
-
ievērojams galvenās mītnes/delegācijas atbalsts un
norādījumi (tostarp ar interneta starpniecību);
-
regulāras “pārbaudes vizītes” ik pēc 3–6 gadiem uz
tām delegācijām, kurām nodota pārvaldības
funkcija;
- projekta un
programmas cikla pārvaldības metodoloģija, tostarp:
-
kvalitātes atbalsta instrumenti pasākuma izstrādei, tā
īstenošanas paņēmienam, finansēšanas mehānismam,
pārvaldības sistēmai, novērtēšanai un
īstenošanā iesaistīto partneru atlasei u. c.
vajadzībām;
- programmas
un projekta pārvaldības, uzraudzības un ziņošanas
instrumenti efektīvas īstenošanas vajadzībām, tostarp
regulāra projektu ārējā uzraudzība, ko veic projekta
īstenošanas vietā.
- Būtiski
novērtēšanas un revīzijas komponenti.
Finanšu
pārskati un grāmatvedība
EuropeAid turpinās piemērot augstākos grāmatvedības un
finanšu pārskatu veidošanas standartus, izmantojot Komisijas uz
uzkrāšanas principu balstītu grāmatvedības sistēmu (ABAC),
kā arī Kopējo informācijas sistēmu RELEX (CRIS).

Atbilstības
kontroles paņēmieni, ko piemēro, lai pārbaudītu
atbilstību attiecīgajiem tiesību aktu un procesuālajiem
noteikumiem, ir izklāstīti 2.3. punktā (krāpšanas un
pārkāpumu novēršanas pasākumi).
Komiteju un
apakškomiteju nozīme
Paredzams, ka
apakškomitejas arvien aktīvāk darbosies programmu īstenošanas
kontroles jomā.
2.3.        Krāpšanas un
pārkāpumu novēršanas pasākumi
Norādīt esošos vai plānotos novēršanas un
aizsardzības pasākumus.
Tā
kā EuropeAid darbojas vidē, kurā pastāv augsts riska
līmenis, tās sistēmās ir jāņem vērā
atbilstības kļūdu (pārkāpumi) augstā
iespējamība darījumos un jāizstrādā augsta
līmeņa novēršanas, atklāšanas un labošanas mehānismi,
ko piemēro iespējami savlaicīgi maksājumu veikšanas
procesā. Praksē tas nozīmē, ka EuropeAid
atbilstības kontroles mehānismos lielākais uzsvars tiks likts un
pamatīgām iepriekšējām pārbaudēm, ko
ārējie revidenti un Komisijas darbinieki veic attiecīgajā
jomā pirms galīgajiem projekta maksājumiem (vienlaikus
neatsakoties no atsevišķām ex-post revīzijām un
pārbaudēm), tādējādi nodrošinot finanšu
aizsardzības līmeni, kas krietni pārsniedz Finanšu regulā
noteiktās prasības. EuropeAid atbilstības
nodrošināšanas sistēma ir veidota cita starpā no šādiem
komponentiem:
Novēršanas pasākumi
Obligātā
pamatapmācība krāpšanas jautājumos palīdzības
pārvaldības darbiniekiem un revidentiem;
Norādījumu,
tostarp Praktiskās rokasgrāmatas par līgumiem, EuropeAid
rokasgrāmatas un Finanšu pārvaldības instrumentu komplekta
(pasākumus īstenojošajiem partneriem), sniegšana (arī ar
interneta starpniecību);
Iepriekšējs
novērtējums, lai pārliecinātos, ka iestādēs,
kuras pārvalda attiecīgos ES finanšu līdzekļus, izmantojot
kopīgu, decentralizētu un dalītu pārvaldību, tiek
piemēroti atbilstoši krāpšanas apkarošanas pasākumi
krāpšanas novēršanai un atklāšanai ES finanšu līdzekļu
pārvaldībā.
Partnervalstī
pieejamo krāpšanas apkarošanas mehānismu iepriekšēja izpēte
kā daļa no valsts finanšu pārvaldības atbilstības
novērtēšanas budžeta atbalsta saņemšanai (t. i.,
aktīva darbība krāpšanas un korupcijas apkarošanas jomā,
pienācīgas pārbaudes iestādes, pietiekama tiesu varas
kapacitāte, efektīvi atbildes pasākumi un sankciju
mehānismi);
Komisija
parakstīja Starptautisko palīdzības pārredzamības
iniciatīvu (IATI) Akrā 2008. gadā, vienojoties par
palīdzības pārredzamības standartu, kas nodrošina
savlaicīgākus, sīkus un regulārus datus par
palīdzības plūsmām un dokumentiem;
Pirms
nākamā Augsta līmeņa foruma par palīdzības
efektivitāti, kas notika Busanā 2011. gada novembrī,
Komisija 2011. gada 14. oktobrī sāka īstenot IATI
standarta pirmo posmu par palīdzības informācijas
pārredzamu publicēšanu. Papildus tam Komisija sadarbībā ar
ES dalībvalstīm izstrādās kopīgu tiešsaistes IT
lietojumprogrammu TR-AID, ar kuru dati par ES palīdzību, kas
saņemti no IATI un citiem avotiem, tiks pārveidoti
lietotājiem draudzīgā palīdzības
informācijā.
Atklāšanas
un labošanas pasākumi
Ārējā
revīzija un pārbaudes (gan obligātās, gan tās, ko
veic, pamatojoties uz pastāvošo risku), tostarp Eiropas Revīzijas
palātas iesaistīšana.
Retrospektīvās
pārbaudes (pamatojoties uz risku) un līdzekļu atgūšana;
ES
finansējuma pārtraukšana smagos krāpšanas gadījumos, tostarp
liela apmēra korupcijas gadījumos, līdz brīdim, kad
iestādes ir veikušas atbilstošus pasākumus, lai labotu šādu
krāpšanu vai novērstu tās turpmāku atkārtošanos.
EuropeAid turpinās pilnveidot savu krāpšanas apkarošanas
stratēģiju saskaņā ar Komisijas jauno krāpšanas
apkarošanas stratēģiju (CAFS), kas pieņemta 2011. gada
24. jūnijā, lai cita starpā nodrošinātu, ka:
EuropeAid iekšējie ar krāpšanas apkarošanu saistītie kontroles
mehānismi ir pilnīgi saskaņoti ar CAFS;
Ar
EuropeAid krāpšanas riska pārvaldības pieeju ir
iespējams noteikt krāpšanas riska jomas un piemērotus atbildes
pasākumus;
Sistēmas,
ko izmanto ES finansējuma izlietošanai trešās valstīs, nodrošina
iespēju iegūt būtiskos datus, lai tos varētu izmantot
krāpšanas riska pārvaldībā (piemēram, dubultās
finansēšanas novēršanā);
Vajadzības
gadījumā tiks izveidotas informācijas apmaiņas un
koordinācijas grupas un ar ārējās palīdzības jomu
saistītu krāpšanas gadījumu analīzei piemēroti IT
rīki.
2.4.        Kontroles paredzamās
izmaksas un no tās gūtais labums
Attiecībā
uz saistībām, kas noteiktas 2014.–2020. gada budžeta
plānošanas procesā, EuropeAid kopējā portfeļa
iekšējās kontroles/pārvaldības paredzamās izmaksas
kopā ir vidēji EUR 658 miljoni gadā. Šajā
summā ietilpst Eiropas Attīstības fonda pārvaldības
izmaksas, jo tā ir integrēta EuropeAid pārvaldības
struktūrā. Šīs ar darbību nesaistītās izmaksas ir
aptuveni 6,4 % no paredzētās gada vidējās summas,
proti, no EUR 10,2 miljardiem, ko plānots piešķirt
kopējām (darbības un administratīvajām) EuropeAid
saistībām tās izdevumu portfelī, kurš tiek finansēts
no ES vispārējā budžeta un Eiropas Attīstības fonda 2012. gada
līdzekļiem.
Šajās
pārvaldības izmaksās iekļautas visas izmaksas, kas rodas
saistībā ar EuropeAid galvenās mītnes un
delegāciju darbiniekiem, infrastruktūru, ceļošanu,
apmācību, uzraudzību, novērtēšanas un revīzijas
līgumiem (tostarp izmaksas, kas saistītas ar saņēmēja
pasūtīto novērtēšanu un revīziju).
EuropeAid plāno laika gaitā samazināt
pārvaldības/darbības pasākumu attiecību,
piemērojot uzlabotus un vienkāršotus jauno instrumentu
pasākumus, pamatojoties uz pārmaiņām, kas sagaidāmas
saistībā ar pārskatīto Finanšu regulu. Galvenais ieguvums
no šiem pārvaldības izdevumiem ir tas, ka tiek sasniegti politikas
mērķi, lietderīgi un efektīvi izmantoti resursi un
piemēroti rentabli preventīvi pasākumi un citas pārbaudes,
ar kurām nodrošina finanšu līdzekļu likumīgu un pareizu
izmantošanu.
Tiks
turpināta pārvaldības pasākumu un atbilstības
pārbaužu būtības un darbības jomas uzlabošana. Tomēr,
lai varētu efektīvi un iedarbīgi īstenot instrumentu
mērķus ar minimālu neatbilstības risku (paliekošās
kļūdas līmenis zemāks par 2 %), arī turpmāk
šīs darbības būs saistītas ar noteiktām izmaksām.
Šīs izmaksas ir ievērojami zemākas par iespējamajiem
zaudējumiem, kas var rasties, ja šajā augsta riska jomā
atceļ vai samazina iekšējas kontroles mehānismus.
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
3.1.        Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
pozīcijas
Sarindotas pa
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta
pozīcijām.
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksa
 Nr. 19.08 [Apraksts… EKI-Eiropas kaimiņattiecību instruments] || Dif./Nedif.[25] || no EBTA valstīm[26] || no kandidātvalstīm[27] || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
 4 || EKI instruments || Nedif. || NĒ || NĒ || NĒ || NP
 5 ||   EKI — Administratīvie izdevumi   || Dif. || NĒ || NĒ || JĀ || NP
·
No jauna veidojamas budžeta pozīcijas NAV
Sarindotas pa
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta izdevumu
pozīcijām.
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksa
 Nr. [Izdevumu kategorija………………………] || Dif./Nedif. || no EBTA valstīm || no kandidātvalstīm || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
   || [XX.YY.YY.YY]   ||   || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ
3.2.        Paredzamā ietekme uz
izdevumiem
3.2.1.     Paredzamās ietekmes uz
izdevumiem kopsavilkums
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || 4 || Ārējās attiecības
 ĢD <…….> ||   ||   || N gads[28]2014. gads || N+1 gads 2015. gads || N+2 gads 2016. gads || N+3 gads 2017. gads || N+4 gads 2018. gads || N+5 gads 2019. gads || N+6 gads 2020. gads || KOPĀ ||
  Darbības apropriācijas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 EKI — Eiropas kaimiņattiecību instruments (19.08) || Saistības || (1) || 2181,076 || 2347,302 || 2408,952 || 2501,395 || 2637,736 || 2806,952 || 2952,883 || 17 836,296 ||
 Maksājumi || (2) || 1852,576 || 2001,902 || 2051,252 || 2170,595 || 2249,836 || 2349,252 || 2498,583 || 15 173,996 ||
 Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem[29] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budžeta pozīcijas numurs 19.01.04.02. ||   || (3) || 47,424 || 48,098 || 48,748 || 49,405 || 50,164 || 50,748 || 51,417 || 346,004 ||
 KOPĀ — ĢD <…….> apropriācijas || Saistības || =1+1a +3 || 2228,500 || 2395,400 || 2457,700 || 2550,800 || 2687,900 || 2857,700 || 3004,300 || 18 182,300 ||
 Maksājumi || =2+2a +3 || 1900,000 || 2050,000 || 2100,000 || 2220,000 || 2300,000 || 2400,000 || 2550,000 || 15 520,000 ||
  KOPĀ — darbības apropriācijas || Saistības || (4) || 2181,076 || 2347,302 || 2408,952 || 2501,395 || 2637,736 || 2806,952 || 2952,883 || 17 836,296
 Maksājumi || (5) || 1852,576 || 2001,902 || 2051,252 || 2170,595 || 2249,836 || 2349,252 || 2498,583 || 15 173,996
  KOPĀ — Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (6) || 47,424 || 48,098 || 48,748 || 49,405 || 50,164 || 50,748 || 51,417 || 346,004
 KOPĀ — apropriācijas daudzgadu finanšu shēmas IZDEVUMU KATEGORIJĀ <4> || Saistības || =4+ 6 || 2228,500 || 2395,400 || 2457,700 || 2550,800 || 2687,900 || 2857,700 || 3004,300 || 18 182,300
 Maksājumi || =5+ 6 || 1900,000 || 2050,000 || 2100,000 || 2220,000 || 2300,000 || 2400,000 || 2550,000 || 15 520,000
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || 5 || “Administratīvie izdevumi”
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
   ||   ||   || N gads 2014. gads || N+1 gads 2015. gads || N+2 gads 2016. gads || N+3 gads 2017. gads || N+4 gads 2018. gads || N+5 gads 2019. gads || N+6 gads 2020. gads || KOPĀ
 ĢD <…….> ||
  Cilvēkresursi || 37,036 || 36,662 || 36,289 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 253,662
  Citi administratīvie izdevumi || 2,244 || 2,192 || 2,173 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 15,227
 KOPĀ — ĢD <…….> || Apropriācijas || 39,279 || 38,854 || 38,462 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 268,889
 KOPĀ — apropriācijas daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJĀ || (Saistību summa = maksājumu summa) || 39,279 || 38,854 || 38,462 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 268,889
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
   ||   ||   || N gads 2014. gads || N+1 gads 2015. gads || N+2 gads 2016. gads || N+3 gads 2017. gads || N+4 gads 2018. gads || N+5 gads 2019. gads || N+6 gads 2020. gads || KOPĀ
 KOPĀ — apropriācijas daudzgadu finanšu shēmas 1.–5. IZDEVUMU KATEGORIJĀ || Saistības || 2 267,779 || 2 434,254 || 2 496,162 || 2 588,873 || 2 725,973 || 2 895,773 || 3 042,373 || 18 451,189
 Maksājumi || 1 939,279 || 2 088,854 || 2 138,462 || 2 258,073 || 2 338,073 || 2 438,073 || 2 588,073 || 15 788,889
3.2.2.     Paredzamā ietekme uz
darbības apropriācijām
–
¨         Priekšlikums/iniciatīva neparedz darbības
apropriāciju izmantošanu
–
ý         Priekšlikums/iniciatīva paredz darbības
apropriāciju izmantošanu šādā veidā:
Saistību apropriācijas miljonos EUR (3 zīmes
aiz komata)
 Norādīt mērķus un rezultātus   ò ||   ||   || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || Ievadīt tik gadu, cik nepieciešams, lai attēlotu ietekmes ilgumu (sk. 1.6. punktu) || KOPĀ
 REZULTĀTI
 Rezultātu veids[30] || Rezultāta vidējās izmaksas || Izmaksas || Izmaksas || Izmaksas || Izmaksas || Izmaksas || Izmaksas || Izmaksas || Kopējās izmaksas
 Ģeogrāfiskās programmas[31] || 2 072,023 || 2 229,937 || 2 288,504 || 2 376,325 || 2 505,849 || 2 666,605 || 2 805,238 || 16 944,481
 Pārrobežu sadarbības programmas[32] || 109,054 || 117,365 || 120,448 || 125,070 || 131,887 || 140,348 || 147,644 || 891,815
 KOPĒJĀS IZMAKSAS || 2 181,076 || 2 347,302 || 2 408,952 || 2 501,395 || 2 637,736 || 2 806,952 || 2 952,883 || 17 836,296
3.2.3.     Paredzamā ietekme uz
administratīvajām apropriācijām
3.2.3.1. Kopsavilkums
–
¨         Priekšlikums/iniciatīva neparedz administratīvo
apropriāciju izmantošanu
–
X          Priekšlikums/iniciatīva paredz
administratīvo apropriāciju izmantošanu šādā veidā:
Miljonos EUR (3 zīmes
aiz komata)
   || N gads[33]2014. gads || N+1 gads 2015. gads || N+2 gads 2016. gads || N+3 gads 2107. gads || N+4 gads 2018. gads || N+5 gads 2019. gads || N+6 gads 2020. gads || KOPĀ
 Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cilvēkresursi || 37,036 || 36,662 || 36,289 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 253,662
 Citi administratīvie izdevumi || 2,244 || 2,192 || 2,173 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 15,227
 Starpsumma — daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA || 39,279 || 38,854 || 38,462 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 268,889
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS[34] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cilvēkresursi || 46,898 || 47,534 || 48,170 || 48,806 || 49,441 || 50,077 || 50,713 || 341,639
 Citi administratīvi izdevumi || 0,525 || 0,564 || 0,578 || 0,600 || 0,723 || 0,671 || 0,705 || 4,366
 Starpsumma — ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS || 47,424 || 48,098 || 48,748 || 49,405 || 50,164 || 50,748 || 51,417 || 346,004
 KOPĀ || 86,703 || 86,952 || 87,211 || 87,479 || 88,238 || 88,821 || 89,491 || 614,894
3.2.3.2.  Paredzamās
cilvēkresursu vajadzības
–
¨         Priekšlikums/iniciatīva neparedz cilvēkresursu
izmantošanu
–
X          Priekšlikums/iniciatīva paredz
cilvēkresursu izmantošanu šādā veidā:
Paredzamais apjoms izsakāms veselos
skaitļos (vai ar ne vairāk kā vienu zīmi aiz komata)
 ||   || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || N+4 gads 2018. gads || N+5 gads 2019. gads || N+6 gads 2020. gads
  Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki) ||
 || XX 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) || 137,8 || 136,4 || 135,1 || 133,7 || 133,7 || 133,7 || 133,7
 || XX 01 01 02 (Delegācijas) || 78,4 || 77,6 || 76,8 || 76,0 || 76,0 || 76,0 || 76,0
 || XX 01 05 01 (Netiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (Tiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Ārštata darbinieki (pilnslodzes ekvivalenta vienībās: FTE)[35] ||
 || XX 01 02 01 (CA, INT, SNE, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām) || 9,3 || 9,2 || 9,1 || 9,0 || 9,0 || 9,0 || 9,0
 || XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA un SNE delegācijās) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 yy[36] || - galvenajā mītnē[37] || 93,3 || 91,4 || 89,6 || 87,9 || 86,2 || 84,5 || 82,8
 || - delegācijās || 468,1 || 475,3 || 482,4 || 489,6 || 496,7 || 503,9 || 511,0
 || XX 01 05 02 (CA, INT, SNE — netiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (CA, INT, SNE — tiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Citas budžeta pozīcijas (precizēt) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || KOPĀ || 786,9 || 790,0 || 793,1 || 796,2 || 801,6 || 807,1 || 812,6
XX ir
attiecīgā politikas joma vai budžeta sadaļa.
Cilvēkresursu vajadzības tiks
nodrošinātas, izmantojot attiecīgā ĢD darbiniekus, kuri jau
ir iesaistīti konkrētās darbības pārvaldībā
un/vai ir pārgrupēti attiecīgajā
ģenerāldirektorātā, vajadzības gadījumā
izmantojot vadošajam ĢD gada budžeta sadales procedūrā piešķirtos
papildu resursus un ņemot vērā budžeta ierobežojumus.
3.2.4.     Saderība ar
2014.–2020. gada daudzgadu finanšu shēmu
–
X          Priekšlikums/iniciatīva
atbilst 2014.–2020. gada daudzgadu finanšu shēmai.
–
¨         Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu,
jāpārplāno attiecīgā izdevumu kategorija daudzgadu
finanšu shēmā.
Aprakstīt, kas jāpārplāno,
norādot attiecīgās budžeta pozīcijas un summas.
–
¨         Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu,
jāpiemēro elastības instruments vai jāpārskata
daudzgadu finanšu shēma[38].
Aprakstīt, kas jādara, norādot
attiecīgās izdevumu kategorijas, budžeta pozīcijas un summas.
3.2.5.     Trešo personu iemaksas
–
Priekšlikums/iniciatīva neparedz trešo personu
līdzfinansējumu
–
X
Priekšlikums/iniciatīva paredz šādu līdzfinansējumu:
 Iniciatīvā līdzfinansējums ir atļauts, taču konkrēti rādītāji nav noteikti.
Apropriācijas miljonos EUR (3 zīmes aiz
komata)
   || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || Iekļaut ietekmes atspoguļošanai vajadzīgo gadu skaitu (sk. 1.6. punktu) || Kopā
 Norādīt līdzfinansējumu piešķirošo institūciju || Nepiemēro ||   ||   ||   ||   ||   ||   || Nepiemēro
 KOPĀ — līdzfinansējuma apropriācijas || Nepiemēro ||   ||   ||   ||   ||   ||   || Nepiemēro
3.3.        Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
 –                        ý      Priekšlikums/iniciatīva finansiāli neietekmē ieņēmumus. –                        Piezīme. Nelielus budžeta ieņēmumus (salīdzinājumā ar instrumenta kopējo lielumu) var radīt atmaksājumi no darījumiem ar riska kapitālu, ko veic sadarbībā ar starptautiskajām finanšu iestādēm.
-        ¨         Priekšlikums/iniciatīva
finansiāli ietekmē:
-           ¨         pašu resursus
-           ¨         dažādus ieņēmumus
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
 Budžeta ieņēmumu pozīcija: || Kārtējā budžeta gadā pieejamās apropriācijas || Priekšlikuma/iniciatīvas ietekme[39]
 N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || Iekļaut ietekmes ilguma atspoguļošanai vajadzīgo aiļu skaitu (sk. 1.6. punktu)
 … pants ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Attiecībā uz
īpaši novirzāmiem dažādajiem ieņēmumiem
norādīt attiecīgo(-ās) budžeta izdevumu pozīciju(-as).
Norādīt metodi,
kas izmantota ietekmes uz ieņēmumiem aprēķināšanai.
[1]               Attiecībā uz jautājumu par
energoapgādes drošību un starptautisko sadarbību Komisija
iesniedza paziņojumu “ES enerģētikas politika: attiecību
veidošana ar partneriem ārpus mūsu robežām”, COM(2011) 539,
2011. gada 7. septembris.
[2]               Attiecībā uz sadarbību transporta
jomā Komisija iesniedza paziņojumu “ES un tās blakusesošie
reģioni: Atjaunota pieeja sadarbībai transporta jomā”, COM(2011) 415,
2011. gada 7. jūlijs.
[3]               Mazie un vidējie uzņēmumi.
[4]               Informācijas un komunikācijas
tehnoloģija.
[5]               Tostarp veicināt Programmas pienācīgas
kvalitātes nodarbinātībai īstenošanu.
[6]               Tostarp attīstīt Zināšanu un
inovācijas kopīgo telpu.
[7]               Kaimiņvalstīs veikto klimata pasākumu
jomā ES ir jāveicina un efektīvi jāatbalsta tāda attīstība,
kas uzlabotu noturību pret klimata pārmaiņām un
efektivitāti oglekļa izmešu ziņā.
[8]               T. i., miers un drošība, nabadzības
samazināšana, humānā palīdzība, ieguldījumi
paplašināšanās valstu un kaimiņvalstu stabilitātē un
izaugsmē, globālo problēmu risināšana, ES un starptautisko
standartu un vērtību nostiprināšanās veicināšana,
atbalsts izaugsmei un konkurētspējai ārvalstīs.
[9]               Oficiālā palīdzība
attīstībai.
[10]             Līgums par Eiropas Savienības darbību.
[11]             OV L …
[12]             OV C […], […],
[…] lpp.
[13]             OV C […], […], […] lpp.
[14]             OV L 310, 9.11.2006., 1. lpp.
[15]             OV L
[16]             OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.
[17]             OV L
[18]             OV L
[19]             ABM — budžeta vadība pa darbības
jomām; ABB — budžeta līdzekļu sadale pa darbības
jomām.
[20]             Kā paredzēts Finanšu regulas 49. panta 6. punkta
a) vai b) apakšpunktā.
[21]             COM(2011) 200, 8.3.2011.
[22]             IKT pakalpojumu un infrastruktūras izvēršana; nedrīkst
novērtēt par zemu interneta ietekmi uz izaugsmi, brīvību un
demokrātijas vērtību paušanu.
[23]             Sīkāka informācija par
pārvaldības paņēmieniem un atsauces uz Finanšu regulu ir
pieejamas BudgWeb vietnē: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[24]             Kā paredzēts Finanšu regulas 185. pantā.
[25]             Dif. = diferencētas apropriācijas; Nedif. =
nediferencētas apropriācijas.
[26]             EBTA: Eiropas Brīvās tirdzniecības
asociācija
[27]             Kandidātvalstis un attiecīgā
gadījumā potenciālās kandidātvalstis no
Rietumbalkāniem.
[28]             N gads ir gads, kurā sāk īstenot
priekšlikumu/iniciatīvu.
[29]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
(kādreizējās “BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[30]             Rezultāti ir piegādātie produkti un
pakalpojumi (piemēram, finansēto studentu apmaiņas gadījumu
skaits, uzbūvētie ceļu km u. c.).
[31]             Šis ir indikatīvs iedalījums. Plānošana un
finanšu līdzekļu piešķiršana atbilstīgi šai regulai tiks
veikta saskaņā ar “vairāk par vairāk” principu.
[32]             Līdzīgas summas pārrobežu sadarbības
programmām tiks nodrošinātas, pamatojoties uz ERAF regulu.
[33]             N gads ir gads, kurā sāk īstenot
priekšlikumu/iniciatīvu.
[34]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
(kādreizējās “BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[35]             CA — līgumdarbinieki, INT —
pagaidu darbinieki (Intérimaire); JED — Jeune Expert en
Délégation (jaunākie eksperti delegācijās); LA — vietējie darbinieki, SNE —
valstu norīkotie eksperti.
[36]             Saskaņā ar robežlielumiem attiecībā uz
ārštata darbiniekiem, ko finansē no darbības apropriācijām
(kādreizējām “BA” pozīcijām).
[37]             Galvenokārt struktūrfondi, Eiropas
Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas
Zivsaimniecības fonds (EZF).
[38]             Sk. Iestāžu nolīguma 19. un 24. punktu.
[39]             Norādītajām tradicionālo pašu resursu
(muitas nodokļi, cukura nodevas) summām jābūt neto
summām, t. i., bruto summām, no kurām atskaitīti 25 %
iekasēšanas izmaksu.