               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 11.4.2017
            COM(2017) 182 final
            2017/0081(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par tiesību termiņa pagarinājumu attiecībā uz kopražojumiem, kā noteikts Brīvās tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses, Protokola par sadarbību kultūras jomā 5. pantā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

                  2010. gada 6. oktobrī tika parakstīts Brīvās tirdzniecības nolīgums starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm un Korejas Republiku, un 2015. gadā šis nolīgums tika noslēgts, pieņemot Padomes Lēmumu 2015/2169 par to, lai noslēgtu Brīvās tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses (“lēmums”). Ar Protokolu par sadarbību kultūras jomā (turpmāk “protokols”), ko Puses noslēdza BTN ietvaros, tika izveidots pamats Pušu sadarbībai kultūras pasākumu, preču un pakalpojumu apmaiņā, ietverot, cita starpā, audiovizuālo nozari, un šo apmaiņu reglamentējošo nosacījumu uzlabošanai.

                  Sākotnēji tiesības tika noteiktas uz trim gadiem (no 2011. gada 1. jūlija līdz 2014. gada 30. jūnijam). Termiņš tika pagarināts par vēl trim gadiem līdz 2017. gada 30. jūnijam saskaņā ar Padomes Īstenošanas lēmumu 2014/226/ES par tiesību termiņa pagarinājumu attiecībā uz audiovizuāliem kopražojumiem, kā noteikts Brīvās tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses, Protokola par sadarbību kultūras jomā 5. pantā. Tagad tiek ierosināts tiesību termiņu pagarināt par vēl trim gadiem.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

                  Ar protokolu Puses saskaņā ar saviem attiecīgajiem tiesību aktiem vienojās inter alia piešķirt tiesības attiecībā uz Eiropas Savienības puses un Korejas producentu audiovizuāliem kopražojumiem izmantot attiecīgas vietēja vai reģionāla rakstura kultūras satura veicināšanas sistēmas.

                  Šādus kopražojumus var uzskatīt par Eiropas darbiem ES un par Korejas darbiem Korejā, ja tie atbilst protokola 5. panta nosacījumiem (sk. jo īpaši 8. punkta a) līdz c) apakšpunktu).

                  MEDIA apakšprogramma “Radošā Eiropa” atbalsta to Eiropas audiovizuālo darbu radīšanu un izplatīšanu, kas tapuši programmā iesaistītajās Eiropas valstīs. Atsevišķās shēmās ar zināmiem nosacījumiem var iesaistīties arī dalībnieki no trešām valstīm.

                  Ir shēmas, kas palīdz radīt kopražošanai labvēlīgu vidi, piemēram, Tirgus pieejamības shēma un Mācību shēma, kuru ietvaros tiek finansēti gadatirgi, kontaktu dibināšanas pasākumi un darbsemināri, tostarp ar Koreju. Savukārt Starptautisko kopražojumu shēma saved kopā Eiropas un starptautiskos kopražošanas partnerus, tostarp no Korejas, un nodrošina netiešu atbalstu audiovizuāliem darbiem, ko kopražojuši starptautiskie kopražošanas fondi.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

                  Protokolu par sadarbību kultūras jomā ES un Koreja noslēdza 2015. gadā kā daļu no Brīvās tirdzniecības nolīguma. Konkrētāk, tas ir instruments, ar ko īsteno 2005. gadā pieņemto ANO Izglītības, zinātnes un kultūras organizācijas (UNESCO) Konvenciju par kultūras izpausmju daudzveidības aizsardzību un veicināšanu.

                  Pašreizējās tiesības ir domātas kopražojumiem, kas saņem atbalstu no audiovizuālo ražojumu atbalstam domātām nacionālām kopshēmām un kopfondiem. Tiesības arīdzan atļauj kopražotus darbus uzskatīt par Eiropas darbiem saskaņā ar Eiropas darbu definīciju Audiovizuālo mediju pakalpojumu direktīvas 1. panta n) punkta ii) apakšpunktā.

               2.TIESISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN SAMĒRĪGUMS

               •Juridiskais pamats

                  Tiesību pagarināšanas procedūra ir paredzēta protokola 5. pantā. Nepieciešamie pasākumi ir īstenoti.

                  Protokola 5. panta 8. punktā paredzēts: ja tiek nolemts tiesības pagarināt, tās var pagarināt par vēl trīs gadiem un turpmāk pagarina automātiski uz tādu pašu termiņu, ja vien kāda no pusēm nepārtrauc tiesību izmantošanu, paziņojot par to rakstveidā vismaz trīs mēnešus pirms termiņa beigām. Attiecībā uz kopražojumiem, kas klajā nākuši pirms attiecīgā termiņa beigām, joprojām var izmantot attiecīgās vietēja vai reģionāla rakstura kultūras satura veicināšanas sistēmas.

                  Ir lietderīgi sagatavot priekšlikumu Padomes lēmumam par tiesību pagarināšanu, ņemot vērā īpašos apstākļus un to, ka sadarbība šajā jomā ir politiski jutīgs jautājums. Šādam priekšlikumam būtu jābalstās uz LESD 218. panta 6. punktu, jo tas attiecas uz starptautiska nolīguma daļas piemērošanas termiņa pagarināšanu. Noteikumi par to, kādā veidā Savienības iestādes pieņem lēmumus, ir paredzēti Līgumos un par tiem nevar lemt ne dalībvalstis, ne arī pašas iestādes. Padomes lēmumi, ar kuriem noslēdz starptautiskus nolīgumus, nevar atkāpties no līgumiem, ja tie skar procedūru, kā tiek pagarinātas saistības, kas izriet no attiecīgajiem starptautiskajiem nolīgumiem.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Tiesību otrreizēja pagarināšana dod Eiropas audiovizuālajai nozarei iespēju strauji augošajā Korejas tirgū ne tikai saglabāt savas pozīcijas, bet arī iegūt lielāku tirgus daļu, pieredzi un zināšanas.

                  Lai gan dažas dalībvalstis ir sekmīgi realizējušas audiovizuālos kopražojumus divpusēju vienošanos ietvaros, citas vēl nav, tāpēc ES līmeņa tiesības dotu iespēju sadarbībā iesaistīties lielākam skaitam valstu.

                  Eiropas Komisijas kompetence filmu ražošanas nozarē ir ierobežota, jo šo funkciju pilda nacionālie filmu fondi, tostarp attiecībā arī uz starptautiskiem kopražojumiem. Tāpēc protokola praktiskā īstenošana prasīs nacionālo filmu fondu lielāku iesaistīšanos.

               •Proporcionalitāte

                  Eiropas Audiovizuālās observatorijas pētījumi un dati liecina, ka kopražojumiem ir lielāka auditorija. Kopš 2009. gada ES filmas Korejā (kinoteātros) ir ieguvušas 5 % tirgus daļu, ja runā par skatītāju skaitu, un 20 % tirgus daļu, ja runā par filmu iznākšanu uz ekrāniem. Savukārt Korejas filmas ES ir ieguvušas 1 % tirgus daļu, ja runā par skatītāju skaitu, un 2 % tirgus daļu, ja runā par filmu iznākšanu uz ekrāniem. Ja tiks īstenotas ar kopražojumiem saistītās tiesības, tas palīdzētu palielināt tirgus daļu apstākļos, kad šis tirgus aug (kopš 2011. gada kinoteātru apmeklētāju skaits Korejā ir pieaudzis par 41%).

                  Pagaidām ir pamats uzskatīt, ka nepietiekamai protokola īstenošanai par iemeslu ir konkrētas informācijas trūkums par kopražošanai domātajiem stimuliem nacionālā līmenī. Tāpēc būtu vajadzīgi īpaši Eiropas un nacionālā līmeņa pasākumi, kas aptvertu piekļuvi finansējumam, apmācību, kontaktu dibināšanu.

                  Divpusējo vienošanos ietvaros radušos kopražojumu panākumi liecina, ka ir iespējas un potenciāls panākt ko vairāk. Audiovizuālu jautājumu darba grupas sākotnējās apspriedēs dalībvalstis ir paudušas gatavību sadarboties Eiropas līmenī, lai veicinātu kopražošanu saskaņā ar protokolu, izmantojot divpusējā sadarbībā gūto pieredzi.

                  Tiesību pagarināšana ir vajadzīga, lai šos pasākumus varētu īstenot.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

                  Skaidri formulēts lēmums par tiesību pagarināšanu jāpieņem ar Padomes lēmumu, kas balstās uz LESD 218. panta 6. punktu, jo tas attiecas uz starptautiska nolīguma daļas piemērošanas termiņa pagarināšanu.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

                  Neattiecas.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Protokolā paredzēts, ka katra puse izveido Vietējo konsultantu grupu (VKG), kuras sastāvā ir kultūras un audiovizuālās nozares pārstāvji, kas aktīvi darbojas šajā protokolā ietvertajās darbības jomās. ES VKG sanāca 2016. gada 5. septembrī Briselē, lai novērtētu tiesību īstenošanas rezultātus attiecībā uz kultūras daudzveidības veicināšanu un abpusēji izdevīgo sadarbību kopražojumu izstrādē.

                  VKG atzīmēja, ka, lai gan protokola nosacījumiem atbilstoši ES un Korejas audiovizuālie kopražojumi vēl nav realizēti, protokols tomēr varētu būt noderīgs rīks. VKG atsaucīgi uzņēma iespēju pagarināt tiesības attiecībā uz ES un Korejas kopražojumiem, lai gan izskanēja dažas ierunas par praktisko pievienoto vērtību, tāpēc tā būtu labāk jāizskaidro nozares dalībniekiem. Komisija ir izplatījusi vispārīgo informāciju par protokolu, tomēr ir nepieciešama tieši profesionāļiem domāta operacionāla un sīkāka informācija. VKG arī secināja, ka protokols ir jāpopularizē nozares, valstu un ES mērogā, lai uzsvērtu tā nestos ieguvumus.

                  Tiesības attiecībā uz audiovizuālajiem kopražojumiem ar dalībvalstīm apsprieda Eiropas Savienības Padomes Kultūras jautājumu komitejas sanāksmē 2016. gada 3. oktobrī. Dalībvalstis pauda gatavību ciešāk sadarboties Eiropas līmenī, lai veicinātu kopražošanu.

                  Pēc apspriedēm ar dalībvalstīm un pēc VKG atzinuma saņemšanas Komisija ir nolēmusi paust savu piekrišanu tiesību pagarināšanai.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Izmantoti Eiropas Audiovizuālās observatorijas pētījumi un dati par kopražojumiem.

                  •
                        Ietekmes novērtējums

                  Neattiecas.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Neattiecas.

               •Pamattiesības

                  Neattiecas.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Nav.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Komisija, balstoties uz Eiropas Audiovizuālās observatorijas un nozares sniegtajiem datiem, pastāvīgi uzraudzīs, kā tiek realizētas tiesības attiecībā uz audiovizuālajiem kopražojumiem, jo īpaši animācijas sektorā.

                  Lai sekotu līdzi sekmēm un apspriestu problēmas un izdevības, reizi gadā pārstāvji no Eiropas Savienības un dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republikas, no otras puses, sanāks Kultūrsadarbības komitejā.

               •Skaidrojošie dokumenti (direktīvām)

                  Neattiecas.

               •Konkrēto ierosināto noteikumu detalizēts skaidrojums

                  Tiesības pagarina uz trim gadiem līdz 2020. gada jūnijam. Tiesības ir izklāstītas protokola 5. pantā šādi.

                  Šajā protokolā kopražojums ir audiovizuāls darbs, ko kopīgi producējuši Korejas un ES puses producenti un kurā minētie producenti ir veikuši ieguldījumu saskaņā ar šā protokola noteikumiem.

                  Puses veicina sarunas par jaunu kopproducēšanas nolīgumu noslēgšanu un jau noslēgtu nolīgumu īstenošanu starp vienu vai vairākām Eiropas Savienības dalībvalstīm un Koreju. Puses apliecina, ka Eiropas Savienības dalībvalstis un Koreja var piešķirt finansiālu atbalstu audiovizuālajiem kopražojumiem saskaņā ar attiecīgiem spēkā esošiem vai paredzamiem divpusējiem kopproducēšanas nolīgumiem, kuru puses ir viena vai vairākas Eiropas Savienības dalībvalstis un Koreja.

                  Puses saskaņā ar saviem attiecīgajiem tiesību aktiem veicina ES puses un Korejas producentu kopražojumu izstrādi, ietverot to, ka attiecībā uz kopražojumiem piešķir tiesības izmantot attiecīgas vietēja vai reģionāla rakstura kultūras satura veicināšanas sistēmas.

                  Audiovizuālajiem kopražojumiem var izmantot minēto ES puses vietēja vai reģionāla rakstura kultūras satura veicināšanas sistēmu, piešķirot tiem Eiropas darbu statusu saskaņā ar 1. panta n) punkta i) apakšpunktu Direktīvā 89/552/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2007/65/EK vai tās attiecīgajiem grozījumiem, lai ņemtu vērā prasības par audiovizuālo darbu veicināšanu, kā noteikts Direktīvas 89/552/EEK 4. panta 1. punktā un 3.i. panta 1. punktā, kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2007/65/EK vai tās attiecīgajiem grozījumiem.

                  Audiovizuālajiem kopražojumiem var izmantot šā panta 3. punktā minētās Korejas vietēja vai reģionāla rakstura kultūras satura veicināšanas sistēmas, piešķirot tiem Korejas darbu statusu, Kinofilmu un video ierakstu veicināšanas likuma (2009. gada 21. maija Likums Nr. 9676) 40. panta vai tā attiecīgo grozījumu un Apraides likuma (2008. gada 31. decembra Likums Nr.9280) 71. panta vai tā attiecīgo grozījumu un Paziņojuma par programmu reitingiem (Korejas Komunikāciju komisijas 2008. gada 31. decembra Paziņojums Nr. 2008-135) vai tā attiecīgo grozījumu īstenošanas nolūkā.

                  Tiesības attiecībā uz kopražojumiem izmantot attiecīgās vietēja vai reģionāla rakstura kultūras satura veicināšanas sistēmas piešķir ar šādiem nosacījumiem:

                  a) audiovizuālos kopražojumus īsteno starp uzņēmumiem, kuri tieši vai ar īpašuma daļu kontrolpaketi pieder vai turpina piederēt attiecīgi kādai Eiropas Savienības dalībvalstij vai Korejai un/vai kādas Eiropas Savienības dalībvalsts vai Korejas valstspiederīgajiem;

                  b) kopražojumu uzņēmuma(-u) direktors(-i) vai vadītājs(-i) ir kādas Eiropas Savienības dalībvalsts un/vai Korejas valstspiederīgie un var pierādīt, ka dzīvo kādā no minētajām valstīm;

                  c) visos audiovizuālos kopražojumos, izņemot animācijas darbus, ir jāpiedalās producentiem no divām Eiropas Savienības dalībvalstīm. Animācijas darbu izstrādē ir jāpiedalās producentiem no trijām Eiropas Savienības dalībvalstīm. Katras Eiropas Savienības dalībvalsts viena vai vairāku producentu kopējais finansiālais ieguldījums ir ne mazāk kā 10 %;

                  d) ES puses producentu (ņemot kopā) un Korejas producentu (ņemot kopā) minimālais attiecīgais finansiālais ieguldījums audiovizuālā kopražojumā, izņemot animācijas darbus, ir ne mazāk kā 30 % no kopējām audiovizuālā darba producēšanas izmaksām. Animācijas darbos šis ieguldījums ir ne mazāk kā 35 % no kopējām darba producēšanas izmaksām;

                  e) katras Puses producentu ieguldījums (kopā) ietver faktisku tehnisko un māksliniecisko līdzdalību, un abu Pušu ieguldījums ir sabalansēts. Jo īpaši audiovizuālos kopražojumos, izņemot animācijas darbus, katras Puses producentu tehniskais un mākslinieciskais ieguldījums (ņemts kopā) neatšķiras par vairāk kā 20 % attiecībā pret to finansiālo ieguldījumu un nepārsniedz 70 % no kopējā ieguldījuma. Animācijas darbos katras Puses producentu tehniskais un mākslinieciskais ieguldījums (ņemts kopā) neatšķiras par vairāk kā 10 % attiecībā pret to finansiālo ieguldījumu un katrā ziņā nepārsniedz 65 % no kopējā ieguldījuma;

                  f) tādu trešo valstu producentu līdzdalība audiovizuālos kopražojumos, kuras ir ratificējušas UNESCO Konvenciju, ir pieļaujama, nepārsniedzot, ja vien iespējams, 20 % no kopējām darba producēšanas izmaksām un/vai tehniskā un mākslinieciskā ieguldījuma audiovizuālajā darbā.

                  Šo nosacījumu mērķis ir garantēt kopražojumu eiropeisko raksturu, proti, jābūt iesaistītām vismaz divām dalībvalstīm, un nodrošināt kopražošanas izmaksu un ieguvumu taisnīgu sadalījumu starp pusēm. Tāpēc ir noteikts pušu minimālais finansiālais ieguldījums, savukārt tehniskais un mākslinieciskais ieguldījums (kas uzskatāms par profesionālu devumu un tātad dod nodarbinātības iespējas) nedrīkst par vairāk nekā 10 % atšķirties no finansiālā ieguldījuma. Prasības animācijas darbiem ir stingrākas, tāpēc ka nozare ir visnotaļ jutīga, jo prasa lielāku tehnisko ieguldījumu, kā arī izmaksu atšķirības starp ES un Koreju varētu būt nozīmīgākas.

                  Puses apliecina, ka tiesības attiecībā uz kopražojumiem piemērot to attiecīgās vietēja vai reģionāla rakstura kultūras satura veicināšanas sistēmas nodrošina abpusējus ieguvumus un ka kopražojumiem, kas atbilst prasībām, tiek piešķirts attiecīgi Eiropas vai Korejas darba statuss bez jebkādiem papildu nosacījumiem.

                  Tiesības attiecībā uz kopražojumiem izmantot attiecīgās vietēja vai reģionāla rakstura kultūras satura veicināšanas sistēmas piešķir uz trīs gadiem.

               2017/0081 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par tiesību termiņa pagarinājumu attiecībā uz kopražojumiem, kā noteikts Brīvās tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses, Protokola par sadarbību kultūras jomā 5. pantā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 167. panta 3. punktu saistībā ar 218. panta 6. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,

               tā kā:

               (1)2015. gada 1. oktobrī Padome pieņēma Lēmumu 2015/2169 par to, lai noslēgtu Brīvās tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses (“lēmums”).

               (2)Nolīgumā ir ietverts Protokols par sadarbību kultūras jomā (“protokols”), ar kuru atbilstīgi tā 1. pantam tiek izveidota sistēma, kurā Puses sadarbojas, lai veicinātu kultūras pasākumu, preču un pakalpojumu apmaiņu, ietverot inter alia audiovizuālo sektoru. Saskaņā ar protokola 5. panta 4. punktu Puses veicina ES puses un Korejas producentu kopražojumu izstrādi, ietverot to, ka attiecībā uz kopražojumiem piešķir tiesības izmantot attiecīgas vietēja vai reģionāla rakstura kultūras satura veicināšanas sistēmas (“tiesības”).

               (3)Saskaņā ar protokola 5. panta 8. punkta b) apakšpunktu tiesību izmantošanas termiņu pagarina par trīs gadiem un turpmāk pagarina automātiski uz tādu pašu termiņu, ja vien kāda no pusēm nepārtrauc tiesību izmantošanu, paziņojot par to rakstveidā vismaz trīs mēnešus pirms sākotnējā termiņa vai jebkura turpmākā termiņa beigām.

               (4)Liekas lietderīgi ierosināt skaidri formulētu lēmumu par tiesību pagarināšanu, ņemot vērā īpašos apstākļus un to, ka sadarbība šajā jomā ir politiski jutīgs jautājums.

               (5)Protokola 3. panta 5. punktā minētā Savienības Vietējā konsultantu grupa ir sniegusi labvēlīgu atzinumu par tiesību izmantošanas laikposma pagarināšanu, kā paredzēts protokola 5. panta 8. punktā.

               (6)Komisijas atzinums par tiesību pagarināšanu ir labvēlīgs.

               (7)Šim lēmumam nevajadzētu ietekmēt Savienības un dalībvalstu atbilstīgās kompetences,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo apstiprina, ka tiesības attiecībā uz audiovizuālajiem kopražojumiem, lai gūtu labumu no attiecīgajām pušu sistēmām vietēja/reģionāla kultūras satura veicināšanai, kā paredzēts protokola 5. pantā, pagarina uz trīs gadiem – no 2017. gada 1. jūlija līdz 2020. gada 30. jūnijam.

               2. pants

               Padomes priekšsēdētājs norīko personu, kas ir tiesīga Eiropas Savienības vārdā informēt Korejas Republiku, kā paredzēts protokola 5. panta 8. punkta b) apakšpunktā, ka Eiropas Savienība piekrīt tiesības attiecībā uz audiovizuālajiem kopražojumiem, lai gūtu labumu no attiecīgajām pušu sistēmām vietēja/reģionāla kultūras satura veicināšanai, kā paredzēts protokola 5. pantā, pagarināt uz trīs gadiem – no 2017. gada 1. jūlija līdz 2020. gada 30. jūnijam.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 26.8.2016
            COM(2016) 541 final
            2016/0258(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāpieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas Eiropas Nolīguma par transportlīdzekļu apkalpju darbu starptautiskajos autopārvadājumos (AETR) ekspertu grupā
            (Dokuments attiecas uz EEZ)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               ES un AETR noteikumu veidošanās gaita

               Eiropas Nolīgumu par transportlīdzekļu apkalpju darbu starptautiskajos autopārvadājumos (AETR) parakstīja 51 Eiropas un Āzijas pierobežas valsts ar mērķi samazināt šķēršļus starptautiskajiem preču un pasažieru pārvadājumiem, saskaņojot noteikumus par braukšanas un atpūtas laiku, tostarp tahogrāfa tehniskās specifikācijas.

               Šis daudzpusējais nolīgums ir izstrādāts Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO/EEK) aizgādībā. Pēc tā vadoties, ir izstrādāti līdzīgi noteikumi Eiropas Savienībā, proti, Regula (EK) Nr. 561/2006
                  1
                par braukšanas un atpūtas laiku un Regula (EEK) Nr. 3821/85
                  2
                par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā.

               ES 2006. gadā ieviesa digitālos tahogrāfus kā obligātu aprīkojumu transportlīdzekļa vadīšanas un atpūtas laikposmu uzraudzībai, aizstājot analogos tahogrāfus, kas tika izmantoti kopš 1985. gada. Pēc tam AETR līgumslēdzējas puses vienojās no 2011. gada ieviest tādus pašus digitālos tahogrāfus savos transportlīdzekļos, ko izmanto starptautiskajā transportā. Tās vienojās iekļaut AETR jaunu 22.a pantu, kurā paredzētas tahogrāfa specifikācijas, kuru automātiski attiecina uz visām AETR līgumslēdzējām pusēm, lai gan ES to bija vienpusēji pieņēmusi, neapspriežoties ar līgumslēdzējām pusēm, kas nav ES dalībvalstis, kad tā grozīja Regulas (EEK) Nr. 3821/85 IB pielikumu.

               AETR līgumslēdzēju pušu, kas nav ES dalībvalstis, sūdzības

               Komisija 2009. gadā pieņēma Regulu (ES) Nr. 1266/2009
                  3
               , kas cita starpā risina tā saucamo "vienas minūtes problēmu"
                  4
                (no 2011. gada 1. oktobra) un ar ko ieviesa otro kustības sensoru (no 2012. gada 1. oktobra). Visiem tahogrāfiem, kas uzstādīti transportlīdzekļos pēc šiem datumiem, bija vai būs jāatbilst jaunajām tehniskajām prasībām. Atbilstīgi nolīguma 22.a pantam AETR līgumslēdzējas puses, kas nav ES dalībvalstis, tiek automātiski pakļautas šīm jaunajām saistībām.

               Saskaroties ar šīm izmaiņām Eiropas Savienībā, dažas AETR līgumslēdzējas puses, kas nav ES dalībvalstis, ir arvien neapmierinātākas ar 22.a panta mehānisma automātisku piemērošanu, kuru tās uzskata par nelīdzsvarotu un neadekvātu, lai nodrošinātu saskaņotu digitālā tahogrāfa ieviešanu. Tās 2011. gadā lūdza kompetento iestādi – ANO/EEK Autotransporta darba grupu (SC.1) – oficiāli risināt šo jautājumu. Reaģējot uz šo pieprasījumu, SC.1 2011. gada septembrī nolēma izveidot AETR ekspertu grupu, lai apspriestu pašreizējo situāciju AETR un iesniegtu nolīguma grozījumu priekšlikumus.

               Ekspertu grupas sanāksmē 2016. gada februārī līgumslēdzējas puses, kas nav ES dalībvalstis, un AETR sekretariāts izvirzīja juridiskus šķēršļus tam, lai AETR zonā īstenotu "viedā tahogrāfa" tehniskās specifikācijas, ko Komisija pieņēma 2016. gada martā (ar ko aprīkos kravas automobiļus, kas reģistrēti pēc 2019. gada marta). AETR ekspertu grupas 12. sesijā, kura notika 27. jūnijā Ženēvā, Krievija nāca klajā ar oficiālu priekšlikumu par pašreizējo tahogrāfa specifikāciju īstenošanas procedūru AETR zonā grozīšanu. Saskaņā ar šo priekšlikumu par digitālā tahogrāfa tehnisko specifikāciju turpmākiem grozījumiem būtu jābalso AETR Autotransporta darba grupai un otrajā posmā tie jāiesniedz līgumslēdzējām pusēm, kuras var iebilst pret pasākuma projektu 6 mēnešu laikā.

               ES kopējas nostājas nepieciešamība AETR

               Padome jau 2013. gadā pieņēma lēmumu par Savienības nostāju, kas jāaizstāv AETR ekspertu grupā
                  5
               . Nostājā jo īpaši ietverts iepriekš minētais jautājums par AETR līgumslēdzēju pušu digitālā tahogrāfa specifikāciju piemērošanu un nolīguma grozījumu, kas atļautu ES pievienoties AETR. Ņemot vērā nesenās apspriedes ekspertu grupā un to, ka Krievija ir iesniegusi oficiālu priekšlikumu grozīt AETR, nepieciešams, lai Padome izveido jaunu ES nostāju, gatavojoties nākamajai ekspertu grupas un Autotransporta darba grupas sanāksmei, kas notiks 2016. gada 24. un 25. oktobrī.

               2.IEROSINĀTIE AETR GROZĪJUMI

               a. Atcelt 22.a pantu un 22. panta procedūras piemērošanu

               Būtu jāatceļ noteikumi par tahogrāfa specifikāciju "automātisku" piemērošanu AETR līgumslēdzējām pusēm un procedūra, kas izklāstīta AETR 22. pantā, būtu jāpiemēro attiecībā uz turpmākiem grozījumiem šajās specifikācijās. Pastāvošā procedūra tomēr būtu nedaudz jāgroza, lai izvairītos no tā, ka pret tahogrāfa specifikāciju grozījumiem var iebilst tikai viena trešdaļa no līgumslēdzējām pusēm.

               b. 14. panta izmaiņas nolūkā atļaut ES pievienošanos AETR

               AETR pieņemtie noteikumi ir piemērojami ES iekšējā tiesību sistēmā. Vajadzīga ES pievienošanās AETR, lai garantētu ES tiesību aktu un AETR saskaņotu attīstību.

               Šīs izmaiņas prasītu grozīt AETR 14. pantu, lai atļautu reģionālās integrācijas organizāciju dalību. Pati pievienošanās būtu jāveic otrajā posmā, Padomei pieņemot lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma.

               c. 10. panta izmaiņas, lai atsauktos uz jauno ES regulu, pamatojoties uz kuru tika pieņemtas viedā tahogrāfa specifikācijas, un jauna tehniskā pielikuma iekļaušana par specifikācijām

               Atsauces uz Regulu (ES) Nr. 165/2014 un Regulas (ES) 2016/799 IC pielikumu, kas nosaka jaunā viedā tahogrāfa tehniskās specifikācijas, iekļaušana AETR tās 10. panta grozījumu veidā nodrošinās, ka jaunākās tehnoloģiskās izmaiņas, kas ieviestas ES tiesību aktos attiecībā uz digitālo tahogrāfu, pieņem arī AETR līgumslēdzējas puses. 10. panta grozījums būtu jāveic līdz ar AETR jaunu papildinājumu par viedā tahogrāfa specifikācijām.

               3.Jauns10.a pants – vadītāja karšu valsts reģistru savstarpējie savienojumi

               Lai padarītu iespējamu informācijas apmaiņu par vadītāja kartēm, Komisija ir izstrādājusi un veiksmīgi īsteno TACHOnet – lietojumprogrammu, kas ļauj savstarpēji savienot vadītāja karšu valstu reģistrus, lai visā Eiropā pārbaudītu šādas kartes unikalitāti nolūkā novērst krāpšanu. TACHOnet juridiskais pamats ir Regula (ES) Nr. 165/2014. Ekspertu grupa jau 2014. gada 28. februārī vienojās iekļaut 10.a pantu, kas līgumslēdzējām pusēm uzliek pienākumu elektroniski apmainīties ar informāciju par vadītāja kartēm, kā to pašlaik piemēro Eiropas Savienībā. Tomēr 10.a pants vēl nav iestrādāts nolīgumā, jo neviena līgumslēdzēja puse nav uzņēmusies iniciatīvu paziņot par atbilstīgajiem grozījumiem Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram. Saskaņā ar lojālas sadarbības pienākumu (LES 4. panta 3. punkts) šis paziņojums jāsniedz saskaņā ar AETR 21. panta 1. punktā aprakstīto procedūru.

               4.PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI

               LESD 218. panta 9. punktā noteikts, ka: "Padome pēc Komisijas (...) priekšlikuma pieņem lēmumu, ar ko (...) nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu."

               Saistībā ar LESD 218. panta 9. punkta piemērojamību tajā noteiktā procedūra jāievēro, kolīdz ir izpildīti tajā noteiktie nosacījumi. Nosacījumi ir šādi: a) attiecīgā joma ietilpst Savienības kompetencē, b) Savienības nostāja tiek pausta ar starptautisku nolīgumu izveidotā struktūrā, ja minētā struktūra ir tiesīga pieņemt c) lēmumus ar juridiskām sekām. Ar judikatūru ir precizēts, ka Savienības dalība attiecīgajā struktūrā nav priekšnoteikums LESD 218. panta 9. punkta piemērošanai.

               Pašlaik visas ES dalībvalstis ir AETR līgumslēdzējas puses. Regulā (EK) Nr. 561/2006 noteikts, ka AETR turpina piemērot attiecībā uz preču un pasažieru autopārvadājumiem ar transportlīdzekļiem, kas reģistrēti jebkurā dalībvalstī vai jebkurā valstī, kas ir AETR līgumslēdzēja puse, visā braucienā, ja šis brauciens ir starp Savienību un trešo valsti, kas nav Šveice, un valstīm, kas ir līgumslēdzējas puses Līgumā par Eiropas Ekonomikas zonu, vai caur šādu valsti.

                  Ierosinātā Padomes lēmuma juridiskais pamats ir LESD 91. pants saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               2016/0258 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāpieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas Eiropas Nolīguma par transportlīdzekļu apkalpju darbu starptautiskajos autopārvadājumos (AETR) ekspertu grupā

               (Dokuments attiecas uz EEZ)

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Kā norādījusi Tiesa 1971. gada 31. marta spriedumā, lieta 22/70, transportlīdzekļu apkalpju darbs autotransporta jomā ir Savienības ekskluzīvā ārējā kompetence. Kopš tā laika šī kompetence ir tikusi īstenota daudzos tiesību aktos, kurus ir pieņēmis Savienības likumdevējs, proti, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 561/2006
                  6
                un Regulā (ES) Nr. 165/2014 par tahogrāfiem autotransportā
                  7
               . Ņemot vērā to, ka AETR priekšmets ir Regulas (EK) Nr. 561/2006 darbības jomā, pilnvaras apspriest un noslēgt nolīgumu ir Savienībai.

               (2)Ekspertu grupu izveidoja Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisija AETR ietvaros. Tā ir struktūra, kas ir pilnvarota izstrādāt un iesniegt priekšlikumus par AETR grozījumiem, tostarp par tā 22.a panta grozījumiem.

               (3)Nākamā AETR ekspertu grupas sanāksme notiks 2016. gada 24. oktobrī, un Autotansporta darba grupas sanāksme notiks 2016. gada 25. oktobrī. Šajā sakarā ekspertu grupa un darba grupa plāno izskatīt līgumslēdzēju pušu iesniegtos priekšlikumus, kuri gadījumā, ja tos pieņems ekspertu grupa, var izraisīt grozījumus AETR pēc tam, kad AETR pārskatīšanas procedūra ir uzsākta un pabeigta. Tam būs juridiskas sekas, kā minēts LESD 218. panta 9. punktā.

               (4)Pēc tam, kad priekšlikumus ir pieņēmusi ekspertu grupa, otrais posms ir ES dalībvalstu kā AETR līgumslēdzēju pušu pienākums sadarboties nolūkā iedarbināt AETR pārskatīšanas mehānismu attiecīgi saskaņā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 2829/77
                  8
                un atbilstoši lojālas sadarbības pienākumam (LES 4. panta 3. punkts), atbilstoši Padomes lēmumam saskaņā ar 218. panta 6. punktu. Ierosinātie AETR grozījumi stāsies spēkā tikai pēc AETR pārskatīšanas pabeigšanas.

               (5)Lai panāktu Eiropas mērogā saskaņotus noteikumus par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā (tahogrāfiem), ir svarīgi, lai tiktu izmantots unikāls lēmumu pieņemšanas process. Šādā procesā būtu jāņem vērā Savienības un to trešo valstu intereses, kuras ir AETR līgumslēdzējas puses.

               (6)AETR 22.a pants paredz, ka grozījumus Padomes Regulā (EEK) Nr. 3821/85 attiecībā uz digitālo tahogrāfu automātiski pārņem visas AETR līgumslēdzējas puses bez jebkādas oficiālas apspriešanās vai balsošanas. Līgumslēdzēju pušu nepiedalīšanās AETR digitālā tahogrāfa tehnisko specifikāciju izstrādāšanā un pieņemšanā ir dažu šo līgumslēdzēju pušu neapmierinātības galvenais cēlonis. Komisija paziņojumā "Digitālais tahogrāfs: Turpmāko pasākumu ceļvedis"
                  9
                atzīst, ka šis mehānisms neļauj pareizi un saskaņoti ieviest digitālo tahogrāfu tām līgumslēdzējām pusēm, kas nav ES dalībvalstis. Tāpēc Savienības interesēs ir mainīt lēmumu pieņemšanas procesu attiecībā uz digitālajiem tahogrāfiem un ekspertu grupā ierosināt svītrot 22.a pantu un piemērot procedūru, kas noteikta 22. panta 1. līdz 3. punktā, nolūkā grozīt digitālā tahogrāfa tehniskās specifikācijas.

               (7)Ņemot vērā, ka nekādām digitālā tahogrāfa specifikāciju izmaiņām nevajadzētu ietekmēt AETR principus un darbību, jo tās vienīgi būtu regulāri jāatjaunina, ņemot vērā tehnoloģiju attīstību, līgumslēdzēju pušu skaits, kas var paziņot par saviem iebildumiem pret šiem grozījumiem, būtu jāpalielina no vienas trešdaļas vismaz līdz vienai pusei.

               (8)Vairāki argumenti atbalsta Savienības pievienošanos AETR. Pirmkārt, Savienībai ir ekskluzīva kompetence transportlīdzekļu apkalpju darba autopārvadājumos jomā, kā apstiprinājusi Tiesa savā spriedumā lietā 22/70. Otrkārt, šāda pievienošanās nodrošinātu efektīvu Savienības interešu pārstāvību AETR. Visbeidzot, AETR un ierosinātā lēmumu pieņemšanas procesa īpatnības pamato, kāpēc Savienībai būtu jābūt līgumslēdzējai pusei dalībvalstu vietā.

               (9)Ar AETR 14. pantu pievienošanās AETR nav atļauta struktūrām, kas nav ANO/EEK valstis un valstis, kas iekļautas ANO/EEK padomdevēja statusā. Šā iemesla dēļ nolūkā atļaut Savienībai pievienoties AETR būtu jāierosina 14. panta grozījums, kas reģionālām integrācijas organizācijām atļautu pievienoties AETR.

               (10)AETR 10. pantā noteikts, ka tahogrāfu, kura konstrukciju, uzstādīšanu, lietošanu un testēšanu veic saskaņā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85, uzskata par atbilstošu AETR prasībām. Šis princips attiecas uz jebkurām tahogrāfa specifikācijas izmaiņām neatkarīgi no tā, vai tās ir pieņemtas, pamatojoties uz Regulu (EEK) Nr. 3821/85 vai citu tiesību aktu. Tādēļ tas attiecas uz Regulu (ES) Nr. 165/2014, ar kuru atcēla un aizstāja Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85, kā arī uz Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2016/799
                  10
               , ar ko nosaka jaunā viedā tahogrāfa tehniskās specifikācijas. Šo iemeslu dēļ AETR 10. pants būtu jāgroza, lai iekļautu atsauces uz Regulu (ES) Nr. 165/2014 un Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2016/799, kuru piemēros no 2019. gada 15. jūnija Padomes Regulas (ES) Nr. 3821/85 vietā. Turklāt AETR būtu jāiekļauj jauns pielikums, kurā ietverti Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2016/799 noteikumi un visi citi turpmākie pielāgojumi tehnikas attīstībai.

               (11)AETR pievienotais digitālo tahogrāfu apstiprinājuma sertifikāts būtu jāgroza tā, lai to varētu izmantot arī viedo tahogrāfu un to sastāvdaļu apstiprināšanai.

               (12)Ņemot vērā iepriekš minēto, ir nepieciešams pieņemt šo lēmumu, ar ko nosaka Savienības nostāju Eiropas Nolīguma par transportlīdzekļu apkalpju darbu starptautiskajos autopārvadājumos (AETR) ekspertu grupā un Autotransporta darba grupā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1.Savienības nostāja Eiropas Nolīguma par transportlīdzekļu apkalpju darbu starptautiskajos autopārvadājumos (AETR) ekspertu grupā un Autotransporta darba grupā ir saskaņā ar šā lēmuma pielikumiem, un to pauž dalībvalstis, kas ir AETR līgumslēdzējas puses, rīkojoties kopīgi Savienības interesēs.

               2.Dalībvalstis ekspertu grupai dara zināmu informāciju par ierosinātajiem grozījumiem.

               3.Par formālām un sīkām šīs nostājas izmaiņām var vienoties, neizdarot grozījumus tajā.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regula (EK) Nr. 561/2006, ar ko paredz dažu sociālās jomas tiesību aktu saskaņošanu saistībā ar autotransportu, groza Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85 un Padomes Regulu (EK) Nr. 2135/98 un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 3820/85 (OV L 102, 11.4.2006., 1. lpp.).

                     (2)
                  Padomes 1985. gada 20. decembra Regula (EEK) Nr. 3821/85 par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā (OV L 370, 31.12.1985., 8. lpp.).

                     (3)
                  Komisijas 2009. gada 16. decembra Regula (ES) Nr. 1266/2009, ar kuru tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85 par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā (OV L 339, 22.12.2009., 3. lpp.).

                     (4)
                  Noapaļošana līdz 60 sekundēm, reģistrējot braukšanas laiku gadījumā, ja notiek bieža un īsa apstāšanās.

                     (5)
                  Padomes 2013. gada 15. februāra Lēmums 5826/13.

                     (6)
                  OV L 102, 11.4.2006., 1. lpp.

                     (7)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 4. februāra Regula (ES) Nr. 165/2014 par tahogrāfiem autotransportā, ar kuru atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85 par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā, un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 561/2006, ar ko paredz dažu sociālās jomas tiesību aktu saskaņošanu saistībā ar autotransportu (OV L 60, 28.2.2014., 1. lpp).

                     (8)
                  Padomes 1977. gada 12. decembra Regula (EEK) Nr. 2829/77 par Eiropas vienošanās par tādu transporta līdzekļu apkalpes darbu, kas iesaistīti starptautiskajā autotransportā (AETR), stāšanos spēkā (OV L 334, 24.12.1977., 11. lpp.).

                     (9)
                  COM(2011) 454 final.

                     (10)
                  OV L 139, 26.5.2016., 1. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 26.8.2016
            COM(2016) 541 final
            PIELIKUMI
            Padomes Lēmuma priekšlikumam par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāpieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas Eiropas Nolīguma par transportlīdzekļu apkalpju darbu starptautiskajos autopārvadājumos (AETR) ekspertu grupā

               I PIELIKUMS

               22. panta grozījums un 22.a panta svītrošana

               1.
                     Nolīguma 22. pantu groza šādi:

               a)
                     nolīguma 22. panta 1. un 2. punktu aizstāj ar šādiem:

               "1.
                     Šā nolīguma pielikuma 1., 1B, 1C un 2. papildinājumu var grozīt saskaņā ar šajā pantā noteikto procedūru.

               2.
                     Pēc līgumslēdzējas puses lūguma visus ierosinātos šā nolīguma pielikuma 1., 1B, 1C vai 2. papildinājuma grozījumus izskata Eiropas Ekonomikas komisijas galvenā Autotransporta darba grupa.";

               b)
                     panta 4. punktu aizstāj ar šādu:

                  "4.
                     Grozījumu pieņem, ja sešu mēnešu laikā pēc informēšanas dienas ne vairāk kā puse no līgumslēdzēju pušu kompetentajām iestādēm informē ģenerālsekretāru par saviem iebildumiem pret šo grozījumu.";

               c)
                     pievieno jaunu 6. punktu:

               "6.
                     Ja priekšlikums par grozījumiem šā nolīguma 1B vai 1C papildinājumā liek grozīt citus nolīguma noteikumus, saskaņā ar 21. pantu grozījumi 1B vai 1C papildinājumā nevar stāties spēkā pirms to grozījumu stāšanās spēkā, kuri attiecas uz minētajiem citiem noteikumiem. Ja šādā gadījumā 1B vai 1C papildinājuma grozījumus iesniedz vienlaikus ar grozījumiem, kas attiecas uz citiem nolīguma noteikumiem, spēkā stāšanās diena ir diena, kas noteikta, piemērojot 21. pantā izklāstīto procedūru.".

               2.
                     Nolīguma 22.a pantu svītro.

               II PIELIKUMS

               14. panta grozījums

               Nolīguma 14. pantu groza šādi:

               a)
                     pēc panta 1. punkta iekļauj šādu 1.a punktu:

               "1.a
                     Šis nolīgums ir pieejams parakstīšanai arī reģionālās integrācijas organizācijām. Šā nolīguma mērķiem "reģionālās integrācijas organizācija" ir organizācija, ko veido suverēnas attiecīgā reģiona valstis un kura ir kompetenta noteiktos jautājumos, ko regulē šis nolīgums, un ir pienācīgi pilnvarota parakstīt un ratificēt, pieņemt, apstiprināt šo nolīgumu vai pievienoties tam.

               Nolīguma līgumslēdzēju pušu reģionālās integrācijas organizācijas pārstāvis balso ar to veidojošo dalībvalstu balsīm bez to klātbūtnes balsošanā. ";

               b)
                     panta 5. punktu aizstāj ar šādu:

               "5.
                     Attiecībā uz katru valsti vai reģionālās integrācijas organizāciju, kas ratificē šo nolīgumu vai pievienojas šim nolīgumam pēc tam, kad ir deponēts astotais ratifikācijas vai pievienošanās instruments, kā minēts šā panta 4. punktā, šis nolīgums stājas spēkā simt astoņdesmit dienas pēc tam, kad minētā valsts vai reģionālās integrācijas organizācija ir deponējusi savu ratifikācijas vai pievienošanās instrumentu.".

               III PIELIKUMS

               10. panta grozījums

               Nolīguma 10. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:

               "3.
                     Transportlīdzekļiem, kas pirmo reizi reģistrēti līdz 2019. gada 14. jūnijam, kontroles ierīci, kas atbilst Padomes 1985. gada 20. decembra Regulas (EEK) Nr. 3821/85 un šā nolīguma 1B papildinājuma prasībām attiecībā uz tās konstrukciju, uzstādīšanu, lietošanu un testēšanu, uzskata par atbilstīgu šā nolīguma prasībām.

               Transportlīdzekļiem, kas pirmo reizi reģistrēti pēc 2019. gada 15. jūnija, kontroles ierīci, kas atbilst 2014. gada 4. februāra Regulas (ES) Nr. 165/2014 un šā nolīguma 1C papildinājuma prasībām attiecībā uz tās konstrukciju, uzstādīšanu, lietošanu un testēšanu, uzskata par atbilstīgu šā nolīguma prasībām."

               IV PIELIKUMS

               1C papildinājums

               Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2016/799 IC pielikumu iekļauj kā AETR pielikuma 1C papildinājumu.

               V PIELIKUMS

               Ražojumu apstiprinājuma sertifikāts saskaņā ar 1B/1C papildinājumu

               2. papildinājuma III nodaļu "III. Ražojumu apstiprinājuma sertifikāts saskaņā ar IB papildinājumu" aizstāj ar šādu:

               "III. Ražojumu apstiprinājuma sertifikāts saskaņā ar 1B/1C papildinājumu (1)

               Tiklīdz līgumslēdzēja puse ir veikusi apstiprinājumu, tā pieteikuma iesniedzējam izsniedz apstiprinājuma sertifikātu, kas sagatavots atbilstīgi paraugam. Līgumslēdzējas puses izmanto šā dokumenta kopiju, lai informētu citas līgumslēdzējas puses par piešķirtajiem vai atsauktajiem apstiprinājumiem.

               Ražojumu apstiprinājuma sertifikāts saskaņā ar 1B/1C papildinājumu (1)

               Kompetentās iestādes nosaukums

               Paziņojums par (2):

               Apstiprinājumu

               Apstiprinājuma atsaukšanu

               Kontrolierīces modelim

               Kontrolierīces sastāvdaļai (3)

               Vadītāja kartei

               Darbnīcas kartei

               Uzņēmuma kartei

               Kontroliera kartei

               Apstiprinājums Nr.:

               (1)Ražotāja zīmols vai preču zīme

               (2)Modeļa nosaukums

               (3)Ražotāja nosaukums

               (4)Ražotāja adrese

               (5)Iesniegts apstiprināšanai (datums):........................................

               (6)Testa laboratorija vai laboratorijas

               (7)Protokolu datums un numurs...............................................

               (8)Apstiprinājuma datums

               (9)Apstiprinājuma atsaukšanas datums

               (10)Tās kontrolierīces sastāvdaļas(-u) modelis(-ļi), ar ko

                   sastāvdaļu paredzēts izmantot...........................................

               (11)Vieta
                     .

               (12)Datums ......................................................................

               (13)Pievienotie apraksta dokumenti....................................

               (14)Piezīmes (tostarp par plombu uzlikšanu, ja nepieciešams)…………

                  ………………………………………………………………………..

                  ………………………………………………………………………..

                     ..............................

                     (Paraksts)

               (1) Norādīt 1B vai 1C papildinājumu.

               (2) Atzīmēt attiecīgās rūtiņas.

               (3) Norādīt attiecīgo sastāvdaļu, par kuru paziņo.


				|

		52012PC0044

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par grozījuma iesniegšanu no Eiropas Savienības attiecībā uz III pielikumu Konvencijā par starptautisko tirdzniecību ar apdraudētajām savvaļas dzīvnieku un augu sugām (CITES) /* COM/2012/044 final - 2012/0020 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Siļķu
haizivs (Lamna nasus) ir izplatīta visā Atlantijas okeāna
ziemeļdaļā un — noteiktos platuma grādos —
daudzviet dienvidu puslodē. Lamna nasus ir aktīvs
siltasiņu dzīvnieks, kas aug salīdzinoši lēni un dzimumbriedumu
sasniedz vēlu; suga ir ilgdzīvojoša, un mazuļu skaits ir
neliels. FAO to iekļāvusi mazāk aizsargāto
ūdensorganismu sugu zemākajā produktivitātes
kategorijā. Novērtējot Atlantijas krājumu, tajā
konstatēta izteikta samazināšanās tendence gan vēsturiskā,
gan mūsdienu kontekstā. Krājumu izmantošana citos okeānos
dienvidu puslodē lielākoties netiek pārvaldīta, un maz
ticams, ka tā ir ilgtspējīga. Šī suga ir īpaši jutīga
pret pārzveju. Zemās produktivitātes dēļ
tā ir ļoti jutīga pret zvejas radīto noslodzi.
Pēdējās desmitgadēs siļķu haizivju skaits
Ziemeļatlantijā samazinājies sevišķi strauji, īpaši
ziemeļaustrumu daļā, un tas ir licis ES aizliegt šīs sugas
zvejošanu. Šis aizliegums attiecas gan uz ES kuģiem, gan uz ārvalstu
karoga kuģiem, kas darbojas ES ūdeņos. Arī
Ziemeļaustrumu Atlantijas zvejniecības komisija (NEAFC) ir
pieņēmusi lēmumu par siļķu haizivs zvejas aizliegumu
Atlantijas okeāna ziemeļaustrumu daļā. Atlantijas
okeāna ziemeļrietumu daļā un dienvidu puslodē zveja
turpinās. Izņemot NEAFC lēmumu, patlaban gandrīz nav
pasākumu, ko reģionālās zivsaimniecības
pārvaldības organizācijas (RZPO) būtu pieņēmušas
par siļķu haizivju krājumu pārvaldību un saglabāšanu,
un informācija par nacionāliem tiesību aktiem, kas pieņemti
citās areāla valstīs, ir ierobežota. Tiek uzskatīts, ka
liela daļa siļķu haizivs nozveju netiek deklarētas.
Ņemot to
vērā, 2007. gadā un 2010. gadā ES ierosināja
iekļaut siļķu haizivi CITES konvencijas
II pielikumā. Šos priekšlikumus atbalstīja vairākums CITES
Pušu, tomēr 2/3 robeža, kas vajadzīga priekšlikuma pieņemšanai,
palika nesasniegta. Turklāt 2009. un 2010. gadā ES
ierosināja minēto zveju aizliegt Starptautiskajā Atlantijas
tunzivju saglabāšanas komisijā (ICCAT), taču arī šis
priekšlikums tika noraidīts.
Maz ir datu, kas
pieejami par siļķu haizivs starptautiskās tirdzniecības
apjomu un tās ietekmi uz sugas saglabāšanās stāvokli.
Patlaban patiešām nav starptautiski atzītu datu konkrēti par
siļķu haizivju īpatņiem, kas ļautu kvantitatīvi
novērtēt šīs sugas starptautiskās tirdzniecības
apjomu. Tomēr ir skaidras ziņas par to, ka siļķu haizivs
daļas un apstrādes produkti ir starptautiskā tirdzniecības
apritē un ka eksistē pietiekami liels starptautisks tirgus
tādiem produktiem kā, piemēram, gaļa vai spuras. ES tiek
uzskatīta par vienu no galvenajiem siļķu haizivs
īpatņu tirgiem, un tāpēc tai ir svarīgi
nodrošināt, lai šāda veida tirdzniecība būtu
ilgtspējīga.
Lai izvērtētu starptautiskās
tirdzniecības ietekmi uz sugas saglabāšanu, vajadzīgi dati par
siļķu haizivs starptautisko tirdzniecību. Savukārt,
starptautiskās tirdzniecības datu vākšanai vajadzīga
starptautiska sadarbība. Labākais veids, kā tādu
sadarbību nodrošināt, ir ES dalībvalstīm iekļaut šo sugu
CITES III papildinājumā. Tas pilnībā atbilstu
arī Eiropas Kopienas rīcības plānam par haizivīm, kuru
Komisija pieņēmusi 2009. gadā.
Saskaņā ar minētās
konvencijas XVI pantu jebkura Puse jebkurā laikā var iesniegt
sekretariātam sugu sarakstu iekļaušanai III pielikumā.
III pielikuma grozījums automātiski stājas spēkā
90 dienas pēc tam, kad sekretariāts konvencijas Pusēm ir
paziņojis par šādu iesniegšanu.
Ja suga būtu iekļauta
III pielikumā, jebkuram siļķu haizivju eksporta
sūtījumam no ES būtu jāpievieno eksporta atļauja, kas
apliecinātu nozvejas likumību. Cita veida tirdzniecībā
(eksports uz ES vai tirdzniecība starp Pusēm, kas nav ES
dalībvalstis) eksportētājvalstij būtu pienākums
uzrādīt izcelsmes sertifikātu.
Sugas
iekļaušana III pielikumā visām CITES Pusēm
nodrošinātu (vismaz) datus par tirdzniecībā esošo
īpatņu izcelsmi un daudzumu; tas uzlabotu zināšanu bāzi par
faktoriem, kas ietekmē siļķu haizivju saglabāšanos,
saistībā ar iespējamiem saglabāšanas un/vai
tirdzniecības pasākumiem, kurus nākamībā varētu
īstenot valstis vai starptautiskās organizācijas.
Sugas
iekļaušana III pielikumā nodrošinās to, ka CITES
Puses īpašu uzmanību pievērsīs tam, kādos
apstākļos notiek siļķu haizivju īpatņu ieguve un
tirdzniecība, un — ja tas vēl nav izdarīts — Puses
varētu veicināt aizsardzības pasākumu pieņemšanu, lai
nodrošinātu šo krājumu ilgtspējīgu izmantošanu.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMS
Priekšlikums par siļķu haizivs
iekļaušanu CITES III pielikumā ir vairākkārt
apspriests ar ES dalībvalstīm, konkrēti ES savvaļas
dzīvnieku un augu tirdzniecības komitejas sanāksmēs
2010. gada 11. jūnijā, 2010. gada
15. septembrī, 2010. gada 6. decembrī 2011. gada
22. martā un 2011. gada 26. jūlijā. Šajā
komitejā ideja par siļķu haizivs iekļaušanu CITES
III pielikumā guva plašu atbalstu.
Turklāt ar 2011. gada 27. maija
vēstuli ES informēja CITES Puses, ka tā varētu
rosināt siļķu haizivs iekļaušanu CITES
III pielikumā. Izņemot Japānu un Ķīnu (kuras
uzskata, ka uz jūras organismiem CITES neattiecas), Eiropas
Komisijas saņemtās Pušu atsauksmes bija samērā
labvēlīgas (jo īpaši atsauksmes no ASV, Jaunzēlandes,
Turcijas, Horvātijas un Melnkalnes, turpretim Austrālija
norādīja, ka šāda iekļaušana varētu
"nogremdēt" iespējamo priekšlikumu par iekļaušanu CITES
II pielikumā).
Sociālekonomisko un administratīvo
izmaksu ziņā iekļaušanas ietekme nebūtu liela: ES
dalībvalstīm, kuras eksportē siļķu haizivis, būtu
pienākums uzrādīt eksporta atļaujas, kas apliecina, ka
īpatņu ieguve ir notikusi likumīgi. Tā kā
siļķu haizivs zveja lielākajā daļā ES
ūdeņu ir aizliegta, eksporta apjoms, visticamāk, būs
ierobežots. Citām valstīm, kurās siļķu haizivs ir
tirdzniecības apritē, būtu pienākums izdot izcelsmes
sertifikātu.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
CITES konvencija
ES tiek īstenota ar Padomes 1996. gada 9. decembra
Regulu (EK) Nr. 338/97 par savvaļas dzīvnieku un augu sugu
aizsardzību, reglamentējot to tirdzniecību[1]. Ar siļķu haizivs
iekļaušanu CITES III pielikumā sāksies process, kura
rezultātā šī suga tiks iekļauta Padomes Regulas (EK)
Nr. 338/97 C pielikumā, ko piemēros no dienas, kurā stājas
spēkā sugas iekļaušana konvencijas III pielikumā.
Tā kā ES politikā tas ietekmēs gan vides, gan
tirdzniecības politikas jomu, Padomes lēmuma galvenajam juridiskajam
pamatam vajadzētu būt Līguma par Eiropas Savienības
darbību 192. panta 1. punktam un 207. pantam.
Procedūras juridiskajam pamatam vajadzētu būt 218. panta
9. punktam, jo minētais lēmums ir par ES nostājas
pieņemšanu saistībā ar grozījumiem CITES konvencijas
pielikumā, kuriem ir tiesiskas sekas.
2012/0020 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS
par grozījuma iesniegšanu no Eiropas
Savienības attiecībā uz III pielikumu Konvencijā par
starptautisko tirdzniecību ar apdraudētajām savvaļas
dzīvnieku un augu sugām (CITES)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta
1. punktu un 207. pantu saistībā ar 218. panta
9. punktu,
ņemot vērā Komisijas
priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Konvencija par starptautisko tirdzniecību ar
apdraudētām savvaļas dzīvnieku un augu sugām (CITES)
Eiropas Savienībā (turpmāk "ES") tiek īstenota ar
Padomes 1996. gada 9. decembra Regulu (EK) Nr. 338/97[2].
(2)
Suga Lamna nasus zemās
produktivitātes dēļ ir ļoti jutīga pret zvejas
radīto noslodzi. Pēdējās desmitgadēs tās
īpatņu skaits Atlantijas okeāna ziemeļu daļā
samazinājies sevišķi strauji, īpaši šā reģiona
ziemeļaustrumu sektorā, un tāpēc Savienība ir
aizliegusi šīs sugas zvejošanu. Aizliegums attiecas gan uz Savienības
kuģiem, gan uz ārvalstu karoga kuģiem, kuri veic darbības
Savienības ūdeņos. Krājumu izmantošana citos okeānos
dienvidu puslodē lielākoties netiek pārvaldīta, un maz
ticams, ka tā ir ilgtspējīga.
(3)
Savienība uzskatīja, ka sugai var
draudēt izmiršana pasaules mērogā un to varētu
novērst, stingri kontrolējot starptautisko tirdzniecību, lai novērstu
krājumu izmantošanu veidā, kas nav saderīgs ar sugas
izdzīvošanu, un tāpēc CITES Līgumslēdzēju
pušu konferences 14. sesijā (2007. g.) un 15. sesijā
(2010. g.) ierosināja iekļaut minēto sugu CITES
II pielikumā. Šie priekšlikumi Pušu vidū neguva 2/3 vairākuma
atbalstu, kas saskaņā ar CITES konvenciju ir vajadzīgs
priekšlikuma pieņemšanai. Tā kā nav ne pierādījumu par
sugas atveseļošanos, ne starptautiska režīma, kura mērķis
ir nodrošināt sugas pārvaldību un saglabāšanu visā
tās izplatības apgabalā, ir vajadzīga turpmāka Eiropas
Savienības rīcība, lai sugu aizsargātu.
(4)
Tiek uzskatīts, ka starptautiskā
tirdzniecība ir lielā mērā atbildīga par
siļķu haizivs krājumu pārmērīgu izmantošanu. Patlaban
nav starptautiski atzītu datu par tirdzniecību konkrēti ar siļķu
haizivju īpatņiem, taču tādi ir vajadzīgi, lai
novērtētu starptautiskās tirdzniecības ietekmi uz sugas
saglabāšanās stāvokli. Lai sekmētu starptautisko
sadarbību Lamna nasus īpatņu tirdzniecības kontroles
jomā un nodrošinātu šai sugai labāku aizsardzību,
visām dalībvalstīm tā būtu jāiekļauj CITES
konvencijas III pielikumā.
(5)
Saskaņā ar CITES konvencijas
XVI pantu grozījums III pielikumā automātiski
stājas spēkā 90 dienas pēc tam, kad sekretariāts
Pusēm ir paziņojis par šā grozījuma iesniegšanu. Šis konvencijas
pielikuma grozījums ietekmētu attiecīgos Savienības
tiesību aktus, jo ikvienam siļķu haizivju eksporta
sūtījumam no Savienības būtu jāpievieno eksporta
atļauja, kas apliecina nozvejas likumību. Cita veida
tirdzniecībā (eksports uz Savienību vai tirdzniecība starp
Pusēm, kas nav Savienības dalībvalstis)
eksportētājvalstij būtu pienākums uzrādīt
izcelsmes sertifikātu.
(6)
Savienība vēl nav konvencijas
Līgumslēdzēja puse, jo nav stājies spēkā tā
sauktais Gaborones grozījums CITES konvencijā.
(7)
Šādos apstākļos Savienības
lēmumu iekļaut Lamna nasus CITES konvencijas
III pielikumā būtu jāpauž dalībvalstīm,
kopīgi darbojoties Savienības interesēs un saskaņā ar
prasību par vienotu Savienības ārējo
pārstāvību.
(8)
Tāpēc kopīgā iesnieguma par Lamna
nasus iekļaušanu CITES konvencijas III pielikumā
nosūtītājai CITES sekretariātam vajadzētu
būt dalībvalstij, kura ir Eiropas Savienības Padomes
prezidentvalsts un rīkojas, pārstāvot dalībvalstis,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Dalībvalstis, rīkojoties Eiropas
Savienības interesēs, kopīgi iesniedz CITES
sekretariātam prasījumu iekļaut CITES konvencijas
III pielikumā sugu Lamna nasus. Kopīgā
prasījuma iesniegšanu CITES sekretariātam veic
dalībvalsts, kura ir Eiropas Savienības Padomes prezidentvalsts,
saskaņā ar šā lēmuma pielikumu.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts
dalībvalstīm.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
PIELIKUMS
Grozījuma iesniegums CITES sekretariātam, ko ES
dalībvalstu vārdā izdara [dalībvalsts, kas ir Eiropas
Savienības Padomes prezidentvalsts], par Lamna nasus
iekļaušanu CITES konvencijas III pielikumā
Saskaņā
ar konvencijas XVI panta 1. punktu un pēc apspriešanās ar
citām ieinteresētajām CITES Pusēm [dalībvalsts,
kas ir Eiropas Savienības Padomes prezidentvalsts] iesniedz grozījumu
par Lamna nasus iekļaušanu konvencijas III pielikumā.
Tāpēc sekretariāts tiek
aicināts attiecībā uz 27 ES dalībvalstīm
(Beļģija, Bulgārija, Čehija, Dānija, Vācija,
Igaunija, Īrija, Grieķija, Spānija, Francija, Itālija,
Kipra, Latvija, Lietuva, Luksemburga, Ungārija, Malta, Nīderlande,
Austrija, Polija, Portugāle, Rumānija, Slovēnija,
Slovākija, Somija, Zviedrija, Apvienotā Karaliste) iekļaut CITES
konvencijas III pielikumā šādu sugu:
FAUNA
     Chondrichthyes
(apakšklase: Elasmobranchii)
     Lamniformes
     Lamnidae
     Lamna nasus (Bonnaterre, 1788)
1. attēls.
Siļķu haizivs (Lamna nasus)
(Avots:
FAO sugu identifikācijas lapa)
Šīs
vēstules 1. pielikumā pievienots to pasākumu pārskats,
kurus Eiropas Savienība īstenojusi, lai izpildītu ieteikumus,
kas ietverti Konferences rezolūcijā 9.25 (pārskatīta
LPK15).
Ar cieņu
1. pielikums
Eiropas Savienības veiktie pasākumi, lai
izpildītu ieteikumus, kas ietverti Konferences rezolūcijā 9.25
(pārskatīta LPK15)
–
ES iekšzemes noteikumi, kurus piemēro
siļķu haizivs krājumu pārvaldīšanai, saglabāšanai
un tirdzniecībai
ES iekšzemes noteikumi, lai sugas saglabāšanas labad novērstu
vai ierobežotu siļķu haizivs krājumu izmantošanu un
kontrolētu attiecīgo tirdzniecību, ir šādi:
·
Padomes 2011. gada 18. janvāra
Regula (ES) Nr. 57/2011 aizliedz
siļķu haizivju zveju[3].
Aizliegums attiecas gan uz ES kuģiem, gan uz ārvalstu karoga
kuģiem, kas darbojas ES ūdeņos.
·
Padomes 2009. gada 20. novembra
Regula (EK) Nr. 1224/2009 paredz kontroles,
noteikumu izpildes un sankciju pasākumus saistībā ar ES
kopējās zivsaimniecības politikas noteikumu
pārkāpumiem[4].
Uz siļķu haizivi tā attiecas tādā pašā veidā
kā uz pārējām sugām, kuras reglamentē ES
kopējā zivsaimniecības politika.
·
Padomes 2008. gada 29. septembra
Regula (EK) Nr. 1005/2008[5] paredz noteikumus, kas piemērojami zvejas produktu importam ES.
Turklāt Ziemeļaustrumu Atlantijas zvejniecības komisija
(NEAFC) gadskārtējā sanāksmē 2010. gada
novembrī vienojās savā pārvaldības apgabalā
2011. gadā aizliegt visu veidu specializēto siļķu
haizivs zveju.
Eiropas Savienības regulas ir tieši
piemērojamas visās Eiropas Savienības dalībvalstīs.
[1]               OV L 61, 3.3.1997., 1. lpp.
[2]               OV L 61, 3.3.1997., 1. lpp.
[3]               Saite
uz regulu: http://eurlex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2011:024:0001:0125:LV:PDF.
Uz siļķu haizivi attiecas 5. panta 1. punkts
saistībā ar IA pielikumu (29. lpp.) un 8. panta
1. punkta e) apakšpunkts.
[4]               Saite
uz regulu: http://eurlex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2009:343:0001:0050:LV:PDF.
[5]               Saite uz regulu: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2008:286:0001:0032:LV:PDF.