title: Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu

text:
|

52010PC0526

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 29.9.2010COM(2010) 526 galīgā redakcija2010/0280 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA,ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanuPASKAIDROJUMA RAKSTS1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTSGlobālā ekonomikas un finanšu krīze ir atklājusi un vairojusi nepieciešamību pēc lielākas koordinācijas un ekonomikas politikas izvērstas uzraudzības ekonomikas un monetārajā savienībā (EMS). Esošie koordinēšanas un uzraudzības instrumenti un metodes ļāva ES izturēt satricinājumus, ko neviena dalībvalsts viena pati nebūtu spējusi. Eiropas institūcijas un dalībvalstis ātri reaģēja uz situāciju un turpina kopīgi darboties, lai atgūtos no šīs krīzes, kurai līdzvērtīgu šī paaudze nav piedzīvojusi.Tomēr nesen piedzīvotais arī parādīja pašreizējās koordinēšanas sistēmas un uzraudzības procedūru atlikušos trūkumus un nepilnības. Saskaņā ar vispārēju vienošanos EMS ir steidzami jāstiprina sistēma, lai fiksētu makroekonomisko stabilitāti un valsts finanšu ilgtspējību, radot priekšnoteikumus stabilai ražošanai un nodarbinātības pieaugumam.Krīze krasi mainīja labvēlīgos ekonomiskos un finanšu apstākļus, kas dominēja līdz 2007. gadam, un atkārtoti skaidri parādīja, ka labos laikos veiktie neplānoto papildu ieņēmumu uzkrājumi nav tikuši pietiekami izmantoti, lai nodrošinātu pietiekamas rīcības iespējas, situācijai pasliktinoties. Lielākajā daļā dalībvalstu būs nepieciešama ļoti nozīmīga konsolidācija, lai atkal panāktu valsts parāda samazinājumu. Šādu rīcību pasteidzina tas, ka Eiropā sabiedrība un tautsaimniecība saskaras ar sekām, ko izraisa iedzīvotāju novecošanās, kas turpmāk radīs spiedienu uz darbaspēka piedāvājumu un valsts budžetu. Parāda līmeņa samazināšana ir ļoti svarīga lielākajai daļai valstu, ievērojot tā negatīvo ietekmi uz ekonomiskajiem stimuliem un izaugsmi, paaugstinot nodokļus un riska uzcenojumu.Galvenais instruments fiskālās politikas koordinēšanai un uzraudzībai ir Stabilitātes un izaugsmes pakts (SIP), ar kuru ievieš Līguma noteikumus saistībā ar budžeta disciplīnu. Pakta stiprināšana ir svarīga gan tāpēc, lai palielinātu apstiprinātās koordinētās fiskālo stimulu pakāpeniskas samazināšanas stratēģijas ticamību, gan lai izvairītos no pagātnes kļūdu atkārtošanas. Izklāstīto ierosinājumu mērķis ir stiprināt Paktu: i) uzlabojot tā noteikumus, ņemot vērā īpaši krīzes laikā gūto pieredzi, ii) papildinot to ar efektīvākiem īstenošanas instrumentiem un iii) papildinot to ar noteikumiem attiecībā uz valstu fiskālajām sistēmām. Šie ierosinājumi ir daļa no plašākas ekonomikas pārvaldības reformas, kas ietilpst stratēģijā Eiropa 2020 , kura ietver ierosinājumus makroekonomikas nelīdzsvarotības novēršanai, izmantojot stingrāku uzraudzību, tostarp trauksmes sistēmu un sankciju noteikšanas mehānismu. Dažādi ekonomikas politikas koordinēšanas elementi, tostarp strukturālo reformu uzraudzība, tiks integrēti jaunā uzraudzības ciklā, Eiropas pusgadā, kurš apvienos SIP un ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnēs paredzētos procesus, tostarp vienlaicīgu stabilitātes un konverģences programmu un valstu reformu programmu iesniegšanu.2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM REZULTĀTIŠo priekšlikumu pamatprincipus Komisija iekļāva šādos divos paziņojumos: 2010. gada 12. maija paziņojumā “Pastiprināta ekonomikas politikas koordinēšana” un 2010. gada 30. jūnija paziņojumā “Ekonomikas politikas koordinēšanas uzlabošana stabilitātei, izaugsmei un nodarbinātībai — instrumenti labākai ES ekonomikas pārvaldībai”. Pieņemot oficiālu paziņojumu, Komisija vēlējās parādīt savu apņemšanos veicināt dialogu ar dalībvalstīm, Eiropas Parlamentu un visām ieinteresētajām personām un vienlaikus sniegt konkrētus ierosinājumus.2010. gada jūnijā Eiropadome pieņēma vienošanos par steidzamu nepieciešamību stiprināt ekonomikas politikas koordinēšanu. Vienošanās ietvēra sākotnējās nostādnes saistībā ar SIP un budžeta uzraudzību. Jo īpaši Eiropadome vienojās par šādām darbībām: i) stiprināt SIP preventīvo un korektīvo daļu, tostarp izmantojot sankciju noteikšanu un ievērojot euro zonas valstu īpašo stāvokli, ii) saistībā ar budžeta uzraudzību lielāku uzmanību pievērst parāda līmenim un attīstībai un kopējai stabilitātei, iii) nodrošināt, ka visām dalībvalstīm saskaņā ar SIP ir izveidoti valsts budžeta noteikumi un vidēja termiņa budžeta sistēma, iv) nodrošināt statistikas datu kvalitāti.Eiropadome uzaicināja Ekonomikas pārvaldības darba grupu, kuru vada tās priekšsēdētājs un kura tika nodibināta 2010. gada martā, un Komisiju ātri veikt tālāku sākotnējās ievirzes izstrādi un nodrošināt tās īstenošanu. Starp Komisiju un darba grupu izveidojās konstruktīvas attiecības. Komisija piedalījās darba grupas darbā, sagatavojot iepriekšminētos paziņojumus un veicot atsevišķus ieguldījumus.3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTISIP juridiskais pamats ir noteikts Līguma par Eiropas Savienības darbību 121. un 126. pantā. SIP veido Padomes 1997. gada 7. jūlija Regula (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (kuru dēvē par preventīvo daļu), Padomes 1997. gada 7. jūlija Regula (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu (kuru dēvē par korektīvo daļu), un Eiropadomes 1997. gada 17. jūnija Rezolūcija par Stabilitātes un izaugsmes paktu. Šīs regulas ir grozītas 2005. gadā ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 un Regulu (EK) Nr. 1056/2005 un papildinātas ar Padomes 2005. gada 20. marta ziņojumu “Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanas uzlabošana”. Šis priekšlikums virza turpmākus grozījumus Regulā (EK) Nr. 1466/97 un Regulā (EK) Nr. 1467/97. Eiropas Parlamenta un Padomes jaunajā regulā par efektīvu budžeta uzraudzības īstenošanu euro zonā, kas ir balstīta uz Līguma 136. pantu saistībā ar 121. panta 6. punktu, ir ieviesti jauni īstenošanas instrumenti. Padomes jaunās uz Līguma 126. panta 14. punktu balstītās direktīvas darbības joma ietver prasības dalībvalstu budžeta sistēmām. Direktīvas mērķis ir noteikt valstu varas iestāžu pienākumu ievērot Līguma 12. protokola par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru piemērošanu 3. panta noteikumus.SIP preventīvā daļa ir paredzēta, lai nodrošinātu, ka dalībvalstis ievēro piesardzīgu fiskālo politiku tā, lai nebūtu nepieciešams apstiprināt stingrākus koordinēšanas veidus, izvairoties no valsts finanšu stabilitātes apdraudējuma, kas varētu radīt iespējamas negatīvas sekas EMS kopumā. Tāpēc dalībvalstīm ir noteikta prasība iesniegt stabilitātes un konverģences programmu, kurā ietverts plāns, kā sasniegt vidēja termiņa budžeta mērķus (VTM), kurus izsaka procentos no IKP strukturālā izteiksmē (t. i., veicot korekciju, lai ievērotu cikliskuma efektu un izslēgtu vienreizējos un pagaidu pasākumus) un kuri katrā valstī ir atšķirīgi un svārstās ap pozīciju, kas tuva līdzsvaram, lai atspoguļotu valsts parāda līmeni un ar novecošanos saistītas saistības. Dalībvalstīm, kuras nav sasniegušas savu VTM, ir jāvirzās uz šo mērķi, gada laikā nodrošinot tempu, kas vienāds ar 0,5 % no IKP strukturālā izteiksmē.Tomēr virzība uz VTM kopumā ir bijusi nepietiekama, valsts finanses pakļaujot ekonomiskajai lejupslīdei. Turklāt strukturālā bilance praksē nav bijusi pietiekams rādītājs valsts fiskālā stāvokļa noteikšanai, jo reālajā laikā ir grūti novērtēt ekonomikas ciklisko stāvokli un nepietiekami ir ievērots ieņēmumu neplānots pieaugums un samazinājums, kas nav tieši saistīts ar ekonomikas ciklu (jo īpaši mājokļu un finanšu tirgus attīstība). Tāpēc daudzās valstīs pat acīm redzami stabila budžeta situācija pirms krīzes slēpa nozīmīgu atkarību no neplānotiem papildu ieņēmumiem, kas tika izmantoti, lai finansētu izdevumus, un šo ieņēmumu izsīkums veicināja krasu budžeta deficīta pieaugumu.Preventīvās daļas reforma, kas tiek ierosināta, lai reaģētu uz šiem trūkumiem, nodrošina, ka jaunā piesardzīgas fiskālās politikas izstrādes principa apstākļos darbojas VTM un prasība pēc ikgadējas konverģences 0,5 % apjomā, kas tiek saglabāta. Šis princips nozīmē, ka izdevumu gada pieaugumam nevajadzētu būt lielākam kā piesardzīgam IKP vidēja termiņa pieaugumam (ja VTM nav sasniegts, tam noteikti jābūt mazākam nekā IKP pieaugums), ja vien VTM nav nozīmīgi pārsniegts vai izdevumu pieauguma pārsvars pār piesardzīgu vidēja termiņa pieaugumu nav samērots ar diskrecionārajiem pasākumiem, kas veikti saistībā ar ieņēmumiem. Galvenais mērķis ir nodrošināt, ka neplānotie papildu ieņēmumi netiek tērēti, bet gan tiek novirzīti parāda samazināšanai. Jaunais princips nodrošinās kritēriju valstu plānu vērtēšanai saistībā ar stabilitātes un konverģences programmu. Turklāt, ja attiecīgās dalībvalstis neievēros gan noteikto izdevumu pieauguma līmeni, gan ieņēmumu pasākumus, tās saņems Komisijas brīdinājumu, un, ja šāda prakse būs ilgstoša un/vai īpaši nozīmīga, Komisija saskaņā ar Līguma 121. pantu pieņems ieteikumu par korektīvas darbības veikšanu. Šāds preventīvās daļas kontekstā pieņemts ieteikums saskaņā ar Līguma 136. pantu tiks papildināts ar īstenošanas mehānismu tādas iemaksas veidā, par kuru tiks maksāti procenti un kuras apjoms būs 0,2 % no IKP (tas tiks veikts pirmo reizi un tikai attiecībā uz euro zonas valstīm). Lai piemērotu procentu iemaksu, tiek īstenota “reversās balsošanas” mehānisma procedūra: kad ir apstiprināti ieteikumi, iemaksa ir veicama pēc Komisijas priekšlikuma, ja vien Padome 10 dienu laikā ar kvalificētu balsu vairākumu nepieņem pretēju lēmumu. Padome var samazināt iemaksas apmēru ar vienprātīgu lēmumu vai tikai tad, ja ir saņemts Komisijas ierosinājums un pamatots attiecīgās dalībvalsts lūgums. Iemaksu un uzkrātos procentus atmaksā, tiklīdz Padome ir pārliecinājusies, ka situācija, kuras dēļ bija veicama šī iemaksa, vairs nepastāv.SIP korektīvā daļa ir paredzēta, lai izvairītos no tādām bruto kļūdām saistībā ar budžeta politiku, kuras var apdraudēt valsts finanšu stabilitāti un potenciāli apdraudēt EMS. Tas nozīmē, ka dalībvalstīm ir jāizvairās no pārmērīga budžeta deficīta, kurš tiek vērtēts saskaņā ar skaitļos izteiktu deficīta (3 % no IKP) un parāda (60 % no IKP vai pietiekams samazinājums šajā virzienā) robežlīmeni. Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra, ar kuru tiek ieviests pārmērīga deficīta aizliegums, nodrošina vairākus posmus, kuri ietver iespējamu finanšu sankciju noteikšanu euro zonas valstīm.Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra tiek regulāri piemērota saskaņā ar attiecīgajiem noteikumiem, pat neraugoties uz finanšu krīzes ārkārtas apstākļiem, tādējādi vairojot cerību, ka krīze tiks organizēti novērsta. Tomēr ir parādījušies daudzi trūkumi. Lai arī deficīts un parāda kritērijs principā atrodas vienādā situācijā un pastāvīgi augsts parāda līmenis, iespējams, rada nozīmīgākus draudus valsts finanšu stabilitātei nekā periodiski augsts deficīta līmenis, tomēr praksē deficīta zemākais līmenis — 3 % no IKP — ir bijis gandrīz vienīgais pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras mērķis, parādam līdz šim ieņemot mazāk svarīgu lomu. To nosaka jēdziena ‘parāda zemākais līmenis’ sarežģītība salīdzinājumā ar jēdzienu ‘deficīts’, ietverot neskaidro jēdzienu ‘pietiekami sarūkošs samazinājuma temps’ un lielo ietekmi, kāda uz parāda pieaugumu ir ārpus valdības kontroles esošiem rādītājiem, jo īpaši inflācijai. Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra kopumā tiek atbalstīta ar ietekmīgu īstenošanas mehānismu, jo finanšu sankcijas var tikt noteiktas un tās ir jānosaka tad, ja dalībvalsts ilgstoši nespēj novērst pārmērīgu deficītu. Tomēr šādas sankcijas tiek piemērotas pārāk vēlā procesa posmā, lai tās būtu efektīvs sods par bruto fiskālās politikas kļūdām. Tās var būt neefektīvas arī tāpēc, ka attiecīgās valsts finanšu situācija ir tiktāl pasliktinājusies, ka draudi par soda naudas piemērošanu šķiet mazāk iespējami pat tad, kad tiem vajadzētu būt reāliem. Visbeidzot nesenā krīze ir parādījusi, ka tad, ja pienākums novērst pārmērīgu deficītu sekmē pārliecību par valdības maksātspējas saglabāšanu, deficīta novēršanas grafikam un korekcijai, iespējams, jāatspoguļo EMS apsvērumi.Lai reaģētu uz šiem trūkumiem, ir izvirzīti šādi galvenie priekšlikumi korektīvās daļas reformai.Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras parāda kritērijs ir jāievieš, galvenokārt pieņemot skaitlisku rādītāju, lai noteiktu, vai parāda attiecība pietiekami samazinās, tuvojoties robežvērtībai — 60 % no IKP. Ja parāda un IKP attiecība, kas pārsniedz 60 %, pēdējo triju gadu laikā ir samazinājusies ar kārtu viena divdesmitā daļa gadā, šāds samazinājums līdz atsauces vērtībai — 60 % no IKP — ir uzskatāms par pietiekamu. Neatbilstība šim skaitliskajam rādītājam ne vienmēr nozīmē, ka attiecīgā valsts nonāk pārmērīga deficīta situācijā, jo šādam lēmumam jāietver visi svarīgie faktori, jo īpaši saistībā ar parāda attīstības novērtēšanu, piemēram, vai ļoti zema nominālā izaugsme kavē parāda samazināšanos, un riska faktori, kas sasaistīti ar parāda struktūru, privātā sektora parādsaistībām un netiešajām saistībām, kas saistītas ar novecošanos. Ja valsts parāds ir mazāks nekā 60 % no IKP, ir vairāk jāapsver attiecīgie faktori gadījumos, kad netiek ievērots parāda kritērijs, vienlaikus lielāku uzmanību pievēršot parādam.Valstis, kas sākušas tādas sistēmiskas pensiju reformas, kuru termiņš pārsniedz noteikto piecu gadu pārejas periodu, varētu gūt labumu no ierosinātās elastīgākās pieejas attiecībā uz to attiecīgo faktoru piemērošanu, kuri ir jāievēro pārmērīga deficīta noteikšanas posmos. SIP īpašie sistēmisko pensiju reformu noteikumi saistībā ar deficīta kritēriju tiek attiecināti arī uz parāda kritēriju, nosakot tādu pašu piecu gadu pārejas periodu, lai parāda kritērija novērtēšanā varētu izmantot šādu reformu neto izmaksas. Sākot un atceļot pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, vienlīdz liela uzmanība jāvelta iepriekš ieviesto sistēmisko pensiju reformu daļējai vai pilnīgai atcelšanai.Īstenošanas procesu stiprina, attiecībā uz euro zonas dalībvalstīm ieviešot jaunu finanšu sankciju kopumu, kurš tiktu piemērots procesa sākumā saskaņā ar pakāpenisku pieeju. Pieņemot lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras noteikšanu kādai dalībvalstij, ir piemērojama prasība veikt bezprocentu iemaksu 0,2 % apmērā no IKP, kura tiks pārvērsta soda naudā, ja netiks ievērots sākotnējais ieteikums novērst deficītu. Summa ir vienāda ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras beigu posmam jau noteikto sankciju nemainīgo komponentu. Tā ir saistīta arī ar ES budžetu, kam jāveicina paredzētā pāreja uz īstenošanas sistēmu, kuras pamatā ir ES budžets, kā tas norādīts iepriekš minētajā Komisijas 2010. gada 30. jūnija paziņojumā. Tālākai neizpildei seko sankciju noteikšana saskaņā ar jau esošajiem SIP noteikumiem. Lai samazinātu piesardzību īstenošanas procesa laikā, jauno ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras secīgajiem posmiem saistīto sankciju ieviešanai ir paredzēts “reversās balsošanas” mehānisms. Katrā pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras posmā Komisija sagatavos priekšlikumu par attiecīgo sankciju, un to uzskatīs par pieņemtu, ja Padome ar kvalificētu balsu vairākumu 10 dienu laikā nepieņems pretēju lēmumu. Bezprocentu iemaksas vai soda naudas apmēru samazināt vai atcelt var tikai Padome ar vienprātīgu lēmumu vai pēc īpaša Komisijas priekšlikuma, ievērojot īpašus ekonomiskos apstākļus vai attiecīgās dalībvalsts pamatotu lūgumu.Turklāt kritēriji ieteikumu izpildes novērtēšanai katrā posmā, tostarp iespēja atļaut pārmērīga deficīta novēršanas termiņu pagarināšanu, tiek skaidroti, akcentējot fiskālos rādītājus, sevišķi izdevumus, kam būtu jāatrodas valdības tiešā kontrolē analogi, kā tas ir saskaņā ar preventīvo daļu ierosinātajā pieejā. Papildus noteikumiem, kuri ir atkarīgi no konkrētas valsts apstākļiem, tiek ieviesta iespēja pagarināt termiņus vispārējas ekonomikas krīzes gadījumā.Nav gaidāms, ka EMS budžeta koordinēšanas sistēmas efektīva īstenošana tiks sasniegta tikai ar noteikumiem, kas paredzēti ES līmenī. EMS budžeta koordinēšanas sistēmas mērķu iekļaušana valstu budžeta sistēmā ir svarīga, jo politika ES tiek veidota decentralizēti un pastāv vispārēja nepieciešamība ES noteikumus paredzēt valstu līmenī. Valsts budžeta sistēma ir elementu kopums, kas ir pamats valsts fiskālajai pārvaldībai, t. i., konkrētas valsts institucionālās politikas videi, kura nosaka fiskālās politikas veidošanu valsts mērogā. Tas ietver valsts uzskaites sistēmas, statistiku, prognozēšanas praksi, skaitliskos fiskālos noteikumus, budžeta procedūras, kas attiecas uz visiem budžeta procesa posmiem un jo īpaši vidēja termiņa budžeta sistēmām, un fiskālās attiecības starp valdības sektoriem. Lai gan ir jāievēro dalībvalstu īpašās vajadzības un vēlmes, ir vairāki elementi, kas nepieciešami, lai nodrošinātu minimumu attiecībā uz kvalitāti un atbilstību EMS budžeta sistēmai. Uz tiem attiecas Direktīva par valstu budžeta sistēmu, par kuru tiek izteikts priekšlikums, lai papildinātu SIP reformu. Galvenokārt ir nepieciešams, lai valstu budžeta sistēmas svarīgākie elementi, piemēram, uzskaite, statistika un prognozēšanas prakse, darbotos saskaņā ar minimālajiem Eiropas standartiem, veicinot fiskālās attīstības pārredzamību un uzraudzību. Valstu budžeta sistēmās arī ir jāievieš daudzgadīga fiskālās plānošanas pieeja, lai nodrošinātu ES līmenī noteikto vidēja termiņa mērķu sasniegšanu. Turklāt dalībvalstīm ir jāievieš skaitliski fiskālie noteikumi, kas ļautu sasniegt deficīta un parāda robežvērtību. Dalībvalstīm jānodrošina šo elementu atbilstība visiem valsts pārvaldes sektoriem. Valstu iestādēm ir jāgarantē arī budžeta procesa pārredzamība, nodrošinot detalizētu informāciju par esošo ārpusbudžeta finansējumu, nodokļu izdevumiem un iespējamām saistībām.2010/0280 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA,ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanuEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 6. punktu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,rīkojoties saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,tā kā:(1) Dalībvalstu ekonomikas politikas koordinēšanai Savienībā, kā tas paredzēts Līgumā, jāsaskan ar stabilu cenu, stabilas valsts finanšu un monetārās sistēmas un stabilas maksājumu bilances pamatprincipiem.(2) Stabilitātes un izaugsmes paktā sākotnēji ietilpa Padomes 1997. gada 7. jūlija Regula (EK) Nr. 1466/97 par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu[1], Padomes 1997. gada 7. jūlija Regula (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu[2] un Eiropadomes 1997. gada 17. jūnija Rezolūcija par Stabilitātes un izaugsmes paktu[3]. Regulas (EK) Nr. 1466/97 un (EK) Nr. 1467/97 2005. gadā tika grozītas attiecīgi ar Regulu (EK) Nr. 1055/2005 un Regulu (EK) Nr. 1056/2005. Papildus pieņemts Komisijas 2005. gada 20. marta ziņojums “Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanas uzlabošana”.(3) Stabilitātes un izaugsmes pakta mērķis ir sakārtotas valsts finanses kā līdzeklis, lai nostiprinātu nosacījumus stabilām cenām un stiprai, pastāvīgai, finansiālā stabilitātē balstītai izaugsmei, kas veicina nodarbinātības kāpumu.(4) Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvajā daļā noteikts, ka dalībvalstīm jāsasniedz un jāuztur vidēja termiņa budžeta mērķi un šajā sakarā jāiesniedz stabilitātes un konverģences programmas.(5) Stabilitātes un konverģences programmas, tāpat kā to pārbaudes kritēriji, ir jāpielāgo Stabilitātes un izaugsmes pakta ieviešanas laikā gūtajai pieredzei.(6) Vidēja termiņa budžeta mērķa ievērošana saistībā ar budžeta situāciju nodrošina, ka dalībvalstīm ir izveidota drošības rezerve, kas veido 3 % no IKP atsauces vērtības, lai īstenotu strauju virzību uz stabilitāti un atstātu budžeta manevra iespējas, īpaši ņemot vērā vajadzību pēc valsts ieguldījumiem.(7) Pienākums sasniegt un uzturēt vidēja termiņa budžeta mērķus jāiedzīvina praksē, izmantojot piesardzīgas fiskālās politikas veidošanas principus.(8) Pienākums sasniegt un uzturēt vidēja termiņa budžeta mērķus ir vienlīdz attiecināms uz iesaistītajām dalībvalstīm un dalībvalstīm ar izņēmuma statusu.(9) Piesardzīga fiskālās politikas veidošana nozīmē, ka valdības izdevumu pieaugums nepārsniedz piesardzīgu IKP vidēja termiņa pieaugumu; šīs normas pārsniegšana ir līdzsvarota ar valdības ieņēmumu pieaugumu un pastāvīga ieņēmumu samazināšanās tiek kompensēta ar izdevumu samazināšanu.(10) Īslaicīga novirzīšanās no piesardzīgas fiskālās politikas veidošanas pieļaujama vispārējas nopietnas ekonomikas lejupslīdes gadījumā, lai veicinātu ekonomikas atveseļošanos.(11) Nozīmīgas novirzes no piesardzīgas fiskālās politikas gadījumā dalībvalstij tiks izteikts brīdinājums, un gadījumā, ja novirze turpina pastāvēt vai ir īpaši nozīmīga, attiecīgajai dalībvalstij tiks dots ieteikums veikt nepieciešamās korektīvās darbības.(12) Lai nodrošinātu atbilstību fiskālās uzraudzības sistēmai Savienībā esošajās dalībvalstīs, pamatojoties uz Līguma 136. pantu, jānosaka īpašs izpildes mehānisms gadījumiem, kuros dominē noturīgas un nopietnas novirzes no piesardzīgas fiskālās politikas veidošanas.(13) Regulā (EK) Nr. 1466/97 ietvertajās atsaucēs jāņem vērā jaunā Līguma par Eiropas Savienības darbību pantu numerācija.(14) Tādēļ attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 1466/97,IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.1. pantsRegulu (EK) Nr. 1466/97 groza šādi.1. Regulas 2. pantu aizstāj ar šādu pantu:“ 2. pantsŠajā regulā “iesaistītās dalībvalstis” ir visas dalībvalstis, kuru valūta ir euro, un “dalībvalstis ar izņēmuma statusu” ir visas pārējās dalībvalstis.”2. Regulas 3. pantu groza šādi.a) Šā panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:“1. Katra iesaistītā dalībvalsts iesniedz Padomei un Komisijai to informāciju stabilitātes programmā, kas ir vajadzīga regulārai daudzpusējai uzraudzībai saskaņā ar Līguma 121. pantu, kas ir būtisks pamats stabilām cenām un stingrai, stabilai izaugsmei, kas veicina nodarbinātības kāpumu.”b) Šā panta 2. punktu groza šādi.i) Minētā panta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:“a) vidēja termiņa budžeta mērķis un korekcijas šā mērķa sasniegšanai valsts kopbudžeta bilancē procentos no IKP, paredzamā valsts kopējā parāda attiecības virzība, plānotais valsts izdevumu pieauguma temps, plānotais valsts ieņēmumu pieauguma temps nemainīgas politikas un kvantitatīvu plānoto diskrecionāro ieņēmumu pasākumu apstākļos;”ii) Minētā panta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:“c) kvantitatīvu budžeta un citu veikto un/vai ierosināto ekonomikas politikas pasākumu novērtējumu, lai sasniegtu programmas mērķus, ietverot to būtisko strukturālu reformu izmaksu un ieguvumu analīzi, kas tieši ietekmē izdevumu samazināšanu ilgtermiņā, tostarp palielinot izaugsmes potenciālu;”c) Šā panta 3. punktu aizstāj ar šādu punktu:“3. Informācijai par valsts kopbudžeta bilances un parāda attiecību, valsts izdevumu pieaugumu, valsts ieņēmumu plānoto pieaugumu nemainīgas politikas apstākļos, plānotajiem diskrecionāro ieņēmumu pasākumiem un galvenajām ekonomikas prognozēm, kas minētas 2. panta a) un b) apakšpunktā, ir jābūt pieejamai katru gadu, ietverot iepriekšējo, kārtējo un vismaz trīs nākamos gadus.”3. Regulas 4. pantu aizstāj ar šādu pantu:“ 4. pants1. Stabilitātes programmas jāiesniedz katru gadu laikā no 1. līdz 30. aprīlim. Dalībvalstij, kura ievieš euro, stabilitātes programma jāiesniedz sešu mēnešu laikā pēc Padomes lēmuma par euro ieviešanu.2. Dalībvalstīm ir pienākums publiskot savas stabilitātes programmas.”4. Regulas 5. pantu aizstāj ar šādu pantu:“ 5. pants1. Pamatojoties uz Komisijas un Ekonomikas un finanšu komitejas novērtējumiem, Padome, veicot daudzpusējo uzraudzību saskaņā ar Līguma 121. pantu, pārbauda attiecīgās dalībvalsts sniegtos vidēja termiņa budžeta mērķus, izvērtē, vai saimnieciskās prognozes, kas ir programmas pamatā, ir ticamas, vai korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai ir piemērotas, kā arī — vai veiktie vai ierosinātie pasākumi, lai piemērotu šīs korekcijas, ir pietiekami, lai sasniegtu vidēja termiņa budžeta mērķi attiecīgajā ekonomikas ciklā.Vērtējot korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, Padome pārbauda, vai attiecīgā dalībvalsts tās cikliski koriģētajā budžeta bilancē, izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, veic atbilstīgus ikgadējos uzlabojumus, kas vajadzīgi, lai sasniegtu tās vidēja termiņa budžeta mērķi, par kritēriju ņemot 0,5 % no IKP. Dalībvalstīm ar augstu parāda līmeni un/vai pārmērīgu makroekonomikas nelīdzsvarotību Padome pārbauda, vai ikgadējie uzlabojumi cikliski koriģētajā budžeta bilancē, izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, pārsniedz 0,5 % no IKP. Padome ņem vērā to, vai ekonomikas uzplaukuma apstākļos tiek veikts vairāk korekciju, turpretī grūtos ekonomikas apstākļos tās var būt ierobežotas.Lai nodrošinātu, ka vidēja termiņa budžeta mērķis ir efektīvi sasniegts un saglabāts, Padome pārbauda, vai valsts izdevumu pieaugums saistībā ar pasākumiem, kas tiek veikti vai plānoti ieņēmumu sadaļā, atbilst piesardzīgai fiskālās politikas veidošanai.Fiskālo politiku uzskata par piesardzīgu un tādējādi arī par tādu, kas veicina vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanu un tā saglabāšanu ilgtermiņā, ja izpildīti šādi nosacījumi:a) dalībvalstu, kuras ir sasniegušas vidēja termiņa budžeta mērķi, ikgadējais izdevumu pieaugums nepārsniedz piesardzīgu vidēja termiņa IKP pieaugumu, ja vien pārsniegums nav saskaņots ar diskrecionāriem ieņēmumu pasākumiem;b) vidēja termiņa budžeta mērķi nesasniegušo dalībvalstu ikgadējais izdevumu pieaugums ir mazāks par piesardzīgu vidēja termiņa IKP pieaugumu, ja vien pārsniegums nav saskaņots ar diskrecionāriem ieņēmumu pasākumiem. Atšķirība starp valdības izdevumu pieauguma tempu un piesardzīgu vidēja termiņa IKP pieaugumu, ir veidota tā, lai nodrošinātu atbilstīgas korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai;c) valsts ieņēmumu posteņu diskrecionārie samazinājumi atbilst izdevumu samazinājumiem vai/un diskrecionāriem citu valsts ieņēmumu posteņu palielinājumiem.Piesardzīga vidēja termiņa izaugsme jāvērtē, pamatojoties uz regulāri atjauninātām prognozēm 10 gadu intervālā.Nosakot korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai dalībvalstīm, kas šo mērķi vēl nav sasniegušas, kā arī ļaujot dalībvalstīm, kas to ir sasniegušas, uz laiku novirzīties no šā mērķa, ar nosacījumu, ka ir saglabāta pienācīga drošības rezerve attiecībā pret deficīta atsauces vērtību un ka ir paredzēts, ka budžeta stāvoklis atkal sasniegs vidēja termiņa budžeta mērķi programmas darbības termiņā, Padome ņem vērā to būtisko strukturālo reformu īstenošanu, kas tieši ietekmē izdevumu samazināšanu ilgtermiņā, tostarp palielinot izaugsmes potenciālu, un tādējādi pārbaudāmi ietekmējot valsts finanšu ilgtspēju ilgtermiņā.Īpaša uzmanība tiek pievērsta pensiju reformām, ar ko ievieš vairāku līmeņu sistēmu, kurā ietverts obligāts, pilnībā finansēts pensiju līmenis. Dalībvalstīm, kas īsteno šādas reformas, ir ļauts novirzīties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķu sasniegšanai vai no mērķa kā tāda, novirzei atspoguļojot valsts vadītā pensiju līmeņa reformas izmaksas tīrā izteiksmē, ar nosacījumu, ka novirze ir īslaicīga un ir saglabāta pienācīga drošības rezerve attiecībā pret deficīta atsauces vērtību.Padome arī pārbauda, vai stabilitātes programmas saturs veicina stabilas konverģences sasniegšanu euro zonā, ciešāku ekonomikas politikas koordinēšanu un vai attiecīgās dalībvalsts ekonomikas politika ir saskaņā ar vispārējām Savienības un dalībvalstu ekonomikas politikas vadlīnijām.Vispārējas nopietnas ekonomikas lejupslīdes periodos dalībvalstīm var atļaut uz laiku atteikties no korekciju ieviešanas, kas ir piesardzīgas fiskālās politikas veidošanas pamatā, kura minēta ceturtajā apakšpunktā.2. Padome veic stabilitātes programmas pārbaudi ilgākais triju mēnešu laikā pēc programmas iesniegšanas. Ja nepieciešams, Padome pēc Komisijas ieteikuma un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, sniedz atzinumu par programmu. Ja Padome saskaņā ar Līguma 121. pantu uzskata, ka programmas mērķi un saturs ir jāpastiprina ar īpašu atsauci uz piesardzīgu fiskālās politikas veidošanu, tā savā atzinumā aicina attiecīgo dalībvalsti veikt korekcijas programmā.”5. Regulas 6. pantu aizstāj ar šādu pantu:“6. pants1. Padome daudzpusējā uzraudzībā saskaņā ar Līguma 121. panta 3. punktu uzrauga arī stabilitātes programmu izpildi, ņemot vērā informāciju, ko sniedz iesaistītās dalībvalstis, un Komisijas un Ekonomikas un finanšu komitejas pārbaudes, jo īpaši, lai noteiktu faktisko vai paredzamo būtisko budžeta stāvokļa novirzīšanos no vidēja termiņa budžeta mērķa vai atbilstīgām korekcijām šā mērķa sasniegšanai, sekojot novirzēm no piesardzīgas fiskālās politikas veidošanas.2. Gadījumā, ja vērojama nozīmīga novirze no piesardzīgas fiskālās politikas veidošanas, kas minēta šīs regulas 5. panta 1. punkta ceturtajā daļā, un lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu, Komisija saskaņā ar Līguma 121. panta 4. punktu var izteikt brīdinājumu attiecīgajai dalībvalstij.Novirze no piesardzīgas fiskālās politikas veidošanas uzskatāma par nozīmīgu, ja: pārsniegts izdevumu pieaugums saskaņā ar piesardzīgu fiskālās politikas veidošanu, ko nevar kompensēt ar diskrecionāriem ieņēmumu palielināšanas pasākumiem, vai diskrecionāri ieņēmumu samazināšanas pasākumi, ko nevar kompensēt ar izdevumu samazināšanu, un novirzes kopējā ietekme uz valsts budžeta bilanci ir vismaz 0,5 % no IKP vienā gadā vai vismaz vidēji gadā 0,25 % no IKP divus gadus pēc kārtas.Novirze nav jāņem vērā, ja attiecīgā dalībvalsts ir būtiski pārsniegusi vidēja termiņa budžeta mērķi, ņemot vērā pārmērīgo makroekonomikas nelīdzsvarotību, un stabilitātes programmā iekļautie budžeta plāni neapdraud šo mērķi programmas darbības laikā.Tāpat novirzi var neņemt vērā vispārējas nopietnas ekonomiskās krīzes gadījumā.3. Gadījumā, ja novirze no piesardzīgas fiskālās politikas veidošanas ir pastāvīga vai īpaši nopietna, Padome pēc Komisijas ieteikuma nosūta ieteikumu attiecīgajai dalībvalstij veikt vajadzīgos korekcijas pasākumus. Padome pēc Komisijas priekšlikuma ieteikumu publisko.”6. Regulas 7. pantu ar šo groza šādi.a) Šā panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:“1. Katra dalībvalsts ar izņēmuma statusu iesniedz Padomei un Komisijai to informāciju konverģences programmā, kas ir vajadzīga regulārai daudzpusējai uzraudzībai saskaņā ar Līguma 121. pantu, kas ir būtisks pamats cenu stabilitātei un stingrai, stabilai izaugsmei, kas veicina nodarbinātības kāpumu.”(b) Šā panta 2. punktu groza šādi:i) šā punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:“a) vidēja termiņa budžeta mērķis un korekcijas šā mērķa sasniegšanai valsts kopbudžeta bilancē procentos no IKP, paredzamā valsts kopējā parāda attiecības virzība, plānotais valsts izdevumu pieauguma temps, plānotais valsts ieņēmumu pieauguma temps nemainīgas politikas un kvantitatīvu plānoto diskrecionāro ieņēmumu pasākumu apstākļos, vidēja termiņa monetārās politikas mērķi, šo mērķu saistība ar cenu un valūtas kursa stabilitāti un ilgstošas konverģences sasniegšanu;”ii) šā punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:“c) kvantitatīvu budžeta un citu veikto vai ierosināto ekonomikas politikas pasākumu novērtējumu, lai sasniegtu programmas mērķus, ietverot sīki izstrādātu to strukturālo reformu izmaksu un ieguvumu analīzi, kas tieši ietekmē izdevumu samazināšanu ilgtermiņā, tostarp palielinot izaugsmes potenciālu;”c) Šā panta 3. punktu aizstāj ar šādu punktu:“3. Informācijai par valsts kopbudžeta bilances un parāda attiecību, valsts izdevumu pieaugumu, valsts ieņēmumu plānoto pieaugumu nemainīgas politikas apstākļos, plānotajiem diskrecionāro ieņēmumu pasākumiem un galvenajām ekonomikas prognozēm, uz kurām ir atsauces šā panta 2. punkta a) un b) apakšpunktā, ir jābūt pieejamai katru gadu, ietverot iepriekšējo, kārtējo un vismaz trīs nākamos gadus.”7. Regulas 8. pantu aizstāj ar šādu pantu:“ 8. pants1. Konverģences programmas jāiesniedz katru gadu laikā no 1. līdz 30. aprīlim.2. Dalībvalstīm ir pienākums publiskot savas konverģences programmas.”8. Regulas 9. pantu aizstāj ar šādu pantu:“9. pants1. Pamatojoties uz Komisijas un Ekonomikas un finanšu komitejas novērtējumiem, Padome, veicot daudzpusējo uzraudzību saskaņā ar Līguma 121. pantu, pārbauda attiecīgās dalībvalsts sniegtos vidēja termiņa budžeta mērķus, izvērtē, vai saimnieciskās prognozes, kas ir programmas pamatā, ir ticamas, vai korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai ir piemērotas, kā arī — vai veiktie un/vai ierosinātie pasākumi, lai piemērotu šīs korekcijas, ir pietiekami, lai sasniegtu vidēja termiņa budžeta mērķi attiecīgajā ekonomikas ciklā.Vērtējot korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķu sasniegšanai, Padome ņem vērā to, vai ekonomikas uzplaukuma apstākļos veic vairāk korekciju, turpretī grūtos ekonomikas apstākļos tās var būt ierobežotas. Dalībvalstīm ar augstu parāda līmeni un/vai pārmērīgu makroekonomikas nelīdzsvarotību Padome pārbauda, vai ikgadējie uzlabojumi cikliski koriģētajā budžeta bilancē, izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, pārsniedz 0,5 % no IKP. Attiecībā uz VKM2 dalībvalstīm Padome pārbauda, vai attiecīgā dalībvalsts tās cikliski koriģētajā bilancē, izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, veic atbilstīgus ikgadējos uzlabojumus, kas vajadzīgi, lai sasniegtu tās vidēja termiņa budžeta mērķi, par kritēriju ņemot 0,5 % no IKP.Lai nodrošinātu, ka vidēja termiņa budžeta mērķis ir efektīvi sasniegts un saglabāts, Padome pārbauda, vai valsts izdevumu palielināšanas saistībā veiktie vai piedāvātie pasākumi attiecībā uz ieņēmumiem atbilst piesardzīgai fiskālās politikas veidošanai.Fiskālo politiku uzskata par piesardzīgu un tādējādi arī par tādu, kas veicina vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanu un tā saglabāšanu ilgtermiņā, ja izpildīti šādi nosacījumi:a) dalībvalstu, kuras ir sasniegušas vidēja termiņa budžeta mērķi, ikgadējais izdevumu pieaugums nepārsniedz piesardzīgu vidēja termiņa IKP pieaugumu, ja vien pārsniegums nav saskaņots ar diskrecionāriem ieņēmumu pasākumiem;b) vidēja termiņa budžeta mērķi nesasniegušo dalībvalstu ikgadējais izdevumu pieaugums ir mazāks par piesardzīgu vidēja termiņa IKP pieaugumu, ja vien pārsniegums nav saskaņots ar diskrecionāriem ieņēmumu pasākumiem. Atšķirība starp valdības izdevumu pieauguma tempu un piesardzīgu vidēja termiņa IKP pieaugumu ir veidots tā, lai nodrošinātu atbilstīgas korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai;c) valsts ieņēmumu posteņu diskrecionārie samazinājumi atbilst izdevumu samazinājumiem un/vai diskrecionāriem citu valsts ieņēmumu posteņu palielinājumiem.Piesardzīga vidēja termiņa izaugsme jāvērtē, pamatojoties uz regulāri atjauninātām prognozēm 10 gadu intervālā.Nosakot korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai dalībvalstīm, kas šo mērķi vēl nav sasniegušas, kā arī ļaujot dalībvalstīm, kas to ir sasniegušas, uz laiku novirzīties no šā mērķa, ar nosacījumu, ka ir saglabāta pienācīga drošības rezerve attiecībā pret deficīta atsauces vērtību un ka ir paredzēts, ka budžeta stāvoklis atkal sasniegs vidēja termiņa budžeta mērķi programmas darbības termiņā, Padome ņem vērā to būtisko strukturālo reformu īstenošanu, kas tieši ietekmē izdevumu samazināšanu ilgtermiņā, tostarp palielinot izaugsmes potenciālu, un tādējādi pārbaudāmi ietekmējot valsts finanšu ilgtspēju ilgtermiņā.Īpaša uzmanība tiek pievērsta pensiju reformām, ar ko ievieš vairāku līmeņu sistēmu, kurā ietverts obligāts, pilnībā finansēts pensiju līmenis. Dalībvalstīm, kas īsteno šādas reformas, ir ļauts novirzīties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķu sasniegšanai vai no mērķa kā tāda, novirzei atspoguļojot valsts vadītā pensiju līmeņa reformas izmaksas tīrā izteiksmē, ar nosacījumu, ka novirze ir īslaicīga un ir saglabāta pienācīga drošības rezerve attiecībā pret deficīta atsauces vērtību.Padome arī pārbauda, vai konverģences programmas saturs veicina ciešāku ekonomikas politikas koordināciju un vai attiecīgās dalībvalsts ekonomikas politika atbilst dalībvalstu un Savienības vispārējām ekonomikas politikas nostādnēm. Turklāt attiecībā uz VKM2 dalībvalstīm Padome pārbauda, vai konverģences programmas saturs nodrošina sekmīgu dalību valūtas maiņas mehānismā.Vispārējas nopietnas ekonomikas lejupslīdes periodos dalībvalstīm var atļaut uz laiku atteikties no piesardzīgas fiskālās politikas veidošanas, kas minēta ceturtajā daļā.2. Padome veic konverģences programmas pārbaudi ilgākais triju mēnešu laikā pēc programmas iesniegšanas. Ja nepieciešams, Padome pēc Komisijas ieteikuma un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, sniedz atzinumu par programmu. Ja Padome saskaņā ar Līguma 121. pantu uzskata, ka programmas mērķi un saturs ir jāpastiprina ar īpašu atsauci uz piesardzīgu fiskālās politikas veidošanu, tā savā atzinumā aicina attiecīgo dalībvalsti veikt programmā korekcijas.”9. Regulas 10. pantu aizstāj ar šādu pantu:“ 10. pants1. Padome daudzpusējā uzraudzībā saskaņā ar Līguma 121. panta 3. punktu uzrauga arī konverģences programmu izpildi, ņemot vērā informāciju, ko sniedz iesaistītās dalībvalstis ar izņēmuma statusu, un Komisijas un Ekonomikas un finanšu komitejas pārbaudes, jo īpaši, lai noteiktu faktisko vai paredzamo būtisko budžeta stāvokļa novirzīšanos no vidēja termiņa budžeta mērķa vai atbilstīgām korekcijām šā mērķa sasniegšanai, sekojot novirzēm no piesardzīgas fiskālās politikas veidošanas.Turklāt Padome uzrauga dalībvalstu ar izņēmuma statusu ekonomikas politiku, ņemot vērā konverģences programmas mērķus, lai nodrošinātu, ka to politika ir virzīta uz stabilitāti, un tādējādi novērstu faktiskā valūtas maiņas kursa deformācijas un pārmērīgas nominālā valūtas kursa svārstības.2. Ja ir nozīmīga novirze no piesardzīgas fiskālās politikas veidošanas, kas minēta šīs regulas 9. panta 1. punktā, un lai novērstu pārmērīgu deficītu, Komisija saskaņā ar Līguma 121. panta 4. punktu var izteikt brīdinājumu attiecīgajai dalībvalstij.Novirze no piesardzīgas fiskālās politikas veidošanas uzskatāma par nozīmīgu, ja: pārsniegts izdevumu pieaugums saskaņā ar piesardzīgu fiskālās politikas veidošanu, ko nevar kompensēt ar diskrecionāriem ieņēmumu palielināšanas pasākumiem, vai diskrecionāri ieņēmumu samazināšanas pasākumi, ko nevar kompensēt ar izdevumu samazināšanu, un novirzes kopējā ietekme uz valsts bilanci ir vismaz 0,5 % no IKP vienā gadā vai vismaz vidēji gadā 0,25 % no IKP divus gadus pēc kārtas.Novirze nav jāņem vērā, ja attiecīgā dalībvalsts ir būtiski pārsniegusi vidēja termiņa budžeta mērķi, ņemot vērā pārmērīgo makroekonomikas nelīdzsvarotību, un stabilitātes programmā iekļautie budžeta plāni neapdraud šo mērķi programmas darbības laikā.Tāpat novirzi var neņemt vērā vispārējas nopietnas ekonomiskās krīzes gadījumā.3. Gadījumā, ja novirze no piesardzīgas fiskālās politikas veidošanas ir pastāvīga vai īpaši nozīmīga, Padome pēc Komisijas ieteikuma attiecīgajai dalībvalstij nosūta ieteikumu veikt vajadzīgos korekcijas pasākumus. Padome pēc Komisijas priekšlikuma ieteikumus publisko.”10. Visā regulas tekstā atsauces uz 99. pantu aizstāj ar atsaucēm uz 121. pantu."2. pantsŠī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē,Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā —priekšsēdētājs priekšsēdētājsTIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS1. PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS1.1. Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukumsEiropas Parlamenta un Padomes regula par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu1.2. Attiecīgās politikas jomas ABM/ABB struktūrā[4]Ekonomika un finanšu lietas1.3. Priekšlikuma/iniciatīvas būtība( Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību( Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību, pamatojoties uz izmēģinājuma projektu/sagatavošanas darbību[5]( Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz esošas darbības pagarināšanu( Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz darbību, kas pārveidota jaunā darbībā1.4. Mērķi1.4.1. Komisijas daudzgadu stratēģiskie mērķi, kurus plānots sasniegt ar priekšlikumu/iniciatīvuVeicināt ES izaugsmi, nodarbinātību un ilgtspējīgu attīstību1.4.2. Konkrētie mērķi un attiecīgās ABM/ABB darbībasKonkrētie mērķi: Nr. 1 un 3.- Nodrošināt efektīvu politikas koordināciju un vispārējo politikas konsekvenci, ES reaģējot uz ekonomikas krīzi, ES 2020 programmas un ilgtspējīgas attīstības kontekstā, un lai palielinātu dalībvalstu izaugsmes potenciālu un veicinātu ES konkurētspēju.- Veicināt dalībvalstu tiekšanos uz stabila budžeta stāvokļa sasniegšanu un ilgtspējīgām valsts finansēm, kas ir kvalitatīvas attiecībā uz ieguldījumu attīstībā.Attiecīgās ABM/ABB darbībasEkonomikas un monetārā savienība1.4.3. Paredzamie rezultāti un ietekmeNorādīt, kāda ir priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz finansējuma saņēmējiem/mērķgrupām.Komisijas paziņojumā COM(2010)367 uzsvērta nepieciešamība pēc skaidri definētas ES politikas, lai i) ar jaunu sparu turpinātu ekonomikas atveseļošanos, ii) nodrošinātu stabilu pamatu valsts finansēm un iii) aktīvi veicinātu ilgtspējīgu izaugsmi un nodarbinātību.Ierosinātie grozījumi regulā, kas veido Stabilitātes un izaugsmes pakta (SIP) preventīvo daļu, ir daļa no oficiālajiem juridiskajiem priekšlikumiem iepriekš minētajā paziņojumā. Šo grozījumu mērķis ir stiprināt ekonomikas politikas koordināciju, īpaši risinot vajadzību pēc efektīvas dalībvalstu ekonomiskās politikas uzraudzības, izmantojot atbilstīgus stimulus un sankcijas, kā arī vēršot pastiprinātu uzmanību uz valsts parādu un fiskālo ilgtspēju.1.4.4. Rezultātu un ietekmes rādītājiNorādīt priekšlikuma/iniciatīvas īstenošanas uzraudzībā izmantojamos rādītājus.Komisijas vispārējais mērķis veicināt ES izaugsmi, nodarbinātību un ilgtspējīgu attīstību ir nosakāms, izmantojot šādus ietekmes rādītājus:- apjoms, cik lielā mērā dalībvalstis reģistrē budžeta izlietojumu saskaņā ar SIP;- potenciālā izaugsme/ražošanas apjoms.Iepriekšminētā īpašā 3. mērķa sasniegšana nosakāma, izmantojot šādu rezultātu rādītāju: to atsevišķu Komisijas ieteikumu procentuālā daļa saistībā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu (SIP), kuri īstenoti dalībvalstīs (atkarībā no to pieņemšanas Padomē).1.5. Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums1.5.1. Īstermiņa vai ilgtermiņa vajadzībasTiesību akts ir daļa no pasākumiem, kas ietverti Komisijas 2010. gada 30. jūnija paziņojumā (2010)367, kas turpina attīstīt Komisijas 2010. gada 12. maija paziņojumā COM(2010)250 izklāstītās politikas idejas un veido nostādnes, par kurām vienojās Eiropadomē 2010. gada 17. jūnijā.1.5.2. ES iesaistīšanās pievienotā vērtībaDalībvalstu ekonomikas politikas koordinācija ir neatņemama ES kompetences daļa, kā norādīts Līguma par Eiropas Savienības darbību VIII sadaļā (par ekonomikas un monetāro politiku).1.5.3. Līdzīgas līdzšinējās pieredzes rezultātā gūtās atziņasIepriekšējā pieredze rāda, ka jāstiprina ekonomikas politikas koordinēšana un īpaši jānostiprina SIP preventīvā un korektīvā daļa.1.5.4. Saderība un iespējamā sinerģija ar citiem attiecīgajiem instrumentiemTiesību akta priekšlikums ir viens no visaptveroša tautsaimniecības reformu kopuma elementiem, kas norādīti 2010. gada 30. jūnija COM(2010)367.1.6. Ilgums un finansiālā ietekme( Ierobežota ilguma priekšlikums/iniciatīva-  ( Priekšlikuma/iniciatīvas darbības laiks no [DD.MM.]GGGG. līdz [DD.MM.]GGGG.-  ( Finansiālā ietekme no GGGG. līdz GGGG.( Beztermiņa priekšlikums/iniciatīva-  Īstenošana ar uzsākšanas periodu no GGGG. līdz GGGG.,-  pēc kura turpinās normāla darbība.1.7. Paredzētie pārvaldības veidi[6]( Komisijas īstenota centralizēta tieša pārvaldība( Centralizēta netieša pārvaldība , izpildes uzdevumus deleģējot:-  ( izpildaģentūrām-  ( Kopienu izveidotām struktūrām[7]-  ( dalībvalstu publiskā sektora iestādēm vai tām struktūrām, kuras pilda publisko pasūtījumu-  ( personām, kurām ir uzticēts veikt īpašas darbības saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību V sadaļu un kuras ir noteiktas attiecīgā pamataktā Finanšu regulas 49. panta nozīmē( Dalīta pārvaldība kopā ar dalībvalstīm( Decentralizēta pārvaldība kopā ar trešām valstīm( Pārvaldība kopā ar starptautiskām organizācijām (precizēt)Ja norādīti vairāki pārvaldības veidi, sniedziet papildu informāciju iedaļā “Piezīmes”.Piezīmes2. PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI2.1. Uzraudzības un ziņošanas noteikumiNorādīt periodiskumu un nosacījumus.Nav2.2. Pārvaldības un kontroles sistēma2.2.1. Apzinātie riskiNav2.2.2. Paredzētās kontroles metodesNav2.3. Krāpšanas un pārkāpumu apkarošanas pasākumiNorādīt esošos vai plānotos novēršanas un aizsardzības pasākumus.Nav3. PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME3.1. Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijasTiesību aktam nav nepieciešami papildu cilvēkresursi vai finanšu resursi.-  Esošās budžeta izdevumu pozīcijasSarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijām.Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija | Budžeta pozīcija | Izdevumu veids | Iemaksas |Numurs [Apraksts………………………...……….] | Dif./Nedif. ([8]) | no EBTA valstīm[9] | no kandidāt-valstīm[10] | no trešām valstīm | Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē |[XX.YY.YY.YY] | Dif./Nedif | JĀ/NĒ | JĀ/NĒ | JĀ/NĒ | JĀ/NĒ |-  No jauna veidojamās budžeta pozīcijas: navSarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijām.Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija | Budžeta pozīcija | Izdevumu veids | Iemaksas |Numurs [Kategorija………………………………..] | Dif./Nedif. | no EBTA valstīm | no kandidāt-valstīm | no trešām valstīm | Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē |[XX.YY.YY.YY] | JĀ/NĒ | JĀ/NĒ | JĀ/NĒ | JĀ/NĒ |3.2. Paredzamā ietekme uz izdevumiem3.2.1. Paredzamās ietekmes uz izdevumiem kopsavilkumsmiljonos EUR (3 zīmes aiz komata)Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: | Numurs | [Izdevumu kategorija …………...……………………………………………………….] |miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)-  3.2.3.2. Paredzamās cilvēkresursu vajadzības-  ( Priekšlikums/iniciatīva neparedz cilvēkresursu izmantošanu-  ( Priekšlikums/iniciatīva paredz cilvēkresursu izmantošanu šādā veidā.Paredzamais apjoms izsakāms veselos skaitļos (vai maksimāli ar vienu zīmi aiz komata)N gads | N+1 gads | N+2gads | N+3 gads | … Iekļaut ietekmes atspoguļošanai vajadzīgo gadu skaitu (sk. 1.6. punktu) |( Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki) |Ārštata darbinieki |3.2.4. Saderība ar kārtējo daudzgadu finanšu shēmu-  ( Priekšlikums/iniciatīva atbilst kārtējai daudzgadu finanšu shēmai.-  ( Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpārplāno attiecīgā izdevumu kategorija daudzgadu finanšu shēmā.Aprakstīt, kas jāpārplāno, norādot attiecīgās budžeta pozīcijas un summas.-  ( Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpiemēro elastības instruments vai jāpārskata daudzgadu finanšu shēma[21].Aprakstīt, kas jādara, norādot attiecīgās izdevumu kategorijas, budžeta pozīcijas un summas.3.2.5. Trešo personu iemaksas-  ( Priekšlikums/iniciatīva neparedz trešo personu līdzfinansējumu-  ( Priekšlikums/iniciatīva paredz šādu līdzfinansējumu:Apropriācijas miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)N gads | N+1 gads | N+2 gads | N+3 gads | … Iekļaut ietekmes atspoguļošanai vajadzīgo gadu skaitu (sk. 1.6. punktu) | Kopā |N gads | N+1 gads | N+2 gads | N+3 gads | … Iekļaut ietekmes ilguma atspoguļošanai vajadzīgo aiļu skaitu (sk. 1.6. punktu) |Pants …………. | | | | | | | | | |Attiecībā uz īpaši novirzāmiem dažādajiem ieņēmumiem norādīt attiecīgo(-ās) izdevumu pozīciju(-as).Norādīt ietekmes uz ieņēmumiem aprēķināšanai izmantoto metodi.[1] OV L 209, 2.8.1997., 1. lpp.[2] OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.[3] OV C 236, 2.8.1997., 1. lpp.[4] ABM — budžeta vadība pa darbības jomām, ABB — budžeta līdzekļu sadale pa darbības jomām.[5] Kā paredzēts Finanšu regulas 49. panta 6. punkta attiecīgi a) un b) apakšpunktā.[6] Sīkāku informāciju par pārvaldības veidiem un atsauces uz Finanšu regulu var atrast BudgWeb tīmekļa vietnē: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html[7] Kā paredzēts Finanšu regulas 185. pantā.[8] Dif. — diferencētās apropriācijas, nedif. — nediferencētās apropriācijas.[9] EBTA — Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācija.[10] Kandidātvalstis un attiecīgā gadījumā potenciālās kandidātvalstis no Rietumbalkāniem.[11] N gads ir gads, kurā sāk īstenot priekšlikumu/iniciatīvu.[12] Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi (kādreizējās “BA” pozīcijas), netiešā pētniecība, tiešā pētniecība.[13] N gads ir gads, kurā sāk īstenot priekšlikumu/iniciatīvu.[14] Rezultāti ir attiecīgie produkti vai pakalpojumi (piemēram, finansēto studentu apmaiņu skaits, uzbūvēto ceļu garums kilometros utt.).[15] Konkrētie mērķi, kas norādīti 1.4.2. punktā “Konkrētie mērķi”.[16] N gads ir gads, kurā sāk īstenot priekšlikumu/iniciatīvu.[17] Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi (kādreizējās “BA” pozīcijas), netiešā pētniecība, tiešā pētniecība.[18] CA — līgumdarbinieki, INT — pagaidu darbinieki, JED — jaunākie eksperti delegācijās, LA — vietējie darbinieki, SNE — valstu norīkotie eksperti.[19] Saskaņā ar robežlielumiem attiecībā uz ārštata darbiniekiem, ko finansē no darbības apropriācijām (kādreizējām „ BA ” pozīcijām).[20] Galvenokārt struktūrfondi, Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas Zivsaimniecības fonds (EZF).[21] Skatīt Iestāžu nolīguma 19. un 24. punktu.[22] Norādītajām tradicionālo pašu resursu (muitas nodokļi, cukura nodevas) summām jābūt neto summām, t. i., bruto summām, no kurām atskaitītas iekasēšanas izmaksas 25 % apmērā.


				|

		52011PC0446

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1085/2006, ar ko izveido Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu (IPA) /* COM/2011/0446 galīgā redakcija - 2011/0193 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.
Vispārīga informācija

Islande un Melnkalne
Eiropadome savos 2010. gada
17. jūnija secinājumos atzīmēja, ka Islande atbilst politiskajiem
kritērijiem, ko noteikusi Kopenhāgenas Eiropadome 1993. gadā, un pozitīvi
novērtēja Komisijas atzinumu par Islandes pieteikumu dalībai ES. Pamatojoties
uz minēto, Eiropadome nolēma sākt sarunas ar Islandi. Līdz ar to Islande ir
kandidātvalsts.
Eiropadome sanāksmē 2010. gada
16. un 17. decembrī apstiprināja Padomes 2010. gada
14. decembra secinājumus par paplašināšanos un piekrita piešķirt
Melnkalnei kandidātvalsts statusu.
Tāpēc Komisija ierosina Padomei un Parlamentam
grozīt Padomes 2006. gada 17. jūlija Regulu (EK)
Nr. 1085/2006, ar ko izveido Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu (IPA),
lai pārceltu Islandi un Melnkalni no potenciālo kandidātvalstu saraksta
(II pielikums) uz kandidātvalstu sarakstu (I pielikums).
19. pants
Komisija ierosina Padomei un Parlamentam
grozīt IPA Regulas (EK) Nr. 1085/2006 19. pantu “Dalības
un izcelsmes noteikumi, tiesības uz dotācijām”, lai tā noteikumus saskaņotu ar
noteikumiem, kuri paredzēti EKPI Regulas (EK) Nr. 1638/2006
21. pantā “Dalība konkursos un līgumos”.
Ar šo grozījumu kliedē bažas, ko pauda ES
dalībvalstis, kuras iesaistījušās IPA pārrobežu sadarbības programmās,
attiecībā uz dalību uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus. Dalībvalstis lūdza
atļaut piedalīties uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus vienīgi pretendentiem
no valstīm, kuras piedalās attiecīgajā IPA pārrobežu sadarbības
programmā, kā tas notiek attiecībā uz EKPI pārrobežu sadarbības programmām.
Padome aicināja Komisiju iespējami īsā laikā ierosināt varbūtēju risinājumu.
Komisija novērtēja iespējamo ietekmi, ko
varētu radīt 19. panta pārskatīšana, īpaši attiecībā uz saskaņotību ar
citiem ārējās palīdzības instrumentiem un, konkrēti, EKPI, kurā ietverta arī
pārrobežu sadarbības komponente. Tāpēc Komisija ierosina saskaņot
19. pantu ar 21. pantu EKPI Regulā (EK) Nr. 1638/2006, iekļaujot jaunu 9. punktu, ar kuru, ņemot
vērā pārrobežu sadarbības programmu raksturu, uzaicinājumos iesniegt
priekšlikumus būtu atļauts piedalīties vienīgi vietējiem dalībniekiem.
Palīdzība Kipras turku kopienai un IPA pārvaldības komitejai
Komisija ierosina grozīt IPA regulu,
lai Phare komiteja arī turpmāk varētu palīdzēt Komisijai pārvaldīt
finansiālo palīdzību Kipras turku kopienai, kā noteikts Regulā (EK)
Nr. 389/2006 par finansiālo atbalstu Kipras turku kopienai.
Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES)
Nr. 540/2010 (2010. gada 16. jūnijs), ar kuru groza Padomes
Regulu (EK) Nr. 1085/2006, ar ko izveido Pirmspievienošanās
palīdzības instrumentu (IPA)([1]).
Komisijas Regula (EK) Nr. 718/2007
(2007. gada 12. jūnijs), ar kuru īsteno Padomes Regulu (EK)
Nr. 1085/2006, ar ko izveido Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu (IPA)([2]).
Padomes Regula (EK) Nr. 389/2006
(2006. gada 27. februāris), ar ko izveido finansiāla atbalsta
instrumentu, lai veicinātu Kipras turku kopienas ekonomisko attīstību, un ar ko
groza Regulu (EK) Nr. 2667/2000 par Eiropas Rekonstrukcijas aģentūru
([3]).
Atbilstība citiem Savienības politikas
virzieniem un mērķiem
Komisija ir izvērtējusi 19. panta
pārskatīšanas iespējamo ietekmi no diviem aspektiem:
1) novērtējums attiecībā uz atbilstību
Regulai 2112/2005 (tā sauktā “atsaistīšanas regula”),
2) saskaņotība ar citiem ārējās palīdzības
instrumentiem.
Vērtēšanas rezultātā tika secināts, ka IPA
Regulas (EK) Nr. 1085/2006 19. pants būtu jāsaskaņo ar EKPI
Regulas (EK) Nr. 1638/2006 21. pantu “Dalība konkursos un līgumos”,
iekļaujot IPA regulā jaunu 9. punktu.

2.
Apspriešanās ar ieinteresētajām personām un ekspertu atzinumu
pieprasīšana un izmantošana

Komisija veica iekšēju apspriešanos.
Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs.
Ietekmes novērtējums
Nepiemēro.

3.
Priekšlikuma juridiskie aspekti

Ierosināto pasākumu kopsavilkums: trīs
grozījumi Padomes 2006. gada 17. jūlija Regulā (EK)
Nr. 1085/2006, ar ko izveido Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu (IPA).
I.            Pēc tam, kad Eiropadome būs
pieņēmusi attiecīgos lēmumus, Islandi un Melnkalni pārcels no potenciālo
kandidātvalstu saraksta (II pielikums) uz kandidātvalstu sarakstu
(I pielikums).
II.           Regulas 19. pantam tiks
pievienots jauns 9. punkts.
III.          Tiek grozīta 25. panta
1. punkta otrā daļa.
Juridiskais pamats
Līguma par Eiropas Savienības darbību
212. panta 2. punkts.
Subsidiaritātes princips
Nepiemēro.
Proporcionalitātes princips
Nepiemēro.
Juridisko instrumentu izvēle
Ierosinātais juridiskais instruments:
grozījums Padomes regulā. Citi instrumenti nebūtu piemēroti šādu iemeslu dēļ:
regula jāgroza ar regulu.

4.
Ietekme uz budžetu

Šis pasākums nerada papildu izdevumus.

5.
Papildu informācija

Vienkāršošana
Nepiemēro.
2011/0193 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1085/2006,
ar ko izveido Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu (IPA)
EIROPAS
PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības
darbību un jo īpaši tā 212. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu ([4]),
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas
valstu parlamentiem,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,
tā kā:
(1)
Padomes 2006. gada 17. jūlija
Regulā (EK) Nr. 1085/2006([5]),
ar ko izveido Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu (IPA), paredzēta
palīdzība kandidātvalstīm un potenciālajām kandidātvalstīm veikt pakāpenisku
saskaņošanu ar Savienības standartiem un politikas jomām, tostarp vajadzības
gadījumā ar ES acquis, lai tās kļūtu par dalībvalstīm.
(2)
Padomes Regulā (EK) Nr. 1085/2006 ir
skaidri nošķirtas kandidātvalstis un potenciālās kandidātvalstis.
(3)
Eiropadome 2010. gada 17. jūnija sanāksmē
atzinīgi novērtēja Komisijas atzinumu par Islandes pieteikumu dalībai ES,
atzīmēja, ka Islande atbilst politiskajiem kritērijiem, ko noteikusi
Kopenhāgenas Eiropadome 1993. gadā, un nolēma sākt pievienošanās sarunas
ar Islandi. Līdz ar to Islande ir kandidātvalsts.
(4)
Eiropadome sanāksmē 2010. gada
17. decembrī apstiprināja Padomes 2010. gada decembra secinājumus par
paplašināšanos un piekrita piešķirt Melnkalnei kandidātvalsts statusu.
(5)
Padome aicināja Komisiju ierosināt Padomes
Regulas (EK) Nr. 1085/2006 19. panta grozījumu, lai precizētu
noteikumus par piedalīšanos līgumu piešķiršanā saskaņā ar IPA Pārrobežu
sadarbības komponenti un lai nodrošinātu saskaņotību ar citiem ārējās
palīdzības instrumentiem un īpaši ar Eiropas Kaimiņattiecību un partnerības
instrumentu.
(6)
Ar Padomes 2006. gada 27. februāra
Regulu (EK) Nr. 389/2006, ar ko izveido finansiāla atbalsta
instrumentu, lai veicinātu Kipras turku kopienas ekonomisko attīstību, un ar ko
groza Regulu (EK) Nr. 2667/2000 par Eiropas Rekonstrukcijas aģentūru([6]), ieceļ komiteju, kura paredzēta Padomes
1989. gada 18. decembra Regulā (EEK) Nr. 3906/89([7]) (Phare komiteja), lai palīdzētu
Komisijai pārvaldīt finansiālo palīdzību Kipras turku kopienai. Saskaņā ar 25. pantu Regulā (EK)
Nr. 1085/2006 Regula (EEK) Nr. 3906/89 ir atcelta, tomēr to
turpina piemērot tiesību aktiem un saistībām, ar ko īsteno budžeta gadus līdz
2007. gadam. Tā kā Regula (EK)
Nr. 389/2006 pēc šiem budžeta gadiem joprojām ir uzskatāma par pamataktu
finanšu atbalstam Kipras turku kopienai, minētajā nolūkā būtu jāturpina arī Phare
komitejas darbība.
(7)
Tāpēc attiecīgi būtu jāgroza Regula (EK)
Nr. 1085/2006,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (EK) Nr. 1085/2006 groza
šādi.
(1)
Regulas 19. pantam pievieno šādu punktu:
“9. panta 1. līdz 8. punkts neskar to
organizāciju dalību, kurām attiecībā uz konkrētās darbības mērķiem ir
atbilstīgas tiesības saistībā ar to raksturu vai atrašanās vietu.”
(2)
Regulas 25. panta 1. punkta otro daļu
aizstāj ar šādu:
“Atceltās regulas un Regulu (EK)
Nr. 2666/2000 turpina piemērot tiesību aktiem un saistībām, ar ko īsteno
budžeta gadus līdz 2007. gadam, 31. panta īstenošanai Aktā par
Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanās nosacījumiem un to Līgumu
pielāgojumiem, kuri ir Eiropas Savienības dibināšanas pamatā (*), un Padomes
Regulas (EK) Nr. 389/2006(**) 3. panta īstenošanai.
______________________________
*OV L 157, 21.6.2005., 203. lpp.
**OV L 65, 7.3.2006., 5. lpp.”
(3)
Regulas I pielikumā pēc ieraksta attiecībā uz
Horvātiju iekļauj šādus ierakstus:
“— Islande
— Melnkalne”.
(4)
Regulas II pielikumā svītro šādus ierakstus:
“— Islande
— Melnkalne”.
2. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās
publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši
piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā —                       Padomes
vārdā —
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
([1])            OV L 210, 31.7.2006., 82. lpp.
([2])            OV L 170, 29.6.2007., 1. lpp.
([3])            OV L 65, 7.3.2006., 5. lpp.
([4])            OV C ,
., . lpp.
([5])            OV L 210, 31.7.2006., 82. lpp.
([6])            OV L 65,
7.3.2006., 5. lpp.
([7])            OV L 375,
23.12.1989., 11. lpp.


				|

		52012PC0284

			Priekšlikums PADOMES REGULA, ar kuru groza Komisijas Regulu (ES) Nr. 349/2012, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vīnskābes importam /* COM/2012/0284 final - 2012/0148 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
·      Priekšlikuma pamatojums un mērķi
Šis priekšlikums attiecas uz Padomes 2009. gada
30. novembra Regulas (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret
importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis[1] (“pamatregula”),
piemērošanu spēkā esošā antidempinga maksājuma
starpposma pārskatīšanas procedūrā attiecībā uz
Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR”) izcelsmes vīnskābes
importu.
·      Vispārīgais konteksts
Šis priekšlikums sagatavots, īstenojot
pamatregulu un veicot izmeklēšanu saskaņā ar pamatregulā
noteiktajām pamatprasībām un procedūras prasībām.
·      Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā
Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 130/2006[2] ĶTR izcelsmes
vīnskābes importam noteica galīgo antidempinga maksājumu.
Šis maksājums tika grozīts ar Padomes Īstenošanas regulu (ES)
Nr. 332/2012[3],
un tā piemērošanas termiņš tika pagarināts par pieciem
gadiem Padomes Īstenošanas regulu (ES) 349/2012[4].
·      Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un
mērķiem
Nepiemēro.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
·      Apspriešanās ar ieinteresētajām personām
Procedūrā iesaistītajām
ieinteresētajām personām jau ir bijusi iespēja
izmeklēšanas laikā aizstāvēt savas intereses
saskaņā ar pamatregulas noteikumiem.
·      Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana
Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija
vajadzīgs.
·      Ietekmes novērtējums
Šis priekšlikums ir sagatavots, īstenojot
pamatregulu.
Pamatregulā nav paredzēts
vispārējs ietekmes novērtējums, bet sniegts pilnīgs
vērtējamo nosacījumu uzskaitījums.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
·      Ierosināto pasākumu kopsavilkums
Komisija, 2011. gada 29. jūlijā
publicējot Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī paziņojumu (“paziņojums par procedūras
sākšanu”), paziņoja par ĶTR izcelsmes vīnskābes
importam noteiktā spēkā esošā antidempinga maksājuma
starpposma pārskatīšanu. Izsludināšana notika pēc
pārskatīšanas pieprasījuma, kas attiecās tikai uz dempingu
un diviem vīnskābes ražotājiem ĶTR, proti, Ninghai
Organic Chemical Factory, Ninghai un Changmao Biochemical Engineering
Co., Ltd., Changzhou.
Izmeklēšanā konstatēja, ka
dempings joprojām pastāv.
Tāpēc, lai grozītu
spēkā esošos pasākumus, Padomei ir ierosināts pieņemt
pievienoto priekšlikumu regulai, kas ne vēlāk kā 2012. gada
28. jūlijā ir jāpublicē Eiropas Savienības
Oficiālajā Vēstnesī.
·      Juridiskais pamats
Padomes 2009. gada 30. novembra
Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga
cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis.
·      Subsidiaritātes princips
Priekšlikums ir Eiropas Savienības
ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes
principu nepiemēro.
·      Proporcionalitātes princips
Priekšlikums ir saskaņā ar
proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ.
Rīcības forma ir aprakstīta
pamatregulā un neparedz valstu lēmumu.
Netiek prasīts norādīt, kā
līdz minimumam samazina un proporcionāli priekšlikuma
mērķim sadala Savienības, valstu valdību,
reģionālo un vietējo varas iestāžu, uzņēmēju
un pilsoņu finansiālo un administratīvo slogu.
·      Juridisko instrumentu izvēle
Ierosinātais juridiskais instruments:
regula.
Citi instrumenti nebūtu piemēroti
šāda iemesla dēļ:
pamatregulā nav paredzētas
alternatīvas iespējas.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Priekšlikums neietekmē Savienības
budžetu.
2012/0148 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES REGULA,
ar kuru groza Komisijas Regulu (ES) Nr. 349/2012,
ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas
Republikas izcelsmes vīnskābes importam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2009. gada
30. novembra Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret
importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas
dalībvalstis[5]
(“pamatregula”), un jo īpaši tās 9. pantu un 11. panta 3., 5. un
6. punktu,
ņemot vērā priekšlikumu, ko
Eiropas Komisija (“Komisija”) iesniedza pēc apspriešanās ar
padomdevēju komiteju,
tā kā:
A.        PROCEDŪRA
1.           Spēkā esošie
pasākumi
(1)       Padome 2006. gadā
ar Regulu (EK) Nr. 130/2006[6]
noteica galīgo antidempinga maksājumu (“sākotnējie
antidempinga pasākumi”) Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR” vai
“attiecīgā valsts”) izcelsmes vīnskābes importam. Šī
regula tika grozīta ar Padomes Regulu (EK) Nr. 150/2008[7]. 2012. gadā Padome
pasākumus grozīja ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 332/2012[8], un spēkā esošo
pasākumu piemērošanas termiņu pagarināja par pieciem gadiem
ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 349/2012[9].
2.           Starpposma
pārskatīšanas sākšana
(2)       Pārskatīšanas
pieprasījumu iesniedza šādi Savienības ražotāji:
Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica Valenzana SpA, Distillerie Mazzari
SpA, Caviro Distillerie Srl un Comercial Quimica Sarasa s.l.
(“pieprasījuma iesniedzēji”).
(3)       Pārskatīšanas
pieprasījums bija tikai par dempinga pārbaudi, ciktāl tas skar
divus Ķīnas ražotājus eksportētājus, proti, Changmao
Biochemical Engineering Co., Ltd, Changzhou un Ninghai Organic Chemical
Factory, Ninghai. Pieprasījumā tika apgalvots — lai dempingu
novērstu, pasākumu piemērošana pašreizējā
līmenī, kas bija balstīts uz iepriekš noteikta dempinga
līmeņa, šķiet, vairs nebūs pietiekama, ņemot
vērā to, ka abiem uzņēmumiem tirgus ekonomikas režīmu
(“TER”) nebūtu jāpiešķir.
(4)       Komisija, noteikusi, ka ir
pietiekoši prima facie pierādījumi starpposma
pārskatīšanas sākšanai, un apspriedusies ar padomdevēju
komiteju, ar 2011. gada 29. jūlijā Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī[10] publicēto paziņojumu
(“paziņojums par procedūras sākšanu”) paziņoja par
tādas starpposma pārskatīšanas sākšanu atbilstoši
pamatregulas 11. panta 3. punktam, kura attiecas tikai uz dempingu.
3.           Izmeklēšana
3.1.        Izmeklēšanas periods
(5)       Dempinga izmeklēšana
notika par periodu no 2010. gada 1. jūlija līdz 2011. gada
30. jūnijam (“pārskatīšanas izmeklēšanas periods” jeb
“PIP”).
3.2.        Šajā
izmeklēšanā iesaistītās personas
(6)       Par starpposma
pārskatīšanas sākšanu Komisija oficiāli informēja abus
ražotājus eksportētājus attiecīgajā valstī un
attiecīgās valsts iestādes.
(7)       Ieinteresētajām
personām bija dota iespēja paziņojumā par procedūras
sākšanu noteiktajā termiņā rakstiski darīt zināmu
savu viedokli un lūgt, lai tās uzklausītu.
3.3.        Atbildes uz anketas
jautājumiem un pārbaudes
(8)       Komisija nosūtīja
aptaujas anketas abiem pārskatīšanas pieprasījumā
norādītiem ražotājiem eksportētājiem un
ražotājiem analogajā valstī (Argentīnā).
(9)       Aptaujas anketas tika
saņemtas no abiem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem,
kā arī no analogās valsts ražotāja, kas sadarbojās.
(10)     Lai abi atlasītie
ražotāji eksportētāji Ķīnā varētu iesniegt
prasību par tirgus ekonomikas režīma (“TER”) vai individuāla
režīma (“IR”) piemērošanu, ja tie to vēlētos, Komisija tiem
nosūtīja pieprasījuma veidlapas. TER piemērošanas
pieprasījumus vai IR pieprasījumus (ja izmeklēšanā
konstatētu, ka šie ražotāji eksportētāji neatbilst TER
nosacījumiem) saņēma no abiem ražotājiem
eksportētājiem.
(11)     Komisija savāca un
pārbaudīja visu informāciju, kas tika uzskatīta par
vajadzīgu, lai noteiktu dempingu, kā arī veica pārbaudes
šādu uzņēmumu telpās:
(a)
ĶTR ražotāji
eksportētāji
–
Ninghai Organic Chemical Factory, Ninghai,
–
Changmao Biochemical Engineering Co., Ltd.,
Changzhou;
(b)
Ražotāji eksportētāji
analogā valstī
–
TARCOL S.A., Buenos Aires.
B.        ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN
LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
1.           Attiecīgais ražojums
(12)     Šī
pārskatīšana, tāpat kā sākotnējā
izmeklēšana, attiecas uz tādu Ķīnas Tautas Republikas
izcelsmes vīnskābi, izņemot D-(-)-vīnskābi ar
negatīvu optisko rotāciju, kas ir vismaz 12,0 grādu,
izdarot mērījumu ūdens šķīdumā pēc Eiropas
farmakopejā aprakstītās metodes, kuru pašlaik klasificē ar
KN kodu ex 2918 12 00 (“attiecīgais ražojums”).
(13)     Attiecīgo ražojumu
izmanto vīnā, dzērienu un pārtikas piedevās, kā
nedegošu vielu ģipsī un daudzos citos izstrādājumos. To var
iegūt vai nu no vīna ražošanas blakusproduktiem, kā to dara
Savienības ražotāji, vai ķīmiskās sintēzes
ceļā — no petroķīmiskiem savienojumiem, kā to
dara ĶTR ražotāji eksportētāji. Tikai L(+)-vīnskābe
ir ražota no vīna ražošanas blakusproduktiem. Ražošana sintēzes
ceļā ļauj iegūt gan L(+)-vīnskābi, gan
DL-vīnskābi. Abi ražojuma veidi ir attiecīgais ražojums, un to
lietojums pārklājas.
2.           Līdzīgais ražojums
(14)     Tāpat kā
iepriekšējā izmeklēšanā, uzskatīja, ka
vīnskābei, ko ražo ĶTR un eksportē uz ES,
vīnskābei, ko ražo un pārdod iekšzemes tirgū analogajā
valstī Argentīnā, un vīnskābei, ko ražo un ES
tirgū pārdod Savienības ražotāji, ir vienādas
fizikālās un ķīmiskās pamatīpašības un
vienādi pamatlietojuma veidi. Tāpēc tos uzskatīja par
līdzīgiem ražojumiem pamatregulas 1. panta 4. punkta
nozīmē.
C.        DEMPINGS
1.           Tirgus ekonomikas
režīms (“TER”)
(15)     Abi pārskatīšanas
pieprasījumā minētie uzņēmumi pieprasīja tiem
piemērot tirgus ekonomikas režīmu (TER). Atbilstīgi pamatregulas
2. panta 7. punkta b) apakšpunktam antidempinga
izmeklēšanā par ĶTR izcelsmes importu normālo
vērtību saskaņā ar minētā panta 1.–6. punktu
nosaka tiem ražotājiem, par kuriem konstatēts, ka viņi atbilst
pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktā noteiktajiem
kritērijiem.
(16)     Informācijai turpmāk
īss TER kritēriju kopsavilkums:
(1)
ar uzņēmējdarbību un
izmaksām saistīti lēmumi tiek pieņemti, reaģējot
uz tirgus apstākļiem un bez valsts nozīmīgas
iejaukšanās;
(2)
grāmatvedības dokumentiem tiek veikta
neatkarīga revīzija saskaņā ar starptautiskajiem
grāmatvedības standartiem, un tos izmanto visām
vajadzībām;
(3)
nav nozīmīgu izkropļojumu, kas
mantoti no agrākās sistēmas, kurā nebija tirgus ekonomikas;
(4)
tiesisko noteiktību un stabilitāti nodrošina
bankrota un īpašuma tiesību akti;
(5)
valūtas maiņa tiek veikta pēc tirgus
kursa.
(17)     Abi ĶTR ražotāji
eksportētāji ir pieprasījuši piešķirt TER atbilstīgi
pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktam. Katru TER
pieteikumu izvērtēja un veica pārbaudes šo uzņēmumu,
kas sadarbojās, telpās.
(18)     Abu
uzņēmumu TER pieprasījumu noraidīja saskaņā ar 2. panta
7. punkta c) apakšpunkta 1. kritēriju, balstoties uz
pierādījumiem par to, ka pamatizejvielas, benzola, cena bija
izkropļota. Salīdzinot Ķīnas iekšzemes cenas, kā avotu
izmantojot viena ražotāja, kas sadarbojās, pirkšanas cenas, ar
cenām citās tirgus ekonomikas valstīs, tika atklāta 19 %–51 %
liela cenu atšķirība izmeklēšanas periodā. ĶTR
benzolam ir noteikusi importa tarifu 40 % apmērā (kaut arī
tas PIP laikā nebija spēkā), un tā nekompensē 17 %
PVN, ar ko aplikts tās eksports. Konstatēts, ka bija izkropļotas
arī cenas starpizejvielai, maleīnanhidrīdam, ko iepirka cits
ražotājs, kurš sadarbojās, tā pirkumus izmantojot kā avotu.
(19)     Viena uzņēmuma TER
pieprasījums tika noraidīts arī saskaņā ar 2. un 3. kritēriju,
jo bija pierādījumi par samazinātām zemes izmantošanas
tiesību cenām un uzņēmuma aktīvu
pārvērtēšanu ar mērķi garantēt aizdevumu no
valsts īpašumā esošas bankas.
(20)     Abi uzņēmumi
apstrīdēja Komisijas konstatējumus, kad tie uzņēmumiem
tika atklāti. Tomēr neviens no tiem nevarēja izskaidrot benzola
zemo cenu Ķīnas tirgū. Nolūkā apstrīdēt
konstatējumus par zemes izmantošanas tiesību cenām un
uzņēmumu aktīvu vērtības noteikšanu 19. apsvērumā
minētais uzņēmums iesniedzas atsevišķus dokumentus.
Tomēr tā kā minētie dokumenti tika pieprasīti
pārbaudes laikā, taču iesniegti netika, tika nolemts, ka šo
informāciju pārbaudīt nevarēja vai tā nebija ticama.
(21)     Tādēļ abu
uzņēmumu TER pieprasījums tika noraidīts.
(22)     Tomēr abi
uzņēmumi atbilda pamatregulas 9. panta 5. punkta
prasībām un tādēļ, izmantojot abu uzņēmumu
eksporta cenas, tiem var noteikt individuālo antidempinga maksājumu.
2.           Analogā valsts
(23)     Atbilstoši pamatregulas 2. panta
7. punkta a) apakšpunktam normālo vērtību noteica,
pamatojoties uz cenu vai salikto normālo vērtību, kas
iegūta atbilstošā trešā valstī ar tirgus ekonomiku
(“analogā valsts”), vai uz cenu, par kādu analogā valsts
pārdod preces citām valstīm, tostarp Savienībai, vai, ja
tas nav iespējams, izmantojot jebkuru citu samērīgu pamatu,
ieskaitot Eiropas Savienībā par līdzīgu ražojumu faktiski
samaksāto vai maksājamo cenu, šo cenu vajadzības gadījumā
atbilstīgi koriģējot, lai ietvertu samērīgu
peļņas normu.
(24)     Tāpat kā
sākotnējā izmeklēšanā arī paziņojumā
par procedūras sākšanu Argentīna tika ierosināta kā
piemērota analogā valsts normālās vērtības
noteikšanai atbilstoši pamatregulas 2. panta 7. punkta
a) apakšpunktam. Pēc paziņojuma par procedūras sākšanu
publicēšanas tika atrasts viens uzņēmums Indijā un viens
uzņēmums Austrālijā kā alternatīvie
iespējamie ražotāji tirgus ekonomikas trešajā valstī.
Tomēr neviens no abiem uzņēmumiem neatbildēja uz tiem
nosūtītajām anketām.
(25)     Viens vīnskābes
ražotājs Argentīnā izmeklēšanā sadarbojās,
atbildot uz anketas jautājumiem. Izmeklēšanā noskaidrojās,
ka Argentīnas vīnskābes tirgus ir konkurences tirgus, kurā
ir divi vietējie konkurējošie ražotāji un trešo valstu imports.
Ražošanas apjomu Argentīnā veido vairāk nekā 20 % no
Ķīnas attiecīgā ražojuma eksporta apjoma uz ES.
Tāpēc Argentīnas tirgus tika uzskatīts par pietiekami
reprezentatīvu, lai noteiktu normālo vērtību
attiecībā uz ĶTR.
(26)     Tādējādi tiek
secināts, ka, tāpat kā iepriekšējā
izmeklēšanā, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 7. punkta
a) apakšpunktu Argentīna ir uzskatāma par atbilstīgu
analogo valsti.
3.           Normālā
vērtība
(27)     Normālo vērtību
noteica, pamatojoties uz to informāciju, ko saņēma no
analogās valsts ražotāja, kurš sadarbojās. Lai gan analogās
valsts ražotājs bija pārdevis attiecīgo ražojumu iekšzemes
tirgū, Argentīnas un ĶTR atšķirīgās ražošanas
metodes dēļ, kura ievērojami ietekmēja cenas un izmaksas,
tika nolemts normālo vērtību aprēķināt, nevis
izmantot minētās pārdošanas cenas iekšzemes tirgū.
Argentīnā izejvielas izmaksas tika aizstātas ar benzola
vidējo tirgus cenu un tika izdarītas pārdošanas,
vispārējo un administratīvo izmaksu korekcijas
Argentīnā, lai labāk atspoguļotu situāciju Ķīnas
iekšējā tirgū.
(28)     Normālo vērtību
L(+)–vīnskābei, ko ražojis Argentīnas ražotājs,
tādējādi aprēķināja, izmantojot
L(+)–vīnskābes ražošanas izmaksas Argentīnā,
ņemot vērā ražošanas metodes atšķirības starp
Argentīnu un ĶTR.
(29)     Argentīnas ražotājs
DL–vīnskābi neražoja, tāpēc arī normālo
vērtību aprēķināja, izmantojot cenas
atšķirību, kas konstatēta starp diviem ražojuma veidiem.
4.           Eksporta cena
(30)     Eksporta cenas noteica,
balstoties uz cenu, ko neatkarīgs pircējs Savienībā
faktiski samaksājis vai kas maksājama abiem Ķīnas
ražotājiem eksportētājiem.
5.           Salīdzinājums
(31)     Lai nodrošinātu
normālās vērtības un eksporta cenas taisnīgu
salīdzināšanu, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu
tika izdarītas korekcijas attiecībā uz konkrētām
transporta, apdrošināšanas un netiešo nodokļu
atšķirībām, ja bija pierādīts, ka tās
ietekmēja cenas un cenu salīdzināmību.
6.           Dempinga starpības
(32)     Saskaņā ar
pamatregulas 2. panta 11. punktu salīdzināja abu
uzņēmumu vidējo svērto normālo vērtību
katram ražojumam ar vidējo svērto eksporta cenu tam pašam ražojuma
veidam.
(33)     Uz šā pamata
vidējās svērtās dempinga starpības, izteiktas
procentos no CIF cenas līdz Savienības robežai pirms
nodokļu nomaksas, ir šādas:
 Uzņēmums || Dempinga starpība
 Changmao Biochemical Engineering Co., Ltd, Changzhou || 13,1 %
 Ninghai Organic Chemical Factory, Ninghai || 8,3 %
7.           Jauno apstākļu
ilglaicīgums
(34)     Pārskatīšanas
pieprasījumā tika apgalvots, ka abiem Ķīnas ražotājiem
eksportētājiem TER vairs nebūtu piešķirams un ka jaunie
apstākļi esot ilglaicīgi. Ņemot vērā TER noraidījuma
iemeslus, var uzskatīt, ka šīs pārskatīšanas
secinājumi drīzumā nemainīsies. Saskaņā ar
pierādījumiem Ķīnā benzola cenas bija izkropļotas
jau pirms PIP, un nekas neparāda, ka Ķīnas valdība
šādus izkropļojumus ir novērsusi vai novērsīs.
(35)     19. apsvērumā
izklāstīto uzņēmumam raksturīgo iemeslu dēļ
šie izkropļojumi arī ir ilglaicīgi, jo tie ietekmē
uzņēmuma izmaksas un lēmumus par ievērojamu laika periodu.
Tās nebija epizodes, kas būtu ietekmējušas sākotnējo
izmeklēšanu, kurā minētajam uzņēmumam tika
piešķirts TER.
D.        SPĒKĀ
ESOŠO ANTIDEMPINGA PASĀKUMU GROZĪŠANA
(36)     Ņemot vērā
iepriekš minēto, uzskata, ka pašreizējā antidempinga
pasākumu pārskatīšanā būtu jāgroza to
spēkā esošo pasākumu līmenis, kas noteikti
vīnskābes importam no Ķīnas Tautas Republikas.
(37)     Visas ieinteresētās
personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem,
kuru dēļ bija iecerēts ieteikt pašreizējo pasākumu
grozīšanu. Turklāt tika noteikts termiņš, kurā
minētās personas pēc šīs informācijas atklāšanas
varēja iesniegt paskaidrojumus.
(38)     Viens Ķīnas
uzņēmums pēc informācijas atklāšanas atbildēja,
atkal apstrīdot konstatējumus attiecībā uz atteikumu
piešķirt tirgus ekonomikas režīmu sakarā ar to, ka galvenās
izejvielas cenas bija izkropļotas. Lai savus pieņēmumus
pamatotu, tie jaunus pierādījumus tomēr neiesniedza,
tāpēc to apgalvojumi tika noraidīti. Tie turklāt
pieprasīja sīkākas ziņas par 27. apsvērumā
minētajām korekcijām; šis pieprasījums bija jānoraida,
jo sniegt sīkākas ziņas nebija iespējams, neatklājot
informāciju par vienīgā ražotāja Argentīnā
ražošanas metodēm un izmaksām.
(39)     Savienības ražošanas
nozare pēc informācijas atklāšanas atbildēja,
apstrīdot to, ka tika izmantotas nevis iekšzemes pārdošanas cenas
analogā valstī, bet gan saliktā normālā
vērtība, un apstrīdot iepriekš minētās saliktās
normālās vērtības korekcijas, kas tika izdarītas, lai
ņemtu vērā izejvielu un ražošanas procesa atšķirības
starp Argentīnu un Ķīnu.
(40)     Tas, ka izmanto salikto
normālo vērtību, nevis Argentīnas cenas, atbilstīgi
pamatregulas 11. panta 9. punktam nenozīmē, kas tiek
izmantotas citas metodes. Sākotnējā izmeklēšanā abiem
Ķīnas uzņēmumiem piešķīra TER, tāpēc
normālo vērtību ieguva, izmantojot to cenas iekšzemes tirgū.
Tagad, kad TER ir atteikts abiem uzņēmumiem, tās pašas metodes
izmantot nevar.
(41)     Savienības ražošanas
nozare turklāt apgalvoja, ka, lai aprēķinātu
individuālo starpību abiem eksportētājiem, uz kuriem
attiecas šī pārskatīšana, Komisijai būtu bijis
jāizmanto sākotnējā izmeklēšanā noteiktā
metodika, ar ko aprēķina atlikušo maksājumu attiecībā
uz Ķīnu. Šis apgalvojums tika noraidīts, jo atlikušais
maksājums bija aprēķināts uzņēmumiem, kuri
sākotnējā izmeklēšanā nesadarbojās.
Tādēļ tas nav salīdzināms ar individuālā
maksājuma aprēķināšanu eksportētājam, kas
sadarbojās un kam atteica tirgus ekonomikas režīmu.
(42)     Attiecībā uz
izdarītajām normālās vērtības korekcijām,
kas minētas iepriekš, tās bija vajadzīgas, lai nodrošinātu
taisnīgu salīdzinājumu starp sintēzes ceļā ražotas
vīnskābes eksporta cenu un normālo vērtību, kura
balstīta uz dabisku ražošanas procesu. Ja tos pašus aprēķinus
izdarītu, izmantojot pārdošanas cenas Argentīnas iekšzemes
tirgū, un tad atbilstīgi pamatregulas 2. panta 10. punktam
koriģētu normālo vērtību un/vai eksporta cenu,
taisnīgs salīdzinājums nebūtu nodrošināts.
Tāpēc minētos apgalvojumus noraidīja.
E.         CENU
LABOJUMI
(43)     Viens ražotājs
eksportētājs ĶTR piedāvāja cenu saistības
saskaņā ar pamatregulas 8. panta 1. punktu. Eksporta cenas
svārstību dēļ attiecīgais ražojums nav piemērots
tam, lai uzņemtos saistības nodrošināt nemainīgu cenu. Lai
šo problēmu novērstu, ražotājs eksportētājs
piedāvāja iekļaut punktu par indeksāciju, taču
neprecizējot, kā šādu indeksāciju
aprēķinātu. Viņš arī piedāvāja
indeksāciju, balstoties uz izkropļoto benzola cenu Ķīnas
iekšzemes tirgū, kas nebija pieņemami.
(44)     Turklāt šis ražotājs
eksportētājs ražo dažādus citus ķīmiskos produktus un
var pārdot minētos ražojumus tiem pašiem patērētājiem
Eiropas Savienībā ar saistītu tirdzniecības uzņēmumu
starpniecību. Tādējādi rastos nopietns
šķērskompensācijas risks, un tas ārkārtīgi
sarežģītu efektīvu uzraudzību.
(45)     Bez tam ir vairāki
attiecīgā ražojuma veidi, kurus atšķirt nav viegli, un to cenas
ievērojami atšķiras. Atšķirīgās minimālās
cenas, ko ierosināja ražotājs eksportētājs, tādējādi
padarītu uzraudzību neiespējamu. Balstoties uz
iepriekšminēto, tika secināts, ka saistību
piedāvājumus nevar pieņemt,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
Article 1
Padomes Īstenošanas regulas (ES)
Nr. 349/2012 1. panta 2. punkta tabulu groza šādi:
 Uzņēmums || Antidempinga maksājums || TARIC papildu kods
 Changmao Biochemical Engineering Co., Ltd, Changzhou || 13,1 % || A688
 Ninghai Organic Chemical Factory, Ninghai || 8,3 % || A689
 Visi pārējie uzņēmumi (izņemot Hangzhou Bioking Biochemical Engineering Co. Ltd, Hangzhou – TARIC papildu kods A687). || 34,9 % || A999
2. pants
Šī regula stājas spēkā
nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 343, 22.12.2009., 51. lpp.
[2]               OV L 23, 27.1.2006., 1. lpp.
[3]               OV L 108, 20.4.2012., 1. lpp.
[4]               OV L 110, 24.4.2012., 3. lpp.
[5]               OV L 343, 22.12.2009., 51. lpp.
[6]               OV L 23, 27.1.2006., 1. lpp.
[7]               OV L 48, 22.2.2008., 1. lpp.
[8]               OV L 108, 20.4.2012., 1. lpp.
[9]               OV L 110, 24.4.2012., 3. lpp.
[10]             OV C 223, 29.7.2011., 16. lpp.


|

52010PC0336

 Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regula (ES) Nr. xxxx/2010 ([…]. gada […]), ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1234/2007 (Vienoto TKO regulu) attiecībā uz atbalstu, kas piešķirts Vācijas Alkohola monopola ietvaros  /* COM/2010/0336 galīgā redakcija - COD 2010/0183 */

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 24.6.2010COM(2010)336 galīgā redakcija2010/0183 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. xxxx/2010([…]. gada […]),ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1234/2007 (Vienoto TKO regulu) attiecībā uz atbalstu, kas piešķirts Vācijas Alkohola monopola ietvarosPASKAIDROJUMA RAKSTSPašlaik, piemērojot izņēmumu valsts atbalsta noteikumiem, Vācijas iestādes drīkst piešķirt valsts atbalstu Vācijas Alkohola monopola ietvaros produktiem, kurus šis monopols pēc turpmākas pārstrādes tirgo kā lauksaimnieciskas izcelsmes etilspirtu. Kopējais atļautais valsts atbalsts nedrīkst pārsniegt EUR 110 miljonus gadā.Saskaņā ar 182. panta 4. punktu Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulā (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula), šī izņēmuma darbība beidzas 2010. gada 31. decembrī. Ar šo regulas projektu tiek pagarināta izņēmuma piemērošana un ierosināta monopola veiktās ražošanas/pārdošanas pakāpeniska samazināšana, lai monopols pilnībā izbeigtu pastāvēšanu no 2018. gada 1. janvāra. Attieksme pret divu veidu spirta rūpnīcām ir atšķirīga:- lauksaimnieciskas izcelsmes spirta muitas pārvaldes uzraudzītas rūpnīcas (landwirtschaftliche Verschlussbrennereien – pašlaik ir aptuveni 670 šā veida spirta rūpnīcu), kuras pārstrādā galvenokārt graudaugus un kartupeļus, var palikt monopolā līdz 2013. gada beigām. Tomēr to produkcija tiks pakāpeniski samazināta no 540 000 hektolitriem 2011. gadā līdz 360 000 hektolitriem 2012. gadā un 180 000 hektolitriem 2013. gadā. Izstājoties no monopola, lauksaimnieciskas izcelsmes spirta destilācijas muitas pārvaldes uzraudzītas rūpnīcas var saņemt kompensācijas atbalstu EUR 257,50 apmērā par vienu nominālo destilācijas tiesību hektolitru. Šis kompensācijas atbalsts tiek piešķirts vēlākais 2013. gada 31. decembrī, taču to var izmaksāt vairākos maksājumos līdz 2017. gada 31. decembrim;- mazapjoma vienotas nodokļa likmes spirta rūpnīcas (Abfindungsbrennereien) , destilācijas rūpnīcu lietotāji ( Stoffbesitzer) un augļkopības kooperatīvu spirta rūpnīcas (Obstgemeinschaftsbrennereien), kuras ir vietēji orientētas un ražo ļoti nelielus spirta daudzumus no augļiem (līdz 300 litriem gadā), kopumā drīkst saražot līdz 60 000 hektolitru gadā līdz pat 2017. gada beigām.Kopējā atbalsta summa, kas tiks izmaksāta no 2011. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim, nedrīkst pārsniegt EUR 269,9 miljonus, un kopējā atbalsta summa, kura tiks izmaksāta no 2014. gada 1. janvāra līdz 2017. gada 31. decembrim, nedrīkst pārsniegt EUR 268 miljonus.Vācija turpinās iesniegt Komisijai gada ziņojumus par šīs sistēmas darbību. Turklāt Vācija no 2013. gada līdz 2016. gadam šiem ziņojumiem pievienos ikgadējus atbalsta sniegšanas pakāpeniskas pārtraukšanas plānus attiecībā uz mazapjoma vienotas nodokļa likmes spirta rūpnīcām, destilācijas rūpnīcu izmantotājiem un augļkopības kooperatīvu spirta rūpnīcām.Priekšlikumam nav finansiālas ietekmes uz Kopienas budžetu.2010/0183 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. xxxx/2010([…]. gada […]),ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1234/2007 (Vienoto TKO regulu) attiecībā uz atbalstu, kas piešķirts Vācijas Alkohola monopola ietvarosEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 42. panta pirmo daļu un 43. panta 2. punktu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ([1]),pēc priekšlikuma nosūtīšanas valstu parlamentiem,saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,tā kā:1.  Konkrētie noteikumi par atbalstu, kuru Vācija drīkst piešķirt Vācijas Alkohola monopola ("monopols") ietvaros saskaņā ar 182. panta 4. punktu Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulā (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula)[2], beigs darboties 2010. gada 31. decembrī.2.  Saskaņā ar ziņojumu, kuru Komisija iesniegusi atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1234/2007 184. panta 3. punktam, monopola nozīmīgums pēdējo gadu laikā ir samazinājies. Laikā no 2001. līdz 2008. gadam aptuveni 70 lauksaimnieciskas izcelsmes spirta muitas pārvaldes uzraudzītas rūpnīcas ( landwirtschaftliche Verschlussbrennereien ) ir izstājušās no monopola. Monopola pārdotie apjomi kopš 2003. gada ir samazinājušies, un budžets ir samazinājies no EUR 110 miljoniem 2003. gadā līdz EUR 80 miljoniem 2008. gadā. Dažas spirta rūpnīcas jau ir veikušas pasākumus, lai sagatavotos pārejai uz brīvo tirgu, veidojot kooperatīvus, ieguldot līdzekļus iekārtās, kas patērē mazāk enerģijas un ļauj samazināt ražošanas izmaksas, un arvien vairāk veicot saražotā spirta tiešu tirdzniecību. Tomēr, lai atvieglotu šo pielāgošanās procesu un ļautu spirta rūpnīcām izdzīvot brīvajā tirgū, ir nepieciešams ilgāks laiks. Tiek uzskatīts par nepieciešamu piešķirt pagarinājumu vēl uz dažiem gadiem, lai pabeigtu monopola, kā arī atbalsta atcelšanas procesu un nodrošinātu tā galīgu, pakāpenisku likvidāciju.3.  Dažās Vācijas daļās spirta rūpnīcas ir tradicionāli saistītas ar mazām un vidējām lauku saimniecībām, un tām ir svarīga loma šo saimniecību darbības turpināšanā, jo tās dod papildu ienākumus lauksaimniekiem un nodrošina nodarbinātību lauku apvidos. Tāpēc lauksaimnieciskas izcelsmes spirta muitas pārvaldes uzraudzītām rūpnīcām, kuras pārstrādā galvenokārt graudaugus un kartupeļus, būtu jāturpina saņemt atbalstu monopola ietvaros līdz 2013. gada 31. decembrim. Līdz šim datumam visām spirta muitas rūpnīcām būtu jābūt pārgājušām uz brīvo tirgu. Šis termiņš sakrīt arī ar jauno lauku attīstības plānošanas periodu 2014.-2020. gadam, kas nozīmē, ka Vācijai būs iespēja nodot daļu no monopola ietvaros izmantotajiem līdzekļiem savai lauku attīstības programmai.4.  Mazapjoma vienotas nodokļa likmes spirta rūpnīcas (Abfindungsbrennereien) , destilācijas rūpnīcu izmantotāji ( Stoffbesitzer) un augļkopības kooperatīvu spirta rūpnīcas (Obstgemeinschaftsbrennereien) īpaši veicina tradicionālo ainavu un bioloģiskās daudzveidības saglabāšanu, palīdzot saglabāt augļudārzus, kuri piegādā izejmateriālus spirta rūpnīcām. Ņemot vērā iepriekš minēto, kā arī to, ka šo spirta rūpnīcu ražošanai ir vietējs raksturs un tā pēc apjoma ir ļoti ierobežota, tām būtu jāturpina saņemt monopola ietvaros sniegto atbalstu līdz pat galīgajam termiņam 2017. gada 31. decembrim. Līdz šim datumam monopols ir jālikvidē. Lai garantētu šā atbalsta galīgo izbeigšanu, Vācijai no 2013. gada ik gadu būtu jāiesniedz gada plāni par pakāpenisku tā piešķiršanas izbeigšanu.5.  Etilspirta ražošana monopola ietvaros ir ierobežota, un šobrīd tā veido mazāk nekā 10 % no Vācijā saražotā lauksaimnieciskās izcelsmes etilspirta kopējā daudzuma. Ņemot vērā jo īpaši to, ka visām muitas pārvaldes uzraudzītām spirta rūpnīcām jāiekļaujas brīvajā tirgū vēlākais līdz 2013. gada 31. decembrim, minētā procentuālā daļa pēc šī datuma krietni samazināsies.6.  Lai nodrošinātu atbalsta piešķiršanas nepārtrauktību, šī regula būtu jāpiemēro no 2011. gada 1. janvāra.7.  Tādēļ attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 1234/2007,IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.1 . pantsRegulas (EK) Nr. 1234/2007 182. pantā 4. punktu aizstāj ar šādu punktu:"4. Atkāpjoties no šīs regulas 180. panta noteikumiem, līdz 2017. gada 31. decembrim atbalstam, kuru Vācija piešķir valstī pastāvošā Vācijas Alkohola monopola („monopols”) ietvaros attiecībā uz produktiem, ko pēc turpmākas pārstrādes monopols tirgo kā LESD I pielikumā minēto lauksaimnieciskas izcelsmes etilspirtu, tiek piemērots tikai LESD 108. panta 1. punkts un 3. punkta pirmais teikums, ar noteikumu, ka ir izpildīti šādi nosacījumi:(a) kopējā etilspirta ražošana, par kuru saņem atbalstu monopola ietvaros, pakāpeniski samazinās no maksimāli 600 000 hektolitriem 2011. gadā līdz 420 000 hektolitriem 2012. gadā un līdz 240 000 hektolitriem 2013. gadā un var sasniegt ne vairāk kā 60 000 hektolitru gadā laikā no 2014. gada 1. janvāra līdz 2017. gada 31. decembrim, turklāt šajā datumā monopols beidz pastāvēt;(b) lauksaimnieciskas izcelsmes spirta muitas pārvaldes uzraudzītu rūpnīcu, kuras saņem atbalstu, produkcija pakāpeniski samazinās no 540 000 hektolitriem 2011. gadā līdz 360 000 hektolitriem 2012. gadā un 180 000 hektolitriem 2013. gadā. Līdz 2013. gada 31. decembrim visām lauksaimnieciskas izcelsmes spirta muitas pārvaldes uzraudzītām rūpnīcām ir jāizstājas no monopola. Izstājoties no monopola, lauksaimnieciskas izcelsmes spirta muitas pārvaldes uzraudzītām rūpnīcām tiek atļauts saņemt kompensācijas atbalstu EUR 257,50 apmērā par vienu nominālo destilācijas tiesību hektolitru. Šo kompensācijas atbalstu var piešķirt vēlākais 2013. gada 31. decembrī, taču to var izmaksāt vairākos maksājumos vēlākais līdz 2017. gada 31. decembrim;(c) mazapjoma vienotas nodokļa likmes spirta rūpnīcas, destilācijas rūpnīcu izmantotāji un augļkopības kooperatīvu spirta rūpnīcas drīkst saņemt monopola piešķirto atbalstu līdz 2017. gada 31. decembrim ar noteikumu, ka produkcija, par kuru saņem atbalstu, nepārsniedz 60 000 hektolitru gadā;(d) kopējā atbalsta summa, kas tiks izmaksāta no 2011. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim, nedrīkst pārsniegt EUR 269,9 miljonus, un kopējā atbalsta summa, kura tiks izmaksāta no 2014. gada 1. janvāra līdz 2017. gada 31. decembrim, nedrīkst pārsniegt EUR 268 miljonus, un(e) līdz katra gada 30. jūnijam Vācija iesniedz Komisijai ziņojumu par monopola darbību un tā ietvaros piešķirto atbalstu iepriekšējā gadā. Turklāt ikgadējos ziņojumos, kas iesniedzami laikā no 2013. gada līdz 2016. gadam, ir jāiekļauj ikgadējs atbalsta sniegšanas pakāpeniskas pārtraukšanas plāns nākamajam gadam attiecībā uz mazapjoma vienotas nodokļa likmes spirta rūpnīcām, destilācijas rūpnīcu izmantotājiem un augļkopības kooperatīvu spirta rūpnīcām."2 . pants Stāšanās spēkāŠī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .To piemēro no 2011. gada 1. janvāra.Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē,Eiropas Parlamenta vārdā – Padomes vārdā –priekšsēdētājs priekšsēdētājs [1] OV C …, ... lpp.[2] OV L 299, 16.11.2007., 1. lpp.