               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 12.11.2020
            COM(2020) 735 final
            2020/0326(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos, attiecībā uz grozījumiem minētā nolīguma II pielikumā par sociālā nodrošinājuma sistēmu koordināciju
            (Dokuments attiecas uz EEZ)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Apvienotajā komitejā saistībā ar paredzēto tās lēmuma pieņemšanu par grozījumiem Nolīguma starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos II pielikumā (par sociālā nodrošinājuma sistēmu koordināciju).

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Nolīgums starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos

               Eiropas Kopiena un tās dalībvalstis, no vienas puses, un Šveice, no otras puses, 1999. gadā noslēdza divpusēju nolīgumu par personu brīvu pārvietošanos, kurš stājās spēkā 2002. gada 1. jūnijā (OV L 114, 30.4.2002., 6. lpp.). Sākotnēji nolīgums tika noslēgts uz septiņiem gadiem, un šis termiņš beidzās 2009. gada 31. maijā. Pēc Šveices 2009. gada 8. februāra referenduma to pagarināja uz nenoteiktu laiku.

               Nolīgumā ir noteikts princips par personu

                  brīvu pārvietošanos

               starp Eiropas Savienības un Šveices teritoriju. Ar nolīgumu ES un Šveices pilsoņiem piešķir savstarpējas ieceļošanas un uzturēšanās tiesības, tiesības uz apmaksātu darbu, tiesības veikt uzņēmējdarbību kā pašnodarbinātām personām un tiesības uzturēties līgumslēdzēju pušu teritorijā pēc nodarbinātības beigām.

               Šā nolīguma II pielikumā paredzēta sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinācija.

               2.2.Apvienotā komiteja

               Ar nolīguma 14. pantu izveido Apvienoto komiteju, kurā ir abu pušu pārstāvji un kura ir atbildīga par nolīguma pārvaldību un pareizu piemērošanu. Tā ir atbildīga par visu to strīdu izšķiršanu, kas saistīti ar nolīguma ievērošanu. Tā pieņem lēmumus nolīgumā paredzētajos gadījumos. Apvienotā komiteja pieņem lēmumus, savstarpēji vienojoties.

               Apvienotā komiteja lemj par visiem nepieciešamajiem grozījumiem attiecībā uz konkrētiem nolīguma pielikumiem. Saskaņā ar 18. pantu Apvienotā komiteja var izdarīt grozījumus nolīguma II pielikumā.

               Lēmuma 2002/309/EK
                  1
                2. pantā ir noteikts, ka Padome pēc Komisijas priekšlikuma noteiks nostāju, kāda Savienībai jāieņem attiecībā uz Apvienotās komitejas lēmumiem. Šajā nolūkā Komisija iesniedz šo priekšlikumu Padomes lēmumam par nostāju, kas Savienībai būtu jāieņem Apvienotajā komitejā.

               2.3.Paredzētais Apvienotās komitejas akts

               Apvienotajai komitejai ir jāpieņem lēmums par grozījumiem nolīguma II pielikumā par sociālā nodrošinājuma sistēmu koordināciju (“paredzētais akts”).

               Grozījumus II pielikumā pieņem ar Apvienotās komitejas lēmumu, un tie var stāties spēkā tūlīt pēc minētā lēmuma pieņemšanas.

               Paredzētā akta mērķis ir nodrošināt sociālā nodrošinājuma tiesību savstarpēju aizsardzību Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, bezvalstniekiem un bēgļiem, kā arī viņu ģimenes locekļiem un apgādnieku zaudējušajiem, kuri līdz pārejas perioda beigām, kā definēts izstāšanās līguma 126. pantā, ir vai ir bijuši pārrobežu situācijā, kurā vienlaikus ir iesaistīta viena vai vairākas nolīguma līgumslēdzējas puses un Apvienotā Karaliste.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Pamatojoties uz Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes (“Apvienotā Karaliste”) izstāšanos no Eiropas Savienības, pēc pārejas perioda, kas noteikts starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un Apvienoto Karalisti noslēgtā izstāšanās līguma (“izstāšanās līgums”) 126. pantā, nolīgums Apvienotajai Karalistei vairs nav piemērojams.

               Saskaņā ar nolīguma 23. pantu šā nolīguma izbeigšana neietekmē tiesības, ko ieguvušas privātpersonas, un līgumslēdzējas puses savstarpējas vienošanās ceļā lemj, kā rīkoties attiecībā uz tiesībām, kuras tiek iegūtas.

                  Izstāšanās līguma 33. pantā ir noteikts, ka izstāšanās līguma III sadaļu piemēro arī Šveices valstspiederīgajiem ar nosacījumu, ka Šveice ir noslēgusi un piemēro attiecīgus nolīgumus ar Apvienoto Karalisti, kuri attiecas uz Savienības pilsoņiem, kā arī attiecīgus nolīgumus ar Eiropas Savienību, kuri attiecas uz Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem.

                  Saskaņā ar 26. panta b) punktu Nolīgumā starp Apvienoto Karalisti un Šveici par pilsoņu tiesībām (“Pilsoņu tiesību nolīgums”) pēc Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības un saskaņā ar Nolīgumu par personu brīvu pārvietošanos minētā nolīguma III daļas noteikumus piemēro Savienības pilsoņiem ar nosacījumu, ka Savienība ir noslēgusi un piemēro attiecīgus nolīgumus ar Apvienoto Karalisti, kuri attiecas uz Šveices valstspiederīgajiem, kā arī attiecīgus nolīgumus ar Šveici, kuri attiecas uz Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem.

               Tāpēc ir nepieciešams nodrošināt sociālā nodrošinājuma tiesību savstarpēju aizsardzību Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, bezvalstniekiem un bēgļiem, kā arī viņu ģimenes locekļiem un apgādnieku zaudējušajiem, kuri līdz izstāšanās līguma 126. pantā noteiktā pārejas perioda beigām ir vai ir bijuši pārrobežu situācijā, kurā vienlaikus ir iesaistīta viena vai vairākas nolīguma līgumslēdzējas puses un Apvienotā Karaliste.

               Ņemot vērā iepriekš minēto, ierosinātie grozījumi nolīguma II pielikumā (par sociālā nodrošinājuma sistēmu koordināciju), kas aprakstīti pievienotajā Apvienotās komitejas lēmuma projektā, attiecas uz iepriekš minēto jautājumu.

               Pievienotais Apvienotās komitejas lēmuma projekts stājas spēkā dienā, kad to pieņem Apvienotā komiteja, un to piemēro no izstāšanās līguma 126. pantā noteiktā pārejas perioda beigām.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kam nav saistoša spēka saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt ES likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  2
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Apvienotā komiteja ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos

               Akts, ko Apvienotā komiteja ir aicināta pieņemt, ir akts ar juridiskām sekām. Paredzētais akts atbilstoši starptautiskajām tiesībām būs saistošs saskaņā ar nolīguma 14. un 18. pantu.

               Paredzētais akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu. Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens no tiem ir atzīstams par galveno, bet otram ir pakārtota nozīme, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               Paredzētajam aktam, ar ko vienlaikus vēlas sasniegt virkni mērķu vai kam ir vairāki komponenti, kuri ir nesaraujami saistīti un no kuriem neviens nav pakārtots otram, materiālajā juridiskajā pamatā lēmumam saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu būs izņēmuma kārtā jāietver dažādie atbilstīgie juridiskie pamati.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētajam aktam ir mērķi un komponenti sociālā nodrošinājuma un pilnvaru piešķiršanas jomā. Šie paredzētā akta elementi ir nesaraujami saistīti un nav pakārtoti cits citam.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālajā juridiskajā pamatā ir iekļauti šādi noteikumi: Līguma par Eiropas Savienības darbību 48. un 352. pants.

               4.3.Secinājumi

               Par ierosinātā lēmuma juridisko pamatu būtu jānosaka LESD 48. un 352. pants saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               5.Paredzētā akta publicēšana

               Tā kā ar Apvienotās komitejas aktu tiks grozīts nolīguma II pielikums, ir lietderīgi pēc pieņemšanas to publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               2020/0326 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos, attiecībā uz grozījumiem minētā nolīguma II pielikumā par sociālā nodrošinājuma sistēmu koordināciju

               (Dokuments attiecas uz EEZ)

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 48. un 352. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Padomes un – attiecībā uz Nolīgumu par zinātnisku un tehnoloģisku sadarbību – arī Komisijas Lēmumu 2002/309/EK, Euratom (2002. gada 4. aprīlis) par septiņu nolīgumu noslēgšanu ar Šveices Konfederāciju
                  3
                un jo īpaši tā 2. pantu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Nolīgums starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos (turpmāk "nolīgums") stājās spēkā 2002. gada 1. jūnijā.

               (2)Saskaņā ar nolīguma 18. pantu Apvienotā komiteja var cita starpā lemt par grozījumiem nolīguma II pielikumā.

               (3)Nolīgumu vairs nepiemēro Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei (“Apvienotā Karaliste”), jo Apvienotā Karaliste izstājas no Eiropas Savienības.

               (4)Saskaņā ar nolīguma 23. pantu šā nolīguma pārtraukšana neietekmē tiesības, ko ieguvušas privātpersonas, un līgumslēdzējas puses savstarpējas vienošanās ceļā lemj, kā rīkoties attiecībā uz tiesībām, kuras tiek iegūtas.

               (5)Tādēļ ir nepieciešams nodrošināt sociālā nodrošinājuma tiesību savstarpēju aizsardzību Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, kā arī viņu ģimenes locekļiem un apgādnieku zaudējušajiem, kuri līdz pārejas perioda beigām, kā definēts izstāšanās līguma 126. pantā, ir vai ir bijuši pārrobežu situācijā, kurā vienlaikus ir iesaistīta viena vai vairākas nolīguma līgumslēdzējas puses un Apvienotā Karaliste.

               (6)Tādēļ Savienības nostājas Apvienotajā komitejā pamatā vajadzētu būt lēmuma projektam, kas izklāstīts šā lēmuma pielikumā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostājas, kas Savienības vārdā jāieņem Apvienotajā komitejā par ierosināto grozījumu Nolīguma starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos II pielikumā par sociālā nodrošinājuma sistēmu koordināciju, pamatā ir Apvienotās komitejas lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Padomes un — attiecībā uz nolīgumu par zinātnisku un tehnoloģisku sadarbību — arī Komisijas Lēmums 2002/309/EK, Euratom

                     (2)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (3)

                        OV L 114, 30.4.2002., 1. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 12.11.2020
            COM(2020) 735 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums PADOMES LĒMUMAM
            par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos, attiecībā uz grozījumiem minētā nolīguma II pielikumā (Sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinācija)

               PIELIKUMS

               Projekts Apvienotās komitejas, kas izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos, Lēmumam Nr. .../...

               (... gada...),

               ar ko groza minētā nolīguma II pielikumu (Sociālā nodrošinājuma sistēmu koordināciju)

               APVIENOTĀ KOMITEJA,

               ņemot vērā Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos
                  1
                (“nolīgums”) un jo īpaši tā 14. un 18. pantu,

               tā kā:

               (1)Nolīgums vairs nav piemērojams Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei (“Apvienotā Karaliste”), jo Apvienotā Karaliste izstājas no Eiropas Savienības.

               (2)Saskaņā ar nolīguma 23. pantu šā nolīguma pārtraukšana neietekmē tiesības, ko ieguvušas privātpersonas, un līgumslēdzējas puses savstarpējas vienošanās ceļā lemj, kā rīkoties attiecībā uz tiesībām, kuras tiek iegūtas.

               (3)Starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un Apvienoto Karalisti noslēgtā izstāšanās līguma 33. pantā ir noteikts, ka izstāšanās līguma otrās daļas III sadaļas noteikumus piemēro Islandes, Lihtenšteinas Firstistes, Norvēģijas Karalistes un Šveices valstspiederīgajiem ar nosacījumu, ka šīs valstis ir noslēgušas un piemēro attiecīgus nolīgumus ar Apvienoto Karalisti, kuri attiecas uz Savienības pilsoņiem, kā arī nolīgumus ar Eiropas Savienību, kuri attiecas uz Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem.

               (4)Saskaņā ar 26. panta b) punktu Nolīgumā starp Apvienoto Karalisti un Šveici par pilsoņu tiesībām (“Pilsoņu tiesību nolīgums”) pēc Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības un saskaņā ar Nolīgumu par personu brīvu pārvietošanos minētā nolīguma III daļas noteikumus piemēro Savienības pilsoņiem ar nosacījumu, ka Savienība ir noslēgusi un piemēro attiecīgus nolīgumus ar Apvienoto Karalisti, kuri attiecas uz Šveices valstspiederīgajiem, kā arī attiecīgus nolīgumus ar Šveici, kuri attiecas uz Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem.

               (5)Ir nepieciešams nodrošināt sociālā nodrošinājuma tiesību savstarpēju aizsardzību Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, kā arī viņu ģimenes locekļiem un apgādnieku zaudējušajiem, kuri līdz pārejas perioda beigām, kā definēts izstāšanās līguma 126. pantā, ir vai ir bijuši pārrobežu situācijā, kurā vienlaikus ir iesaistīta viena vai vairākas nolīguma līgumslēdzējas puses un Apvienotā Karaliste,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nolīguma II pielikumu groza, kā norādīts šā lēmuma pielikumā.

               2. pants

               Šis lēmums ir sagatavots angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, horvātu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, nīderlandiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā, un tā teksts visās šajās valodās ir vienlīdz autentisks.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to pieņem Apvienotā komiteja, un to piemēro no izstāšanās līguma 126. pantā noteiktā pārejas perioda beigām.

               [Vieta],

                     Apvienotās komitejas vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     sekretāri

               Pielikums

               Nolīguma starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos II pielikumu groza šādi:

               (1)pielikuma 3. pantu groza šādi:

               panta 1. punktā vārdu “protokolā” aizstāj ar “I protokolā”;

               panta 2. punktā vārdu “Protokols” aizstāj ar “I protokols”;

               (2)aiz 3. panta pievieno jaunu 4. pantu:

               “4. pants

               1. Kārtība saistībā ar to tiesību aizsardzību, ko privātpersonas iegūst saskaņā ar šo nolīgumu pēc Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības, ir izklāstīta šā pielikuma II protokolā.

               2. II protokols ir šā pielikuma neatņemama daļa.”;

               (3)aiz C iedaļas virsrakstu “Protokols” aizstāj ar “I protokols”;

               (4)aiz I protokola pievieno jaunu II protokolu:

               “Nolīguma par personu brīvu pārvietošanos II pielikuma II protokols

               ŅEMOT VĒRĀ, ka starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti noslēgtā izstāšanās līguma 33. pantā ir noteikts, ka izstāšanās līguma otrās daļas III sadaļas noteikumus piemēro Islandes, Lihtenšteinas Firstistes, Norvēģijas Karalistes un Šveices valstspiederīgajiem ar nosacījumu, ka šīs valstis ir noslēgušas un piemēro attiecīgus nolīgumus ar Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, kuri attiecas uz Savienības pilsoņiem, kā arī nolīgumus ar Eiropas Savienību, kuri attiecas uz Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem.

               ŅEMOT VĒRĀ, ka saskaņā ar 26. panta b) punktu starp Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti un Šveici noslēgtajā nolīgumā par pilsoņu tiesībām pēc Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības un Nolīgumu par personu brīvu pārvietošanos minētā nolīguma III daļas noteikumus piemēro Savienības pilsoņiem ar nosacījumu, ka Savienība ir noslēgusi un piemēro attiecīgus nolīgumus ar Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, kuri attiecas uz Šveices valstspiederīgajiem, kā arī attiecīgus nolīgumus ar Šveici, kuri attiecas uz Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem.

               ATZĪSTOT, ka ir nepieciešams nodrošināt sociālā nodrošinājuma tiesību savstarpēju aizsardzību Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, kā arī viņu ģimenes locekļiem un apgādnieku zaudējušajiem, kuri līdz pārejas perioda beigām ir vai ir bijuši pārrobežu situācijā, kurā vienlaikus ir iesaistīta viena vai vairākas Nolīguma par personu brīvu pārvietošanos līgumslēdzējas puses un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste.

               1. PANTS

               Definīcijas un atsauces

               1. Šajā protokolā piemēro šādas definīcijas:

               a)
                     “izstāšanās līgums” ir Līgums par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas
                  2
               ;

               b)
                     “pilsoņu tiesību nolīgums” ir nolīgums starp Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti un Šveices Konfederāciju par pilsoņu tiesībām pēc Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības un Nolīguma par personu brīvu pārvietošanos;

               c)
                     “attiecīgās valstis” ir Savienības dalībvalstis un Šveice;

               d)
                     “pārejas periods” ir izstāšanās līguma 126. pantā minētais pārejas periods;

               e)
                     definīcijas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 883/2004
                  3
                1. pantu un Regulas (EK) Nr. 987/2009
                  4
                1. pantu.

               2. Šajā protokolā visas atsauces uz dalībvalstīm un dalībvalstu kompetentajām iestādēm Savienības tiesību noteikumos, kas padarīti piemērojami ar šo protokolu, saprot kā atsauces, kas ietver Apvienoto Karalisti un tās kompetentās iestādes.

               2. PANTS

               Attiecīgās personas

               1. Šo protokolu piemēro šādām personām:

               a)
                     Apvienotās Karalistes valstspiederīgie, uz kuriem pārejas perioda beigās attiecas kādas aptvertās valsts tiesību akti, kā arī viņu ģimenes locekļi un apgādību zaudējušās personas;

               b)
                     Apvienotās Karalistes valstspiederīgie, kuri pārejas perioda beigās uzturas kādā no aptvertajām dalībvalstīm un uz kuriem attiecas Apvienotās Karalistes tiesību akti, kā arī viņu ģimenes locekļi un apgādību zaudējušās personas;

               c)
                     personas, uz kurām a) vai b) apakšpunkts neattiecas, bet kuras ir Apvienotās Karalistes valstspiederīgie, kuri pārejas perioda beigās veic darbību kā nodarbinātas vai pašnodarbinātas personas vienā vai vairākās aptvertajās valstīs un uz kuriem, pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 883/2004 II sadaļu, attiecas Apvienotās Karalistes tiesību akti, kā arī viņu ģimenes locekļi un apgādību zaudējušās personas;

               d)
                     bezvalstnieki un bēgļi, kuri uzturas kādā no aptvertajām valstīm vai Apvienotajā Karalistē un ir kādā no situācijām, kas aprakstītas a) līdz c) apakšpunktā, kā arī viņu ģimenes locekļi un apgādību zaudējušās personas.

               2. Noteikumi uz 1. punktā minētajām personām attiecas tikmēr, kamēr tās bez pārtraukuma ir kādā no situācijām, kuras paredzētas šajā punktā un kurās vienlaikus iesaistīta gan kāda no aptvertajām valstīm, gan Apvienotā Karaliste.

               3. Šo protokolu piemēro arī Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, uz kuriem neattiecas vai vairs neattiecas neviena no šā panta 1. punktā minētajām situācijām, bet uz kuriem attiecas izstāšanās līguma 10. pants vai pilsoņu tiesību nolīguma 10. pants, kā arī viņu ģimenes locekļiem un apgādnieku zaudējušām personām.

               4. Noteikumi uz 3. punktā minētajām personām attiecas tikmēr, kamēr tām ir tiesības uzturēties kādā no aptvertajām valstīm saskaņā ar izstāšanās līguma 13. pantu vai pilsoņu tiesību nolīguma 12. pantu vai tiesības strādāt savā darba vietas valstī saskaņā ar izstāšanās līguma 24. vai 25. pantu vai pilsoņu tiesību nolīguma 20. pantu.

               5. Ja šajā pantā minēti ģimenes locekļi un apgādību zaudējušas personas, šis protokols attiecas uz minētajām personām tikai tiktāl, ciktāl tās iegūst tiesības un pienākumus šajā statusā saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 883/2004.

               3. PANTS

               Sociālā nodrošinājuma koordinācijas noteikumi

               1. Personām, uz kurām attiecas šis protokols, ir piemērojami noteikumi un mērķi, kas noteikti 8. pantā un šajā Nolīguma par personu brīvu pārvietošanos pielikumā, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 883/2004 un  Regulā (EK) Nr. 987/2009.

               2. Aptvertās valstis pienācīgi ņem vērā šajā pielikumā uzskaitītos lēmumus un ieteikumus, ko pieņēmusi Eiropas Komisijai piesaistītā Administratīvā komisija sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai, kas izveidota saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 883/2004 (“Administratīvā komisija”).

               4. PANTS

               Attiecīgās īpašās situācijas

               1. Šādās situācijās šajā pantā noteiktajā apjomā, ciktāl tās attiecas uz personām, uz kurām neattiecas vai vairs neattiecas 2. pants, piemēro šādus noteikumus.

               a)
                     Šis protokols attiecas uz Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, kā arī uz bezvalstniekiem un bēgļiem, kuri uzturas Apvienotajā Karalistē un uz kuriem līdz pārejas perioda beigām attiecās kādas aptvertās valsts tiesību akti, kā arī uz viņu ģimenes locekļiem un apgādību zaudējušām personām, atsaucoties uz apdrošināšanas, nodarbinātības, pašnodarbinātības vai uzturēšanās periodiem un summējot tos, ieskaitot tiesības un pienākumus, kas izriet no šiem periodiem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 883/2004. Periodu summēšanas nolūkā saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 883/2004 ņem vērā periodus, kas savākti pirms un pēc pārejas perioda beigām.

               b)
                     Regulas (EK) Nr. 883/2004 20. un 27. panta noteikumus līdz ārstēšanas beigām turpina piemērot Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, kā arī bezvalstniekiem un bēgļiem, kuri uzturas Apvienotajā Karalistē un kuri līdz pārejas perioda beigām bija pieprasījušas atļauju iziet plānotas ārstēšanas kursu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 883/2004. Arī attiecīgās atlīdzināšanas procedūras ir piemērojamas pat pēc ārstēšanas noslēgšanās. Šādām personām un tās pavadošajām personām ir tiesības ieceļot ārstniecības valstī un izceļot no tās saskaņā ar izstāšanās līguma 14. pantu mutatis mutandis un saskaņā ar nolīguma par personu brīvu pārvietošanos13. pantu mutatis mutandis.

               c)
                     Regulas (EK) Nr. 883/2004 19. un 27. panta noteikumus līdz pagaidu uzturēšanās beigām turpina piemērot Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, kā arī bezvalstniekiem un bēgļiem, kuri uzturas Apvienotajā Karalistē un uz kuriem attiecas Regula (EK) Nr. 883/2004 un kuri pārejas perioda beigās pagaidu kārtā uzturas kādā no aptvertajām valstīm vai Apvienotajā Karalistē. Arī attiecīgās atlīdzināšanas procedūras ir piemērojamas pat pēc pagaidu uzturēšanās vai ārstēšanas noslēgšanās.

               d)
                     Regulas (EK) Nr. 883/2004 67., 68. un 69. panta noteikumus tikmēr, kamēr ir izpildīti nosacījumi, pārejas perioda beigās turpina piemērot tādu ģimenes pabalstu piešķiršanai, uz kuriem ir tiesības pārejas perioda beigās Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, kā arī bezvalstniekiem un bēgļiem, kuri uzturas Apvienotajā Karalistē, uz kuriem attiecas Apvienotās Karalistes tiesību akti un kuru ģimenes locekļi uzturas kādā no aptvertajām valstīm.

               e)
                     Situācijās, kas paredzētas šā punkta d) apakšpunktā personām, kurām pārejas perioda beigās saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 883/2004 ir tiesības kā ģimenes locekļiem, piemēram, atvasinātās tiesības uz slimības pabalstu natūrā, minēto regulu un atbilstīgos Regulas (EK) Nr. 987/2009 noteikumus turpina piemērot tikmēr, kamēr ir izpildīti tur paredzētie nosacījumi.

               2. Personām, kuras saņem pabalstus saskaņā ar šā panta 1. punkta a) apakšpunktu, attiecībā uz slimības pabalstiem ir piemērojami Regulas (EK) Nr. 883/2004 III sadaļas 1. nodaļas noteikumi.

               Šo punktu mutatis mutandis piemēro ģimenes pabalstiem, kas pamatojas uz Regulas (EK) Nr. 883/2004 67., 68. un 69. pantu.

               5. pants

               Atmaksa, atgūšana un ieskaits

               Regulu (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009 noteikumus par atmaksu, atgūšanu un ieskaitu turpina piemērot attiecībā uz notikumiem, ciktāl tie attiecas uz personām, uz kurām neattiecas 2. pants, un kas:

               a)
                     notikuši pirms pārejas perioda beigām vai

               b)
                     notiek pēc pārejas perioda beigām un attiecas uz personām, uz kurām notikuma brīdī attiecas 2. vai 4. pants.

               6. pants

               Tiesību aktu attīstība un pielāgojumi

               1. Neatkarīgi no 3. punkta atsauces šajā protokolā uz Regulām (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009 vai to noteikumiem ir atsauces uz tiesību aktiem vai noteikumiem, kuri iekļauti nolīgumā par personu brīvu pārvietošanos, kas ir piemērojamas pārejas perioda pēdējā dienā.

               2. Ja Regulas (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009 pēc pārejas perioda beigām tiek grozītas vai aizstātas, šajā protokolā sniegtās atsauces uz minētajām regulām ir atsauces uz minētajām regulām, ievērojot to grozījumus vai aizstāšanu, saskaņā ar izstāšanās līguma I pielikuma II daļā uzskaitītajiem aktiem attiecībā uz Savienību un saskaņā ar nolīguma par personu brīvu pārvietošanos I pielikuma II daļā uzskaitītajiem aktiem attiecībā uz Šveici.

               3. Šā protokola nolūkos uzskata, ka Regulas (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009 ietver pielāgojumus, kas uzskaitīti izstāšanās līguma I pielikuma III daļā attiecībā uz Savienību un nolīguma par personu brīvu pārvietošanos I pielikuma III daļā attiecībā uz Šveici.

               4. Šā protokola nolūkos grozījumi un pielāgojumi, kas minēti 2. un 3. punktā, stājas spēkā nākamajā dienā pēc dienas, kad stājas spēkā attiecīgie izstāšanās līguma I pielikuma vai nolīguma par personu brīvu pārvietošanos I pielikuma grozījumi un pielāgojumi atkarībā no tā, kurš datums ir vēlāk.”

                     (1)

                        OV L 114, 30.4.2002., 6. lpp.

                     (2)

                        OV L 29, 31.1.2020., 7. lpp.

                     (3)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (OV L 166, 30.4.2004., 1. lpp., labota ar OV L 200, 7.6.2004., 1. lpp.).

                     (4)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 987/2009 (2009. gada 16. septembris), ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (OV L 284, 30.10.2009., 1. lpp.).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 12.11.2020
            COM(2020) 736 final
            2020/0327(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz EEZ līguma VI pielikuma (Sociālais nodrošinājums) grozījumu
            (Dokuments attiecas uz EEZ)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā saistībā ar paredzēto Apvienotās komitejas lēmuma pieņemšanu attiecībā uz grozījumu EEZ līguma VI pielikumā (Sociālais nodrošinājums)

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.EEZ līgums

               Līgums par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”) garantē pilsoņiem un uzņēmējiem vienlīdzīgas tiesības un pienākumus iekšējā tirgū Eiropas Ekonomikas zonā. Ar to ir paredzēts visās 30 EEZ valstīs, tostarp ES dalībvalstīs, Norvēģijā, Islandē un Lihtenšteinā, ieviest ES tiesību aktus, kas reglamentē četras brīvības. Turklāt EEZ līgums attiecas uz sadarbību citās svarīgās jomās, piemēram, pētniecības un izstrādes, izglītības, sociālās politikas, vides, patērētāju aizsardzības, tūrisma un kultūras jomā, kuras kopā dēvē par horizontālās un papildu politikas jomām. Līgums stājās spēkā 1994. gada 1. janvārī. Eiropas Savienība kopā ar tās dalībvalstīm ir līguma puse.

               2.2.EEZ Apvienotā komiteja

               EEZ Apvienotā komiteja ir atbildīga par EEZ līguma pārvaldību. Tā ir forums viedokļu apmaiņai saistībā ar EEZ līguma darbību. Lēmumus pieņem, ievērojot konsensa principu.  Saskaņā ar Lisabonas līgumu par EEZ jautājumu koordinēšanu no ES puses atbild Eiropas Ārējās darbības dienests.

               2.3.Paredzētais EEZ Apvienotās komitejas akts

               Paredzams, ka EEZ Apvienotā komiteja pieņems EEZ Apvienotās komitejas lēmumu attiecībā uz grozījumu EEZ līguma VI pielikumā (Sociālais nodrošinājums) (“paredzētais akts”).

               Paredzētā akta mērķis ir nodrošināt sociālā nodrošinājuma tiesību savstarpēju aizsardzību Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, bezvalstniekiem un bēgļiem, kā arī viņu ģimenes locekļiem un apgādnieku zaudējušām personām, kuri līdz pārejas perioda beigām ir vai ir bijuši pārrobežu situācijā, kurā vienlaikus ir iesaistīta viena vai vairākas EEZ līguma līgumslēdzējas puses un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste.

               Paredzētais akts būs pusēm saistošs saskaņā ar EEZ līguma 103. un 104. pantu.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Ir nepieciešams nodrošināt sociālā nodrošinājuma tiesību savstarpēju aizsardzību Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, bezvalstniekiem un bēgļiem, kā arī viņu ģimenes locekļiem un apgādnieku zaudējušām personām, kuras līdz pārejas perioda beigām, kā noteikts 126. pantā Līgumā par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (“Izstāšanās līgums”)
                  1
               , ir vai ir bijušas pārrobežu situācijā, kurā vienlaikus ir iesaistīta viena vai vairākas EEZ līguma līgumslēdzējas puses un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste.

               Saskaņā ar izstāšanās līguma
                  2
                33. panta 1. punktu tā III sadaļu (par sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinēšanu) piemēro arī EEZ EBTA valstu valstspiederīgajiem ar nosacījumu, ka minētās valstis noslēdz attiecīgus nolīgumus ar Apvienoto Karalisti (kuri attiektos uz Savienības pilsoņiem) un ar Savienību (kuri attiektos uz Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem).

               Tā kā EEZ EBTA valstis jau ir noslēgušas attiecīgos nolīgumus ar Apvienoto Karalisti, tagad Savienības un EEZ EBTA valstu ziņā ir noslēgt nolīgumus, kas nodrošinātu, ka Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, uz kuriem attiecas izstāšanās līgums un Nolīgums par kārtību starp Islandi, Lihtenšteinas Firstisti, Norvēģijas Karalisti un Lielbritānijas un Īrijas Apvienoto Karalisti pēc Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības (“atdalīšanās nolīgums”), tiek aizsargātas sociālā nodrošinājuma tiesības, kas iegūtas līdz pārejas perioda beigām vai kas tiks iegūtas pēc pārejas perioda beigām.

               Tādēļ EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projekta (pievienots Padomes lēmuma priekšlikumam) mērķis ir grozīt EEZ līguma VI pielikumu (Sociālais nodrošinājums), lai nodrošinātu, ka Apvienotās Karalistes valstspiederīgo sociālā nodrošinājuma tiesības teik saglabātas arī turpmāk.

               Pievienotā EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projekta saturs un būtība pārsniedz to, ko var uzskatīt tikai par tehniskiem pielāgojumiem Padomes Regulas Nr. 2894/94 nozīmē. Tādējādi Savienības nostāju nosaka Padome.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kam nav saistoša spēka saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt ES likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  3
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               EEZ Apvienotā komiteja ir struktūra, kas izveidota ar līgumu, proti, ar EEZ līgumu. Akts, kuru EEZ Apvienotā komiteja ir aicināta pieņemt, ir lēmums ar juridiskām sekām. Paredzētais akts atbilstoši starptautiskajām tiesībām būs saistošs saskaņā ar EEZ līguma 103. un 104. pantu.

               Paredzētais akts nepapildina un negroza līgumā noteikto iestāžu sistēmu. Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens no tiem ir atzīstams par galveno, bet otram ir pakārtota nozīme, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               Paredzētajam aktam, ar ko vienlaikus vēlas sasniegt virkni mērķu vai kam ir vairāki komponenti, kuri ir nesaraujami saistīti un no kuriem neviens nav pakārtots otram, materiālajā juridiskajā pamatā lēmumam saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu būs izņēmuma kārtā jāietver dažādie atbilstīgie juridiskie pamati.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētajam aktam ir mērķi un komponenti sociālā nodrošinājuma un pilnvaru piešķiršanas jomā. Šie paredzētā akta elementi ir nesaraujami saistīti un nav pakārtoti cits citam.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālajā juridiskajā pamatā ir iekļauti šādi noteikumi: Līguma par Eiropas Savienības darbību 48. un 352. pants.

               4.3.Secinājumi

               Par ierosinātā lēmuma juridisko pamatu būtu jānosaka LESD 48. un 352. pants saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               5.Paredzētā akta publicēšana

               Tā kā ar EEZ Apvienotās komitejas lēmumu tiks grozīts VI pielikums par sociālo nodrošinājumu, ir lietderīgi to pēc pieņemšanas publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               2020/0327 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz EEZ līguma VI pielikuma (Sociālais nodrošinājums) grozījumu

               (Dokuments attiecas uz EEZ)

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 48. un 352. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 2894/94 (1994. gada 28. novembris) par Eiropas Ekonomikas zonas līguma īstenošanas kārtību
                  4
                un jo īpaši tās 1. panta 3. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Līgums par Eiropas Ekonomikas zonu
                  5
                (“EEZ līgums") stājās spēkā 1994. gada 1. janvārī.

               (2)Saskaņā ar EEZ līguma 98. pantu EEZ Apvienotā komiteja var cita starpā lemt par EEZ līguma VI pielikuma, kurā ietverti noteikumi par sociālo nodrošinājumu, grozīšanu.

               (3)Līguma par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (“Izstāšanās līgums”)
                  6
                33. pantā ir noteikts, ka izstāšanās līguma otrās daļas III sadaļas noteikumus piemēro Islandes, Lihtenšteinas Firstistes un Norvēģijas Karalistes valstspiederīgajiem ar nosacījumu, ka šīs valstis ir noslēgušas un piemēro attiecīgus nolīgumus ar Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, kuri attiecas uz Savienības pilsoņiem, kā arī nolīgumus ar Eiropas Savienību, kuri attiecas uz Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem.

               (4)Nolīguma par kārtību starp Islandi, Lihtenšteinas Firstisti, Norvēģijas Karalisti un Lielbritānijas un Īrijas Apvienoto Karalisti pēc Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības, EEZ līguma un citiem līgumiem, kas sakarā ar Apvienotās Karalistes dalību Eiropas Savienībā piemērojami starp Apvienoto Karalisti un EEZ EBTA valstīm (“atdalīšanās nolīgums”) 32. pantā ir noteikts, ka atdalīšanās nolīguma otrās daļas III sadaļas noteikumi attiecas uz Savienības pilsoņiem ar nosacījumu, ka Savienība ir noslēgusi un piemēro attiecīgos nolīgumus ar Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, kuri attiecas uz EEZ EBTA valstu valstspiederīgajiem, kā arī nolīgumus ar EEZ EBTA valstīm, kuri attiecas uz Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem.

               (5)Tādēļ ir nepieciešams nodrošināt sociālā nodrošinājuma tiesību savstarpēju aizsardzību Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, bezvalstniekiem un bēgļiem, kā arī viņu ģimenes locekļiem un apgādnieku zaudējušajiem, kuri līdz pārejas perioda beigām ir vai ir bijuši pārrobežu situācijā, kurā vienlaikus ir iesaistīta viena vai vairākas Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu līgumslēdzējas puses un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste.

               (6)Tāpēc Savienības nostājas EEZ Apvienotajā komitejā pamatā vajadzētu būt EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projektam, kas izklāstīts šā lēmuma pielikumā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostājas, kas Savienības vārdā ir jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā par ierosināto grozījumu EEZ līguma VI pielikumā (Sociālais nodrošinājums), pamatā ir EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 29, 31.1.2020., 7. lpp.

                     (2)

                        OV L 29, 31.1.2020., 7. lpp.

                     (3)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (4)

                        OV L 305, 30.11.1994., 6. lpp.

                     (5)

                        OV L 1, 3.1.1994., 3. lpp.

                     (6)

                        OV L 29, 31.1.2020., 7. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 12.11.2020
            COM(2020) 736 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            priekšlikums PADOMES LĒMUMAM
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz EEZ līguma VI pielikuma (Sociālais nodrošinājums) grozījumu

               PIELIKUMS

               EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS
                  Nr. […]

               (0.0.0.),

               ar ko groza EEZ līguma VI pielikumu (Sociālais nodrošinājums)

               EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”) un jo īpaši tā 98. pantu,

               tā kā:

               (1)Ņemot vērā, ka Līguma par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (“Izstāšanās līgums”)
                  1
                33. pantā ir noteikts, ka izstāšanās līguma otrās daļas III sadaļas noteikumus piemēro Islandes, Lihtenšteinas Firstistes, Norvēģijas Karalistes un Šveices Konfederācijas valstspiederīgajiem ar nosacījumu, ka šīs valstis ir noslēgušas un piemēro attiecīgus nolīgumus ar Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, kuri attiecas uz Savienības pilsoņiem, kā arī nolīgumus ar Eiropas Savienību, kuri attiecas uz Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem.

               (2)Ņemot vērā, ka Nolīguma par kārtību starp Islandi, Lihtenšteinas Firstisti, Norvēģijas Karalisti un Lielbritānijas un Īrijas Apvienoto Karalisti pēc Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības, EEZ līguma un citiem līgumiem, kas sakarā ar Apvienotās Karalistes dalību Eiropas Savienībā piemērojami starp Apvienoto Karalisti un EEZ EBTA valstīm (“atdalīšanās līgums”)
                  2
               , 32. pantā ir noteikts, ka atdalīšanās nolīguma otrās daļas III sadaļas noteikumi attiecas uz Savienības pilsoņiem ar nosacījumu, ka Savienība ir noslēgusi un piemēro attiecīgus nolīgumus ar Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, kuri attiecas uz EEZ EBTA valstu valstspiederīgajiem, kā arī nolīgumus ar EEZ EBTA valstīm, kuri attiecas uz Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem.

               (3)Atzīstot, ka ir nepieciešams nodrošināt sociālā nodrošinājuma tiesību savstarpēju aizsardzību Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, kā arī viņu ģimenes locekļiem un apgādnieku zaudējušajiem, kuri līdz pārejas perioda beigām ir vai ir bijuši pārrobežu situācijā, kurā vienlaikus ir iesaistīta viena vai vairākas Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu līgumslēdzējas puses un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste.

               (4)Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza EEZ līguma VI pielikums,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               EEZ līguma VI pielikumā aiz II nodaļas iekļauj šādu nodaļu:

               “III. APVIENOTĀS KARALISTES VALSTSPIEDERĪGIE

               1. PANTS

               Definīcijas un atsauces

               1.Šajā nodaļā piemēro šādas definīcijas:

               (a)“izstāšanās līgums” ir Līgums par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas
                  3
               ;

               (b)“atdalīšanās nolīgums” ir Nolīgums par kārtību starp Islandi, Lihtenšteinas Firstisti, Norvēģijas Karalisti un Lielbritānijas un Īrijas Apvienoto Karalisti pēc Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības, EEZ līguma un citiem līgumiem, kas sakarā ar Apvienotās Karalistes dalību Eiropas Savienībā piemērojami starp Apvienoto Karalisti un EEZ EBTA valstīm
                  4
               ;

               (c)“attiecīgās valstis” ir valstis, kas ir Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu līgumslēdzējas puses;

               (d)“pārejas periods” ir izstāšanās līguma 126. pantā minētais pārejas periods;

               (e)definīcijas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 883/2004
                  5
                1. pantu un Regulas (EK) Nr. 987/2009
                  6
                1. pantu.

               2.Šajā nodaļā visas atsauces uz dalībvalstīm un dalībvalstu kompetentajām iestādēm Savienības tiesību noteikumos, kas padarīti piemērojami ar šo nodaļu, saprot kā atsauces, kas ietver Apvienoto Karalisti un tās kompetentās iestādes.

               2. PANTS

               Attiecīgās personas

               1.Šo nodaļu piemēro šādām personām:

               (a)Apvienotās Karalistes valstspiederīgie, uz kuriem pārejas perioda beigās attiecas kādas attiecīgās valsts tiesību akti, kā arī viņu ģimenes locekļi un apgādību zaudējušās personas;

               (b)Apvienotās Karalistes valstspiederīgie, kuri pārejas perioda beigās uzturas kādā no attiecīgajām valstīm un uz kuriem attiecas Apvienotās Karalistes tiesību akti, kā arī viņu ģimenes locekļi un apgādību zaudējušās personas;

               (c)personas, uz kurām a) vai b) apakšpunkts neattiecas, bet kuras ir Apvienotās Karalistes valstspiederīgie, kuri pārejas perioda beigās veic darbību kā nodarbinātas vai pašnodarbinātas personas vienā vai vairākās attiecīgajās valstīs un uz kuriem, pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 883/2004 II sadaļu, attiecas Apvienotās Karalistes tiesību akti, kā arī viņu ģimenes locekļi un apgādību zaudējušās personas;

               (d)bezvalstnieki un bēgļi, kuri uzturas kādā no attiecīgajām valstīm vai Apvienotajā Karalistē un ir kādā no situācijām, kas aprakstītas a) līdz c) apakšpunktā, kā arī viņu ģimenes locekļi un apgādību zaudējušās personas;

               2.Noteikumi uz 1. punktā minētajām personām attiecas tikmēr, kamēr tās bez pārtraukuma ir kādā no situācijām, kuras paredzētas minētajā punktā un kurās vienlaikus iesaistīta gan kāda no attiecīgajām valstīm, gan Apvienotā Karaliste.

               3.Šo nodaļu piemēro arī Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, uz kuriem neattiecas vai vairs neattiecas neviena no šā panta 1. punktā minētajām situācijām, bet uz kuriem attiecas izstāšanās līguma 10. pants vai atdalīšanās nolīguma 9. pants, kā arī viņu ģimenes locekļiem un apgādnieku zaudējušām personām.

               4.Noteikumi uz 3. punktā minētajām personām attiecas tikmēr, kamēr tām ir tiesības uzturēties kādā no attiecīgajām valstīm saskaņā ar izstāšanās līguma 13. pantu vai atdalīšanās nolīguma 12. pantu vai tiesības strādāt savā darba vietas valstī saskaņā ar izstāšanās līguma 24. vai 25. pantu vai atdalīšanās nolīguma 23. un 24. pantu.

               5.Ja šajā pantā minēti ģimenes locekļi un apgādību zaudējušas personas, šī nodaļa attiecas uz minētajām personām tikai tiktāl, ciktāl tās iegūst tiesības un pienākumus šajā statusā saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 883/2004.

               3. PANTS

               Sociālā nodrošinājuma koordinācijas noteikumi

               1.Personām, uz kurām attiecas šī nodaļa, ir piemērojami noteikumi un mērķi, kas noteikti EEZ līguma 29. pantā, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 883/2004 un Regulā (EK) Nr. 987/2009.

               2.Eiropas Savienība pienācīgi ņem vērā izstāšanās līguma I pielikuma I daļā uzskaitītos lēmumus un ieteikumus, ko pieņēmusi Eiropas Komisijai piesaistītā Administratīvā komisija sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai, kas izveidota saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 883/2004 (“Administratīvā komisija”). EBTA valstis pienācīgi ņem vērā Administratīvās komisijas lēmumus un Administratīvās komisijas ieteikumus, kas uzskaitīti atdalīšanās nolīguma I pielikuma I daļā.

               4. PANTS

               Attiecīgās īpašās situācijas

               1.Šādās situācijās šajā pantā noteiktajā apjomā, ciktāl tās attiecas uz personām, uz kurām neattiecas vai vairs neattiecas 2. pants, piemēro šādus noteikumus.

               (a)Šī nodaļa attiecas uz Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, kā arī uz bezvalstniekiem un bēgļiem, kuri uzturas Apvienotajā Karalistē un uz kuriem līdz pārejas perioda beigām attiecās kādas attiecīgās valsts tiesību akti, kā arī uz viņu ģimenes locekļiem un apgādību zaudējušām personām, atsaucoties uz apdrošināšanas, nodarbinātības, pašnodarbinātības vai uzturēšanās periodiem un summējot tos, ieskaitot tiesības un pienākumus, kas izriet no šiem periodiem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 883/2004. Periodu summēšanas nolūkā saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 883/2004 ņem vērā periodus, kas savākti pirms un pēc pārejas perioda beigām.

               (b)Regulas (EK) Nr. 883/2004 20. un 27. panta noteikumus līdz ārstēšanas beigām turpina piemērot Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, kā arī bezvalstniekiem un bēgļiem, kuri uzturas Apvienotajā Karalistē un kuri līdz pārejas perioda beigām bija pieprasījušas atļauju iziet plānotas ārstēšanas kursu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 883/2004. Arī attiecīgās atlīdzināšanas procedūras ir piemērojamas pat pēc ārstēšanas noslēgšanās. Šādām personām un tās pavadošajām personām ir tiesības ieceļot ārstniecības valstī un izceļot no tās saskaņā ar izstāšanās līguma 14. pantu mutatis mutandis un saskaņā ar atdalīšanās nolīguma 13. pantu mutatis mutandis.

               (c)Regulas (EK) Nr. 883/2004 19. un 27. panta noteikumus līdz pagaidu uzturēšanās beigām turpina piemērot Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, kā arī bezvalstniekiem un bēgļiem, kuri uzturas Apvienotajā Karalistē un uz kuriem attiecas Regula (EK) Nr. 883/2004 un kuri pārejas perioda beigās pagaidu kārtā uzturas kādā no attiecīgajām valstīm vai Apvienotajā Karalistē. Arī attiecīgās atlīdzināšanas procedūras ir piemērojamas pat pēc pagaidu uzturēšanās vai ārstēšanas noslēgšanās.

               (d)Regulas (EK) Nr. 883/2004 67., 68. un 69. panta noteikumus tikmēr, kamēr ir izpildīti nosacījumi, turpina piemērot tādu ģimenes pabalstu piešķiršanai, uz kuriem ir tiesības pārejas perioda beigās, Apvienotās Karalistes valstspiederīgajiem, kā arī bezvalstniekiem un bēgļiem, kuri uzturas Apvienotajā Karalistē, uz kuriem attiecas Apvienotās Karalistes tiesību akti un kuru ģimenes locekļi uzturas kādā no attiecīgajām valstīm.

               (e)Situācijās, kas paredzētas šā punkta d) apakšpunktā, personām, kurām pārejas perioda beigās saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 883/2004 ir tiesības kā ģimenes locekļiem, piemēram, atvasinātās tiesības uz slimības pabalstu natūrā, minēto regulu un atbilstīgos Regulas (EK) Nr. 987/2009 noteikumus turpina piemērot tikmēr, kamēr ir izpildīti tur paredzētie nosacījumi.

               2.Personām, kuras saņem pabalstus saskaņā ar šā panta 1. punkta a) apakšpunktu, attiecībā uz slimības pabalstiem ir piemērojami Regulas (EK) Nr. 883/2004 III sadaļas 1. nodaļas noteikumi.

               Šo punktu mutatis mutandis piemēro ģimenes pabalstiem, kas pamatojas uz Regulas (EK) Nr. 883/2004 67., 68. un 69. pantu.

               5. PANTS

               Atmaksa, atgūšana un ieskaits

               Regulu (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009 noteikumus par atmaksu, atgūšanu un ieskaitu turpina piemērot attiecībā uz notikumiem, ciktāl tie attiecas uz personām, uz kurām neattiecas 2. pants, un kas:

               (a)notikuši pirms pārejas perioda beigām vai

               (b)notiek pēc pārejas perioda beigām un attiecas uz personām, uz kurām notikuma brīdī attiecas 2. vai 4. pants.

               6. PANTS

               Tiesību aktu attīstība un pielāgojumi

               1.Neatkarīgi no 3. punkta atsauces šajā nodaļā uz Regulām (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009 vai to noteikumiem ir atsauces uz tiesību aktiem vai noteikumiem, kas iekļauti EEZ līgumā, ieskaitot izdarītos grozījumus un aizstāšanu, kas ir piemērojamas pārejas perioda pēdējā dienā.

               2.Ja Regulas (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009 pēc pārejas perioda beigām tiek grozītas vai aizstātas, šajā nodaļā sniegtās atsauces uz minētajām regulām ir atsauces uz minētajām regulām, ievērojot to grozījumus vai aizstāšanu, saskaņā ar izstāšanās līguma I pielikuma II daļā uzskaitītajiem aktiem attiecībā uz Savienību un saskaņā ar atdalīšanās nolīguma I pielikuma II daļā uzskaitītajiem aktiem attiecībā uz EBTA valstīm.

               3.Šīs nodaļas nolūkos uzskata, ka Regulas (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009 ietver pielāgojumus, kas uzskaitīti izstāšanās līguma I pielikuma III daļā attiecībā uz Savienību un atdalīšanās nolīguma I pielikuma III daļā attiecībā uz EBTA valstīm.

               4.Šīs nodaļas nolūkos grozījumi un pielāgojumi, kas minēti 2. un 3. punktā, stājas spēkā nākamajā dienā pēc dienas, kad stājas spēkā attiecīgie izstāšanās līguma I pielikuma vai atdalīšanās nolīguma I pielikuma grozījumi un pielāgojumi atkarībā no tā, kurš datums ir vēlāk.”

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā XX vai dienu pēc tam, kad EEZ Apvienotajai komitejai ir iesniegts pēdējais paziņojums saskaņā ar EEZ līguma 103. panta 1. punktu, atkarībā no tā, kurš datums ir vēlāk.

               To piemēro no pārejas perioda beigām.

               3. pants

               Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.

               Briselē, […].

                     EEZ Apvienotās komitejas vārdā –

                     priekšsēdētājs
                     […]

                     EEZ Apvienotās komitejas
                     sekretāri
                     […]

                     (1)

                        OV L 29, 31.1.2020., 7. lpp.

                     (2)

                        Parakstīts Londonā 2020. gada 28. janvārī.

                     (3)

                        OV L 29, 31.1.2020., 7. lpp.

                     (4)

                        Parakstīts Londonā 2020. gada 28. janvārī.

                     (5)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (OV L 166, 30.4.2004., 1. lpp.).

                     (6)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 987/2009 (2009. gada 16. septembris), ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (OV L 284, 30.10.2009., 1. lpp.).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 5.2.2021
            COM(2021) 48 final
            2021/0027(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas (ICAO) padomes 222. sesijā attiecībā uz paredzēto Konvencijas par starptautisko civilo aviāciju 1. pielikuma 177. grozījuma, 2. pielikuma 47. grozījuma, 8. pielikuma 108. grozījuma, 10. pielikuma 90. grozījuma un 10. pielikuma jauna VI sējuma pieņemšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz:

               i) nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas (ICAO) padomes 222. sesijā attiecībā uz paredzēto Konvencijas par starptautisko civilo aviāciju 1. pielikuma — Personnel Licensing (Personāla licencēšana) 177. grozījuma, 2. pielikuma — Rules of the Air (Lidojumu noteikumi) 47. grozījuma, 8. pielikuma — Airworthiness of Aircraft (Gaisa kuģu lidojumderīgums) 108. grozījuma, 10. pielikuma — Aeronautical Telecommunications (Aeronavigācijas telesakari) 90. grozījuma un 10. pielikuma jauna VI sējuma pieņemšanu, un

               ii) nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem pēc tam, kad ICAO ir paziņojusi par 1. pielikuma 177. grozījuma, 2. pielikuma 47. grozījuma, 8. pielikuma 108. grozījuma, 10. pielikuma 90. grozījuma un 10. pielikuma jauna VI sējuma pieņemšanu ar attiecīgām vēstulēm valstīm, kurās līgumslēdzējas valstis tiek aicinātas vai nu paziņot par nepiekrišanu, vai paziņot par atšķirībām vai atbilstību pieņemtajiem pasākumiem.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Konvencija par starptautisko civilo aviāciju

               Konvencijas par starptautisko civilo aviāciju (“Čikāgas konvencijas”) mērķis ir reglamentēt starptautisko gaisa transportu. Čikāgas konvencija stājās spēkā 1947. gada 4. aprīlī, un ar to izveidoja Starptautisko Civilās aviācijas organizāciju.

               Visas ES dalībvalstis ir Čikāgas konvencijas puses.

               2.2.Starptautiskā civilās aviācijas organizācija

               Starptautiskā Civilās aviācijas organizācija ir viena no ANO specializētajām aģentūrām. Organizācijas mērķi un uzdevumi ir izstrādāt starptautiskās aeronavigācijas principus un metodes un veicināt starptautiskā gaisa transporta plānošanu un attīstību.

               ICAO padome ir ICAO pastāvīga struktūra, un tās sastāvā ir 36 līgumslēdzējas valstis, kuras ICAO asambleja ievēlējusi uz 3 gadiem. 2019.–2022. gadā ICAO padomē ir pārstāvētas 7 ES dalībvalstis.

               Čikāgas konvencijas 54. pantā uzskaitītajos ICAO padomes obligātajos pienākumos ietilpst starptautisku standartu un ieteicamās prakses (SARP) pieņemšana Čikāgas konvencijas pielikumu veidā.

               Ievērojot Čikāgas konvencijas 90. pantu, visi šādi pielikumi vai jebkādi pielikuma grozījumi stājas spēkā trīs mēnešu laikā pēc to iesniegšanas ICAO līgumslēdzējām valstīm vai garāka, ICAO padomes noteikta laikposma beigās, ja vien pa to laiku vairākums ICAO līgumslēdzēju valstu nav darījušas zināmu savu nepiekrišanu.

               Pēc šādu pasākumu pieņemšanas ICAO valstīm ir jāpaziņo vai nu par nepiekrišanu, jebkādām atšķirībām vai atbilstību pasākumiem, pirms tie stājas spēkā un kļūst juridiski saistoši.

               Saskaņā ar Čikāgas konvencijas 38. pantu jebkura līgumslēdzēja valsts, kurai nav iespējams visos aspektos izpildīt jebkuru šādu starptautisku standartu vai procedūru vai pilnībā saskaņot savus noteikumus vai praksi ar jebkuru šādu starptautisku standartu vai procedūru vai kura uzskata par nepieciešamu pieņemt noteikumus vai praksi, kas jebkurā attiecīgā aspektā atšķiras no starptautiskā standartā paredzētajiem noteikumiem vai prakses, par atšķirībām starp savu praksi un praksi, kas noteikta ar starptautisko standartu, nekavējoties paziņo ICAO.

               2.3.Paredzētie ICAO akti un to saistība ar spēkā esošajiem Savienības noteikumiem

               Paredzēts, ka ICAO padome 222. sesijā vai kādā no turpmākajām sesijām pieņems:

               1. pielikuma — Personnel Licensing (Personāla licencēšana) 177. grozījumu, kas ir izrietošs grozījums, saistīts ar C2 datu pārraides posma sistēmām un procedūrām,

               2. pielikuma — Rules of the Air (Lidojumu noteikumi) 47. grozījumu, kas attiecas uz prasībām distances vadības gaisa kuģu sistēmu (RPAS) lidojumderīguma sertifikācijai 8. pielikuma 108. grozījuma rezultātā,

               8. pielikuma — Airworthiness of Aircraft (Gaisa kuģu lidojumderīgums) 108. grozījumu, kas saistīts ar distances vadības gaisa kuģu sistēmām (RPAS),

               10. pielikuma — Aeronautical Telecommunications (Aeronavigācijas telesakari) V sējuma 90. grozījumu, kas saistīts ar radiofrekvenču spektru RPAS C2 datu pārraides posmu vajadzībām, un

               jaunu 10. pielikuma VI sējumu, kas saistīts ar RPAS C2 datu pārraides posma sistēmām un procedūrām (“paredzētais akts”).

               Paredzētā akta mērķi ir šādi:

               grozīt spēkā esošos SARP Čikāgas konvencijas 8. pielikumā, iekļaujot 8. pielikuma I daļā īpašas definīcijas un terminus, ko izmanto standartos jaunajā VIII, IX un X daļā. Tas arī ietver 8. pielikuma II daļā priekšlikumus, kas sniedz pārskatu par vispārīgām lidojumderīguma procedūrām sertifikācijai un lidojumderīguma uzturēšanai, kuras piemērojamas distances vadības gaisa kuģiem (RPA),

               ieviest Čikāgas konvencijas 8. pielikumā jaunu VIII daļu, kas attiecas uz RPA,

               ieviest Čikāgas konvencijas 8. pielikumā jaunu IX daļu, kas attiecas uz distances vadības helikopteriem,

               ieviest Čikāgas konvencijas 8. pielikumā jaunu X daļu, kas attiecas uz distances vadības pilotu staciju (RPS),

               ieviest Čikāgas konvencijas 2. pielikuma 4. papildinājuma grozījumu, kas izriet no 8. pielikuma grozījumiem,

               grozīt spēkā esošos SARP Čikāgas konvencijas 10. pielikuma V sējumā, precizējot tā radiofrekvenču spektra pārvaldību, ko izmanto tikai vadības un kontroles datu pārraides posma (C2 datu pārraides posma) vai distances vadības gaisa kuģu sistēmu (RPAS) vajadzībām,

               ieviest jaunu 10. pielikuma VI sējumu “Sakaru sistēmas un procedūras, kas attiecas uz distances vadības gaisa kuģu sistēmu C2 datu pārraides posmu”,

               ieviest 1. un 2. pielikuma grozījumus, kas izriet no 10. pielikuma V sējuma grozījuma un 10. pielikuma jauna VI sējuma ieviešanas.

               Paredzēts, ka ierosinātie grozījumi kļūs piemērojami 2024. gada 28. novembrī.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               3.1.Galvenās izmaiņas un to saistība ar spēkā esošajiem Savienības noteikumiem

               ICAO distances vadības gaisa kuģu sistēmu darba grupai (RPASP) ir uzdots izstrādāt SARP, rokasgrāmatas un norāžu materiālus, kas paver ceļu distances vadības gaisa kuģu ekspluatācijai pāri starptautiskajām robežām saskaņā ar instrumentālo lidojumu noteikumiem. Ar ICAO vēstulēm valstīm AN 7/67.1.1-19/52 un AN 3/5.12-19/53 ar dalībvalstīm tika apspriesti ierosinātie grozījumi, tostarp priekšlikumi par Čikāgas konvencijas 8. un 10. pielikuma grozījumiem un no tiem izrietošajām izmaiņām Čikāgas konvencijas 1. un 2. pielikumā. Minētie priekšlikumi ir daļa no grozījumu sērijas, ko paredzēts īstenot secīgi.

               Vēstulē valstīm AN 3/5.12-19/53 sākotnēji ierosinātie grozījumi attiecas uz distances vadības fiksētu spārnu gaisa kuģu lidojumderīgumu, distances vadības helikopteru lidojumderīgumu un distances vadības pilotu staciju (RPS). Šie SARP tika izstrādāti tādām RPAS, kuru tipa sertifikācijas process tiks īstenots saskaņā ar ICAO dokumentu Nr. 10019 “Rokasgrāmata par distances vadības gaisa kuģu sistēmām (RPAS)”, un pastiprināti ar ICAO RPAS ekspluatācijas koncepcijas (CONOPS) saturu un pieņēmumiem.

               RPAS integrētā rakstura dēļ RPS var sertificēt kā daļu no tipa sertifikāta, kas piešķirts RPA tipa sertifikāta turētājam RPA tipa sertifikācijas procesa rezultātā. Tas neizslēdz iespēju, ka RPS var apstiprināt atsevišķi. C2 datu pārraides posms ir būtisks RPAS un tās lidojumderīguma statusa komponents, tāpēc tas ir iekļauts tipa sertifikātā kā komponents.

               Grozījumi, kas sākotnēji tika ierosināti vēstulē valstīm AN 7/67.1.1-19/52, attiecas uz vadības un kontroles datu pārraides posmu (C2 datu pārraides posmu) un ietver tehnoloģiski neitrālus SARP attiecībā uz C2 datu pārraides posma procedūrām un C2 datu pārraides posma sistēmām. C2 datu pārraides posms ir paredzēts informācijas apmaiņai starp diviem galvenajiem RPAS fiziskajiem komponentiem: distances vadības pilotu staciju (RPS) un distances vadības gaisa kuģi (RPA). Tādējādi C2 datu pārraides posms ir loģisks, lai gan fiziski realizēts, savienojums informācijas apmaiņai starp RPS un RPA, un tas ļauj distances vadības pilotam droši integrēt RPAS globālajā aviācijas ekspluatācijas vidē, jo īpaši sakaru, navigācijas un novērošanas jomā. Šo SARP izstrāde ir pirmais no diviem plānotajiem uzdevumiem saistībā ar C2 datu pārraides posmu.

               RPASP pašlaik izstrādā otru detalizētāku dokumentu kopumu, kurā ietverti ar konkrētām tehnoloģijām saistīti SARP un kuru plānots nodot 2022. gadā.

               Pēc tam, kad EASA sniedza informāciju saistībā ar vēstuli valstīm AN 3/5.12-19/53, daudzas ES dalībvalstis ierosināja, ka, ņemot vērā īpašo pienākumu sadalījumu starp ekspluatantu un projektētāju, ar vēstuli valstīm saistītā apspriešanās būtu jāpagarina līdz laikam, kad būs pieejams 6. pielikuma grozījuma projekts, un ka 6. pielikums un 8. pielikums būtu jāpieņem paralēli, jo īpaši attiecībā uz distances vadības pilotu staciju (RPS) apstiprināšanu un līgumslēdzēju valstu pienākumiem RPS lidojumderīguma uzturēšanā. ICAO šo priekšlikumu nepieņēma, un tas var sarežģīt attiecīgo ICAO SARP transponēšanu Savienības tiesību aktos, jo ir jāpievēršas projektētāja un ekspluatanta pienākumiem attiecībā uz RPS.

               Paredzētie grozījumi var būtiski ietekmēt ES tiesiskā regulējuma saturu, proti, Komisijas Regulu (ES) Nr. 748/2012
                  1
               , Komisijas Regulu (ES) Nr. 1321/2014
                  2
               , Komisijas Regulu (ES) Nr. 1178/2011
                  3
               , Komisijas Regulu (ES) Nr. 965/2012
                  4
                un, iespējams, Komisijas Regulu (ES) Nr. 452/2014
                  5
                un Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2017/373
                  6
               . Jauni ICAO SARP būs jāievieš ES mēroga tiesību aktos, lai pašreizējo tiesisko regulējumu grozītu nolūkā reglamentēt tādu RPAS projektēšanu, tipa sertifikāciju un ekspluatāciju, kuras tiek ekspluatētas pāri starptautiskajām robežām un virs atklātās jūras.

               3.2.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Savienība atzīst, ka starptautiskā līmenī ir jāizveido saskaņots tiesiskais regulējums, kas ļautu veikt distances vadības gaisa kuģu projektēšanu, tipa sertifikāciju un ekspluatāciju pāri starptautiskajām robežām un virs atklātās jūras saskaņā ar instrumentālo lidojumu noteikumiem. Abās ICAO vēstulēs valstīm ierosinātie grozījumi atbalsta šā mērķa īstenošanu.

               Tāpēc ierosināts Savienības vārdā ieņemt nostāju, kas paredz pilnībā atbalstīt ierosinātos grozījumus.

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem, ja ICAO padome bez būtiskām izmaiņām pieņem ierosinātos Čikāgas konvencijas grozījumus, ir nepaust nepiekrišanu un paziņot par atbilstību pieņemtajam pasākumam, atbildot uz attiecīgajām ICAO vēstulēm valstīm. Ja pēc jaunpieņemto SARP paredzētā piemērošanas sākuma datuma, t. i., 2024. gada 28. novembra, Savienības tiesību aktos būtu atšķirības no šiem SARP, būtu jāpaziņo ICAO par atšķirībām no šiem konkrētajiem SARP.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               LESD 218. panta 9. punktu piemēro neatkarīgi no tā, vai Savienība ir attiecīgās struktūras dalībniece vai nolīguma puse
                  7
               .

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kam nav saistoša spēka saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  8
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               ICAO padome ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, Konvenciju par starptautisko civilo aviāciju (“Čikāgas konvencija”).

               Saskaņā ar Čikāgas konvencijas 54. pantu ICAO padome pieņem starptautiskus standartus un ieteicamo praksi, ko noformē kā Čikāgas konvencijas pielikumus. Šie ir lēmumi ar juridiskām sekām. Dažas šo lēmumu juridiskās sekas var būt atkarīgas no paziņojumiem par nepiekrišanu un par atšķirībām un šo paziņojumu noteikumiem. Tāpēc Savienības nostājas pieņemšana attiecībā uz šādiem paziņojumiem ietilpst LESD 218. panta 9. punkta darbības jomā.

               Paredzētie akti var būtiski ietekmēt ES tiesiskā regulējuma saturu, proti, Komisijas Regulu (ES) Nr. 748/2012
                  9
               , Komisijas Regulu (ES) Nr. 1321/2014
                  10
               , Komisijas Regulu (ES) Nr. 1178/2011
                  11
               , Komisijas Regulu (ES) Nr. 965/2012
                  12
                un, iespējams, Komisijas Regulu (ES) Nr. 452/2014
                  13
                un Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2017/373
                  14
               . Jauni ICAO SARP būs jāievieš ES mēroga tiesību aktos, lai pašreizējo tiesisko regulējumu grozītu nolūkā reglamentēt tādu RPAS projektēšanu, tipa sertifikāciju un ekspluatāciju, kuras tiek ekspluatētas pāri starptautiskajām robežām un virs atklātās jūras. Tāpēc ES tiesību akti būs attiecīgi jāgroza.

               Ierosināto grozījumu galvenais mērķis ir izveidot tiesisko regulējumu tādu distances vadības gaisa kuģu projektēšanai, tipa sertifikācijai un ekspluatācijai, kuri tiek ekspluatēti pāri starptautiskajām robežām un virs atklātās jūras saskaņā ar instrumentālo lidojumu noteikumiem. Saskaņā ar LESD 3. panta 2. punktu Savienībai šajā jautājumā ir ekskluzīva ārējā kompetence.

               Pieņemtais akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tādēļ ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir pieņemtajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja pieņemtajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens no tiem ir atzīstams par galveno, bet otram ir pakārtota nozīme, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Pieņemtā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz kopīgo transporta politiku.

               Tādēļ ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 100. panta 2. punkts.

               4.3.Secinājums

               Ierosinātā Padomes lēmuma juridiskais pamats ir LESD 100. panta 2. punkts saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               2021/0027 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas (ICAO) padomes 222. sesijā attiecībā uz paredzēto Konvencijas par starptautisko civilo aviāciju 1. pielikuma 177. grozījuma, 2. pielikuma 47. grozījuma, 8. pielikuma 108. grozījuma, 10. pielikuma 90. grozījuma un 10. pielikuma jauna VI sējuma pieņemšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Konvencija par starptautisko civilo aviāciju (“Čikāgas konvencija”), kas reglamentē starptautisko gaisa transportu, stājās spēkā 1947. gada 4. aprīlī. Ar to tika izveidota Starptautiskā civilās aviācijas organizācija (ICAO).

               (2)Savienības dalībvalstis ir Čikāgas konvencijas līgumslēdzējas valstis un ICAO dalībnieces, bet Savienībai ir novērotāja statuss dažās ICAO struktūrās. ICAO padomē ir pārstāvētas septiņas dalībvalstis.

               (3)Ievērojot Čikāgas konvencijas 54. pantu, ICAO padome var pieņemt starptautiskus standartus un ieteicamo praksi (“SARP”) un noformēt tos kā Čikāgas konvencijas pielikumus.

               (4)ICAO padomes 222. sesijā paredzēts pieņemt Čikāgas konvencijas 1. pielikuma — Personnel Licensing (Personāla licencēšana) 177. grozījumu, 2. pielikuma — Rules of the Air (Lidojumu noteikumi) 47. grozījumu, 8. pielikuma — Airworthiness of Aircraft (Gaisa kuģu lidojumderīgums) 108. grozījumu, 10. pielikuma — Aeronautical Telecommunications (Aeronavigācijas telesakari) V sējuma 90. grozījumu attiecībā uz distances vadības gaisa kuģu sistēmu (RPAS) C2 datu pārraides posma sistēmām un procedūrām un 10. pielikuma jaunu VI sējumu.

               (5)Ierosināto grozījumu galvenais mērķis ir izveidot tiesisko regulējumu tādu distances vadības gaisa kuģu projektēšanai, tipa sertifikācijai un ekspluatācijai, kuri tiek ekspluatēti pāri starptautiskajām robežām un virs atklātās jūras saskaņā ar instrumentālo lidojumu noteikumiem. Savienība stingri atbalsta ICAO centienus izveidot šo tiesisko regulējumu.

               (6)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem ICAO padomē, jo 1. pielikuma 177. grozījuma, 2. pielikuma 47. grozījuma, 8. pielikuma 108. grozījuma, 10. pielikuma V sējuma 90. grozījuma un 10. pielikuma jauna VI sējuma pieņemšana būs Savienībai saistoša un var būtiski ietekmēt Savienības tiesību aktu saturu, proti, Komisijas Regulu (ES) Nr. 748/2012
                  15
               , Komisijas Regulu (ES) Nr. 1321/2014
                  16
               , Komisijas Regulu (ES) Nr. 1178/2011
                  17
               , Komisijas Regulu (ES) Nr. 965/2012
                  18
                un, iespējams, Komisijas Regulu (ES) Nr. 452/2014
                  19
                un Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2017/373
                  20
               .

               (7)Savienības nostāja ICAO padomes 222. sesijā vai jebkurā turpmākā sesijā attiecībā uz paredzēto 1. pielikuma 177. grozījuma, 2. pielikuma 47. grozījuma, 8. pielikuma 108. grozījuma, 10. pielikuma V sējuma 90. grozījuma un 10. pielikuma jauna VI sējuma pieņemšanu, kā izklāstīts vēstulēs valstīm AN 7/67.1.1-19/52 un AN 3/5.12-19/53, būtu pilnībā atbalstīt minētos grozījumus. Šī nostāja, rīkojoties kopīgi Savienības vārdā, būtu jāpauž Savienības dalībvalstīm, kuras ir ICAO padomes locekles.

               (8)Kad Čikāgas konvencijas 1., 2., 8. un 10. pielikuma grozījumi būs pieņemti, tie būs saistoši visām ICAO dalībvalstīm, tostarp visām Savienības dalībvalstīm, saskaņā ar Čikāgas konvenciju un tajā noteiktajās robežās.

               (9)Saskaņā ar Čikāgas konvencijas 38. pantu jebkurai līgumslēdzējai valstij, kurai nav iespējams visos aspektos izpildīt jebkuru šādu starptautisku standartu vai procedūru vai pilnībā saskaņot savus noteikumus vai praksi ar jebkuru šādu starptautisku standartu vai procedūru, vai kura uzskata par nepieciešamu pieņemt noteikumus vai praksi, kas jebkurā attiecīgā aspektā atšķiras no starptautiskajā standartā paredzētajiem noteikumiem vai prakses, par atšķirībām starp savu praksi un praksi, kas noteikta ar starptautisko standartu, būtu nekavējoties jāpaziņo ICAO.

               (10)Ievērojot Čikāgas konvencijas 90. pantu, visi šādi pielikumi vai jebkādi pielikuma grozījumi stājas spēkā trīs mēnešu laikā pēc to iesniegšanas ICAO līgumslēdzējām valstīm vai garāka, ICAO padomes noteikta laikposma beigās, ja vien pa to laiku vairākums ICAO līgumslēdzēju valstu nav darījušas zināmu savu nepiekrišanu.

               (11)Savienības nostāja pēc tam, kad ICAO ģenerālsekretārs ar ICAO vēstuli valstīm paziņo par 1. pielikuma 177. grozījuma, 2. pielikuma 47. grozījuma, 8. pielikuma 108. grozījuma, 10. pielikuma V sējuma 90. grozījuma un 10. pielikuma jauna VI sējuma pieņemšanu ICAO padomē, būtu nereģistrēt nepiekrišanu un paziņot par atbilstību. Ja pēc jaunpieņemto SARP paredzētā piemērošanas sākuma datuma, t. i., 2024. gada 28. novembra, Savienības tiesību aktos būtu atšķirības no šiem SARP, būtu jāpaziņo ICAO par atšķirībām no šiem konkrētajiem SARP. Šī nostāja būtu jāpauž visām Savienības dalībvalstīm,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1.Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem ICAO padomes 222. sesijā vai jebkurā turpmākā sesijā, paredz pilnībā atbalstīt ierosināto Čikāgas konvencijas 1. pielikuma 177. grozījuma, 2. pielikuma 47. grozījuma, 8. pielikuma 108. grozījuma, 10. pielikuma V sējuma 90. grozījuma un 10. pielikuma jauna VI sējuma pieņemšanu.

               2.Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem, ja ICAO padome bez būtiskām izmaiņām pieņem 1. punktā minēto ierosināto Čikāgas konvencijas 1. pielikuma 177. grozījumu, 2. pielikuma 47. grozījumu, 8. pielikuma 108. grozījumu, 10. pielikuma V sējuma 90. grozījumu un 10. pielikuma jauna VI sējumu, paredz nepaziņot par nepiekrišanu un paziņot par atbilstību pieņemtajam pasākumam, atbildot uz attiecīgajām ICAO vēstulēm valstīm. Ja pēc jaunpieņemto SARP paredzētā piemērošanas sākuma datuma, t. i., 2024. gada 28. novembra, Savienības tiesību aktos būtu atšķirības no šiem SARP, būtu jāpaziņo ICAO par atšķirībām no šiem konkrētajiem SARP.

               2. pants

               Šā lēmuma 1. panta 1. punktā minēto nostāju, rīkojoties kopīgi, pauž Savienības dalībvalstis, kuras ir ICAO padomes locekles.

               Šā lēmuma 1. panta 2. punktā minēto nostāju pauž visas Savienības dalībvalstis.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Komisijas Regula (ES) Nr. 748/2012 (2012. gada 3. augusts), ar ko paredz īstenošanas noteikumus par sertifikāciju attiecībā uz gaisa kuģu un ar tiem saistīto ražojumu, daļu un ierīču lidojumderīgumu un atbilstību vides aizsardzības prasībām, kā arī projektēšanas un ražošanas organizāciju sertifikāciju (OV L 224, 21.8.2012., 1.–85. lpp.).

                     (2)

                        Komisijas Regula (ES) Nr. 1321/2014 (2014. gada 26. novembris) par gaisa kuģu un aeronavigācijas ražojumu, daļu un ierīču lidojumderīguma uzturēšanu un šo uzdevumu izpildē iesaistīto organizāciju un personāla apstiprināšanu (OV L 362, 17.12.2014., 1.–194. lpp.).

                     (3)

                        Komisijas Regula (ES) Nr. 1178/2011 (2011. gada 3. novembris), ar ko nosaka tehniskās prasības un administratīvās procedūras attiecībā uz civilās aviācijas gaisa kuģa apkalpi atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 216/2008 (OV L 311, 25.11.2011., 1.–193. lpp.).

                     (4)

                        Komisijas Regula (ES) Nr. 965/2012 (2012. gada 5. oktobris), ar ko nosaka tehniskās prasības un administratīvās procedūras saistībā ar gaisa kuģu ekspluatāciju atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 216/2008 (OV L 296, 25.10.2012., 1.–148. lpp.).

                     (5)

                        Komisijas Regula (ES) Nr. 452/2014 (2014. gada 29. aprīlis), ar ko nosaka tehniskās prasības un administratīvās procedūras gaisa kuģu ekspluatācijai, ko veic trešo valstu ekspluatanti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 216/2008 (OV L 133, 6.5.2014., 12.–26. lpp.).

                     (6)

                        Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2017/373 (2017. gada 1. marts), ar ko nosaka kopīgas prasības gaisa satiksmes pārvaldības/aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem un citu gaisa satiksmes pārvaldības tīkla funkciju nodrošinātājiem un to uzraudzībai, ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 482/2008, Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1034/2011, (ES) Nr. 1035/2011 un (ES) 2016/1377 un groza Regulu (ES) Nr. 677/2011 (OV L 62, 8.3.2017., 1.–126. lpp.).

                     (7)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64. punkts.

                     (8)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (9)

                        Komisijas Regula (ES) Nr. 748/2012 (2012. gada 3. augusts), ar ko paredz īstenošanas noteikumus par sertifikāciju attiecībā uz gaisa kuģu un ar tiem saistīto ražojumu, daļu un ierīču lidojumderīgumu un atbilstību vides aizsardzības prasībām, kā arī projektēšanas un ražošanas organizāciju sertifikāciju (OV L 224, 21.8.2012., 1.–85. lpp.).

                     (10)

                        Komisijas Regula (ES) Nr. 1321/2014 (2014. gada 26. novembris) par gaisa kuģu un aeronavigācijas ražojumu, daļu un ierīču lidojumderīguma uzturēšanu un šo uzdevumu izpildē iesaistīto organizāciju un personāla apstiprināšanu (OV L 362, 17.12.2014., 1.–194. lpp.).

                     (11)

                        Komisijas Regula (ES) Nr. 1178/2011 (2011. gada 3. novembris), ar ko nosaka tehniskās prasības un administratīvās procedūras attiecībā uz civilās aviācijas gaisa kuģa apkalpi atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 216/2008 (OV L 311, 25.11.2011., 1.–193. lpp.).

                     (12)

                        Komisijas Regula (ES) Nr. 965/2012 (2012. gada 5. oktobris), ar ko nosaka tehniskās prasības un administratīvās procedūras saistībā ar gaisa kuģu ekspluatāciju atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 216/2008 (OV L 296, 25.10.2012., 1.–148. lpp.).

                     (13)

                        Komisijas Regula (ES) Nr. 452/2014 (2014. gada 29. aprīlis), ar ko nosaka tehniskās prasības un administratīvās procedūras gaisa kuģu ekspluatācijai, ko veic trešo valstu ekspluatanti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 216/2008 (OV L 133, 6.5.2014., 12.–26. lpp.).

                     (14)

                        Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2017/373 (2017. gada 1. marts), ar ko nosaka kopīgas prasības gaisa satiksmes pārvaldības/aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem un citu gaisa satiksmes pārvaldības tīkla funkciju nodrošinātājiem un to uzraudzībai, ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 482/2008, Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1034/2011, (ES) Nr. 1035/2011 un (ES) 2016/1377 un groza Regulu (ES) Nr. 677/2011 (OV L 62, 8.3.2017., 1.–126. lpp.).

                     (15)

                        Komisijas Regula (ES) Nr. 748/2012 (2012. gada 3. augusts), ar ko paredz īstenošanas noteikumus par sertifikāciju attiecībā uz gaisa kuģu un ar tiem saistīto ražojumu, daļu un ierīču lidojumderīgumu un atbilstību vides aizsardzības prasībām, kā arī projektēšanas un ražošanas organizāciju sertifikāciju (OV L 224, 21.8.2012., 1.–85. lpp.).

                     (16)

                        Komisijas Regula (ES) Nr. 1321/2014 (2014. gada 26. novembris) par gaisa kuģu un aeronavigācijas ražojumu, daļu un ierīču lidojumderīguma uzturēšanu un šo uzdevumu izpildē iesaistīto organizāciju un personāla apstiprināšanu (OV L 362, 17.12.2014., 1.–194. lpp.).

                     (17)

                        Komisijas Regula (ES) Nr. 1178/2011 (2011. gada 3. novembris), ar ko nosaka tehniskās prasības un administratīvās procedūras attiecībā uz civilās aviācijas gaisa kuģa apkalpi atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 216/2008 (OV L 311, 25.11.2011., 1.–193. lpp.).

                     (18)

                        Komisijas Regula (ES) Nr. 965/2012 (2012. gada 5. oktobris), ar ko nosaka tehniskās prasības un administratīvās procedūras saistībā ar gaisa kuģu ekspluatāciju atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 216/2008 (OV L 296, 25.10.2012., 1.–148. lpp.).

                     (19)

                        Komisijas Regula (ES) Nr. 452/2014 (2014. gada 29. aprīlis), ar ko nosaka tehniskās prasības un administratīvās procedūras gaisa kuģu ekspluatācijai, ko veic trešo valstu ekspluatanti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 216/2008 (OV L 133, 6.5.2014., 12.–26. lpp.).

                     (20)

                        Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2017/373 (2017. gada 1. marts), ar ko nosaka kopīgas prasības gaisa satiksmes pārvaldības/aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem un citu gaisa satiksmes pārvaldības tīkla funkciju nodrošinātājiem un to uzraudzībai, ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 482/2008, Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1034/2011, (ES) Nr. 1035/2011 un (ES) 2016/1377 un groza Regulu (ES) Nr. 677/2011 (OV L 62, 8.3.2017., 1.–126. lpp.).