				|

		52011PC0824

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par apkalpošanas uz zemes pakalpojumiem Savienības lidostās, un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 96/67/EK /* COM/2011/0824 galīgā redakcija - 2011/0397 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.
PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
1.1.
Vispārīgs konteksts — Padomes 1996. gada
direktīva

Apkalpošanas uz zemes pakalpojumi ir visas uz
zemes veicamās ar aviāciju saistītās darbības, ko veic individuālu
aviokompāniju vajadzībām lidostās, un tiem ir svarīga funkcija aviācijas ķēdē. Apkalpošanas
uz zemes pakalpojumi ietver šādas 11 pakalpojumu kategorijas:
(1)
administratīvie pakalpojumi uz zemes un
pārraudzība;
(2)
pasažieru apkalpošana;
(3)
bagāžas apstrāde;
(4)
kravas un pasta apstrāde;
(5)
apkalpošana uz perona;
(6)
gaisa kuģu apkalpošana;
(7)
nodrošināšana ar degvielu un eļļu;
(8)
gaisa kuģu tehniskā apkope;
(9)
lidojuma vadības un gaisa kuģa apkalpes pārvaldība;
(10)
virszemes transports;
(11)
pārtikas piegādātāju pakalpojumi.
Apkalpošanas uz zemes pakalpojumu efektīva
nodrošināšana ir svarīga lidostām, aviokompānijām un pasažieriem un īpaši
nozīmīga gaisa transporta infrastruktūras efektīvai izmantošanai un aviācijas
sistēmas darbībai kopumā.
Dažas aplēses par apkalpošanas uz
zemes pakalpojumu tirgu: pēc Komisijas un ieinteresēto
personu aplēsēm, apkalpošanas uz zemes pakalpojumu radītie kopējie ieņēmumi
(ieskaitot visas kategorijas) visā pasaulē ir 50 miljardi eiro. Ir
aplēsts, ka Eiropā šajā nozarē ir nodarbināti vismaz 60 000 cilvēku.[1]
Ar apkalpošanas uz zemes pakalpojumiem saistītās aviokompāniju izmaksas ir
5–12 %[2] no pamatdarbības
izmaksām.
Eiropas Kopiena 1996. gadā pieņēma
Padomes Direktīvu 96/67/EK par pieeju lidlauka sniegto pakalpojumu tirgum
Kopienas lidostās. Minētā direktīva bija pirmais solis virzībā uz apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu tirgus pakāpenisku atvēršanu un tā pieejamības
saskaņošanu.
Vēsturiski apkalpošanas uz zemes pakalpojumu
darbības veica lidostu vadības dienesti vai aviokompānijas. Mūsdienās Eiropā
tās arvien biežāk veic specializētas sabiedrības. Saskaņā ar minēto direktīvu
piekļuve apkalpošanas uz zemes pakalpojumu tirgum notiek pēc šādiem principiem:
·
“pašpakalpojumu” brīvība, t. i., iespēja
aviokompānijām veikt pašpakalpojumus katrā komerciālajā lidostā neatkarīgi no
tās satiksmes intensitātes. Tomēr attiecībā uz četrām pakalpojumu kategorijām
(bagāžas apstrāde, apkalpošana uz perona, nodrošināšana ar degvielu un eļļu,
kravas un pasta apstrāde) dalībvalstis var ļaut veikt pašpakalpojumus ne mazāk
kā diviem lidostas izmantotājiem lidostās ar vairāk nekā 2 miljoniem
pasažieru vai 50 000 tonnu kravas gadā;
·
“trešām personām sniegto pakalpojumu” brīvība,
t. i., iespēja apkalpošanas uz zemes pakalpojumu nodrošinātājiem sniegt
pakalpojumus trešām personām lidostās ar vairāk nekā 2 miljoniem pasažieru
vai 50 000 tonnu kravas gadā. Tomēr attiecībā uz četrām minētajām
pakalpojumu kategorijām, ko var ierobežot, dalībvalstis var samazināt
pakalpojumu sniedzēju skaitu līdz ne mazāk kā diviem katrā kategorijā.

1.2.
Priekšlikuma pamatojums

Saskaņā ar dažādiem Komisijas veiktiem minētās
direktīvas novērtējumiem direktīva ir sasniegusi galvenos vēlamos mērķus,
proti, liberalizēt apkalpošanas uz zemes pakalpojumu tirgu ES lidostās, —
pakalpojumu sniedzēju skaits ir palielinājies, un apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu cenas kopumā ir samazinājušās. Turklāt, kā norādījušas
aviokompānijas, palielinoties konkurējošu piedāvājumu izvēlei, ir
paaugstinājusies apkalpošanas kvalitāte.
Kopš direktīvas pieņemšanas 1996. gadā apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu pamatnosacījumi ir būtiski mainījušies. Strauji augošas
gaisa satiksmes un kapacitātes ierobežojumu apstākļos lidostās sniegto
pakalpojumu, tostarp apkalpošanas uz zemes pakalpojumu, efektivitātes un
kvalitātes jautājums ir atkal kļuvis aktuāls un piesaista arvien lielāku
interesi.
Eiropas Savienības iniciatīvā “Eiropas vienotā
gaisa telpa”, kuras mērķis ir veikt Eiropas gaisa satiksmes vadības arhitektūras
reformu, lai izpildītu nākotnes kapacitātes un drošības prasības, ir atzīts
galveno infrastruktūru, piemēram, lidostu, nozīmīgums pieejā “pilnīga sistēma,
no vārtiem līdz vārtiem”. Jaunākie statistikas dati liecina, ka
70 procentos gadījumu kavējumus izraisa lidostās notiekošā sagatavošanās lidojumam.
Pieejas “no vārtiem līdz vārtiem” mērķis ir optimizēt un integrēt visus
lidojuma posmus, no lidostas līdz lidostai, tostarp apkalpošanas uz zemes
pakalpojumus, lai uzlabotu efektivitāti no kavējumu, izmaksu, ietekmes uz vidi
un drošības viedokļa.
Turklāt secīgās krīzes, kas ir nelabvēlīgi
ietekmējušas gaisa transportu pēdējā desmitgadē, pierāda, ka ir vajadzīga
rīcība. Ekonomikas krīze ir mudinājusi gan dalībvalstis, gan nozari censties
samazināt izmaksas. Ņemot vērā terora aktus, ir jāpaaugstina drošības un
drošuma līmenis. Visbeidzot — kas ir ne mazāk svarīgi —, nelabvēlīgie
laika apstākļi pierāda, ka ir nepieciešams palielināt virszemes darbību
koordināciju lidostās.
Mūsu apspriedes par pašlaik spēkā esošo
direktīvu un mūsu novērtējums par to (sīkāku informāciju sk. turpmāk) ir
apliecinājuši, ka pašreizējais tiesiskais regulējums vairs neatbilst izvirzītajam
mērķim. Identificētā problēma ir divkārša: i) apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sniegšana nav pietiekami efektīva, jo to kavē piekļuves un darbības
izvēršanas ierobežojumi, un ii) apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu vispārējā kvalitāte neatbilst pieaugošajām vajadzībām uzticamības,
noturības, drošības, drošuma un vides ziņā.

1.3.
Priekšlikuma mērķis

Ietekmes novērtējumā un tā kopsavilkumā, kas
pievienoti šim priekšlikumam, ir noteikti vispārējie un konkrētie mērķi
attiecībā uz regulas pieņemšanu. Vispārējais mērķis ir uzlabot apkalpošanas uz
zemes pakalpojumu efektivitāti un vispārējo kvalitāti lietotājiem
(aviokompānijām) un tiešajiem lietotājiem (pasažieriem un kravu ekspeditoriem)
ES lidostās.
Konkrētie mērķi ir šādi:
(1)
nodrošināt, lai aviokompānijām būtu lielāka apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu risinājumu izvēle ES lidostās;
(2)
saskaņot un precizēt valstu administratīvos
nosacījumus iekļūšanai tirgū (apstiprinājumi);
(3)
nodrošināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus
lidostu līmenī starp apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sabiedrībām, kas
darbojas saskaņā ar atšķirīgu reglamentējošo kārtību;
(4)
palielināt koordināciju starp apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sniedzējiem lidostā (lidostu vadības dienesti kā virszemes darbību
koordinatori ES aviācijas tīklā kā daļa no pieejas “no vārtiem līdz vārtiem”);
(5)
precizēt tiesisko regulējumu attiecībā uz personāla
apmācību un pārcelšanu.

1.4.
Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā

Priekšlikums paredz pieņemt regulu par apkalpošanas
uz zemes pakalpojumiem ES lidostās. Ar jauno regulu ir iecerēts aizstāt un
atcelt pašlaik spēkā esošo Direktīvu 96/67/EK. Nekādi citi noteikumi nav
tieši saistīti ar apkalpošanas uz zemes pakalpojumiem.

1.5.
Atbilstība ES politikas virzieniem un mērķiem

Šī iniciatīva ir viens no
pasākumiem, kas vajadzīgi Eiropas vienotajai transporta telpai, kā izklāstīts
Komisijas Baltajā grāmatā “Ceļvedis uz Eiropas vienoto transporta telpu — virzība uz konkurētspējīgu un resursefektīvu transporta sistēmu”.
Tā ir arī daļa no iniciatīvu paketes attiecībā uz lidostām un ir identificēta
kā stratēģiska iniciatīva Komisijas 2011. gada darba programmā[3] vienotā tirgus izaugsmes potenciāla izmantošanai.

2.
APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
2.1.
Apspriešanās ar ieinteresētajām personām
2.1.1.
Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un
vispārīgs respondentu raksturojums

Uzklausīšanā, kas notika 2006. gada
6. aprīlī pēc rakstiskām apspriedēm, Komisija apspriedās ar visām
ieinteresētajām personām par dažādajām attiecīgās direktīvas pārskatīšanas
iespējām.
Komisija 2007. gada 24. janvārī
pieņēma ziņojumu par minētās direktīvas piemērošanu[4],
kurā tika apstiprināts, ka galvenie direktīvas mērķi ir sasniegti, bet ir
vērojamas negatīvas tendences.
Komisija no 2009. gada novembra līdz
2010. gada septembrim apspriedās ar ieinteresētajām personām par apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu efektivitāti ES lidostās un iespējām pārskatīt direktīvu.
Savukārt 2009. gada 16. novembrī
tika organizēta Nozaru sociālā dialoga komitejas (civilās aviācijas jautājumos)
apkalpošanas uz zemes pakalpojumu darba grupas sanāksme. Pēc minētās sanāksmes
trīs no četriem galvenajiem pārstāvjiem pieņēma kopīgu paziņojumu[5],
kurā tie aicināja ieviest uzlabojumus pašreizējā iepirkuma sistēmā un noteikt
sociālo klauzulu par personāla pārcelšanu darbības daļējas vai pilnīgas
izbeigšanas gadījumā.

2.1.2.
Atbilžu kopsavilkums

Apspriežu kopsavilkums, kā arī individuālas
atbildes ir pieejamas vietnē:
http://ec.europa.eu/transport/air/consultations/2010_02_12_directive_96_67_ec_en.htm.

Apspriedes uzskatāmi pierāda dažādu
ieinteresēto personu interešu atšķirības.
Aviokompānijas uzsvēra vajadzību pēc
konkurētspējīgāka tirgus. Tās arī pauda apmierinātību ar to, ka pēc direktīvas
ieviešanas apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzēju izvēle kopumā ir
palielinājusies, bet uzsvēra, ka šī tendence nav novērojama visā Eiropā.
Apkalpošanas uz zemes pakalpojumu darbinieki
norādīja uz nepieciešamību nozarē, kurā ir cietusi nodarbinātības stabilitāte,
risināt sociālas problēmas (jo īpaši personāla pārcelšanas jautājumu) un pauda
bažas par pārmērīgas konkurences ieviešanu, kas varētu ietekmēt darba
apstākļus.
Lidostu vadības dienesti aicināja nodrošināt
efektīvāku koordināciju lidostās un izteica vēlmi, lai tos skaidri atzītu par
virszemes darbību koordinatoriem. Daži lidostu vadības dienesti iebilda pret
jebkādu turpmāku tirgus atvēršanu, galvenokārt tāpēc, ka tie uzskata, ka
tādējādi tiktu nelabvēlīgi ietekmēta kvalitāte to lidostās un palielinātas to
izmaksas.
Neatkarīgie apkalpošanas uz zemes pakalpojumu
sniedzēji uzsvēra vajadzību nodrošināt taisnīgāku konkurenci starp dažādiem apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sniedzējiem. Tie jo īpaši atbalstīja stingrāku prasību
noteikšanu apkalpošanas uz zemes pakalpojumu darbībām, ko veic lidostu vadības
dienesti un aviokompānijas.
Gandrīz visas ieinteresētās personas aicināja
uzlabot pakalpojumu kvalitāti.

2.2.
Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

Nepārtrauktu Komisijas veiktu uzraudzību pār
to, kā tiek piemērota direktīva par apkalpošanas uz zemes pakalpojumiem,
papildināja vairāki ārēji pētījumi, kuru rezultāti ir pieejami Komisijas
tīmekļa vietnē. Jo īpaši pēc Eiropas Parlamenta pieprasījuma tā 2007. gada
11. oktobra rezolūcijā[6] Komisija 2008. un
2009. gadā veica visaptverošu pētījumu[7] par direktīvas
īstenošanu un ietekmi, īpaši pievēršoties nodarbinātības, drošības un drošuma
jautājumiem. Komisija 2010. gadā veica papildu pētījumu par direktīvas
iespējamo pārskatīšanu.[8]

2.3.
Ietekmes novērtējums

Ietekmes novērtējumā ir sniegts pārskats par
dažādajām izvērtētajām iespējām. Lai novērtētu, kā varētu pārskatīt
Direktīvu 96/67/EK, tika apsvērtas četras politikas paketes (papildus
iespējai, kas paredz saglabāt pašreizējo sistēmu).
Politikas pakete PP1 uzlabotu sistēmu ar
minimāliem direktīvas grozījumiem un, ja iespējams, sniedzot attiecīgus
norādījumus. Tā ietver tirgus pilnīgu atvēršanu pašpakalpojumiem, norādījumus
par apstiprināšanas prasībām, skaidrākas definīcijas un sīkāk izstrādātas prasības
attiecībā uz grāmatvedības nodalīšanu, centralizētu infrastruktūru,
apakšuzņēmuma līgumu slēgšanu, kā arī lidostas izmantotāju komiteju[9].
Attiecībā uz koordināciju lidostu līmenī pakete ietver norādījumus par
apakšuzņēmuma līgumu slēgšanu un saskaņotus iepirkuma kritērijus. Pakete arī
nodrošina obligāto apmācību, kā arī apspriedes ar darbinieku pārstāvjiem par
iepirkumiem.
Politikas paketes PP2 mērķis ir uzlabot
pašreizējo sistēmu, nosakot vērienīgāku pasākumu kopumu. Tā paredz pilnībā
atvērt pašpakalpojumu tirgu un to ierobežoto pakalpojumu nodrošinātāju skaitu,
kuri sniedz pakalpojumus trešām personām lielās lidostās, palielināt līdz ne
mazāk kā trim. Papildu pasākumi ietver apstiprinājumu savstarpēju atzīšanu un
saskaņotus iepirkuma kritērijus, centralizētas infrastruktūras labāku
pārvaldību, lidostu vadības dienestu juridisku nošķiršanu un ilgāku iepirkuma
termiņu. Šī pakete ietver jaunas apakšuzņēmuma līgumu slēgšanas prasības,
definīciju attiecībā uz lidostu vadības dienestu nozīmi vispārējās darbībās (un
iespējamās obligātās prasības), kā arī pienākumu ziņot par efektivitāti. Tajā
ir paredzēta obligātā apmācība un atļauja dalībvalstīm veikt darbinieku
pārcelšanu ar tādiem pašiem nosacījumiem attiecībā uz ierobežotas pieejamības
pakalpojumiem,
Politikas pakete PP2' ir līdzīga politikas
paketei PP2, bet tā ietver dažādus pasākumus identificētajām mazāk strīdīgajām
problēmu jomām. Atšķirība ir tāda, ka apstiprinājums tiek noteikts ES līmenī un
obligātās kvalitātes prasības tiek noteiktas ES līmenī.
Politikas paketes PP3 mērķis ir uzlabot
pašreizējo sistēmu ar augstas intensitātes politikas pasākumiem, nodrošinot apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu tirgus tiesiskā regulējuma pilnīgu
saskaņošanu, proti, pilnībā atvērt apkalpošanas uz zemes pakalpojumu tirgu
un nodrošināt vienotu piekļuvi tirgum, uzlabojot centralizētas infrastruktūras
pārvaldību, ieviešot ES apstiprinājumu, atceļot lidostu vadības dienestu
tiesības sniegt apkalpošanas uz zemes pakalpojumus to lidostās. Attiecībā uz
lidostu darbības koordināciju šī pakete ietver arī apakšuzņēmuma līgumu
slēgšanas prasības, definīciju attiecībā uz lidostu vadības dienestu nozīmi
vispārējās darbībās (un iespējamās obligātās prasības), kā arī pienākumu ziņot
par efektivitāti. Šī pakete paredz pilnīgu personāla pārcelšanu iepirkuma
procedūrās un galvenā personāla licencēšanu.
Tika ņemti vērā ietekmes novērtējuma padomes
(INP) ieteikumi, un galvenās izmaiņas ir saistītas ar vajadzību skaidrāk
formulēt problēmu, precizēt noteikumus par sociālo aizsardzību darbinieku pārcelšanas
gadījumā, ieviest plašāku īstenojamo politikas iespēju klāstu un pastiprināt
politikas iespēju salīdzināšanu.
Kā pierādīts ietekmes novērtējumā, tikai
politikas pakete PP2 pilnībā atbilst noteiktajiem mērķiem. Ir jānodrošina
pienācīgs līdzsvars starp sociālo un ekonomisko ietekmi. Šī politikas pakete ir
šā priekšlikuma pamatā.

3.
PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
3.1.
Priekšlikuma kopsavilkums

Pašpakalpojumu tirgus pilnīga atvēršana un
pakalpojumu sniedzēju minimālā skaita palielināšana līdz trim lielajās lidostās
Direktīva 96/67/EK ļauj dalībvalstīm
ierobežot pašpakalpojumus vai pakalpojumus trešām personām līdz ne mazāk kā
diviem pakalpojumu sniedzējiem attiecībā uz četrām pakalpojumu kategorijām.
Tādējādi dažās lidostās aviokompāniju izvēle tiek ierobežota līdz diviem
pakalpojumu sniedzējiem katrai pakalpojumu kategorijai, un aviokompānijām ne
vienmēr ir atļauts veikt pašpakalpojumus.
Būtu jāļauj katram lidostas izmantotājam veikt
pašpakalpojumus. Turklāt to pilnvaroto apkalpošanas uz zemes pakalpojumu nodrošinātāju
skaitam, kuri sniedz pakalpojumus trešām personām, nevajadzētu būt mazākam par
trim lielajās lidostās ar ne mazāk kā 5 miljoniem pasažieru vai
100 000 tonnu kravas gadā.
Tādu apstiprinājumu
savstarpēja atzīšana, kuri paredz saskaņotas prasības
Trīs ceturtdaļas
dalībvalstu ir ieviesušas apstiprināšanas sistēmu, kuras rezultātā ir
piemērojamas daudzas un dažādas administratīvās prasības, kas apkalpošanas uz
zemes pakalpojumu sniedzējiem vai pašpakalpojumus veicošiem lidostas izmantotājiem
ir jāizpilda ES. Tādu valsts apstiprinājumu savstarpēja atzīšana, kuri paredz
saskaņotas prasības, samazinās sabiedrību administratīvās izmaksas un mazinās
piekļuves šķēršļus.
Centralizētu
infrastruktūru labāka pārvaldība[10]
Centralizētām
infrastruktūrām ir ļoti svarīga nozīme attiecībā uz apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu efektivitāti. Ja nav skaidra tiesiskā regulējuma, var rasties
konkurences kropļojumi apkalpošanas uz zemes pakalpojumu tirgū. Priekšlikums
ietver skaidru tiesisko regulējumu attiecībā uz centralizētas infrastruktūras
definīciju un maksu, kas iekasējama par centralizēto infrastruktūru no apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sniedzējiem un aviokompānijām, kuras nodarbojas ar
pašpakalpojumiem.
Lidostu un to apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu darbību juridiska nošķiršana
Ja lidosta pati ir apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sniedzēja, būtu jānodrošina, lai lidostas sniegtie apkalpošanas
uz zemes pakalpojumi negūtu nepamatotu labumu no lidostas veiktajām lidostas
pārvaldības darbībām.
Pašreizējo grāmatvedības
nodalīšanas sistēmu, ko piemēro lidostām, kuras pašas sniedz apkalpošanas uz
zemes pakalpojumus, ir ļoti sarežģīti uzraudzīt, un ir jūtams, ka tā ir
nepietiekama, lai nodrošinātu godīgu konkurenci. Priekšlikumā lidostas ir
aicinātas uzticēt to apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniegšanu juridiskai
personai atsevišķi no to lidostas pārvaldības darbībām.
Uzlabota iepirkuma
procedūra
Pašlaik spēkā esošais
maksimālais septiņu gadu termiņš, uz kuru atlasa ierobežotu apkalpošanas uz
zemes pakalpojumu sniedzēju, tiek uzskatīts par nepietiekamu, jo īpaši lai
norakstītu zemes pakalpojumu aprīkojuma izmaksas. Priekšlikums paredz pagarināt
maksimālo termiņu līdz desmit gadiem.
Priekšlikums paredz arī
citas specifikācijas attiecībā uz ierobežotu pakalpojumu sniedzēju atlases
procedūras kārtību, lai nodrošinātu saskaņotu piemērošanu un to, ka atlasītās
sabiedrības patiešām ir tās, kas ir vispiemērotākās apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sniegšanai.
Atlasot ierobežotu apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sniedzēju, ir jāapspriežas ar lidostas izmantotāju
komiteju. Priekšlikums ietver noteikumus lidostas izmantotāju komitejas
reglamentam, lai izvairītos no jebkāda interešu konflikta attiecībā uz aviokompānijām,
kas sniedz arī apkalpošanas uz zemes pakalpojumus.
Precizēti noteikumi
apakšuzņēmuma līgumu slēgšanai
Lai gan apakšuzņēmuma
līgumu slēgšana palielina apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējiem dažkārt
nepieciešamo elastīgumu, apakšuzņēmuma līgumu un kaskādes veida apakšuzņēmuma
līgumu slēgšana var arī radīt kapacitātes ierobežojumus un nelabvēlīgi ietekmēt
drošību.
Tāpēc priekšlikums
ietver skaidrākus noteikumus par apakšuzņēmuma līgumu slēgšanu, kas ļauj
noslēgt apakšuzņēmuma līgumus apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējiem,
bet ierobežo lidostu un pašpakalpojumus veicošu aviokompāniju iespējas noslēgt
apakšuzņēmuma līgumus, to atļaujot tikai force majeure apstākļos, un
aizliedz noslēgt kaskādes veida apakšuzņēmuma līgumus.
Lidostas vadības
dienesta nozīme apkalpošanas uz zemes pakalpojumu koordinācijā
Krīze, ko pagājušajā
gadā izjutis gaisa transports nelabvēlīgo laika apstākļu dēļ, skaidri apliecina
vajadzību palielināt virszemes darbību koordināciju lidostās. Patiešām, dažās
lidostās tika novērota zema noturība pret krīzi, arī attiecībā uz apkalpošanas
uz zemes pakalpojumiem. Problēmas vienā lidostā rada “ķēdes reakciju”, kas
ietekmē visu tīklu, tāpēc vēl jo svarīgāk ir paaugstināt noturības līmeni
krīzes situācijās.
Lidostas vadības
dienestam būtu jāatbild par apkalpošanas uz zemes pakalpojumu pienācīgu koordināciju
tā lidostā. Turklāt lielās lidostās, kas ir īpaši svarīgas Eiropas gaisa
transporta tīklam, lidostas vadības dienestam ir jānodrošina, lai šīs darbības
tiktu koordinētas, izmantojot lidostas kopīgas lēmumu pieņemšanas (CDM)
mehānismu un atbilstošu ārkārtas rīcības plānu.
Lidostu vadības
dienestu atbildība par obligātajām kvalitātes prasībām attiecībā uz apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu darbībām, kura jānosaka deleģētā aktā
Viens apkalpošanas uz
zemes pakalpojumu sniedzējs, kura kvalitāte neatbilst standartiem, var radīt
traucējumus visā lidostu sistēmā, tādējādi kaitējot visām gaisa transporta
nozares ieinteresētajām personām. Kā vienu no pašlaik spēkā esošās direktīvas
trūkumiem ieinteresētās personas norādīja to, ka nav kopēju obligāto kvalitātes
standartu, kas būtu piemērojami visiem apkalpošanas uz zemes pakalpojumu
sniedzējiem.
Priekšlikums paredz
noteikt obligātos apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniegšanas kvalitātes
standartus, kas jāievēro visiem apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējiem
un pašpakalpojumus veicošiem lidostas izmantotājiem.
Pienākums ziņot par apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu efektivitāti, kurš jānosaka deleģētā aktā
Pietiekami, neatkarīgi
un centralizēti dati par apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniegšanu palīdzēs
noteikt atbilstošus turpmākus politikas pasākumus. Apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sniedzējiem un pašpakalpojumus veicošiem lidostas izmantotājiem
būtu jāziņo par to sniegto pakalpojumu efektivitāti.
Obligātais personāla
apmācības minimums
Tik darbietilpīgā
nozarē kā apkalpošanas uz zemes pakalpojumi nepārtrauktai personāla attīstībai
un apmācībai ir spēcīga ietekme uz pakalpojumu kvalitāti. Turpretī nepietiekami
apmācīts personāls palielina zemas kvalitātes pakalpojumu risku un jo īpaši var
ietekmēt apkalpošanas uz zemes pakalpojumu drošību un drošumu. Priekšlikums
paredz ieviest obligātas apmācības prasības visiem apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sniedzējiem un pašpakalpojumus veicošām aviokompānijām, lai
garantētu darbību drošību un drošumu un radītu vienlīdzīgus konkurences
apstākļus starp sabiedrībām.
Iespēja dalībvalstīm
noteikt prasību pārņemt personālu ar tādiem pašiem nosacījumiem, ja notiek
iepirkuma procedūra
Saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas praksi[11]
pašlaik ir neskaidrība par pasākumiem, ko dalībvalstis ir tiesīgas veikt, ja mainās
ierobežotas pieejamības apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējs.
Personāla mainība apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu nozarē ir augsta, un šķiet, ka to daļēji veicina direktīva.
Pakalpojumu sniedzējiem, ko atlasa atbilstoši iepirkuma procedūrai ierobežotas
pieejamības pakalpojumu sniegšanai, ir atļauts darboties tikai ierobežotu
maksimālo termiņu. Tāpēc šķiet, ka iepirkuma sistēma veicina personāla mainību.
Personāla nodrošinājuma nepārtrauktības trūkums var nelabvēlīgi ietekmēt
apkalpošanas uz zemes pakalpojumu kvalitāti. Tāpēc ir lietderīgi precizēt
noteikumus par personāla pārņemšanu ārpus jomas, kurā ir piemērojama Direktīva
2001/23/EK par uzņēmumu nodošanu, un dot dalībvalstīm iespēju nodrošināt
pienācīgus nodarbinātības nosacījumus un darba apstākļus.

3.2.
Juridiskais pamats

Priekšlikums pamatojas uz LESD
100. pantu.

3.3.
Subsidiaritātes princips

Subsidiaritātes principu piemēro, ciktāl
priekšlikums nav ES ekskluzīvā kompetencē.
Dalībvalstis nevar pietiekami sasniegt priekšlikuma
mērķus, jo aviokompānijas darbojas vienotā aviācijas tirgū un arī apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sniedzēji darbojas Eiropas vai starptautiskā tirgū. Apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sistēmas jautājumu nevar risināt zemākā regulējuma līmenī.
Jebkāda individuāla rīcība dalībvalsts līmenī potenciāli kaitētu iekšējā tirgus
darbībai.
Ar ES rīcību priekšlikuma mērķus var sasniegt
labāk. Eiropas noteikumi par apkalpošanas uz zemes pakalpojumiem ir svarīgs
papildinājums Eiropas tiesību aktiem, kas ir iekšējā aviācijas tirgus pamatā,
jo taisnīgai, pārredzamai un nediskriminējošai apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sistēmai ir būtiska nozīme, nodrošinot efektīvus, ļoti kvalitatīvus
apkalpošanas uz zemes pakalpojumus, kuri veic svarīgu funkciju aviācijas ķēdē.
Tāpēc priekšlikums atbilst subsidiaritātes
principam.

3.4.
Proporcionalitātes princips

Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes
principu. Papildu slogs uzņēmējiem un valsts iestādēm tiek ierobežots līdz tam,
kas nepieciešams apkalpošanas uz zemes pakalpojumu efektivitātes un vispārējās
kvalitātes uzlabošanai. Lai gan priekšlikums ir saistīts ar ievērojamām
izmaksām, galvenokārt centralizētu infrastruktūru pārvaldības uzlabošanai,
lidostu juridiskai nošķiršanai un ziņošanas pienākumiem, paredzams, ka šādas
izmaksas kompensēs būtiskais ekonomiskais un kvalitātes ieguvums.

3.5.
Juridiskā instrumenta izvēle

Ierosinātais juridiskais instruments ir
regula. Citi juridiskie līdzekļi nebūtu piemēroti. Ņemot vērā jauno vajadzību
pēc saskaņotiem obligātiem kvalitātes standartiem lidostās, lai īstenotu pieeju
“no vārtiem līdz vārtiem”, un nepieciešamību arī turpmāk saskaņot tirgus
pieejamības nosacījumus, lai nodrošinātu godīgāku konkurenci apkalpošanas uz
zemes pakalpojumu tirgū, elastīgums, ko 1996. gadā piedāvāja direktīvas
izvēle, vairs nav atbilstošs.
Juridiskajam instrumentam ir jābūt
vispārpiemērojamam.
Regula atbilst vajadzībai saskaņot apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu tirgus ES līmenī — šis jautājums tika identificēts kā
problēma. Lielākā daļa grūtību, kas apzinātas attiecībā uz pašreizējo tiesisko
regulējumu, ir saistītas ar atšķirīgu īstenošanu dalībvalstīs.
Tāpēc visatbilstošākais juridiskais
instruments ir regula, jo alternatīvas iespējas nebūtu pietiekamas ierosināto
mērķu sasniegšanai.

4.
IETEKME UZ BUDŽETU

Priekšlikums neietekmē ES budžetu.

5.
NEOBLIGĀTI ELEMENTI
5.1.
Spēkā esošo tiesību aktu atcelšana

Pieņemot priekšlikumu, tiks atcelta spēkā
esošā Padomes 1996. gada 15. oktobra Direktīva 96/67/EK par
pieeju lidlauka sniegto pakalpojumu tirgum Kopienas lidostās.

5.2.
Eiropas Ekonomikas zona

Ar priekšlikumu ierosinātais tiesību akts ir
saistīts ar jautājumu, kas skar Eiropas Ekonomikas zonu, un tādēļ tas
jāattiecina uz EEZ.
2011/0397 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
par apkalpošanas uz zemes pakalpojumiem
Savienības lidostās, un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 96/67/EK
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības
darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas
valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu
komitejas atzinumu[12],
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[13],
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,
tā kā:
(1)
Padomes 1996. gada 15. oktobra
Direktīva 96/67/EK par pieeju lidlauka sniegto pakalpojumu tirgum Kopienas
lidostās[14] paredz pakāpeniski
atvērt apkalpošanas uz zemes pakalpojumu tirgu.
(2)
Lidostām un apkalpošanas uz zemes pakalpojumiem ir
būtiska nozīme gaisa transporta pienācīgā darbībā, un tiem ir svarīga funkcija
aviācijas ķēdē. Apkalpošanas uz zemes pakalpojumi ietver visas uz zemes
veicamās ar aviāciju saistītās darbības, ko veic individuālu aviokompāniju
vajadzībām lidostās.
(3)
Deklarācijā, kas pieņemta Aviācijas samitā Brigē
2010. gada oktobrī, ir atzīta vajadzība veikt Savienības noteikumu
reformu, lai veicinātu katra aviācijas transporta ķēdes posma (piemēram,
lidostu, gaisa pārvadātāju, citu pakalpojumu sniedzēju) konkurētspēju.
(4)
Baltajā grāmatā “Ceļvedis uz Eiropas vienoto
transporta telpu”[15] tirgus pieejamības
uzlabošana un kvalitatīvu pakalpojumu sniegšana lidostās ir identificēti kā
būtiski aspekti sabiedrības dzīves kvalitātes nodrošināšanā un kā svarīgi
pasākumi, kas jāveic, lai īstenotu Eiropas vienoto transporta telpu.
(5)
Apkalpošanas uz zemes pakalpojumu tirgus turpmāka
pakāpeniska atvēršana un saskaņotu prasību ieviešana attiecībā uz apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sniegšanu, visticamāk, uzlabos aviokompānijām, kā arī
pasažieriem un kravu ekspeditoriem sniegto apkalpošanas uz zemes pakalpojumu efektivitāti
un vispārējo kvalitāti. Tādējādi būtu jāuzlabojas vispārējo lidostas darbību
kvalitātei.
(6)
Tāpēc, ņemot vērā jauno vajadzību pēc saskaņotiem
obligātiem kvalitātes standartiem lidostās, lai īstenotu pieeju “no vārtiem
līdz vārtiem” nolūkā izveidot Eiropas vienoto gaisa telpu, un vajadzību pēc
turpmākas saskaņošanas, lai pilnībā izmantotu ieguvumus, ko apkalpošanas uz
zemes pakalpojumu tirgus pakāpeniska atvēršana sniedz no uzlabotas apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu kvalitātes un efektivitātes viedokļa,
Direktīva 96/67/EK būtu jāaizstāj ar regulu.
(7)
Brīva piekļuve apkalpošanas uz zemes pakalpojumu
tirgum ir saderīga ar Savienības lidostu efektīvu darbību, ja ir ieviesti
atbilstoši aizsardzības pasākumi. Brīva piekļuve apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu tirgum būtu jāievieš pakāpeniski un jāpielāgo nozares prasībām.
(8)
Tirgus pakāpeniska atvēršana atbilstoši
Direktīvai 96/67/EK jau ir radījusi pozitīvus rezultātus efektivitātes un
kvalitātes uzlabojumu ziņā. Tāpēc ir lietderīgi turpināt pakāpenisku atvēršanu.
(9)
Būtu jāļauj katram lidostas izmantotājam veikt
pašpakalpojumus. Tajā pašā laikā ir nepieciešams paturēt spēkā pašpakalpojumu
skaidru un ierobežojošu definīciju, lai izvairītos no ļaunprātīgas izmantošanas
un nelabvēlīgas ietekmes uz trešām personām sniegto apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu tirgu.
(10)
Dažās apkalpošanas uz zemes pakalpojumu kategorijās
piekļuve tirgum var būt saistīta ar drošības, drošuma, kapacitātes un pieejamās
platības ierobežojumiem. Tāpēc būtu jābūt iespējai ierobežot šādu pilnvaroto apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sniedzēju skaitu.
(11)
Atsevišķos gadījumos drošības, drošuma, kapacitātes
un platības pieejamības ierobežojumi var attaisnot papildu ierobežojumus
attiecībā uz piekļuvi tirgum vai pašpakalpojumiem, ja šādi ierobežojumi ir
atbilstīgi, objektīvi, pārredzami un nediskriminējoši. Tādos gadījumos
dalībvalstīm būtu jābūt tiesīgām pieprasīt izņēmumus no šīs regulas
noteikumiem.
(12)
Šo izņēmumu nolūkam būtu jābūt tādam, lai ļautu
lidostas vadībai pārvarēt vai vismaz samazināt minētos ierobežojumus. Šādi
izņēmumi būtu jāapstiprina Komisijai.
(13)
Lai saglabātu efektīvu un godīgu konkurenci tādos
apstākļos, kad apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzēju skaits ir
ierobežots, šādi pakalpojumu sniedzēji būtu jāizvēlas saskaņā ar atklātu,
pārredzamu un nediskriminējošu iepirkuma procedūru. Būtu sīkāk jāprecizē šādas
procedūras kārtība.
(14)
Atlasot apkalpošanas uz zemes pakalpojumu
sniedzējus, būtu jāapspriežas ar lidostas izmantotājiem, jo tos īpaši interesē
sniegto apkalpošanas uz zemes pakalpojumu kvalitāte un cena.
(15)
Tāpēc ir jānoorganizē lidostas izmantotāju
pārstāvība un apspriešanās ar tiem, jo īpaši tad, kad tiek izvēlēti pilnvarotie
apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzēji.
(16)
Atlasot apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējus
kādā lidostā, noteiktos apstākļos un ar konkrētiem nosacījumiem būtu jābūt
iespējai paplašināt sabiedrisko pakalpojumu saistības, ietverot arī citas
lidostas tajā pašā attiecīgās dalībvalsts ģeogrāfiskajā reģionā.
(17)
Pastāv neskaidrība par to, vai dalībvalstis var
pieprasīt personāla pārņemšanu, kad mainās ierobežotas pieejamības apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sniedzējs. Personāla nodrošinājuma nepārtrauktības trūkums
var nelabvēlīgi ietekmēt apkalpošanas uz zemes pakalpojumu kvalitāti. Tāpēc ir
lietderīgi precizēt noteikumus par personāla pārņemšanu ārpus jomas, kurā ir
piemērojama Direktīva 2001/23/EK par uzņēmumu nodošanu, un dot
dalībvalstīm iespēju nodrošināt pienācīgus nodarbinātības nosacījumus un darba
apstākļus.
(18)
Lai nodrošinātu gaisa transporta pienācīgu un
vienmērīgu darbību lidostās, garantētu drošību un drošumu lidostu telpās, kā
arī aizsargātu vidi un nodrošinātu atbilstību piemērojamiem sociālajiem
noteikumiem un normām, apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniegšanai būtu vajadzīgs
attiecīgs apstiprinājums. Ņemot vērā, ka pašlaik lielākajā daļā dalībvalstu ir apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sniegšanas apstiprināšanas sistēmas, bet tās ievērojami
atšķiras, būtu jāievieš saskaņota apstiprināšanas sistēma.
(19)
Lai pārliecinātos, vai visiem pakalpojumu
sniedzējiem un pašpakalpojumus veicošiem lidostas izmantotājiem ir pietiekama
ekonomiskā stabilitāte, laba reputācija, pietiekams apdrošināšanas segums un
atbilstošas zināšanas par apkalpošanas uz zemes pakalpojumu darbībām un lidostu
vidi, un lai radītu vienlīdzīgus konkurences apstākļus, apstiprinājuma
piešķiršanai būtu jāpiemēro obligātās prasības.
(20)
Atvērta piekļuve lidostas centralizētajai
infrastruktūrai un skaidrs tiesiskais regulējums attiecībā uz centralizētās
infrastruktūras definīciju ir ļoti svarīgi apkalpošanas uz zemes pakalpojumu
efektīvai sniegšanai. Tomēr būtu jābūt iespējai iekasēt maksu par centralizēto
infrastruktūru.
(21)
Maksai būtu jābūt nediskriminējošai, un tās
aprēķinam būtu jābūt pārredzamam. Maksa nedrīkstētu pārsniegt līdzekļus, kas
nepieciešami, lai segtu centralizētās infrastruktūras nodrošināšanas izmaksas,
ieskaitot pamatotu peļņu no aktīviem.
(22)
Lidostas vadības dienestam un/vai citam attiecīgās
lidostas centralizētās infrastruktūras vadības dienestam būtu regulāri
jāapspriežas ar lidostas izmantotājiem par infrastruktūras definīciju un maksas
apmēru.
(23)
Lidostas vadības dienests var arī pats sniegt apkalpošanas
uz zemes pakalpojumus. Tā kā tajā pašā laikā lidostas vadības dienests ar savu
lēmumu var īstenot būtisku ietekmi uz konkurenci starp apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sniedzējiem, būtu jāpieprasa, lai lidostas piesaistītu to apkalpošanas
uz zemes pakalpojumus juridiskai personai, kas nav juridiskā persona, kura veic
infrastruktūras pārvaldību.
(24)
Lai lidostas varētu veikt to infrastruktūras pārvaldības
funkcijas, garantēt drošību un drošumu lidostas telpās un nodrošināt apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu noturību arī krīzes situācijās, lidostas vadības dienestam
būtu jāatbild par apkalpošanas uz zemes pakalpojumu pienācīgu koordinēšanu
lidostā. Lidostas vadības dienestam būtu jāziņo par apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu koordināciju Eirokontroles darbības izvērtēšanas iestādei, ņemot
vērā konsolidētu optimizāciju.
(25)
Lidostas vadības dienestam, valsts iestādei vai
jebkurai citai iestādei, kas kontrolē lidostu, būtu arī jābūt pilnvarotai
paredzēt vajadzīgos noteikumus lidostas infrastruktūras pienācīgai darbībai.
(26)
Lai nodrošinātu pakalpojumu vispārējo kvalitāti un
radītu vienlīdzīgus konkurences apstākļus starp pakalpojumu sniedzējiem, ir
jānosaka obligātie kvalitātes standarti, kas jāievēro apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sniedzējiem un pašpakalpojumus veicošiem lidostas izmantotājiem.
(27)
Lai uzlabotu efektivitāti visā aviācijas ķēdē un
īstenotu pieeju “no vārtiem līdz vārtiem”, apkalpošanas uz zemes pakalpojumu
sniedzējiem un pašpakalpojumus veicošiem lidostas izmantotājiem būtu jāziņo
Komisijai par pakalpojumu efektivitāti.
(28)
Tik darbietilpīgā nozarē kā apkalpošanas uz zemes
pakalpojumi nepārtrauktai personāla attīstībai un apmācībai ir spēcīga ietekme
uz pakalpojumu kvalitāti. Tāpēc būtu jānosaka obligātās apmācības prasības, lai
nodrošinātu darbību kvalitāti uzticamības, noturības, drošības un drošuma ziņā
un radītu vienlīdzīgus konkurences apstākļus starp sabiedrībām.
(29)
Apakšuzņēmuma līgumu slēgšana palielina elastīgumu apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sniedzējiem. Tomēr apakšuzņēmuma līgumu un kaskādes veida
apakšuzņēmuma līgumu slēgšana var arī izraisīt kapacitātes ierobežojumus un
nelabvēlīgi ietekmēt drošību un drošumu. Tāpēc apakšuzņēmuma līgumu slēgšana
būtu jāierobežo, un būtu arī jāprecizē noteikumi, kas reglamentē apakšuzņēmuma
līgumu slēgšanu.
(30)
Šajā regulā noteiktās tiesības būtu jāpiemēro trešo
valstu apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējiem un trešo valstu pašpakalpojumus
veicošiem lidostas izmantotājiem, tikai stingri ievērojot savstarpības
principu. Ja šādas savstarpības nav, Komisijai būtu jābūt pilnvarotai nolemt,
ka dalībvalstij vai dalībvalstīm ir jāaptur minētās tiesības attiecībā uz
šādiem pakalpojumu sniedzējiem vai izmantotājiem.
(31)
Dalībvalstīm būtu jāpatur tiesības nodrošināt
pienācīgu sociālās aizsardzības līmeni apkalpošanas uz zemes pakalpojumu
sniegšanas uzņēmuma darbiniekiem.
(32)
Lai nodrošinātu, ka apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sniedzējiem un pašpakalpojumus veicošiem lidostas izmantotājiem
piemēro saskaņotas apdrošināšanas prasības, saskaņā ar Līguma 290. pantu
būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt aktus attiecībā uz apdrošināšanas
prasībām, ko piemēro apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējiem un pašpakalpojumus
veicošiem lidostas izmantotājiem. Lai nodrošinātu, ka tiek piemērotas
saskaņotas un pienācīgi atjauninātas saistības attiecībā uz obligātajiem apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu kvalitātes standartiem un attiecībā uz apkalpošanas uz
zemes pakalpojumu sniedzēju un pašpakalpojumus veicošo lidostas izmantotāju
ziņošanas pienākumiem, saskaņā ar Līguma 290. pantu būtu jādeleģē
Komisijai pilnvaras pieņemt aktus attiecībā uz obligāto apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu kvalitātes standartu specifikācijām un apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sniedzēju un pašpakalpojumus veicošo lidostas izmantotāju sniedzamo
ziņojumu satura un izplatīšanas specifikācijām. Ir īpaši svarīgi, lai Komisija,
veicot sagatavošanās darbus, attiecīgi apspriestos, tostarp ekspertu līmenī un
iesaistot saskaņā ar Lēmumu 98/500/EK izveidoto Nozaru sociālā dialoga
komiteju.
(33)
Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētus
aktus, būtu jānodrošina, lai attiecīgos dokumentus vienlaikus, savlaicīgi un atbilstīgā
veidā nosūtītu Eiropas Parlamentam un Padomei.
(34)
Lai nodrošinātu vienādus šīs regulas īstenošanas
nosacījumus, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai. Šīs pilnvaras būtu
jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada
16. februāra Regulu (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un
vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz
Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu[16].
(35)
Lai pieņemtu īstenošanas lēmumus par izņēmumiem
attiecībā uz to, ciktāl apkalpošanas uz zemes pakalpojumu tirgus būtu jāatver
trešām personām un pašpakalpojumus veicošām aviokompānijām, būtu jāizmanto
konsultēšanās procedūra, ņemot vērā, ka minētajiem aktiem ir tikai ierobežota
darbības joma.
(36)
Konsultēšanās procedūra būtu jāizmanto arī, lai
pieņemtu īstenošanas lēmumus par to, kā dalībvalstis paplašina sabiedrisko
pakalpojumu saistības, tās attiecinot arī uz salu lidostām, ņemot vērā, ka
minētajiem aktiem ir tikai ierobežota darbības joma.
(37)
Pieņemot īstenošanas lēmumus par apkalpošanas uz
zemes pakalpojumu tirgus piekļuves tiesību pilnīgu vai daļēju atcelšanu
dalībvalstu teritorijā apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējiem un lidostas
izmantotājiem no trešās valsts, būtu jāizmanto pārbaudes procedūra.
(38)
Šīs regulas mērķi, proti, Savienības tiesību aktu
vienveidīgāku piemērošanu attiecībā uz apkalpošanas uz zemes pakalpojumiem,
dalībvalstis nevar pietiekami labi sasniegt, jo gaisa transports ir
starptautiska nozare, un tāpēc to var labāk sasniegt Savienības līmenī, tādējādi
Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto
subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes
principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa
sasniegšanai.
(39)
Ministru deklarācija par Gibraltāra lidostu, par ko
vienošanās panākta Kordovā 2006. gada 18. septembrī, pirmoreiz
sanākot ministriem saistībā ar dialoga forumu par Gibraltāru, aizstās Kopīgo
deklarāciju par Gibraltāra lidostu, kas pieņemta Londonā 1987. gada
2. decembrī, un pilnīga atbilstība jaunajai deklarācijai tiks uzskatīta
par atbilstību 1987. gada deklarācija.
(40)
Tāpēc Direktīva 96/67/EK būtu jāatceļ,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I nodaļa — Darbības joma un
definīcijas
1. pants
Darbības joma
Regulu piemēro jebkurai lidostai, kas atrodas
tādas dalībvalsts teritorijā, kurā piemēro Līgumu, un kas ir atvērta
komerciālai satiksmei.
Šīs regulas piemērošana Gibraltāra lidostai
neskar Spānijas Karalistes un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās
Karalistes attiecīgās juridiskās nostājas strīdā par tās teritorijas
suverenitāti, kurā atrodas minētā lidosta.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
(a)
“lidosta” ir zemes platība, kas ir īpaši pielāgota,
lai tajā nolaistos, paceltos un manevrētu gaisa kuģi, ieskaitot palīgobjektus,
kas var būt saistīti ar šādām darbībām gaisa kuģu satiksmes un pakalpojumu
vajadzībām, tostarp objektus, kas vajadzīgi komerciālu gaisa satiksmes
pakalpojumu atbalstam;
(b)
“lidostas vadības dienests” ir dienests, kam
saskaņā ar valsts normatīvajiem aktiem ir noteikts uzdevums apvienojumā ar
citām darbībām vai bez tām vadīt un pārvaldīt lidostas infrastruktūras, kā arī
koordinēt un kontrolēt dažādo attiecīgajā lidostā esošo operatoru darbību;
(c)
“lidostas izmantotājs” ir fiziska vai juridiska
persona, kas ir atbildīga par pasažieru, pasta un/vai kravas pārvadāšanu pa
gaisu no attiecīgās lidostas vai uz to;
(d)
“apkalpošanas uz zemes pakalpojumi” ir pakalpojumi,
ko lidostas izmantotājiem sniedz lidostās, kā izklāstīts pielikumā;
(e)
“pašpakalpojumi” ir situācija, kad lidostas
izmantotājs tieši sniedz sev vienas vai vairāku kategoriju apkalpošanas uz
zemes pakalpojumus un par šādu pakalpojumu sniegšanu neslēdz nekādu līgumu ar
trešo personu; šajā regulā lidostas izmantotājus savstarpēji neuzskata par trešām
personām, ja
–
vienam no tiem pieder vairākuma īpašumtiesības citā
izmantotājā vai
–
kādai vienai organizācijai pieder vairākuma
īpašumtiesības katrā no izmantotājiem;
(f)
“apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējs” ir
fiziska vai juridiska persona, kas trešām personām sniedz vienas vai vairāku
kategoriju apkalpošanas uz zemes pakalpojumus;
(g)
“centralizēta infrastruktūra” ir īpaši objekti
un/vai iekārtas lidostā, kuras tehnisku, vides, izmaksu vai kapacitātes apsvērumu
dēļ nevar dalīt vai pavairot un kuru pieejamība ir būtiska un nepieciešama
turpmāku apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniegšanai;
(h)
“apakšuzņēmuma līgumu slēgšana” ir līguma
noslēgšana starp apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzēju kā ģenerāluzņēmēju
vai — izņēmuma kārtā — pašpakalpojumus veicošu lidostas izmantotāju
un trešo personu, ko dēvē par “apakšuzņēmēju”, ja šāds līgums paredz, ka
apakšuzņēmējam ir jāsniedz vienas vai vairāku kategoriju (vai apakškategoriju) apkalpošanas
uz zemes pakalpojumi;
(i)
“apstiprinājums” ir apstiprinājums, ko kompetentā
iestāde piešķir uzņēmumam apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniegšanai, kā
noteikts apstiprinājumā;
(j)
“neatkarīgā uzraudzības iestāde” ir iestāde, kas
minēta Direktīvas 2009/12/EK 11. pantā.
II nodaļa — Vispārīgas iepriekšējas
prasības
3. pants
Lidostas vadības dienests
1.
Ja lidostu vada un pārvalda nevis viens dienests,
bet vairāki atsevišķi dienesti, katru no šādiem dienestiem šajā regulā uzskata
par daļu no lidostas vadības dienesta.
2.
Ja vairākām lidostām ir izveidots tikai viens
vadības dienests, katru no šādām lidostām šajā regulā uzskata par atsevišķu
lidostu.
4. pants
Lidostas izmantotāju komiteja
1.
Katra attiecīgā lidosta izveido lidostas izmantotāju
pārstāvju vai lidostas izmantotāju pārstāvības organizāciju pārstāvju komiteju
(“lidostas izmantotāju komiteja”).
2.
Visiem lidostas izmantotājiem ir tiesības
piedalīties lidostas izmantotāju komitejas darbā vai — ja tie to
vēlas — tiesības uz to, lai tos komitejā pārstāvētu šim nolūkam izraudzīta
organizācija. Tomēr, ja tos pārstāv šāda organizācija, tā nesniedz apkalpošanas
uz zemes pakalpojumus attiecīgajā lidostā.
3.
Lidostas izmantotāju komiteja rakstveidā izstrādā
savu reglamentu, tostarp savus balsošanas noteikumus.
Balsošanas noteikumos iekļauj īpašus nosacījumus
par to, kā lidostas izmantotāju komitejā izvairīties no interešu konflikta, ko
var radīt tādu lidostas izmantotāju klātbūtne, kuri sniedz apkalpošanas uz
zemes pakalpojumus attiecīgajā lidostā. Jo īpaši tad, ja ar lidostas izmantotāju
komiteju apspriežas laikā, kad notiek atlases procedūra saskaņā ar 8. un
9. pantu, lidostas izmantotāji, kas iesniedz pieteikumu pilnvarojuma
saņemšanai, lai varētu sniegt vienu vai vairākus apkalpošanas uz zemes
pakalpojumus trešām personām, nav tiesīgi balsot.
4.
Balsu svērums lidostas izmantotāju komitejā ir
tāds, ka
(a)
neatkarīgi no gada satiksmes intensitātes, ko
nodrošina atsevišķs lidostas izmantotājs lidostā, tā balsstiesības nepārsniedz
49 % no kopējā balsu skaita;
(b)
pašpakalpojumus veicošo lidostas izmantotāju
balsstiesības nepārsniedz vienu trešdaļu no kopējā balsu skaita.
5.
Lidostas vadības dienests nodrošina lidostas
izmantotāju komitejas sekretariātu.
Ja lidostas vadības dienests atsakās to darīt vai
ja lidostas izmantotāju komiteja to neatzīst, lidostas vadības dienests
izraugās citu struktūru, kas lidostas izmantotāju komitejai ir jāatzīst. Lidostas
izmantotāju komitejas sekretariāts uztur to lidostas izmantotāju vai to
pārstāvju sarakstu, kuri veido lidostas izmantotāju komiteju.
6.
Lidostas izmantotāju komitejas sekretariāts glabā
katras lidostas izmantotāju komitejas sanāksmes protokolus. Šādos protokolos
patiesi atspoguļo katrā sanāksmē izteiktos viedokļus un balsošanas rezultātus.
III nodaļa — Apkalpošanas uz
zemes pakalpojumu tirgus atvēršana
1. iedaļa.         Pašpakalpojumi
5. pants
Pašpakalpojumi
Visi lidostas izmantotāji var brīvi veikt
pašpakalpojumus.
2. iedaļa.         Apkalpošanas uz zemes
pakalpojumi trešām personām
6. pants
Apkalpošanas uz zemes pakalpojumi trešām personām
1.
Apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējiem ir
brīva piekļuve tirgum, lai varētu sniegt apkalpošanas uz zemes pakalpojumus
trešām personām jebkurā lidostā, kurā gada satiksmes intensitāte vismaz
iepriekšējos trīs gados nav bijusi mazāka par 2 miljoniem pasažieru vai
50 000 tonnu kravas.
2.
Attiecībā uz 1. punktā minētajām lidostām
dalībvalstis var ierobežot to pakalpojumu sniedzēju skaitu, kam atļauts sniegt
šādu kategoriju apkalpošanas uz zemes pakalpojumus:
(a)
bagāžas apstrāde;
(b)
apkalpošana uz perona;
(c)
nodrošināšana ar degvielu un eļļu;
(d)
kravas un pasta apstrāde attiecībā uz ienākošas,
izejošas vai tranzītā esošas kravas un pasta fizisko pārkraušanu starp lidostas
terminālu un gaisa kuģi.
Tomēr dalībvalstis neierobežo šo skaitu līdz
mazāk par diviem pakalpojumu sniedzējiem katrā apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu kategorijā vai — attiecībā uz lidostām, kurās gada satiksmes
intensitāte vismaz iepriekšējos trīs gados nav bijusi mazāka par
5 miljoniem pasažieru vai 100 000 tonnu kravas — līdz mazāk
par trim pakalpojumu sniedzējiem katrā apkalpošanas uz zemes pakalpojumu
kategorijā.
3.
Lidostās, kurās pakalpojumu sniedzēju skaits ir
ierobežots līdz diviem vai vairāk saskaņā ar šā panta 2. punktu vai
14. panta 1. punkta a) un c) apakšpunktu, vismaz vienu no
pilnvarotajiem pakalpojumu sniedzējiem ne tieši, ne netieši nekontrolē:
(a)
lidostas vadības dienests,
(b)
kāds lidostas izmantotājs, kas pārvadājis vairāk
nekā 25 % pasažieru vai kravas, kas reģistrēti lidostā gadā pirms tā gada,
kad pakalpojumu sniedzēji izvēlēti,
(c)
organizācija, kas tieši vai netieši kontrolē
a) apakšpunktā minēto lidostas vadības dienestu vai b) apakšpunktā
minēto lidostas izmantotāju, vai organizācija, pār kuru tiem ir tieša vai
netieša kontrole.
Par kontroli uzskata tiesības, līgumus un
jebkurus citus līdzekļus, kas atsevišķi vai kopā un ņemot vērā saistītos
faktiskos vai juridiskos apsvērumus, dod iespēju izšķiroši ietekmēt pakalpojumu
sniedzēju, kā to interpretējusi Eiropas Savienības Tiesa.
4.
Ja pilnvaroto pakalpojumu sniedzēju skaits ir
ierobežots atbilstoši 2. punktam, dalībvalstis nedrīkst lidostas
izmantotājam, neatkarīgi no tā, kāda lidostas daļa tam ir atvēlēta, liegt
attiecībā uz katru apkalpošanas uz zemes pakalpojumu kategoriju, kam piemēro
ierobežojumus, izdarīt faktisku izvēli atbilstoši nosacījumiem, kas paredzēti
2. un 3. punktā, vismaz starp:
–
diviem apkalpošanas uz zemes pakalpojumu
sniedzējiem vai
–
trīs apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējiem
tajās lidostās, kurās gada satiksmes intensitāte vismaz iepriekšējos trīs gados
nav bijusi mazāka par 5 miljoniem pasažieru vai 100 000 tonnu
kravas.
5.
Ja lidosta sasniedz vienu no šajā pantā
noteiktajiem kravas satiksmes apjoma sliekšņiem, nesasniedzot atbilstošo pasažieru
skaita slieksni, šo regulu nepiemēro tām apkalpošanas uz zemes pakalpojumu
kategorijām, kas attiecas vienīgi uz pasažieriem.
6.
Visas lidostas, kurās gada satiksmes intensitāte
vismaz trīs secīgus gadus ir bijusi ne mazāka par 2 miljoniem pasažieru vai
50 000 tonnu kravas un kurās gada satiksmes intensitāte vēlāk kļūst mazāka
par 2 miljonu pasažieru vai 50 000 tonnu kravas slieksni, uztur savu
tirgu atvērtu pakalpojumu nodrošinātājiem, kas sniedz apkalpošanas uz zemes
pakalpojumus trešām personām, vismaz pirmos trīs gadus pēc gada, kurā lidosta nav
sasniegusi attiecīgo slieksni.
7.
Visas lidostas, kurās gada satiksmes intensitāte
trīs secīgus gadus ir bijusi ne mazāka par 5 miljoniem pasažieru vai
100 000 tonnu kravas un kurās gada satiksmes intensitāte vēlāk kļūst
mazāka par 5 miljonu pasažieru vai 100 000 tonnu kravas
slieksni, uztur savu tirgu atvērtu pakalpojumu nodrošinātājiem, kas sniedz apkalpošanas
uz zemes pakalpojumus trešām personām, vismaz pirmos trīs gadus pēc gada, kurā
lidosta nav sasniegusi attiecīgo slieksni.
7. pants
Pakalpojumu sniedzēju atlase
1.
Pakalpojumu sniedzējus, kas ir pilnvaroti sniegt apkalpošanas
uz zemes pakalpojumus lidostā, kurā to skaits ir ierobežots saskaņā ar 6. vai
14. pantu, atlasa saskaņā ar pārredzamu, atklātu un nediskriminējošu
iepirkuma procedūru.
2.
Iepirkumu veicošā iestāde ir:
(a)
lidostas vadības dienests, ja tas:
–
nesniedz līdzīgus apkalpošanas uz zemes
pakalpojumus un
–
tam nav tiešas vai netiešas kontroles pār jebkuru
uzņēmumu, kas šos pakalpojumus sniedz, un
–
tas nav iesaistīts nevienā šādā uzņēmumā;
(b)
visos citos gadījumos — kompetenta iestāde,
kas ir neatkarīga no lidostas vadības dienesta.
3.
Lidostas izmantotāju komitejai nav piekļuves
pretendentu sniegtajām ziņām nevienā no atlases procedūras kārtām. Lidostas
vadības dienestam nav piekļuves pretendentu sniegtajām ziņām nevienā no atlases
procedūras kārtām, ja tas nav iepirkumu veicošā iestāde.
4.
Kad par to ir paziņots Komisijai, attiecīgā
dalībvalsts iepirkuma specifikācijās var iekļaut sabiedrisko pakalpojumu
saistības, kas jāizpilda apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējiem,
attiecībā uz lidostām, kas apkalpo attālus reģionus vai jaunattīstības
reģionus, kuri ir tās teritorijas daļa, ja pakalpojumu sniedzēji nevēlas sniegt
apkalpošanas uz zemes pakalpojumus bez valsts atbalsta (t. i., ekskluzīvām
tiesībām vai kompensācijas maksājumiem), bet ja šādas lidostas attiecīgajai
dalībvalstij ir ļoti svarīgas no pieejamības viedokļa. Šis noteikums neskar ES
valsts atbalsta noteikumus.
5.
Izsludina uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus, un to
publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
6.
Iepirkumu veicošā iestāde veic pakalpojumu
sniedzēju atlasi divās kārtās:
(a)
kvalifikācijas procedūra, kurā pārbauda pretendentu
piemērotību, un
(b)
piešķiršanas procedūra, kurā izvēlas pilnvaroto(-s)
pakalpojumu sniedzēju(-s).
8. pants
Kvalifikācijas procedūra
1.
Kvalifikācijas procedūrā iepirkumu veicošā iestāde
pārliecinās, vai pretendenti atbilst vairākiem obligātajiem kritērijiem. Iepirkumu
veicošā iestāde nosaka šādus obligātos kritērijus pēc apspriešanās ar lidostas
izmantotāju komiteju un lidostas vadības dienestu, ja lidostas vadības dienests
nav iepirkumu veicošā iestāde.
2.
Obligātie kritēriji ietver šādus kritērijus:
(a)
pretendentam ir derīgs apstiprinājums, kas
izsniegts saskaņā ar IV nodaļu par apstiprināšanas procedūrām;
(b)
pretendents apliecina savu spēju un rakstiski
apņemas piemērot attiecīgos noteikumus un normas, tostarp piemērojamās darba
tiesības, piemērojamos koplīgumus, profesionālās ētikas normas lidostā un
kvalitātes prasības lidostā.
3.
Iepirkumu veicošā iestāde atlasa pretendentus, kas
atbilst kvalifikācijas procedūras kritērijiem.
9. pants
Piešķiršanas procedūra
1.
Piešķiršanas procedūrā iepirkumu veicošā iestāde
izvēlas pakalpojumu sniedzēju no atlasītajiem pretendentiem un piešķir šādam
pakalpojumu sniedzējam pilnvarojumu, pirms tam apspriežoties ar lidostas
izmantotāju komiteju un lidostas vadības dienestu, ja lidostas vadības dienests
nav iepirkumu veicošā iestāde.
2.
Pakalpojumu sniedzēju pilnvarojuma piešķiršanai
atlasa, salīdzinot pretendenta sniegtās ziņas attiecībā pret piešķiršanas
kritēriju sarakstu. Piešķiršanas kritēriji ir atbilstīgi, objektīvi, pārredzami
un nediskriminējoši. Iepirkumu veicošā iestāde nosaka piešķiršanas kritērijus
pēc apspriešanās ar lidostas izmantotāju komiteju un lidostas vadības dienestu,
ja lidostas vadības dienests nav iepirkumu veicošā iestāde.
3.
Piešķiršanas kritēriji ietver šādus kritērijus:
(a)
uzņēmējdarbības plāna konsekvence un ticamība, kas
novērtēta, pamatojoties uz izmaksu aprēķinu modeli;
(b)
darbību kvalitātes līmenis, kas novērtēts,
pamatojoties uz reprezentatīvu lidojumu grafiku, tostarp — attiecīgā
gadījumā — personāla un aprīkojuma faktiskā izmantošana, bagāžas un kravas
pēdējā pieņemšana, bagāžas un kravas piegādes laiki un maksimālais laiks, lai
sagatavotos lidojumam;
(c)
materiālo resursu atbilstība, ņemot vērā aprīkojuma
pieejamību un aprīkojuma nekaitīgumu videi;
(d)
cilvēkresursu atbilstība darbinieku pieredzes ziņā
un apmācības/kvalifikācijas programmas atbilstība;
(e)
informācijas un komunikācijas tehnoloģiju kvalitāte;
(f)
organizatoriskās plānošanas kvalitāte;
(g)
ekoloģiskie raksturlielumi.
4.
Piešķiršanas kritēriju relatīvo svērumu norāda
uzaicinājumā iesniegt piedāvājumus un attiecīgajos dokumentos. Katram
piešķiršanas kritērijam piemēro atbilstošu punktu skaita diapazonu ar noteiktu
maksimālo robežu. Iepirkumu veicošā iestāde var noteikt minimālo punktu skaitu,
kas jāiegūst veiksmīgam pretendentam attiecībā uz konkrētiem īpašiem
piešķiršanas kritērijiem. Minimālā punktu skaita noteikšana ir nediskriminējoša
un tiek skaidri norādīta uzaicinājumā iesniegt piedāvājumus un attiecīgajos
dokumentos. Iepirkumu veicošā iestāde nedrīkst atteikties no kāda piešķiršanas
kritērija, pievienot citus vai sadalīt kritērijus, kas sākotnēji noteikti
uzaicinājumā iesniegt piedāvājumus.
5.
Pilnvarojumu sniegt apkalpošanas uz zemes
pakalpojumus attiecīgajā lidostā piešķir pretendentam, kas ieguvis vislielāko
punktu skaitu, vienlaikus sasniedzot arī minimālo punktu skaitu, kas vajadzīgs
attiecībā uz konkrētiem piešķiršanas kritērijiem.
6.
Ar lidostas izmantotājiem, kas pretendē uz iespēju
sniegt apkalpošanas uz zemes pakalpojumus trešām personām vai kas nodarbojas ar
pašpakalpojumiem, piešķiršanas procedūrā neapspriežas.
7.
Iepirkumu veicošā iestāde nodrošina, ka lēmums par piešķiršanu
un tā pieņemšanas iemesli tiek publiskoti.
10. pants
Atlases termiņš un darbības izbeigšana
1.
Apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzēji tiek
pilnvaroti vismaz uz septiņu gadu termiņu un ne vairāk kā uz desmit gadiem,
ievērojot izņēmumus, kas noteikti 14. panta 1. punktā attiecībā uz
pašpakalpojumu un trešām personām sniegto apkalpošanas uz zemes pakalpojumu
tirgus atvēršanu. Precīzu termiņu, uz kuru pilnvaro pakalpojumu sniedzējus, un
darbības uzsākšanas dienu skaidri norāda uzaicinājumā iesniegt piedāvājumus.
2.
Apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējs sāk
sniegt pakalpojumus viena mēneša laikā no sākuma dienas, kas norādīta
uzaicinājumā iesniegt piedāvājumus. Pienācīgi pamatotos gadījumos iepirkumu
veicošā iestāde pēc apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzēja lūguma un pēc
apspriešanās ar lidostas izmantotāju komiteju var pagarināt šo termiņu par ne
vairāk kā sešiem mēnešiem. Pēc šā termiņa beigām pilnvarojums pārstāj būt
spēkā.
3.
Iepirkumu veicošā iestāde gatavojas pilnvarojuma
termiņa beigām un nodrošina, lai ikviens pakalpojumu sniedzējs, kas tiek
atlasīts pēc jauna uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus, būtu pilnvarots sākt
darbību nākamajā dienā pēc iepriekš atlasītā(-o) pakalpojumu sniedzēja(-u)
pilnvarojuma termiņa pēdējās dienas.
4.
Ja apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējs
izbeidz darbību pirms tā termiņa beigām, uz kuru tas pilnvarots, pakalpojumu
sniedzēju aizstāj, pamatojoties uz atlases procedūru, kas izklāstīta 7., 8., 9.
un šajā pantā. Ikviens pakalpojumu sniedzējs, kas izbeidz darbību, par savu
ieceri izbeigt darbību informē attiecīgo iepirkumu veicošo iestādi pietiekami
savlaicīgi un vismaz sešus mēnešus iepriekš, pirms tas pamet lidostu. Ja
pakalpojumu sniedzējs neinformē iepirkumu veicošo iestādi pietiekami
savlaicīgi, tam var piemērot finansiālas sankcijas, ja vien pakalpojumu
sniedzējs nevar pierādīt force majeure apstākļu esību.
5.
Ja pakalpojumu sniedzējs izbeidz darbību pirms tā
termiņa beigām, uz kuru tas pilnvarots, un nenodrošina iepirkumu veicošajai iestādei
pietiekamu laiku, lai tā varētu atlasīt jaunu pakalpojumu sniedzēju, pirms tas
pamet lidostu, un ja tādējādi tiek radīts pagaidu monopols attiecībā uz
konkrētiem apkalpošanas uz zemes pakalpojumiem attiecīgajā lidostā, dalībvalsts
uz ierobežotu termiņu, kas nepārsniedz desmit mēnešus, pilnvaro kādu apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sniedzēju apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniegšanai
attiecīgajā lidostā, neizmantojot 7., 8., 9. un šajā pantā noteikto atlases
procedūru.
Ja dalībvalstij neizdodas atrast apkalpošanas uz
zemes pakalpojumu sniedzēju šim ierobežotajam termiņam, tā regulē to apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu cenas, attiecībā uz kuriem pastāv pagaidu monopols, līdz
nākamais pakalpojumu sniedzējs sāk sniegt apkalpošanas uz zemes pakalpojumus
attiecīgajā lidostā.
6.
Iepirkumu veicošā iestāde informē lidostas
izmantotāju komiteju un, attiecīgā gadījumā, lidostas vadības dienestu par
lēmumiem, kas pieņemti atbilstoši 7., 8., 9. un šim pantam.
7.
Šīs regulas 7., 8., 9. panta, kā arī šā panta
noteikumus nepiemēro tādu valsts līgumu slēgšanas tiesību un koncesiju
piešķiršanai, kuras reglamentē atšķirīgi Savienības tiesību aktu noteikumi.
11. pants
Lidostas vadības dienests kā apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējs
1.
Ja apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzēju
skaits ir ierobežots saskaņā ar 6. pantu, lidostas vadības dienests pats
var sniegt apkalpošanas uz zemes pakalpojumus, tam nepiemērojot 7. līdz 10. pantā
noteikto atlases procedūru. Līdzīgi tas var, neievērojot minēto procedūru, pilnvarot
kādu uzņēmumu sniegt apkalpošanas uz zemes pakalpojumus attiecīgajā lidostā:
(a)
ja tas tieši vai netieši kontrolē attiecīgo
uzņēmumu vai
(b)
ja uzņēmums tieši vai netieši kontrolē to.
2.
Ja lidostas vadības dienests, kas sniedz apkalpošanas
uz zemes pakalpojumus saskaņā ar 1. punktu, vairs neatbilst 1. punkta
nosacījumiem, šāds pakalpojumu sniedzējs var turpināt sniegt apkalpošanas uz
zemes pakalpojumus piecus gadus, tam nepiemērojot 7. līdz 10. pantā
noteikto atlases procedūru. Minētā piecu gadu termiņa beigās pakalpojumu
sniedzējs informē atbilstošo iepirkumu veicošo iestādi pietiekami savlaicīgi un
vismaz sešus mēnešus pirms šā piecu gadu termiņa beigām. Ja pakalpojumu
sniedzējs neinformē iepirkumu veicošo iestādi pietiekami savlaicīgi, tam var
piemērot finansiālas sankcijas, ja vien pakalpojumu sniedzējs nevar pierādīt force
majeure apstākļu esību. Ja pakalpojumu sniedzējs izbeidz darbību pirms
minētā piecu gadu termiņa beigām, piemēro 10. panta 4. un 5. punktu.
12. pants
Darbinieku tiesību aizsardzība gadījumā, kad notiek personāla pārcelšana,
attiecībā uz pakalpojumiem, kuriem piemēro tirgus pieejamības ierobežojumus
1.
Šo pantu piemēro tikai tiem apkalpošanas uz zemes
pakalpojumiem, attiecībā uz kuriem attiecīgā dalībvalsts ir ierobežojusi
pakalpojumu sniedzēju skaitu saskaņā ar 6. vai 14. pantu.
2.
Ja pēc 7. līdz 10. pantā noteiktās atlases
procedūras 1. punktā minētais apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējs
zaudē savu pilnvarojumu sniegt minētos pakalpojumus, dalībvalstis var
pieprasīt, lai apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējs(-i), kas pēc tam
sniedz šos pakalpojumus, piešķirtu personālam, kas iepriekš nolīgts minēto
pakalpojumu veikšanai, tādas tiesības, kādas tam būtu bijušas, ja būtu notikusi
pārcelšana saskaņā ar Padomes Direktīvu 2001/23/EK[17].
3.
Dalībvalstis ierobežo 2. punktā noteikto
prasību, attiecinot to uz tiem iepriekšējā pakalpojumu sniedzēja darbiniekiem,
kas iesaistīti tādu pakalpojumu sniegšanā, attiecībā uz kuriem iepriekšējais
pakalpojumu sniedzējs zaudējis pilnvarojumu, un kas brīvprātīgi piekrīt, ka tos
pārņem jaunais(-ie) pakalpojumu sniedzējs(-i).
4.
Dalībvalstis ierobežo 2. punktā noteikto
prasību tā, lai tā būtu samērīga ar nākamajam(-iem) pakalpojumu
sniedzējam(-iem) nodotās darbības faktisko apjomu.
5.
Ja dalībvalsts piemēro 2. punktā noteikto
prasību, 7. līdz 10. pantā noteiktās atlases procedūras iepirkuma
dokumentos norāda attiecīgo personālu un iekļauj attiecīgas ziņas par
darbinieku līgumtiesībām un nosacījumiem, saskaņā ar kuriem darbinieki tiek
uzskatīti par saistītiem ar attiecīgajiem pakalpojumiem.
6.
Ja apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējs
izbeidz sniegt lidostas izmantotājam apkalpošanas uz zemes pakalpojumus, kuri
veido nozīmīgu daļu no šā pakalpojumu sniedzēja nodrošinātās apkalpošanas uz
zemes, gadījumos, uz kuriem neattiecas 2. punkts, vai ja lidostas
izmantotājs, kas veic pašpakalpojumus, nolemj izbeigt pašpakalpojumu veikšanu,
dalībvalstis var pieprasīt, lai apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējs(-i)
vai lidostas izmantotājs, kas pēc tam nodrošina šos apkalpošanas uz zemes
pakalpojumus, piešķirtu personālam, kas iepriekš nolīgts minēto pakalpojumu
veikšanai, tādas tiesības, kādas tam būtu bijušas, ja būtu notikusi pārcelšana
saskaņā ar Padomes Direktīvu 2001/23/EK.
7.
Dalībvalstis ierobežo 6. punktā noteikto
prasību, attiecinot to uz tiem iepriekšējā pakalpojumu sniedzēja darbiniekiem,
kas iesaistīti to apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniegšanā, kurus
iepriekšējais pakalpojumu sniedzējs izbeidz sniegt, un kas brīvprātīgi piekrīt,
ka tos pārņem jaunais(-ie) pakalpojumu sniedzējs(-i) vai lidostas izmantotājs,
kas veic pašpakalpojumus.
8.
Dalībvalstis ierobežo 6. punktā noteikto
prasību, attiecinot to uz tiem pašpakalpojumus veicošā lidostas izmantotāja
darbiniekiem, kas iesaistīti to apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniegšanā,
kuru veikšanu pašpakalpojumus veicošais lidostas izmantotājs nolemj izbeigt, un
kas brīvprātīgi piekrīt, ka tos pārņem jaunais(-ie) pakalpojumu sniedzējs(-i)
vai lidostas izmantotājs, kas veic pašpakalpojumus
9.
Dalībvalstis ierobežo 6. punktā noteikto prasību
proporcionāli darbības apjomam, kas faktiski nodots citam pakalpojumu
sniedzējam vai lidostas izmantotājam, kas veic pašpakalpojumus.
10.
Dalībvalstis var uzticēt pārvaldību un darba
izpildi attiecīgā līmenī, atrunātā līgumā nosakot praktiskus pasākumus šā panta
īstenošanai.
11.
Dalībvalsts informē Komisiju par visiem pasākumiem,
kas veikti saskaņā ar šo pantu.
13. pants
Lidostas uz salām
Izvēloties apkalpošanas uz zemes pakalpojumu
sniedzējus lidostā, kā paredzēts 7. līdz 10. pantā, dalībvalsts var paplašināt
sabiedrisko pakalpojumu saistības, ietverot citas lidostas attiecīgajā
dalībvalstī, ar nosacījumu, ka
(a)
šīs lidostas atrodas uz salām tajā pašā
ģeogrāfiskajā reģionā un
(b)
katras šādas lidostas satiksmes intensitāte nav
mazāka par 100 000 pasažieru gadā,
(c)
un šādu paplašināšanu apstiprina Komisija.
Lēmums par paplašināšanas apstiprināšanu ir
īstenošanas akts, ko pieņem saskaņā ar 43. panta 2. punktā minēto
konsultēšanās procedūru. Šis noteikums neskar ES valsts atbalsta noteikumus.
3. iedaļa.         Izņēmumi attiecībā uz
pašpakalpojumiem un apkalpošanas uz zemes pakalpojumiem trešām personām
14. pants
Izņēmumi
1.
Ja kādā lidostā tādu pieejamās platības vai kapacitātes
ierobežojumu dēļ, kas izriet jo īpaši no pārslogotības un platības izmantošanas
intensitātes, ir neiespējami atvērt tirgu un/vai īstenot pašpakalpojumu
veikšanu šajā regulā paredzētajā līmenī, attiecīgā dalībvalsts var nolemt:
(a)
ierobežot pakalpojumu sniedzēju skaitu vienā vai
vairākās apkalpošanas uz zemes pakalpojumu kategorijās, izņemot 6. panta
2. punktā minētās kategorijas, līdz ne mazāk kā diviem pakalpojumu
sniedzējiem visā lidostā vai kādā tās daļā, tādā gadījumā piemērojot 6. panta
3. punktu;
(b)
atļaut vienam pakalpojumu sniedzējam sniegt vienas
vai vairāku 6. panta 2. punktā minēto kategoriju apkalpošanas uz
zemes pakalpojumus lidostās, kurās gada satiksmes intensitāte ir ne mazāka kā
2 miljoni pasažieru vai 50 000 tonnu kravas gadā;
(c)
atļaut vienam vai diviem pakalpojumu sniedzējiem
sniegt vienas vai vairāku 6. panta 2. punktā minēto kategoriju apkalpošanas
uz zemes pakalpojumus lidostās, kurās gada satiksmes intensitāte ir ne mazāka
kā 5 miljoni pasažieru vai 100 000 tonnu kravas gadā, un tādā
gadījumā attiecībā uz ierobežojumu līdz diviem pakalpojumu sniedzējiem piemēro
6. panta 3. punktu;
(d)
atļaut veikt 5. pantā minētos pašpakalpojumus
tikai ierobežotam lidostas izmantotāju skaitam, ar nosacījumu, ka šos izmantotājus
izvēlas, pamatojoties uz atbilstīgiem, objektīviem, pārredzamiem un
nediskriminējošiem kritērijiem.
2.
Saistībā ar visiem 1. punktā minētajiem izņēmumiem:
(a)
norāda apkalpošanas uz zemes pakalpojumu kategoriju
vai kategorijas, attiecībā uz kurām tiek piešķirts izņēmums, kā arī īpašos
pieejamās platības vai kapacitātes ierobežojumus, kas to pamato;
(b)
pievieno atbilstīgu pasākumu plānu šo ierobežojumu novēršanai.
3.
Izņēmumi:
(a)
nekropļo konkurenci starp apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sniedzējiem un/vai lidostas izmantotājiem, kas veic
pašpakalpojumus;
(b)
nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs.
4.
Dalībvalstis paziņo Komisijai jebkurus izņēmumus,
ko tās ir iecerējušas piešķirt atbilstoši 1. punktam, kā arī to
piešķiršanas pamatojumu vismaz sešus mēnešus pirms to stāšanās spēkā.
5.
Komisija publicē Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī to izņēmumu piešķiršanas lēmumu apkopojumu, kas tai ir paziņoti,
un aicina ieinteresētās personas iesniegt apsvērumus.
6.
Komisija rūpīgi izskata dalībvalstu paziņotos
lēmumus par izņēmumiem. Šajā nolūkā Komisija sīki analizē situāciju un izvērtē
dalībvalsts paziņotos attiecīgos pasākumus, lai pārbaudītu, vai minētie
ierobežojumi pastāv un vai ir neiespējami atvērt tirgu un/vai īstenot
pašpakalpojumus šajā regulā paredzētajā līmenī.
7.
Pēc šādas izskatīšanas un pēc apspriešanās ar
attiecīgo dalībvalsti Komisija var apstiprināt dalībvalsts lēmumu vai iebilst
pret to, ja tā uzskata, ka norādīto ierobežojumu esība nav pierādīta vai ka tie
ir nepietiekami, lai pamatotu izņēmumu. Pēc apspriešanās ar attiecīgo
dalībvalsti Komisija var arī prasīt dalībvalstij, lai tā grozītu izņēmuma
apjomu vai piemērotu to tikai tām lidostas daļām, attiecībā uz kurām norādīto
ierobežojumu esība ir pierādīta.
8.
Komisija lēmumu pieņem ne vēlāk kā sešus mēnešus
pēc dalībvalsts pilna paziņojuma iesniegšanas, un to publicē Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
9.
Šā panta 7. un 8. punktā minētos īstenošanas
lēmumus pieņem saskaņā ar 43. panta 2. punktā minēto konsultēšanās
procedūru.
10.
Izņēmumi, ko dalībvalstis piešķir atbilstoši
1. punktam, nedrīkst pārsniegt trīs gadu termiņu, izņemot izņēmumus, ko
piešķir atbilstoši 1. punkta b) un c) apakšpunktam. Ne vēlāk kā sešus
mēnešus pirms minētā termiņa beigām dalībvalsts pieņem jaunu lēmumu par katru izņēmuma
piešķiršanas pieprasījumu, kam piemēro arī šā panta noteikumus.
11.
Izņēmumi, ko dalībvalstis piešķir atbilstoši
1. punkta b) un c) apakšpunktam, nedrīkst pārsniegt divu gadu
termiņu. Tomēr dalībvalsts drīkst saskaņā ar 1. punktā minētajiem
apsvērumiem prasīt minētā termiņa vienreizēju pagarināšanu par diviem gadiem.
Komisija lemj par šādu prasību. Īstenošanas lēmumu pieņem saskaņā ar
43. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru.
15. pants
Apspriešanās ar apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējiem un lidostas
izmantotājiem
Lidostas vadības dienests organizē procedūru, saskaņā
ar kuru apspriežas par šīs regulas piemērošanu un kurā piedalās pats lidostas
vadības dienests, lidostas izmantotāju komiteja un uzņēmumi, kas sniedz apkalpošanas
uz zemes pakalpojumus. Šādā apspriešanā inter alia pārrunā to apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu cenu, attiecībā uz kuriem piešķirts izņēmums atbilstoši
14. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktam, un minēto pakalpojumu
sniegšanas organizāciju. Apspriešanās sanāksmi organizē vismaz reizi gadā.
Lidostas vadības dienests sanāksmes norisi reģistrē protokolā, ko nosūta
Komisijai pēc tās pieprasījuma.
IV nodaļa — Apstiprināšanas
procedūras
16. pants
Prasība iegūt atbilstošu apstiprinājumu, ko atzīst visās ES dalībvalstīs
1.
Lidostās, kurās gada satiksmes intensitāte vismaz
trīs secīgus gadus nav bijusi mazāka kā 2 miljoni pasažieru vai
50 000 tonnu kravas, nevienam uzņēmumam nav atļauts sniegt apkalpošanas
uz zemes pakalpojumus ne kā apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējam, ne kā
izmantotājam, kas veic pašpakalpojumus, ja tam nav piešķirts atbilstošs
apstiprinājums. Uzņēmums, kas atbilst šīs nodaļas prasībām, ir tiesīgs saņemt
apstiprinājumu.
2.
Katra dalībvalsts izraugās kompetentu iestādi
(“apstiprinātāju iestādi”), kas ir neatkarīga no jebkura lidostas vadības
dienesta un kas atbild par apstiprinājumu piešķiršanu apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sniegšanai.
3.
Apstiprinātāja iestāde nepiešķir apstiprinājumus un
nepatur tos spēkā, ja nav izpildīta kāda no šīs nodaļas prasībām.
17. pants
Nosacījumi apstiprinājuma piešķiršanai
1.
Dalībvalsts apstiprinātāja iestāde piešķir
uzņēmumam apstiprinājumu, ja
(a)
tas ir nodibināts un reģistrēts dalībvalstī;
(b)
uzņēmuma struktūra ļauj apstiprinātājai iestādei
īstenot šīs nodaļas noteikumus;
(c)
tas atbilst 18. pantā norādītajiem
finansiālajiem nosacījumiem;
(d)
tas atbilst 19. pantā noteiktajam labas
reputācijas apliecinājumam;
(e)
tas atbilst 20. pantā noteiktajai personāla
kvalifikācijas prasībai;
(f)
tas atbilst 21. pantā noteiktajām prasībām
attiecībā uz ekspluatācijas rokasgrāmatu;
(g)
tas atbilst 22. pantā noteiktajām
apdrošināšanas prasībām.
2.
Šā panta 1. punkta a), c) un
d) apakšpunktu nepiemēro pašpakalpojumus veicošiem lidostas izmantotājiem,
kas nesniedz apkalpošanas uz zemes pakalpojumus trešām personām. Lidostas
izmantotājiem, kam izsniegts apstiprinājums pašpakalpojumu veikšanai, nav
atļauts sniegt apkalpošanas uz zemes pakalpojumus trešām personām, pamatojoties
uz šādu apstiprinājumu.
3.
Uzņēmums, kas iesniedz pieteikumu apstiprinājuma
saņemšanai vai ir saņēmis apstiprinājumu, ievēro visu to dalībvalstu noteikumus
par sociālo aizsardzību, vides aizsardzību un lidostu drošību, kurās tas
darbojas.
18. pants
Finansiālie nosacījumi apstiprinājuma saņemšanai
1.
Uzņēmums, kas iesniedz pieteikumu apstiprinājuma
saņemšanai, nav pakļauts maksātnespējas vai tamlīdzīgai procedūrai vai bankrota
procedūrai.
2.
Apstiprinātāja iestāde rūpīgi novērtē, vai
uzņēmums, kas iesniedz pieteikumu apstiprinājuma saņemšanai, var pierādīt, ka
(a)
tas 24 mēnešos no darbības uzsākšanas jebkurā
laikā spēj izpildīt savas faktiskās un iespējamās saistības, kas noteiktas
saskaņā ar reālistiskiem pieņēmumiem, un
(b)
tas pirmos trīs darbības mēnešus, neņemot vērā
ienākumus no tā darbības, spēj segt savas nemainīgās un pamatdarbības izmaksas,
kas atbilst tā uzņēmējdarbības plānam un ir noteiktas saskaņā ar reālistiskiem
pieņēmumiem.
3.
Šā panta 1. punktā minētā novērtējuma nolūkā
katrs pretendents iesniedz savus revidētos pārskatus par diviem iepriekšējiem
finanšu gadiem.
4.
Šā panta 2. punktā minētā novērtējuma nolūkā
katrs pretendents iesniedz uzņēmējdarbības plānu vismaz par pirmajiem trīs
darbības gadiem. Uzņēmējdarbības plānā sīki izklāsta arī pretendenta
finansiālās saiknes ar jebkādu citu komercdarbību, kurā pretendents ir
iesaistīts tieši vai ar citu saistītu uzņēmumu starpniecību. Pretendents arī
iesniedz visu svarīgo informāciju, jo īpaši šādus datus:
(a)
plānoto bilanci, iekļaujot peļņas un zaudējumu
aprēķinu, par nākamajiem trīs gadiem;
(b)
plānotās naudas plūsmas pārskatus un likviditātes
plānus par pirmajiem trīs darbības gadiem;
(c)
sīkas ziņas par aprīkojuma pirkšanas/nomas
finansēšanu, nomas gadījumā iekļaujot katra līguma noteikumus un nosacījumus,
ja piemērojams.
19. pants
Labas reputācijas apliecinājums
1.
Uzņēmums, kas iesniedz pieteikumu apstiprinājuma
saņemšanai, iesniedz apliecinājumu par to, ka tas pēdējā gadā ir samaksājis
nodokļus un sociālā nodrošinājuma iemaksas dalībvalstīs, kurās tas veic
darbību, vai — ja tas Savienībā darbību neveic — tā izcelsmes valstī.
2.
Uzņēmums arī iesniedz apliecinājumu par to, ka
personām, kas nepārtraukti un faktiski pārvaldīs uzņēmuma darbību, ir laba
reputācija vai ka tās nav atzītas par bankrotējušām. Apstiprinātāja iestāde kā
pietiekamu apliecinājumu attiecībā uz dalībvalstu pilsoņiem atzīst uzrādītos
dokumentus, ko izsniegušas kompetentās iestādes dalībvalstī, kurā uzņēmums ir nodibināts
un reģistrēts, vai dalībvalstī, kurā ir personas pastāvīgā dzīvesvieta, un kas
apliecina, ka minētās prasības ir ievērotas.
3.
Ja dalībvalsts, kurā uzņēmums ir nodibināts un
reģistrēts, vai dalībvalsts, kurā ir attiecīgās personas pastāvīgā dzīvesvieta,
neizsniedz 2. punktā minētos dokumentus, šādus dokumentus aizstāj ar
zvērestu vai — dalībvalstīs, kurās nav noteikumu par zvērestu, — ar svinīgu
solījumu, ko attiecīgā persona dod kompetentai tiesas vai administratīvajai
iestādei, vai — attiecīgā gadījumā — notāram vai kvalificētai
profesionālai organizācijai dalībvalstī, kurā uzņēmums ir nodibināts un
reģistrēts, vai dalībvalstī, kurā ir attiecīgās personas pastāvīgā dzīvesvieta.
Šāda iestāde, notārs vai kvalificēta profesionāla organizācija izsniedz
apliecinājumu par zvēresta vai svinīgās deklarācijas autentiskumu.
20. pants
Personāla kvalifikācija
Uzņēmums, kas iesniedz pieteikumu apstiprinājuma
saņemšanai, pierāda, ka tā darbiniekiem ir kvalifikācija, profesionālā pieredze
un darba stāžs, kas nepieciešams tās darbības veikšanai, par kuru tas iesniedz
pieteikumu.
21. pants
Ekspluatācijas rokasgrāmata
Uzņēmums, kas iesniedz pieteikumu apstiprinājuma
saņemšanai, iesniedz ekspluatācijas rokasgrāmatu attiecībā uz konkrētajām
darbībām, kurā ietverta šāda informācija:
(a)
organizācijas shēma, vadības personāls, atbildības
un pienākumu apraksts, pārskatatbildība;
(b)
spēja efektīvi darboties lidostā;
(c)
aprīkojuma politika;
(d)
kvalifikācijas prasības personālam, kā arī
atbilstošās apmācības prasības un mācību plāns;
(e)
drošuma un kvalitātes pārvaldības procedūras;
(f)
standarta darbības procedūras, tostarp koordinācija
ar lidostas izmantotājiem un lidostas vadības dienestiem, ar konkrētiem
klientiem saistītu darbību un īpašu darbības procedūru koordinācija;
(g)
politika reaģēšanai ārkārtas gadījumos;
(h)
drošības pārvaldības procedūras.
22. pants
Apdrošināšanas prasības
1.
Apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzēju un lidostas
izmantotāju, kas veic pašpakalpojumus Savienībā, atbildību apkalpošanas uz
zemes pakalpojumu sniegšanā apdrošina attiecībā uz zaudējumiem, kuri tiek
radīti dalībvalsts teritorijā un par kuriem ir tiesības saņemt kompensāciju.
2.
Komisija ir pilnvarota noteikt sīkāku kārtību
attiecībā uz apdrošināšanas prasībām un minimālajām summām, pieņemot deleģētu
aktu saskaņā ar 42. pantu.
23. pants
Apstiprinājuma spēkā esība
1.
Apstiprinājums ir spēkā piecus gadus.
2.
Apstiprinājums ir spēkā attiecībā uz tajā
norādītajām pakalpojumu kategorijām un/vai apakškategorijām.
3.
Apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējs vienmēr
spēj pēc pieprasījuma pierādīt kompetentajai apstiprinātājai iestādei, ka tas
atbilst visām šīs nodaļas prasībām.
4.
Apstiprinātāja iestāde uzrauga atbilstību šīs
nodaļas prasībām. Tā noteikti pārbauda atbilstību minētajām prasībām šādos
gadījumos:
(a)
kad ir aizdomas par iespējamu problēmu, vai
(b)
pēc citas dalībvalsts apstiprinātājas iestādes
pieprasījuma, vai
(c)
pēc Komisijas pieprasījuma.
5.
Apstiprinājumu atkārtoti izskata jauna apstiprinājuma
saņemšanai, ja apkalpošanas uz zemes pakalpojumu uzņēmums:
(a)
divpadsmit mēnešos pēc apstiprinājuma piešķiršanas
nav uzsācis darbību vai
(b)
ir pārtraucis darbību uz vairāk nekā divpadsmit
mēnešiem.
6.
Apkalpošanas uz zemes pakalpojumu uzņēmums informē
apstiprinātāju iestādi:
(a)
iepriekš par jebkurām būtiskām izmaiņām tā darbības
apjomā;
(b)
gadījumā, ja pret to tiek ierosināta maksātnespējas
procedūra.
24. pants
Apstiprinājuma atsaukšana
1.
Apstiprinātāja iestāde var jebkurā laikā atsaukt
apstiprinājumu, ja apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējs vai lidostas
izmantotājs, kas veic pašpakalpojumus, paša vainas dēļ neatbilst šīs nodaļas
kritērijiem. Atsaukšanas iemeslus paziņo attiecīgajam pakalpojumu sniedzējam
vai pašpakalpojumus veicošajam lidostas izmantotājam, kā arī apstiprinātājām
iestādēm pārējās dalībvalstīs.
2.
Apstiprinātāja iestāde atsauc apstiprinājumu, ja apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sniedzējs apzināti vai neapdomīgi sniedz apstiprinātājai
iestādei nepatiesu informāciju par kādu svarīgu jautājumu.
25. pants
Lēmumi par apstiprinājumiem
1.
Lēmumu par pieteikumu apstiprinātāja iestāde pieņem
pēc iespējas drīzāk un ne vēlāk kā divus mēnešus pēc tam, kad iesniegta visa
nepieciešamā informācija, ņemot vērā visus pieejamos pierādījumus. Lēmumu paziņo
pieteikuma iesniedzējam un apstiprinātājām iestādēm pārējās dalībvalstīs.
Atteikumā norāda tā iemeslus.
2.
Apstiprinājumu var nepiešķirt tikai tad, ja apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sniedzējs vai lidostas izmantotājs, kas veic
pašpakalpojumus, paša vainas dēļ neatbilst šajā nodaļā noteiktajiem
kritērijiem.
3.
Apstiprinātāja iestāde publisko apstiprinājumu
piešķiršanas un atsaukšanas kārtību un informē par to Komisiju.
26. pants
Apstiprinājumu savstarpēja atzīšana
Apstiprinājums, kas izsniegts dalībvalstī
saskaņā ar šo nodaļu, ļauj uzņēmumam sniegt apkalpošanas uz zemes pakalpojumus
kā apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējam vai kā lidostas izmantotājam,
kas veic pašpakalpojumus, visās dalībvalstīs, ievērojot apstiprinājumā
paredzētos nosacījumus un neskarot tirgus pieejamības ierobežojumus saskaņā ar
6. un 14. pantu.
V nodaļa — Lidostas un
centralizētās infrastruktūras vadības dienestu pienākums
27. pants
Piekļuve centralizētām infrastruktūrām un objektiem
1.
Šo pantu piemēro tikai tām lidostām, kurās gada
satiksmes intensitāte vismaz iepriekšējos trīs gados nav bijusi mazāka par
2 miljoniem pasažieru vai 50 000 tonnu kravas.
2.
Lidostas vadības dienests publicē lidostā esošo
centralizēto infrastruktūru sarakstu.
3.
Centralizēto infrastruktūru pārvaldību var uzticēt
lidostas vadības dienestam vai citai iestādei, kas var noteikt, ka apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sniedzējiem un lidostas izmantotājiem, kas veic
pašpakalpojumus, ir obligāti jāizmanto šīs infrastruktūras. Šādu infrastruktūru
pārvaldību īsteno pārredzami, objektīvi un nediskriminējoši.
4.
Lidostas vadības dienests vai, attiecīgā gadījumā, valsts
iestāde vai jebkura cita iestāde, kas kontrolē lidostas vadības dienestu,
objektīvi un pēc apspriešanās ar lidostas izmantotāju komiteju un uzņēmumiem,
kas sniedz apkalpošanas uz zemes pakalpojumus, lemj par infrastruktūrām, kas ir
jācentralizē. Lidostas vadības dienests vai, attiecīgā gadījumā, valsts iestāde
vai jebkura cita iestāde, kas kontrolē lidostas vadības dienestu, nodrošina,
lai visas infrastruktūras vai objekti, uz kuriem attiecas “centralizētas
infrastruktūras” definīcija, tiktu apzīmēti kā tādi un lai attiecībā uz šādām
infrastruktūrām vai objektiem tiktu ievērotas šajā nodaļā noteiktās prasības.
5.
Ja lidostas izmantotāju komiteja nepiekrīt lidostas
vadības dienesta lēmumam centralizēt vai necentralizēt infrastruktūru vai
centralizācijas apjomam, tā var lūgt attiecīgās dalībvalsts neatkarīgo
uzraudzības iestādi izlemt, vai konkrētā infrastruktūra ir jācentralizē un līdz
kādam apjomam.
6.
Apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējiem un lidostas
izmantotājiem, kas veic pašpakalpojumus, ir brīva piekļuve lidostas
infrastruktūrām, centralizētām infrastruktūrām un lidostas objektiem, ciktāl
tas nepieciešams, lai tie varētu veikt savu darbību. Lidostas vadības dienests
vai, attiecīgā gadījumā, centralizētās infrastruktūras vadības dienests, vai, attiecīgā
gadījumā, valsts iestāde vai jebkura cita iestāde, kas kontrolē lidostas
vadības dienestu vai, attiecīgā gadījumā, centralizētās infrastruktūras vadības
dienestu, var šādai piekļuvei piemērot nosacījumus, kas ir atbilstīgi,
objektīvi, pārredzami un nediskriminējoši.
7.
Apkalpošanas uz zemes pakalpojumiem pieejamo
platību lidostā sadala starp dažādajiem apkalpošanas uz zemes pakalpojumu
sniedzējiem un lidostas izmantotājiem, kas veic pašpakalpojumus, tostarp
jaunienācējiem, ciktāl tas nepieciešams, lai tie varētu īstenot savas tiesības
un lai būtu iespējama faktiska un godīga konkurence, pamatojoties uz
atbilstīgiem, objektīviem, pārredzamiem un nediskriminējošiem noteikumiem un
kritērijiem.
8.
Ja lēmums par centralizētās infrastruktūras
darbības jomu tiek iesniegts neatkarīgajai uzraudzības iestādei atbilstoši šā
panta 5. punktam, piemēro Direktīvas 2009/12/EK 6. pantā
noteikto procedūru.
28. pants
Maksa par centralizētām infrastruktūrām un objektiem
1.
Šo pantu piemēro tikai tām lidostām, kurās gada
satiksmes intensitāte vismaz iepriekšējos trīs gados nav bijusi mazāka par
2 miljoniem pasažieru vai 50 000 tonnu kravas.
2.
Ja par centralizētās infrastruktūras vai lidostas
objektu izmantošanu piemēro maksu, lidostas vadības dienests vai, attiecīgā
gadījumā, centralizētās infrastruktūras vadības dienests nodrošina, lai maksas
apmērs tiktu noteikts, pamatojoties uz atbilstīgiem, objektīviem, pārredzamiem
un nediskriminējošiem kritērijiem.
3.
Lidostas vadības dienests vai, attiecīgā gadījumā,
centralizētās infrastruktūras vadības dienests ir tiesīgs atgūt savas izmaksas
un gūt pamatotu peļņu no aktīviem, pamatojoties uz iekasēto maksu. Maksa ir
atlīdzība par pakalpojumu.
4.
Jebkura veida maksu, kas minēta 1. punktā,
nosaka individuālās lidostas līmenī pēc apspriešanās ar lidostas izmantotāju
komiteju un uzņēmumiem, kas sniedz apkalpošanas uz zemes pakalpojumus lidostā.
Lidostas vadības dienests vai, attiecīgā gadījumā, centralizētās infrastruktūras
vadības dienests katru gadu sniedz lidostas izmantotāju komitejai un
uzņēmumiem, kas sniedz apkalpošanas uz zemes pakalpojumus lidostā, informāciju
par komponentiem, pamatojoties uz kuriem tiek noteikta maksa. Informācijā
iekļauj vismaz:
(a)
to dažādu pakalpojumu un infrastruktūras sarakstu,
kurus nodrošina par maksu;
(b)
maksas noteikšanas metodoloģiju;
(c)
vispārējo izmaksu struktūru attiecībā uz aprīkojumu
un pakalpojumiem, uz ko attiecas maksa;
(d)
ieņēmumus no dažādiem maksas veidiem, to
pakalpojumu kopējās izmaksas, uz kuriem šāda maksa attiecas, un peļņu no
aktīviem;
(e)
jebkādu valsts iestāžu finansējumu aprīkojumam un
pakalpojumiem, uz ko attiecas maksa;
(f)
jebkuru būtisku ierosināto ieguldījumu paredzamo
ietekmi uz lidostas kapacitāti.
5.
Lidostas vadības dienests publicē maksas apmēru,
tostarp sīki izstrādātu sniegto pakalpojumu sarakstu, lai pierādītu, ka jebkuru
maksu, kas iekasēta par centralizētu infrastruktūru nodrošināšanu, par platību apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sniegšanai un par svarīgiem pakalpojumiem, kas saistīti ar
apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniegšanu, izmanto vienīgi, lai pilnībā vai
daļēji atgūtu visas saistītās izmaksas. Attiecīgā gadījumā centralizētās
infrastruktūras vadības dienests paziņo lidostas vadības dienestam maksas
apmēru, tostarp sīki izstrādātu sniegto pakalpojumu sarakstu.
6.
Ja lidostas izmantotāju komiteja nepiekrīt lidostas
vadības dienesta vai, attiecīgā gadījumā, centralizētās infrastruktūras vadības
dienesta noteiktajai maksai, tā var lūgt attiecīgās dalībvalsts neatkarīgo
uzraudzības iestādi izlemt par maksas apmēru.
7.
Ja lēmums par maksas apmēriem tiek iesniegts
neatkarīgajai uzraudzības iestādei atbilstoši šā panta 6. punktam, piemēro
Direktīvas 2009/12/EK 6. pantā noteikto procedūru.
29. pants
Juridiska nošķiršana
1.
Lidostās, kurās gada satiksmes intensitāte vismaz
iepriekšējo trīs gadu laikā nav bijusi mazāka par 2 miljoniem pasažieru
vai 50 000 tonnu kravas, lidostas vadības dienests vai centralizētās
infrastruktūras vadības dienests, ja tas sniedz apkalpošanas uz zemes pakalpojumus
trešām personām, izveido atsevišķu juridisku personu šādu apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sniegšanai.
Šāda juridiska persona tās juridiskās formas,
organizācijas un lēmumu pieņemšanas ziņā ir neatkarīga no jebkuras struktūras,
kas saistīta ar lidostas infrastruktūras pārvaldību, ja lidostas vadības
dienests sniedz apkalpošanas uz zemes pakalpojumus trešām personām, un no
jebkuras struktūras, kas saistīta ar centralizētu infrastruktūru, ja
centralizētās infrastruktūras vadības dienests sniedz apkalpošanas uz zemes
pakalpojumus trešām personām.
2.
Lidostās, kurās gada satiksmes intensitāte vismaz
iepriekšējo trīs gadu laikā nav bijusi mazāka par 2 miljoniem pasažieru
vai 50 000 tonnu kravas, personas, kas ir atbildīgas par lidostas
infrastruktūras pārvaldību vai centralizētās infrastruktūras pārvaldību,
nedrīkst ne tieši, ne netieši piedalīties tā neatkarīgā uzņēmuma struktūrās,
kurš sniedz apkalpošanas uz zemes pakalpojumus.
3.
Juridiskā persona, kas sniedz apkalpošanas uz zemes
pakalpojumus, kā minēts 1. punktā, nedrīkst saņemt finansiālas
šķērssubsīdijas no aeronavigācijas darbībām, kas saistītas ar lidostas
infrastruktūras pārvaldību, gadījumā, kad lidostas vadības dienests sniedz apkalpošanas
uz zemes pakalpojumus, vai no aeronavigācijas darbībām, kas saistītas ar
centralizētas infrastruktūras pārvaldību, gadījumā, kad centralizētās
infrastruktūras vadības dienests sniedz apkalpošanas uz zemes pakalpojumus, ja
šādas šķērssubsīdijas ļautu juridiskajai personai, kas sniedz apkalpošanas uz
zemes pakalpojumus, samazināt maksu, ko tā iekasē no trešām personām par saviem
apkalpošanas uz zemes pakalpojumiem.
4.
Šajā pantā lidostas vadības dienesta
“aeronavigācijas darbības” ir jebkura darbība, ko lidostas vadības dienests
veic savā attiecīgajā lidostā un kas ir saistīta ar pakalpojumu vai
infrastruktūru nodrošināšanu lidostas izmantotājiem, apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sniedzējiem to gaisa transporta darbībās vai aviopasažieriem, kuri
izmanto lidostu, piemēram, lidostas nodevu iekasēšana, infrastruktūru un
objektu piešķiršana, drošības un drošuma pasākumi lidostā. Ar aeronavigāciju
nesaistītas darbības ir darbības ar nekustamo īpašumu vai jebkuras darbības
citā nozarē, kas nav gaisa transports.
5.
Noslēdzot katru finanšu gadu, neatkarīgs revidents
izvērtē situāciju un publiski paziņo, ka šāda finansiāla šķērssubsidēšana nav
notikusi. Ja juridiskā persona, kas sniedz apkalpošanas uz zemes pakalpojumus,
saņem šķērssubsīdijas no darbībām, kas nav saistītas ar aeronavigācijas
darbībām, struktūra, kas pārvalda lidostas infrastruktūru, vai struktūra, kas
pārvalda centralizēto infrastruktūru, pierāda, ka tas ir saskaņā ar
3. punktu.
VI nodaļa — Darbību un kvalitātes
koordinācija
30. pants
Lidostas vadības dienesta nozīme apkalpošanas uz zemes pakalpojumu koordinācijā
1.
Lidostas vadības dienests ir atbildīgs par apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu pienācīgu koordināciju savā lidostā. Lidostas vadības
dienests kā virszemes darbību koordinators jo īpaši nodrošina, lai apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sniedzēju un pašpakalpojumus veicošo lidostas izmantotāju
darbības atbilstu lidostas profesionālās ētikas normām, kas noteiktas
31. pantā.
2.
Turklāt lidostās, kurās gada satiksmes intensitāte
vismaz trīs secīgus gadus nav bijusi mazāka par 5 miljoniem pasažieru vai
100 000 tonnu kravas:
(a)
apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzēju un
pašpakalpojumus veicošo lidostas izmantotāju darbības atbilst 32. pantā
noteiktajiem obligātajiem kvalitātes standartiem;
(b)
lidostas vadības dienests nodrošina, lai apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sniedzēju un pašpakalpojumus veicošo lidostas izmantotāju
darbības tiktu koordinētas, izmantojot kopīgas lēmumu pieņemšanas mehānismu un
atbilstošu ārkārtas rīcības plānu.
3.
Šā panta noteikumi neskar ES konkurences
noteikumus.
4.
Lidostas vadības dienests iesniedz Eirokontroles
Darbības izvērtēšanas iestādei gada ziņojumu par 2. punktā noteikto
pasākumu piemērošanu. Darbības izvērtēšanas iestāde iesniedz konsolidētu
ziņojumu Komisijai.
5.
Lidostas vadības dienests informē valsts apstiprinātāju
iestādi par ikvienu problēmu savā lidostā saistībā ar apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sniedzējiem vai lidostas izmantotājiem, kas veic pašpakalpojumus.
31. pants
Profesionālās ētikas normas
1.
Šajā pantā “profesionālās ētikas normas” ietver
jebkurus noteikumus, ko definējis lidostas vadības dienests, valsts iestāde vai
jebkura cita iestāde, kura kontrolē lidostu, lai nodrošinātu tās pienācīgu
darbību.
2.
Lidostas vadības dienests, valsts iestāde vai
jebkura cita iestāde, kura kontrolē lidostu, var noteikt profesionālās ētikas
normas.
3.
Profesionālās ētikas normas atbilst šādiem
principiem:
(a)
tās nediskriminējoši piemēro dažādajiem apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sniedzējiem un lidostas izmantotājiem;
(b)
tās ir saistītas ar iecerēto mērķi;
(c)
tās nedrīkst praksē mazināt piekļuvi tirgum vai pašpakalpojumu
veikšanas brīvību vairāk, nekā tas paredzēts šajā regulā.
4.
Dalībvalsts attiecīgā gadījumā pēc lidostas vadības
dienesta priekšlikuma var:
(a)
aizliegt apkalpošanas uz zemes pakalpojumu
sniedzējam vai lidostas izmantotājam, kas veic pašpakalpojumus, sniegt apkalpošanas
uz zemes pakalpojumus vai veikt pašpakalpojumus, ja attiecīgais pakalpojumu
sniedzējs vai izmantotājs neievēro profesionālās ētikas normas;
(b)
pieprasīt, lai apkalpošanas uz zemes pakalpojumu
sniedzēji lidostā godīgi un nediskriminējoši piedalītos valsts normatīvajos
aktos noteikto sabiedrisko pakalpojumu saistību izpildē, ieskaitot pienākumu
nodrošināt nepārtrauktu pakalpojumu sniegšanu.
32. pants
Obligātie kvalitātes standarti
1.
Šajā pantā “obligātie kvalitātes standarti” ir
obligātās kvalitātes līmeņa prasības, ko piemēro apkalpošanas uz zemes
pakalpojumiem.
2.
Lidostās, kurās gada satiksmes intensitāte vismaz
iepriekšējo trīs gadu laikā nav bijusi mazāka par 5 miljoniem pasažieru
vai 100 000 tonnu kravas, lidostas vadības dienests vai, attiecīgā
gadījumā, valsts iestāde vai jebkura cita iestāde, kas kontrolē lidostu, nosaka
obligātos kvalitātes standartus apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniegšanai.
3.
Apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzēji un lidostas
izmantotāji, kas veic pašpakalpojumus, ievēro šādus obligātos kvalitātes
standartus. Turklāt lidostas izmantotāji un apkalpošanas uz zemes pakalpojumu
sniedzēji ievēro obligātos kvalitātes standartus to līgumattiecībās.
4.
Obligātie kvalitātes standarti attiecas jo īpaši uz
šādām jomām: darbības efektivitāte, apmācība, informācija un palīdzība
pasažieriem, jo īpaši, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK)
Nr. 261/2004[18] un (EK)
Nr. 1107/2006[19], kopīga lēmumu
pieņemšana, drošība, drošums, pasākumi ārkārtas gadījumos un vide.
5.
Obligātie kvalitātes standarti ir taisnīgi,
pārredzami, nediskriminējoši un neskar piemērojamos Savienības tiesību aktus,
tostarp Regulu (EK) Nr. 261/2004 un (EK) Nr. 1107/2006. Tie ir
atbilstīgi, samērīgi un būtiski attiecībā uz lidostas darbību kvalitāti. Šajā ziņā
pienācīgi ņem vērā muitas, lidostas drošības un imigrācijas procedūru
kvalitāti.
6.
Obligātie kvalitātes standarti atbilst Komisijas
noteiktajām specifikācijām. Komisija ir pilnvarota pieņemt šādas
specifikācijas, izmantojot deleģētus aktus saskaņā ar 42. pantu.
7.
Pirms šādu standartu noteikšanas lidostas vadības
dienests apspriežas ar lidostas izmantotāju komiteju un apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sniedzējiem.
33. pants
Pienākums ziņot par apkalpošanas uz zemes pakalpojumu efektivitāti
1.
Lidostās, kurās gada satiksmes intensitāte vismaz
trīs secīgus gadus nav bijusi mazāka kā 5 miljoni pasažieru vai
100 000 tonnu kravas, apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzēji un lidostas
izmantotāji, kas veic pašpakalpojumus, ziņo Komisijai par to darbības
efektivitāti.
2.
Komisija ir pilnvarota noteikt sīkāku kārtību
attiecībā uz sniedzamo ziņojumu saturu un izplatīšanu, pieņemot deleģētu aktu
saskaņā ar 42. pantu.
34. pants
Apmācība
1.
Apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzēji un lidostas
izmantotāji, kas veic pašpakalpojumus, nodrošina, lai visi to darbinieki, kas
iesaistīti apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniegšanā, tostarp vadības
pārstāvji un pārraugi, regulāri izietu īpašu un periodisku apmācību, lai varētu
veikt tiem uzticētos uzdevumus.
2.
Ikviens darbinieks, kas iesaistīts apkalpošanas uz
zemes pakalpojumu sniegšanā, iziet vismaz divu dienu apmācību, kas ir saistīta
ar darbiniekam uzticētajiem pienākumiem. Ikviens darbinieks iziet atbilstošu
apmācību, kad tas uzsāk jaunu darbu vai kad tam tiek uzticēts jauns pienākums.
3.
Ja tas ir būtiski attiecībā uz konkrēto apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu darbību, apmācībā ietver vismaz šādus jautājumus:
(a)
drošība, tostarp drošības kontrole, darbību
drošība, drošības aprīkojums un drošības apdraudējumu pārvaldība;
(b)
bīstamas preces;
(c)
kontrolējamās teritorijas drošība, tostarp drošības
filozofija, drošības noteikumi, apdraudējumi, cilvēkfaktori, kontrolējamās
teritorijas marķējumi un zīmes, avārijas situācijas, FOD novēršana,
individuālā aizsardzība, avārijas, incidenti un bīstama savstarpēja tuvošanās,
un kontrolējamās teritorijas drošības uzraudzība;
(d)
kontrolējamās teritorijas transportlīdzekļu
vadītāju apmācība, tostarp vispārīga atbildība un procedūras (procedūras
samazinātas redzamības apstākļos), transportlīdzekļu aprīkojums, lidostu noteikumi
un satiksmes un manevrēšanas zonu izkārtojums;
(e)
zemes apkalpošanas iekārtas (GSE),
operācijas un pārvaldība, tostarp GSE tehniskā apkope un GSE
operācijas;
(f)
slodzes kontrole, tostarp vispārējā kompetence un
zināšanas attiecībā uz svaru un līdzsvaru, gaisa kuģu konstrukcijas slodzes
ierobežojumi, iekraušanas ierīces, beramkravu tilpņu iekraušana, kravas lapas,
līdzsvara tabulas/diagrammas, iekraušanas instrukciju ziņojums (LIR),
iekraušanas ziņojumi un bīstamu preču slodzes kontrole;
(g)
funkcionāla apmācība par pasažieru apkalpošanu,
tostarp apmācība par pasažieru iekāpšanu, trapiem un pasažieru informēšanu un
palīdzības sniegšanu tiem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 261/2004 un (EK)
Nr. 1107/2006;
(h)
funkcionāla apmācība par bagāžas apstrādi;
(i)
apmācība par gaisa kuģa apkalpošanu un iekraušanu;
(j)
gaisa kuģu kustība uz zemes, tostarp operācijas
saistībā ar gaisa kuģu kustību uz zemes, aprīkojuma ekspluatācija, aprīkojuma
un gaisa kuģu savienošanas un atvienošanas kārtība, rokas signāli gaisa kuģu
kustībā uz zemes, gaisa kuģu manevrēšana un palīdzība gaisa kuģu kustībā uz
zemes;
(k)
kravas un pasta apstrāde, tostarp preču
tirdzniecībai piemērojamie aizliegumi un ierobežojumi;
(l)
apmācība par gaisa kuģu sagatavošanas lidojumam koordināciju;
(m)
vide, tostarp izšļakstījumu kontrole, izmešu un
izplūžu pārvaldība un atkritumu utilizācija;
(n)
ārkārtas pasākumi un neparedzētu gadījumu
pārvaldība;
(o)
ziņošanas sistēmas;
(p)
ārpakalpojumu kvalitātes kontrole.
4.
Katrs apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējs
un lidostas izmantotājs, kas veic pašpakalpojumus, katru gadu ziņo lidostas
vadības dienestam par sava apmācības pienākuma izpildi.
35. pants
Apakšuzņēmuma līgumu slēgšana
1.
Neskarot 2., 3. un 4. punktu, apkalpošanas uz
zemes pakalpojumu sniedzēji var slēgt apakšuzņēmuma līgumus.
2.
Lidostas izmantotāji, kas veic pašpakalpojumus, var
noslēgt apakšuzņēmuma līgumus par apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniegšanu
tikai tad, ja tie uz laiku nespēj veikt pašpakalpojumus force majeure
apstākļu dēļ.
3.
Apakšuzņēmēji nedrīkst uzticēt apkalpošanas uz
zemes pakalpojumu sniegšanu citiem apakšuzņēmējiem.
4.
Apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējs, kas
minēts 11. panta 1. punktā, nedrīkst noslēgt apakšuzņēmuma līgumus
par apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniegšanu, izņemot gadījumus, kad tas uz
laiku nespēj sniegt šādus apkalpošanas uz zemes pakalpojumu force majeure
apstākļu dēļ.
5.
Ikviens apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējs
un pašpakalpojumus veicošs lidostas izmantotājs, kas izmanto vienu vai vairākus
apakšuzņēmējus, nodrošina, lai apakšuzņēmēji izpildītu saistības, kas apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sniedzējiem noteiktas ar šo regulu.
6.
Ikviens apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējs
un pašpakalpojumus veicošs lidostas izmantotājs, kas izmanto vienu vai vairākus
apakšuzņēmējus, paziņo lidostas vadības dienestam attiecīgo apakšuzņēmēju
nosaukumu un darbības.
7.
Ja apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējs
iesniedz pieteikumu apstiprinājuma saņemšanai, lai varētu sniegt apkalpošanas
uz zemes pakalpojumus atbilstoši 7. pantā noteiktajai atlases procedūrai,
tas norāda to līgumslēdzēju skaitu, darbības un nosaukumu, kurus tas ir
iecerējis izmantot.
VII nodaļa — Starptautiskās
attiecības
36. pants
Attiecības ar trešām valstīm
1.
Neskarot Savienības starptautiskās saistības,
Komisija saskaņā ar 43. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru
var nolemt, ka dalībvalstij vai dalībvalstīm ir jāveic pasākumi, tostarp
pilnībā vai daļēji jāaptur tiesības piekļūt apkalpošanas uz zemes pakalpojumu
tirgum to teritorijā trešās valsts apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējiem
un lidostas izmantotājiem, kas veic pašpakalpojumus, lai izbeigtu attiecīgās
trešās valsts diskriminējošu rīcību, kad vien tiek konstatēts, ka trešā valsts
attiecībā uz piekļuvi apkalpošanas uz zemes pakalpojumu vai pašpakalpojumu
tirgum:
(a)
de jure vai de facto
nenodrošina dalībvalsts apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējiem un lidostas
izmantotājiem, kas veic pašpakalpojumus, tādu attieksmi, kas ir salīdzināma ar
to attieksmi, kuru dalībvalsts nodrošina attiecīgās trešās valsts apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sniedzējiem un lidostas izmantotājiem, kas veic
pašpakalpojumus, tās lidostā, vai
(b)
de jure vai de facto
nodrošina dalībvalsts apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzējiem un lidostas
izmantotājiem, kas veic pašpakalpojumus, mazāk labvēlīgu attieksmi nekā tā, ko
šāda trešā valsts nodrošina saviem apkalpošanas uz zemes pakalpojumu
sniedzējiem un lidostas izmantotājiem, kas veic pašpakalpojumus, vai
(c)
nodrošina citu trešo valstu apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sniedzējiem un lidostas izmantotājiem, kas veic pašpakalpojumus,
labvēlīgāku attieksmi nekā attiecīgās dalībvalsts apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sniedzējiem un lidostas izmantotājiem, kas veic pašpakalpojumus.
2.
Trešās valsts apkalpošanas uz zemes pakalpojumu
sniedzēju vai lidostas izmantotāju, kas veic pašpakalpojumus, uzskata par
fizisku vai juridisku personu, kas izveidota saskaņā ar attiecīgās trešās
valsts tiesību aktiem un kuras juridiskā adrese, galvenā administrācija vai
galvenā uzņēmējdarbības vieta atrodas šādas trešās valsts teritorijā.
3.
Savienība un/vai dalībvalstis nodrošina, lai
attiecībā uz tiesībām piekļūt tirgum trešās valstīs nenotiktu diskriminācija
starp Savienības lidostas izmantotājiem, kas sniedz apkalpošanas uz zemes
pakalpojumus trešām personām, un citiem Savienības apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sniedzējiem.
VIII nodaļa — Ziņošanas un
uzraudzības pienākumi
37. pants
Dalībvalstu ziņošanas pienākumi
1.
Dalībvalstis līdz katra gada 1. jūlijam nosūta
Komisijai to lidostu sarakstu, kurām piemēro vismaz vienu no 6. panta 2. punktā
vai 14. pantā noteiktajiem apkalpošanas uz zemes pakalpojumu tirgus
pieejamības ierobežojumiem.
2.
Dalībvalstis līdz katra gada 1. jūlijam
iesniedz Komisijai to apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzēju un
pašpakalpojumus veicošo lidostas izmantotāju sarakstu, kurus dalībvalsts
apstiprinājusi saskaņā ar IV nodaļu par apstiprināšanas procedūrām.
38. pants
Lidostu sarakstu publicēšana
Līdz katra gada beigām Komisija publicē Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī šādu informāciju:
(a)
to Savienības lidostu sarakstu, kurās gada
satiksmes intensitāte vismaz iepriekšējos trīs gados nav bijusi mazāka par
5 miljoniem pasažieru vai 100 000 tonnu kravas;
(b)
to Savienības lidostu sarakstu, kurās gada
satiksmes intensitāte vismaz iepriekšējos trīs gados nav bijusi mazāka par
2 miljoniem pasažieru vai 50 000 tonnu kravas;
(c)
komerciālai satiksmei atvērto Savienības lidostu
sarakstu;
(d)
to lidostu sarakstu, kurām piemēro ierobežojumus
saskaņā ar 6. panta 2. punktu vai 14. pantu;
(e)
to apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzēju un
pašpakalpojumus veicošo lidostas izmantotāju sarakstu, kuri apstiprināti
saskaņā ar IV nodaļu par apstiprināšanas procedūrām.
39. pants
Novērtēšana un informatīvs ziņojums
1.
Komisija ne vēlāk kā piecus gadus pēc dienas, no
kuras sāk piemērot šo regulu, iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu
par šīs regulas īstenošanu. Ziņojumā jo īpaši novērtē jebkādu būtisku ietekmi
uz apkalpošanas uz zemes pakalpojumu kvalitāti, nodarbinātību un darba
apstākļiem. Ziņojumā iekļauj šādu pamatrādītāju un kritēriju kopumu par lidostu
izlasi:
(a)
apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzēju
vidējais skaits Savienības lidostās attiecībā uz visām 11 pakalpojumu
kategorijām;
(b)
pašpakalpojumus veicošo lidostas izmantotāju skaits
Savienības lidostās attiecībā uz visām 11 pakalpojumu kategorijām;
(c)
to lidostu skaits, kurās apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sniedzēju skaits ir ierobežots, un ierobežojuma(-u) apmērs;
(d)
to uzņēmumu skaits, kuri saņēmuši apstiprinājumu no
dalībvalsts un darbojas citā dalībvalstī;
(e)
ieinteresēto personu viedoklis par apstiprināšanas
sistēmu (apstiprināšanas kritēriji, īstenošanas jautājumi, cena u. c.);
(f)
to apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzēju un
pašpakalpojumus veicošo lidostas izmantotāju skaits, kuri darbojas Savienībā
(kopā);
(g)
centralizētu infrastruktūru maksa un pārvaldības
sistēma katrā lidostā;
(h)
lidostas vadības dienesta daļa no apkalpošanas uz
zemes pakalpojumu sniegšanas tirgus katrā lidostā attiecībā uz visām
11 pakalpojumu kategorijām;
(i)
to lidostas izmantotāju tirgus daļa, kuri sniedz apkalpošanas
uz zemes pakalpojumus trešām personām, katrā lidostā attiecībā uz visām
pakalpojumu kategorijām;
(j)
ar apkalpošanas uz zemes pakalpojumiem saistīti
drošības negadījumi;
(k)
ieinteresēto personu viedoklis par apkalpošanas uz
zemes pakalpojumu kvalitāti lidostās no personāla kompetences, vides, drošības
un darbību koordinācijas viedokļa (kopīga lēmumu pieņemšana, pasākumi ārkārtas
gadījumos, apmācība lidostas vidē, apakšuzņēmuma līgumu slēgšana);
(l)
obligātie kvalitātes standarti apkalpošanas uz
zemes pakalpojumu uzņēmumiem;
(m)
apmācības iezīmes;
(n)
personāla pārcelšana un tās ietekme uz darbinieku
aizsardzību;
(o)
nodarbinātība un darba apstākļi apkalpošanas uz
zemes pakalpojumu sektorā.
2.
Komisija un dalībvalstis sadarbojas informācijas
vākšanā 1. punktā minētā ziņojuma vajadzībām.
3.
Uz šā ziņojuma pamata Komisija var izlemt, vai ir
nepieciešams pārskatīt šo regulu.
IX nodaļa — Sociālā aizsardzība
40. pants
Sociālā aizsardzība
Neskarot šīs regulas piemērošanu un ievērojot
citus Savienības tiesību aktu noteikumus, dalībvalstis var veikt vajadzīgos
pasākumus darbinieku tiesību aizsardzības nodrošināšanai.
X nodaļa — Lēmumu vai individuālu
pasākumu pārsūdzēšana
41. pants
Pārsūdzības tiesības
1.
Dalībvalstis vai, attiecīgā gadījumā, lidostu
vadības dienesti nodrošina, lai jebkurai personai, kam ir likumīgas intereses,
būtu tiesības pārsūdzēt lēmumus vai individuālus pasākumus, kas pieņemti
saskaņā ar 6. panta 2. punktu (apkalpošanas uz zemes pakalpojumi
trešām personām), 7.–10. pantu (atlases procedūra), 13. pantu
(lidostas uz salām), 23. un 24. pantu (apstiprināšanas lēmumi),
27. pantu (piekļuve centralizētām infrastruktūrām un objektiem),
28. pantu (maksa par centralizētām infrastruktūrām un objektiem),
31. pantu (profesionālās ētikas normas) un 32. pantu (obligātie
kvalitātes standarti).
2.
Pārsūdzību var iesniegt valsts tiesā vai citā
valsts iestādē, kas nav lidostas vadības dienests un kas attiecīgā gadījumā ir
neatkarīga no valsts iestādes, kura kontrolē lidostas vadības dienestu. Ja tā
ir noteikts šajā regulā, pārsūdzību iesniedz neatkarīgajai uzraudzības
iestādei.
XI nodaļa — Noteikumi par
īstenošanu un deleģētām pilnvarām
42. pants
Deleģēšanas īstenošana
1.
Pilnvaras pieņemt deleģētus aktus Komisijai
piešķir, ievērojot šajā pantā paredzētos nosacījumus.
2.
Šīs regulas 22., 32. un 33. pantā minētās
pilnvaras deleģē uz nenoteiktu laiku, sākot no šīs regulas spēkā stāšanās
dienas.
3.
Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā brīdī var
atsaukt 22., 32. un 33. pantā minēto pilnvaru deleģējumu. Lēmums par
atsaukšanu izbeidz to pilnvaru deleģēšanu, kuras precizētas minētajā lēmumā. Lēmums
stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības
Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā datumā, kas tajā noteikts. Tas neietekmē jau
spēkā esošo deleģēto aktu spēkā esību.
4.
Līdzko Komisija ir pieņēmusi deleģēto aktu, tā par
to vienlaikus paziņo Eiropas Parlamentam un Padomei.
5.
Deleģēts akts, kas pieņemts saskaņā ar 22., 32. un
33. pantu, stājas spēkā tikai tad, ja ne Eiropas Parlaments, ne Padome
divu mēnešu laikā pēc informācijas saņemšanas par šādu aktu nav izteikuši
iebildumus vai ja pirms minētā termiņa beigām gan Eiropas Parlaments, gan
Padome ir paziņojuši Komisijai, ka neizvirzīs iebildumus. Pēc Eiropas
Parlamenta vai Padomes ierosmes minēto termiņu pagarina par diviem mēnešiem.
43. pants
Komiteju procedūra
1.
Komisijai palīdz komiteja Regulas (ES)
Nr. 182/2011 nozīmē.
2.
Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro 4. pantu
Regulā (ES) Nr. 182/2011. Ja komitejas atzinums ir jāsaņem rakstiskā
procedūrā, šādu procedūru beidz bez rezultāta, ja atzinuma sniegšanai noteiktajā
termiņā tā nolemj komitejas priekšsēdētājs vai to pieprasa komitejas locekļi ar
vienkāršu balsu vairākumu.
3.
Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro 5. pantu
Regulā (ES) Nr. 182/2011. Ja komitejas atzinums ir jāsaņem rakstiskā
procedūrā, šādu procedūru beidz bez rezultāta, ja atzinuma sniegšanai
noteiktajā termiņā tā nolemj komitejas priekšsēdētājs vai to pieprasa komitejas
locekļi ar vienkāršu balsu vairākumu.
XII nodaļa — Nobeiguma noteikumi
44. pants
Atcelšana
Direktīva 96/67/EK tiek atcelta, sākot no
šīs regulas piemērošanas dienas.
Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par
atsaucēm uz šo regulu.
45. pants
Pārejas noteikumi
1.
Pakalpojumu sniedzēji, kas atlasīti saskaņā ar
Direktīvas 96/67/EK 11. pantu pirms šīs regulas piemērošanas dienas,
joprojām ir pilnvaroti atbilstoši Direktīvā 96/67/EK paredzētajiem
nosacījumiem, līdz beidzas sākotnēji plānotais atlases termiņš.
2.
Lidostās, kurās ir atlasīti tikai divi pakalpojumu
sniedzēji katrā pakalpojumu kategorijā atbilstoši Direktīvas 96/67/EK
6. panta 2. punktam un kurās saskaņā ar šīs regulas 6. panta
2. punktu ir jāatlasa ne mazāk kā trīs pakalpojumu sniedzēji, atlases
procedūru saskaņā ar šīs regulas 7.–13. pantu organizē tā, lai trešais
pakalpojumu sniedzējs tiktu atlasīts un varētu sākt darbību ne vēlāk kā vienu
gadu pēc šīs regulas piemērošanas dienas.
3.
Saskaņā ar Direktīvas 96/67/EK 14. pantu
izsniegtie apstiprinājumi turpina būt spēkā līdz to termiņa beigām un jebkurā
gadījumā ne ilgāk kā divus gadus pēc šīs regulas piemērošanas dienas.
4.
Ja uzņēmumam tiek izsniegts apstiprinājums saskaņā
ar šo regulu, tas divu mēnešu laikā pieprasa atcelt visus tā apstiprinājumus,
kas izsniegti saskaņā ar Direktīvas 96/67/EK 14. pantu. Tomēr, ja
saskaņā ar Direktīvas 96/67/EK 14. pantu izsniegta apstiprinājuma
termiņš beidzas divu mēnešu laikā no jaunā apstiprinājuma izsniegšanas saskaņā
ar šo regulu, uzņēmumam nav pienākuma pieprasīt atcelšanu.
5.
Šīs regulas 26. pantu nepiemēro
apstiprinājumiem, kas izsniegti saskaņā ar Direktīvas 96/67/EK
14. pantu.
46. pants
Stāšanās spēkā un piemērošana
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc
tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šo regulu piemēro no 20XX.XX.XX
[18 mēnešus pēc pieņemšanas dienas].
Šī regula uzliek saistības kopumā un
ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā —                       Padomes
vārdā —
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
PIELIKUMS
APKALPOŠANAS
UZ ZEMES PAKALPOJUMU KATEGORIJU SARAKSTS
1.
Administrācija uz zemes un pārraudzība ietver šādas
apakškategorijas:
1.1.
pārstāvību un sakaru pakalpojumus ar vietējām
iestādēm vai citām struktūrām, norēķinus lidostas izmantotāja vārdā un biroja
telpu nodrošināšanu tā pārstāvjiem;
1.2.
kravas kontroli, saziņu un telekomunikācijas;
1.3.
iekraušanas ierīču apstrādi, uzglabāšanu un
pārvaldību;
1.4.
citus uzraudzīšanas pakalpojumus pirms lidojuma,
lidojuma laikā un pēc tā, kā arī citus administratīvus pakalpojumus, ko lūdz lidostas
izmantotājs.
2.
Pasažieru apkalpošana ietver jebkāda veida
informācijas un palīdzības sniegšanu — tostarp saskaņā ar attiecīgajiem ES
tiesību aktiem par pasažieru tiesībām —, pasažieriem ielidojot, izlidojot,
pārsēžoties vai caurbraucot, ieskaitot pasažieru biļešu un lidojuma dokumentu
pārbaudi, bagāžas reģistrāciju un tās nogādi šķirošanas vietā.
3.
Bagāžas apstrāde ietver bagāžas apstrādi šķirošanas
vietā, šķirošanu, sagatavošanu izlidošanai, iekraušanu ierīcēs, ar kurām to
paredzēts nogādāt no gaisa kuģa šķirošanas vietā un otrādi, un izkraušanu no
tām, kā arī bagāžas transportēšanu no šķirošanas vietas uz saņemšanas vietu.
4.
Kravas un pasta apstrāde ietver šādas
apakškategorijas:
4.1.
attiecībā uz kravu — eksporta, tranzīta un
importa kravas fizisko apstrādi, attiecīgo dokumentu apstrādi, muitas
procedūras un drošības procedūru veikšanu, par ko puses vienojušās vai ko
nosaka apstākļi;
4.2.
attiecībā uz pastu — ienākošā un izejošā pasta
fizisko apstrādi, saistīto dokumentu apstrādi, drošības procedūru veikšanu, par
ko puses vienojušās vai ko nosaka apstākļi.
5.
Apkalpošana uz perona ietver šādas
apakškategorijas:
5.1.
gaisa kuģu manevrēšanu uz zemes pēc ielidošanas un
pirms izlidošanas;
5.2.
palīdzību gaisa kuģa novietošanā un vajadzīgo
iekārtu nodrošināšanu;
5.3.
sakarus starp gaisa kuģi un pakalpojumu sniedzēju
uz zemes;
5.4.
gaisa kuģa piekraušanu un izkraušanu, ieskaitot tam
vajadzīgo līdzekļu nodrošināšanu un darbināšanu, kā arī apkalpes un pasažieru
pārvešanu starp gaisa kuģi un terminālu un bagāžas pārvešanu starp gaisa kuģi
un terminālu;
5.5.
motora iedarbināšanai vajadzīgo ierīču
nodrošināšanu un darbināšanu;
5.6.
gaisa kuģa pārvietošanu pēc ielidošanas un pirms
izlidošanas, kā arī tam vajadzīgo ierīču nodrošināšanu un darbināšanu;
5.7.
pārtikas un dzērienu transportēšanu, to iekraušanu
gaisa kuģī un izkraušanu no tā.
6.
Gaisa kuģu apkalpošana ietver šādas
apakškategorijas:
6.1.
gaisa kuģa ārējo un iekšējo tīrīšanu, kā arī
tualetes un ūdens sistēmas tīrīšanu;
6.2.
kabīnes atdzesēšanu un apsildīšanu, sniega un ledus
noņemšanu, gaisa kuģa atledošanu;
6.3.
kabīnes apgādāšanu ar piemērotu kabīnes aprīkojumu
un šā aprīkojuma uzglabāšanu.
7.
Nodrošināšana ar degvielu un eļļu ietver šādas
apakškategorijas:
7.1.
degvielas iepildīšanas un izsūknēšanas darbību
organizēšanu un veikšanu, ieskaitot degvielas uzglabāšanu — arī lidostas
tuvumā — un degvielas piegāžu kvalitātes un kvantitātes kontroli;
7.2.
eļļas un citu šķidrumu uzpildīšanu.
8.
Gaisa kuģu tehniskā apkope ietver šādas
apakškategorijas:
8.1.
parasto apkopi, ko veic pirms lidojuma;
8.2.
ārpuskārtas apkopi pēc lidostas izmantotāja
pieprasījuma;
8.3.
rezerves daļu un piemērota aprīkojuma nodrošināšanu
un pārvaldību;
8.4.
lūgumu pēc piemērotas novietošanas vietas un/vai
vietas angārā un šādas vietas rezervēšanu.
9.
Lidojumu vadības un apkalpes pārvaldība ietver
šādas apakškategorijas:
9.1.
lidojuma sagatavošanu izlidošanas lidostā vai citā
vietā;
9.2.
palīdzību lidojuma laikā, vajadzības gadījumā
ieskaitot novirzīšanu;
9.3.
darbības pēc lidojuma;
9.4.
apkalpes pārvaldību.
10.
Virszemes transports ietver šādas apakškategorijas:
10.1.
apkalpes, pasažieru, bagāžas, kravas un pasta
pārvadājumu organizēšanu un veikšanu starp vienas lidostas dažādiem
termināliem, bet izņemot tādus pašus pārvadājumus starp gaisa kuģi un kādu citu
vietu tās pašas lidostas robežās;
10.2.
īpašus pārvadājumus pēc lidostas izmantotāja
pieprasījuma.
11.
Pārtikas piegādātāju pakalpojumi ietver šādas
apakškategorijas:
11.1.
sadarbību ar piegādātājiem un administratīvo
pārvaldi;
11.2.
pārtikas un dzērienu, kā arī to sagatavošanai
vajadzīgā aprīkojuma uzglabāšanu;
11.3.
šāda aprīkojuma tīrīšanu;
11.4.
aprīkojuma, kā arī bāra un pārtikas piegāžu
sagatavošanu un nosūtīšanu.
[1]               IAHA (neatkarīgo apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sniedzēju asociāciju) aplēse par to locekļiem. Ne visi apkalpošanas
uz zemes pakalpojumu sniedzēji ir IAHA locekļi, un apkalpošanas uz zemes
pakalpojumu sniegšanā nodarbināto cilvēku skaits varētu būt vairāk nekā
110 000.
[2]               Apspriedes ar ieinteresētajām personām un Air market
observatory — Annual reports (“Gaisa tirgus observatorija — gada ziņojumi”),
pieejami vietnē
http://ec.europa.eu/transport/air/observatory_market/annual_reports_en.htm.
[3]               COM(2010) 623.
[4]               COM(2006) 821 galīgā redakcija.
[5]               Paziņojums, kas datēts ar 2011. gada 7. aprīli
un ko pieņēmušas ES tirdzniecības asociācijas, kuras pārstāv lidostas (ACI-Europe),
neatkarīgie apkalpošanas uz zemes pakalpojumu sniedzēji (IAHA) un
arodbiedrības (Eiropas Transporta federācija (ETF)). Pieejams vietnē:
https://www.itfglobal.org/files/seealsodocs/28646/Statement%20GH%20ACI%20IAHA%20ETF%20070411.pdf.
[6]               Eiropas Parlamenta 2007. gada 11. oktobra
rezolūcija par lidostu jaudu un lidlauka pakalpojumiem: ceļā uz
efektīvāku politiku (2007/2092(INI)). Pieejama vietnē: http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&language=EN&reference=P6-TA-2007-0433
[7]               Study on the impact of Directive
96/67/EC on groundhandling services 1996-2007 (“Direktīvas 96/67/EK par lidlauka pakalpojumiem ietekmes pētījums,
1996.–2007. gads”), Airport Research Center (Lidostu pētniecības centrs), 2009. gada februāris. Pieejams
vietnē: http://ec.europa.eu/transport/air/studies/doc/airports/2009_02_ground_handling.pdf.
[8]               Possible revision of Directive
96/67/EC on access to the groundhandling market at Community airports (“Iespējas pārskatīt Direktīvu 96/67/EK par
pieeju lidlauka sniegto pakalpojumu tirgum Kopienas lidostās”), Steer Davies
Gleave, 2010. gada jūnijs. Pieejams vietnē:
http://ec.europa.eu/transport/air/studies/airports_en.htm.
[9]               Lidostas izmantotāju komiteja ir lidostas izmantotāju
(t. i., aviokompāniju) pārstāvju komiteja, kas izveidota katrā lidostā.
[10]             Centralizētas infrastruktūras ir infrastruktūras, “ko
izmanto, lai sniegtu tādus apkalpošanas uz zemes pakalpojumus, kuru
sarežģītība, izmaksas vai ietekme uz apkārtējo vidi neļauj tos dalīt vai
sadalīt vairākiem.”
[11]             Tiesas 2004. gada 9. decembra spriedums lietā C-460/02,
Komisija pret Itāliju. Tiesas 2005. gada 14. jūlija spriedums lietā
C-386/03, Komisija pret Vāciju.
[12]             OV C [..], [..], [..]. lpp.
[13]             OV C [..], [..], [..]. lpp.
[14]             OV L 272, 25.10.1996., 36. lpp.
[15]             COM(2011) 144 galīgā redakcija.
[16]             OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.
[17]             Padomes 2001. gada 12. marta
Direktīva 2001/23/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz
darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai
uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā, OV L 82, 22.3.2001.,
16. lpp.
[18]             OV L 46, 17.2.2004., 1. lpp.
[19]             OV L 204, 26.7.2006., 1. lpp.