|

52011PC0704

Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 428/2009, ar ko izveido Kopienas režīmu divējāda lietojuma preču eksporta, pārvadājumu, starpniecības un tranzīta kontrolei  /* COM/2011/0704 galīgā redakcija - 2011/0310 (COD) */

	PASKAIDROJUMA RAKSTSAr Regulu (EK) Nr. 428/2009[1] izveidotā ES divējāda lietojuma preču eksporta kontroles sistēma paredz, ka minētās regulas I pielikumā uzskaitīto divējāda lietojuma preču[2] eksportam ir vajadzīga atļauja. Regulas 9. panta 1. punktā noteikts, ka viena no četrām iespējamajām eksporta atļaujām, ko var lietot divējāda lietojuma preču eksportam no ES, ir ES vispārējās eksporta atļaujas. Regulas (EK) Nr. 428/2009 II pielikumā iekļautas šobrīd spēkā esošās ES vispārējās eksporta atļaujas.ES kontroles saraksta atjaunināšana (Regulas 428/2009 I pielikums)Lēmumus kontrolēt divējāda lietojuma preču eksportu pieņem vienprātīgi tādos starptautiskajos eksporta kontroles režīmos kā Austrālijas grupa ( AG ) — par bioloģiskajām un ķīmiskajām precēm, Kodolmateriālu piegādātāju grupa ( NSG ) — par kodolmateriāliem civiliem mērķiem, Raķešu tehnoloģijas kontroles režīms ( MTCR ) un Vasenāras Vienošanās ( WA ) — par raķešu un konvencionālo ieroču sastāvdaļām un divējāda lietojuma precēm un tehnoloģijām. Šāda eksporta kontroles režīma mērķis ir mazināt risku, ka jutīgas divējāda lietojuma preces izmanto militāriem mērķiem un/vai ieroču izplatīšanas programmās. Lai šādu eksporta kontroli veiktu pēc iespējas efektīvāk, starptautiskie eksporta kontroles režīmi apvieno divējāda lietojuma preču lielākos piegādātājus. Vienojoties par īpašu preču tirdzniecības kontroli, piegādātāji efektīvi sadarbojas, lai mazinātu to izplatīšanas risku, vienlaikus nodrošinot, ka netiek traucēta likumīga tirdzniecība.Pamatojoties uz mūsdienu pasaulē vērojamo tehnikas attīstību, kontrolēto preču saraksts ir regulāri jāatjaunina. Lai arī starptautisko režīmu lēmumi nav juridiski saistoši, regulas 15. pantā ir noteikts, ka “divējāda lietojuma preču sarakstu, kas noteikts šīs regulas I pielikumā, atjaunina atbilstīgi dalībvalstu saistībām un pienākumiem, un jebkādiem to grozījumiem, ko tās uzņēmušās kā attiecīgo starptautisko kodolieroču neizplatīšanas režīmu un eksporta kontroles pasākumu dalībnieces vai ratificējot atbilstīgus starptautiskos līgumus.”Starptautiskajos eksporta kontroles režīmos lēmumus par kontroles sarakstu pieņem apmēram četras reizes gadā. Pamatojoties uz šādu atjauninājumu ietekmi uz drošību un tirdzniecību, tie regulāri un laicīgi jāiekļauj ES tiesību aktos. No vienas puses, starptautisko eksporta režīmu lēmums par jaunu preču pievienošanu kontroles sarakstam nozīmē, ka arī šīs pievienotās preces drošības apsvērumu dēļ konsekventi jāpārbauda visā ES. No otras puses, starptautisko eksporta režīmu lēmums pārtraukt konkrētu preču kontrolēšanu ir iespējami drīz jāpārņem ES tiesību aktos, lai nodrošinātu ES eksportētāju konkurētspēju pasaules tirgū.Šobrīd jebkādi atjauninājumi Regulā (EK) Nr. 428/2009, tostarp tās I pielikumā, veicami saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru. Vienlaikus, pamatojoties uz šādu grozījumu tehnisko dabu un faktu, ka šādām izmaiņām jābūt saskaņā ar starptautiskajos eksporta kontroles režīmos pieņemtajiem lēmumiem, ir maza rīcības brīvība attiecībā uz izmaiņām ar režīmiem saskaņotos grozījumos.Tādējādi ir jāievieš deleģētie akti, lai regulāri atjauninātu Regulas (EK) Nr. 428/2009 I pielikumu. Šāda pieeja ļautu Komisijai jebkurā laikā veikt vajadzīgos atjauninājumus.Vajadzīgās izmaiņas ES vispārējās eksporta atļaujās (Regulas (EK) Nr. 428/2009 II pielikums)ES vispārējās eksporta atļaujas, kas minētas Regulas (EK) Nr. 428/2009 9. panta 1. punktā un II pielikumā, ir sevi pierādījušas kā ļoti veiksmīgs instruments, kas veicina noteiktu preču pazemināta riska eksportu uz noteiktiem galamērķiem. Daudzus gadus bija viena ES vispārējā eksporta atļauja (EU001), kas atviegloja vairums kontrolēto preču eksportu uz septiņiem zema riska galamērķiem (ASV, Austrāliju, Japānu, Jaunzēlandi, Kanādu, Norvēģiju un Šveici). Komisija 2008. gada decembrī ierosināja ieviest vēl sešas ES vispārējās eksporta atļaujas[3]. Vienošanos par jaunajām atļaujām panāca 2011. gada vidū.Spēkā esošās un topošo ES vispārējo eksporta atļauju saturs ir regulāri jāpārskata, lai nodrošinātu, ka tās ir spēkā tikai attiecībā uz zema riska darījumiem. Ņemot vērā straujo attīstību visā pasaulē, jānodrošina, ka spēkā esošu ES vispārējo eksporta atļauju darbības jomu attiecībā uz galamērķiem un precēm var grozīt īsā laikā tā, lai, mainoties pasaules mēroga apstākļiem, varētu pienācīgi pielāgot ES eksporta kontroles sistēmu.Tādējādi ir jāievieš deleģētie akti, kas Komisijai ļautu īsā laikā no spēkā esošu ES vispārējo eksporta atļauju darbības jomas svītrot galamērķus un/vai preces.Esošie priekšlikumi tiesību aktiem attiecībā uz divējāda lietojuma preču eksporta kontroliEiropas Parlaments un Padome šobrīd izskata divus priekšlikumus tiesību aktiem, ar kuriem tiks grozīta Regula (EK) Nr. 428/2009.1.  Pirmā priekšlikuma (COM(2008) 854) mērķis ir ieviest jaunas ES vispārējās eksporta atļaujas. Eiropas Parlaments 2011. gada 27. septembrī balsojumā atbalstīja priekšlikumu. Ar šo grozījumu regulu pēc tās pieņemšanas tiks mainīta arī Regulā (EK) Nr. 428/2009 lietotā terminoloģija (atsauces uz “Kopiena” visos iespējamos gadījumos tiks mainītas uz “Savienība”).2.  Otrā priekšlikuma (COM(2010) 509) mērķis ir atjaunināt ES kontroles sarakstu, ieviešot izmaiņas, par kurām vienojušies starptautiskie kontroles režīmi 2009. gadā. Eiropas Parlaments 2011. gada 13. septembrī balsojumā atbalstīja priekšlikumu.Komisijas priekšlikumsŅemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, ir jāgroza Regula (EK) Nr. 428/2009.2011/0310 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAar kuru groza Regulu (EK) Nr. 428/2009, ar ko izveido Kopienas režīmu divējāda lietojuma preču eksporta, pārvadājumu, starpniecības un tranzīta kontroleiEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,pēc tiesību akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,tā kā:3.  Padomes 2009. gada 5. maija Regulā (EK) Nr. 428/2009, ar ko izveido Kopienas režīmu divējāda lietojuma preču eksporta, pārvadājumu, starpniecības un tranzīta kontrolei[4], paredzēts, ka jāveic šādu preču efektīva kontrole, tās eksportējot no Eiropas Savienības vai veicot to tranzītu caur Eiropas Savienību (ES), vai piegādājot trešām valstīm, izmantojot starpniecības pakalpojumus, ko sniedz starpnieks, kura pastāvīgā dzīvesvieta ir ES vai kurš ir tajā reģistrēts.4.  Lai dalībvalstīm un Eiropas Savienībai būtu iespējams izpildīt savas starptautiskās saistības, Regulas (EK) Nr. 428/2009 I pielikumā ir izveidots kopējais tādu divējāda lietojuma preču saraksts, attiecībā uz kurām jāveic kontrole Eiropas Savienībā. Lēmumus par kontrolējamajām precēm pieņem Austrālijas grupas ( AG ), Raķešu tehnoloģiju kontroles režīma ( MTCR ), Kodolmateriālu piegādātājvalstu grupas ( NSG ), Vasenāras Vienošanās un Konvencijas par ķīmiskajiem ieročiem ( CWC ) ietvaros.5.  Regulas (EK) Nr. 428/2009 15. pantā paredzēts, ka I pielikumu atjaunina atbilstīgi attiecīgajiem pienākumiem un saistībām, un visiem to grozījumiem, kurus katra dalībvalsts ir pieņēmusi būdama starptautisko ieroču neizplatīšanas režīmu un eksporta kontroles pasākumu dalībniece vai ratificēdama attiecīgos starptautiskos nolīgumus.6.  Regulas (EK) Nr. 428/2009 I pielikums jāatjaunina regulāri, lai pilnībā izpildītu starptautiskās saistības attiecībā uz drošību, nodrošinātu caurredzamību un saglabātu eksportētāju konkurētspēju. Kavējumi attiecībā uz ES kontroles saraksta atjaunināšanu var negatīvi ietekmēt drošību un starptautiskos ieroču neizplatīšanas centienus, kā arī eksportētāju saimnieciskās darbības īstenošanu Eiropas Savienībā. Tajā pat laikā, pamatojoties uz grozījumu tehnisko dabu un faktu, ka šādām izmaiņām jābūt saskaņā ar starptautiskajos eksporta kontroles režīmos pieņemtajiem lēmumiem, attiecībā uz vajadzīgo atjauninājumu spēkā stāšanos Eiropas Savienībā būtu jāpiemēro paātrinātā procedūra.7.  Ar Regulas (EK) Nr. 428/2009 9. panta 1. punktu tiek ieviestas ES vispārējās eksporta atļaujas, kas ir viens no četriem pieejamajiem eksporta atļauju veidiem saskaņā ar regulu. Šādas vispārējās eksporta atļaujas ES reģistrētiem eksportētājiem ļauj eksportēt noteiktas preces uz noteiktiem galamērķiem saskaņā ar vispārējo atļauju nosacījumiem.8.  Regulas (EK) Nr. 428/2009 II pielikumā minētas šobrīd Eiropas Savienībā spēkā esošās ES vispārējās eksporta atļaujas. Ņemot vērā šādu ES vispārējo eksporta atļauju raksturu, var rasties vajadzība no atļaujas darbības jomas svītrot noteiktus galamērķus un/vai preces, jo īpaši tad, ja, mainoties apstākļiem, kļūst skaidrs, ka ar ES vispārējo eksporta atļauju vairs nevajadzētu atļaut atvieglotus eksporta darījumus attiecībā uz attiecīgo galamērķi un/vai preci. Šādai galamērķu un/vai preču svītrošanai no ES vispārējās eksporta atļaujas darbības jomas nevajadzētu liegt eksportētājam pieteikties cita veida eksporta atļaujas saņemšanai saskaņā ar attiecīgajiem noteikumiem Regulā (EK) Nr. 428/2009.9.  Lai nodrošinātu ES kontroles saraksta regulāru un laicīgu atjaunināšanu saskaņā ar dalībvalstu pienākumiem un saistībām starptautiskajos eksporta kontroles režīmos, Komisijai attiecībā uz grozījumiem Regulas (EK) Nr. 428/2009 I pielikumā ar minētās regulas 15. pantu būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus saskaņā ar 290. pantu Līgumā par Eiropas Savienības darbību. Īpaši svarīgi ir tas, lai Komisija grozījumu sagatavošanas laikā veiktu pienācīgas konsultācijas, tai skaitā ar ekspertiem.10.  Lai ES bez grūtībām varētu reaģēt uz apstākļu maiņu saistībā ar tāda eksporta jutīguma novērtējumu, kuru veic ar ES vispārējo eksporta atļauju, Komisijai attiecībā uz grozījumiem Regulas (EK) Nr. 428/2009 II pielikumā saistībā ar galamērķu un/vai preču svītrošanu no ES vispārējo eksporta atļauju darbības jomas būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt tiesību aktus saskaņā ar 290. pantu Līgumā par Eiropas Savienības darbību. Ņemot vērā to, ka šādas izmaiņas būtu veicamas tikai tad, ja tiek konstatēts, ka attiecīgā eksporta radītais risks pieaug, un to, ka vispārējo eksporta atļauju turpmāka izmantošana šādam eksportam varētu negatīvi ietekmēt Eiropas Savienības un tās dalībvalstu drošību, Komisija var izmantot procedūru steidzamiem gadījumiem.11.  Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina, ka attiecīgos dokumentus vienlaicīgi, savlaicīgi un pienācīgi nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei.12.  Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza Regula (EK) Nr. 428/2009,IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.1. pantsRegulu (EK) Nr. 428/2009 groza šādi:13.  regulas 9. panta 1. punkta beigās pievieno šādus punktus:“Komisijai tiek piešķirtas pilnvaras pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 23.a pantu attiecībā uz galamērķu un preču svītrošanu no II pielikumā iekļauto ES vispārējo eksporta atļauju darbības jomas;Ja, ievērojami mainoties apstākļiem saistībā ar tāda eksporta jutīguma novērtējumu, kuru veic ar II pielikumā minēto ES vispārējo eksporta atļauju, nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ no ES vispārējās eksporta atļaujas darbības jomas jāsvītro noteikti galamērķi un/vai preces, deleģētajiem aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo pantu, piemēro23.b pantā noteikto procedūru.”;14.  regulas 15. pantam pievieno šādu 3. punktu:“3. Komisijai piešķir pilnvaras pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 23.a pantu attiecībā uz I pielikumā iekļautā divējāda lietojuma preču saraksta atjaunināšanu. Regulas I pielikumu atjaunina saskaņā ar 1. punktu.”;15.  iekļauj šādu 23.a pantu:“1. Komisijai piešķir deleģēto aktu pieņemšanas pilnvaras ar šajā pantā minētajiem nosacījumiem.2. Šīs regulas 9. panta 1. punktā un 15. panta 3. punktā minētās pilnvaras deleģē uz nenoteiktu laiku, sākot ar Regulas (ES) Nr. ../… [šīs regulas] spēkā stāšanās dienu.3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atcelt šīs regulas 9. panta 1. punktā un 15. panta 3. punktā minētās deleģēto aktu pieņemšanas pilnvaras. Ar atcelšanas lēmumu izbeidz lēmumā minēto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai citā lēmumā norādītā datumā. Tas neskar pieņemto deleģēto aktu spēkā esību.4. Uzreiz pēc deleģētā akta pieņemšanas Komisija par to vienlaikus informē Eiropas Parlamentu un Padomi.5. Deleģētais akts, kas pieņemts saskaņā ar 9. panta 1. punktu un 15. panta 3. punktu, stājas spēkā tikai tad, ja ne Eiropas Parlaments, ne Padome divu mēnešu laikā pēc paziņojuma par šādu aktu Eiropas Parlamentam un Padomei nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā termiņa beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir paziņojuši Komisijai, ka necels iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas minēto periodu pagarina par diviem mēnešiem.”;16.  iekļauj šādu 23.b pantu:“1. Saskaņā ar šo pantu pieņemtie deleģētie akti stājas spēkā nekavējoties, un tos piemēro, kamēr nav izteikti iebildumi saskaņā ar 2. punktu. Informācijā par deleģēto aktu Eiropas Parlamentam un Padomei norāda steidzamības procedūras izmantošanas iemeslus.2. Eiropas Parlaments vai Padome saskaņā ar 23.a panta 5. punktā minēto procedūru var iebilst pret deleģēto aktu. Šādā gadījumā Komisija pēc paziņojuma par Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumu iebilst nekavējoties atceļ aktu.”2. pantsŠī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē,Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā —priekšsēdētājs priekšsēdētājs [1] Padomes Regula (EK) Nr. 428/2009 ( 2009. gada 5. maijs), ar ko izveido Kopienas režīmu divējāda lietojuma preču eksporta, pārvadājumu, starpniecības un tranzīta kontrolei[2] Divējāda lietojuma preces Regulas (EK) Nr. 428/2009 2. panta 1. punktā ir definētas kā “preces, ieskaitot programmatūru un tehnoloģijas, kuras var izmantot gan civilām, gan militārām vajadzībām un pie kurām pieder visas preces, ko var izmantot gan civiliem mērķiem, gan kodolieroču vai citu kodolsprādzienierīču ražošanai”.[3] COM(2008) 854 galīgā redakcija[4] OV L 134, 29.5.2009., 1. lpp.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0090

Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regula ar ko groza Regulu Nr. 11 par diskriminācijas atcelšanu pārvadājumu cenās un nosacījumos, īstenojot Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līguma 79. panta 3. punktu, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 852/2004 par pārtikas produktu higiēnu {SEC(2007) 301} {SEC(2007) 302} {SEC(2007) 303} {SEC(2007) 304}  /* COM/2007/0090 galīgā redakcija - COD 2007/0037 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 6.3.2007COM(2007) 90 galīgā redakcija2007/0037 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAar ko groza Regulu Nr. 11 par diskriminācijas atcelšanu pārvadājumu cenās un nosacījumos, īstenojot Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līguma 79. panta 3. punktu, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 852/2004 par pārtikas produktu higiēnu {SEC(2007) 301}{SEC(2007) 302}{SEC(2007) 303}{SEC(2007) 304}(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. PRIEKšLIKUMA KONTEKSTS-  Priekšlikuma pamatojums un mērķiLiela daļa EK tiesību aktu ir ieviesti, lai labotu tirgus darbības nepilnības un nodrošinātu vienlīdzīgus apstākļus. Vienīgais veids, kā šos mērķus sasniegt, bieži ir, uzliekot uzņēmumiem pienākumu sniegt informāciju un ziņot par tiesību aktu piemērošanu.Laika gaitā dažas no šīm procedūrām ir kļuvušas nevajadzīgi laikietilpīgas vai novecojušas. Šis nevajadzīgais administratīvais slogs traucē ekonomikas darbībai, un tam ir negatīva ietekme uz Eiropas uzņēmumu konkurētspēju.Komisija ir apņēmusies, cik iespējams, mazināt šo nevajadzīgo slogu. Tā ir daļa no labāka regulējuma stratēģijas, un šī apņemšanās ir būtiski svarīga, lai sasniegtu mūsu Lisabonas stratēģijas mērķus par lielāku izaugsmi un darbavietu skaitu.-  Vispārīgais kontekstsKomisija 2006. gada 14. novembrī iesniedza Labāka regulējuma Eiropas Savienībā stratēģisku pārskatu (COM(2006) 689), iekļaujot priekšlikumu par mērķi līdz 2012. gadam administratīvo slogu samazināt par 25%.Pēc tam Rīcības programmā administratīvā sloga samazināšanai Eiropas Savienībā (COM(2007) 23) tika iekļauti desmit konkrēti priekšlikumi par „ātri īstenojamiem pasākumiem”, pamatojoties uz plašām apspriedēm ar ieinteresētajām personām un dalībvalstu un Komisijas ekspertu ieteikumiem. „Ātri īstenojamo pasākumu” mērķis ir ievērojami mazināt uzņēmumu administratīvo slogu, veicot nelielus grozījumus tiesību aktos, kas neietekmē aizsardzības apjomu vai tiesību aktu sākotnējo mērķi.Viens no šiem „ātri īstenojamo pasākumu” priekšlikumiem skar Regulu Nr. 11 par diskriminācijas atcelšanu pārvadājumu cenās un nosacījumos, īstenojot Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līguma 79. panta 3. punktu. Ir paredzēts svītrot novecojušas prasības un dažas prasības grozīt, lai samazinātu uzņēmumu administratīvo slogu. Ar 5. pantu pārvadājumu uzņēmumiem (kā arī dalībvalstu valdībām) izvirzīta prasība sniegt informāciju par pārvadājumu tarifiem, cenām un nosacījumiem pirms 1961. gada 1. jūlija. Šo pantu var svītrot, jo pārvadājumu uzņēmumiem izvirzītās prasības ir novecojušas. Regulas 6. panta 1. punktā prasīts pārvadājumu dokuments, kurā iekļauta informācija par nosūtītāju, pārvadāto preču veidu, preču izcelsmes vietu un galamērķi, kā arī pārvadājuma maršrutu vai attālumu, tostarp robežas šķērsošanas vietas, ja tādas ir. Tā kā šie pēdējie dati, proti, pārvadājuma maršruts vai attālums, tostarp robežas šķērsošanas vietas, ja tādas ir, vairs nav nepieciešami, lai sasniegtu regulas mērķus, tos var svītrot. Regulas 6. panta 2. punkta trešajā teikumā pārvadātājam prasīts saglabāt kopiju, kurā redzami visi galīgie pārvadājumu izdevumi un jebkādi citi izdevumi un jebkādas atlaides vai citi aspekti, kas ietekmējuši pārvadājumu cenas un nosacījumus. Šo teikumu var svītrot, jo mūsdienās šī informācija jebkurā gadījumā ir pieejama pārvadātāju grāmatvedības sistēmās, tādēļ pārvadātajiem vairs nav jāaizpilda un jāuzglabā atsevišķs dokuments. 6. panta 3. punktā jāiekļauj precīza atsauce uz preču pavadzīmēm, kas ir labi pazīstamas un bieži izmantotas iekšzemes pārvadājumu jomā. Šī atsauce uzlabo pārvadājumu uzņēmumu juridisko noteiktību, jo tā skaidri nosaka, ka šīs preču pavadzīmes ir pietiekams dokuments, ja tajās ir visa informācija, kas prasīta 6. panta 1. punktā.Cits „ātri īstenojams pasākums” skar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 852/2004 par pārtikas produktu higiēnu. Mērķis ir mazos pārtikas uzņēmumus, kas ir spējīgi kontrolēt pārtikas higiēnu, īstenojot vienīgi pārējās Regulas (EK) 852/2004 prasības, atbrīvot no prasības izveidot, ieviest un uzturēt pastāvīgu procedūru vai procedūras, kuru pamatā ir riska analīzes un kritisko kontrolpunktu ( HACCP ) principi. Šis atbrīvojums attiecas uz mikrouzņēmumiem[1], kas pārsvarā pārdod pārtikas produktus tieši gala patērētājam. Šajos uzņēmumos ir mazāk nekā desmit darbinieku, un to ikgada apgrozījums vai ikgada bilances kopējā summa nepārsniedz 2 miljonus euro. Tādējādi atbrīvojums neattiecas uz lielveikaliem un lielveikalu tīklu apakšuzņēmējiem.-  Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomāSpēkā esošie noteikumi, kurus plānots grozīt ar šo priekšlikumu, ir 5. un 6. pants Regulā Nr. 11 par diskriminācijas atcelšanu pārvadājumu cenās un nosacījumos, īstenojot Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līguma 79. panta 3. punktu, un 5. pants Regulā (EK) Nr. 852/2004 par pārtikas produktu higiēnu.2. APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMSApspriešanās ar ieinteresētajām personām |-  Apspriešanās metodesKomisija 2007. gada 24. janvāra rīcības programmā iekļāva desmit konkrētus „ātri īstenojamu pasākumu” priekšlikumus. Šo priekšlikumu pamatā bija apspriešanās ar ekspertiem un jo īpaši izmēģinājuma projekts, kurā salīdzināti Čehijas, Dānijas, Nīderlandes un Apvienotās Karalistes sākotnējie administratīvā sloga novērtējumi 2006. gadā.Viens no šiem „ātri īstenojamajiem pasākumiem” attiecas uz pārvadājumu jomu, ierosinot „vienkāršot dažus pienākumus sniegt pārvadājumu statistiku”. Regulā Nr. 11 par diskriminācijas atcelšanu pārvadājumu cenās un nosacījumos, īstenojot Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līguma 79. panta 3. punktu, pārvadātājiem prasīts glabāt pārvadājuma dokumentu, kurā cita starpā norādīti attālumi, maršruti un robežas šķērsošanas vietas.Vēl viens „ātri īstenojams pasākums” attiecas uz pārtikas higiēnu, ierosinot „mazos uzņēmumus atbrīvot no dažām prasībām attiecībā uz riska analīzes un kritisko kontrolpunktu ( HACCP ) principiem”. Regulas (EK) Nr. 852/2004 5. pantā visiem pārtikas uzņēmumiem prasīts izveidot, ieviest un uzturēt pastāvīgu procedūru vai procedūras, kuru pamatā ir riska analīzes un kritisko kontrolpunktu ( HACCP ) principi.Atbilžu kopsavilkumsEksperti un nozares pārstāvji ir izteikuši bažas, ka šādas 1960. gada Regulas Nr. 11 prasības ārkārtīgi liberalizētajā pārvadājumu nozarē vairs nav pamatotas. Daži panti ir novecojuši, savukārt citi uzņēmumiem rada nevajadzīgu administratīvo slogu.Mazo uzņēmumu pārstāvji ir izteikuši bažas attiecībā uz HACCP sistēmas vispārēju ieviešanu visos pārtikas uzņēmumos. Neņemot vērā elastīgumu, kas nodrošināts regulā, tika pieprasīts precizējums. Komisijai bija virkne tikšanos ar dalībvalstu ekspertiem. Turklāt pārredzamības nolūkā Komisija ir veicinājusi apspriešanas ar ieinteresētajām personām, lai dažādas sociāli ekonomiskās grupas varētu paust savu viedokli. Tāpēc tika organizēta tikšanās ar ražotāju, nozares, tirgotāju un patērētāju pārstāvjiem, lai apspriestu jautājumus, kas saistīti ar procedūru ieviešanu, kuru pamatā ir HACCP , un ar HACCP elastību. Šīs apspriešanas rezultāti tika apkopoti vadlīnijās, ko pārbaudīja Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja, un kas ir atrodamas:http://ec.europa.eu/food/food/biosafety/hygienelegislation/guidance_doc_haccp_en.pdfHACCP prasību strikta piemērošana būtiski ietekmētu MVU, un daži uzņēmumi to pašu higiēnas aizsardzības līmeni var nodrošināt, īstenojot visas pārējās Regulas (EK) Nr. 852/2004 prasības, un tiem nav jāīsteno visu HACCP procedūru kopums, tādēļ, neņemot vērā vadlīnijās aprakstīto HACCP elastības pakāpi, dažus uzņēmumus nepieciešams atbrīvot no visām HACCP prasībām. Tomēr jāņem vērā, ka šāds atbrīvojums nedrīkstētu attiekties uz uzņēmumiem, kuriem ir plašs klientu loks. Tādēļ atbrīvojums jāattiecina vienīgi uz uzņēmumiem, kuros ir mazāk nekā 10 darbinieku un kas ir mikrouzņēmumi saskaņā ar Komisijas 2003. gada 6. maija Ieteikumu 2003/361/EK attiecībā uz mikrouzņēmumu, mazu uzņēmumu un vidēja lieluma uzņēmumu definīciju.-  Ietekmes novērtējumsIetekmes novērtējumā attiecībā uz Regulu Nr. 11 apsvēra divus risinājumus.Risinājums Nr. 1 . Nemainīt politiku.Risinājums Nr. 2 . Atcelt pienākumu sniegt informāciju par maršrutiem, attālumiem, cenām un citiem pārvadājumu noteikumiem, kā arī atļaut izmantot preču pavadzīmes, lai sniegtu informāciju saskaņā ar atlikušajām prasībām attiecībā uz spēkā esošo pārvadājumu dokumentu.Priekšroku deva risinājumam Nr. 2, jo tas samazina administratīvo slogu, vienlaicīgi saglabājot būtiskās informācijas apjomu.Ietekmes novērtējumā attiecībā uz Regulu (EK) Nr. 852/2004 apsvēra trīs risinājumus.Risinājums Nr. 1. Nemainīt politiku.Risinājums Nr. 2. Atbrīvot dažus uzņēmumus no HACCP prasībām.Risinājums Nr. 3. Visiem uzņēmumiem atcelt HACCP procedūras.Priekšroku deva risinājumam Nr. 2, jo tas, samazinot uzņēmumu administratīvo slogu, vienlaicīgi saglabā augstu patērētāju aizsardzības līmeni.3. PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI-  Ierosināto pasākumu kopsavilkumsPasākumu mērķis attiecībā uz Regulu Nr. 11 ir samazināt pārvadājumu uzņēmumu administratīvo slogu, atceļot novecojušas dokumentu prasības attiecībā uz pārvadājuma maršrutu, attālumu, robežas šķērsošanas vietām utt.Pasākumu, kas saistīti ar HACCP prasībām, mērķis ir veikt grozījumus Regulā (EK) Nr. 852/2004, atbrīvojot mikrouzņēmumus no prasības izveidot, ieviest un uzturēt pastāvīgu procedūru vai procedūras, kuru pamatā ir riska analīzes un kritisko kontrolpunktu ( HACCP ) principi. Šis atbrīvojums attiecas uz uzņēmumiem, kuros ir mazāk nekā 10 darbinieku un kas pārsvarā pārdod pārtikas produktus tieši gala patērētājam.-  Juridiskais pamatsKopienas pasākumu juridiskais pamats transporta jomā ir izklāstīts EK Līguma 75. pantā, un Kopienas pasākumu juridiskais pamats pārtikas higiēnas jomā ir izklāstīts EK Līguma 95. pantā un 152. panta 4. punkta b) apakšpunktā.-  Subsidiaritātes principsPasākumi dalībvalstu mērogā nebūtu pietiekami, lai samazinātu administratīvo slogu šajās jomās, jo informācijas prasības pārvadājumu uzņēmumiem un pārtikas uzņēmumiem uzlika ar EK regulām. Tādēļ samazinājumu var panākt tikai, veicot grozījumus attiecīgajās Eiropas Savienības regulās. |ES mēroga pasākumi nodrošinās to, ka attiecīgie Eiropas pārvadājumu uzņēmumi un pārtikas uzņēmumi gūs labumu no šīs administratīvā sloga samazināšanas. |Tāpēc priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam. |-  Proporcionalitātes principsPriekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ.Mērķi samazināt administratīvo slogu, ko rada informācijas prasības, kas noteiktas ar Regulu Nr. 11 un Regulu Nr. 852/2004, var sasniegt, vienīgi grozot šīs regulas, un to var izdarīt vienīgi, izmantojot atbilstoša līmeņa saistošu EK juridisko instrumentu, proti — regulu. Iepriekš minētais ir saskaņā ar proporcionalitātes principu EK Līguma 5. pantā.Šis priekšlikums nodrošina tā administratīvā sloga samazināšanu, ko pārvadājumu un pārtikas uzņēmumiem rada Regulā Nr. 11 un Regulā (EK) Nr. 852/2004 iekļautās informācijas prasības.-  Juridisko instrumentu izvēleIerosinātais juridiskais instruments: regula.Citi instrumenti nebūtu piemēroti šāda iemesla dēļ.Mērķi samazināt administratīvo slogu, ko rada informācijas prasības, kas uzliktas ar Regulu Nr. 11 un Regulu Nr. 852/2004, var sasniegt, vienīgi grozot šīs regulas, un to var izdarīt vienīgi, izmantojot tāda paša veida un līmeņa saistošu EK juridisko instrumentu, proti — regulu.4. IETEKME UZ BUDžETUPriekšlikums neietekmē Kopienas budžetu.5. PAPILDU INFORMāCIJA-  VienkāršošanaPriekšlikumā paredzēta administratīvo procedūru vienkāršošana attiecībā uz privātpersonām.Administratīvo procedūru, kas uzņēmumiem jāievēro, vienkāršos, atceļot dažas nevajadzīgas dokumentu prasības attiecībā uz pārvadājuma maršrutu, attālumu un robežas šķērsošanas vietām. Administratīvās procedūras maziem pārtikas uzņēmumiem, kas ir spējīgi kontrolēt pārtikas higiēnu, īstenojot vienīgi pārējās Regulas (EK) 852/2004 prasības, vienkāršos, atbrīvojot mikrouzņēmumus, kas pārsvarā pārdod pārtikas produktus tieši patērētājiem, no prasības izveidot, ieviest un uzturēt pastāvīgu procedūru vai procedūras, kuru pamatā ir riska analīzes un kritisko kontrolpunktu ( HACCP ) principi.-  Eiropas Ekonomikas zonaIerosinātais tiesību akts attiecas uz EEZ, un tāpēc tas jāpiemēro arī Eiropas Ekonomikas zonā.2007/0037 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAar ko groza Regulu Nr. 11 par diskriminācijas atcelšanu pārvadājumu cenās un nosacījumos, īstenojot Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līguma 79. panta 3. punktu, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 852/2004 par pārtikas produktu higiēnuEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 75. panta 3. punktu, 95. pantu un 152. panta 4. punkta b) apakšpunktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[2],ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[3],ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[4],saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru[5],tā kā:(1) Komisijas politika labāka regulējuma jomā, jo īpaši Komisijas paziņojums Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un Sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai „Labāka regulējuma Eiropas Savienībā stratēģisks pārskats”[6] un Komisijas paziņojums Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un Sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai „Rīcības programma administratīvā sloga samazināšanai Eiropas Savienībā”[7], uzsver tā administratīvā sloga samazināšanas nozīmi, ko uzņēmumiem rada spēkā esošie tiesību akti, jo šāda samazināšana palīdzēs būtiski uzlabot uzņēmumu konkurētspēju un sasniegt Lisabonas stratēģijā noteiktos mērķus.(2) Kopienas noteikumi, kas prasīti EK Līguma 75. pantā, lai novērstu dažādus diskriminācijas veidus attiecībā uz iekšējiem pārvadājumiem Kopienā, ir izklāstīti Regulā Nr. 11[8]. Lai samazinātu uzņēmumu administratīvo slogu, šī regula ir jāvienkāršo, svītrojot novecojušas un nevajadzīgas prasības, jo īpaši prasību glabāt rakstveidā konkrētu informāciju, kura, ņemot vērā tehnisko attīstību, tagad ir pieejama pārvadātāju grāmatvedības sistēmās.(3) Regulas (EK) Nr. 852/2004[9] 5. panta 1. punktā visiem pārtikas uzņēmumiem prasīts izveidot, ieviest un uzturēt pastāvīgu procedūru vai procedūras, kuru pamatā ir riska analīzes un kritisko kontrolpunktu ( HACCP ) principi.(4) Pieredze liecina, ka daži pārtikas uzņēmumi pārtikas higiēnu var nodrošināt, pareizi īstenojot Regulā (EK) Nr. 852/2004 noteiktās pārtikas higiēnas prasības un nepiedaloties HACCP sistēmā. Uzņēmumi, uz ko tas attiecas, ir mazi uzņēmumi, kuros ir mazāk nekā 10 darbinieku un kas pārsvarā ražojumus pārdod tieši gala patērētājam, piemēram maiznīcas, gaļas veikali, pārtikas veikali, tirdzniecības vietas tirgos, restorāni un bāri, kas ir mikrouzņēmumi saskaņā ar Komisijas 2003. gada 6. maija Ieteikumu 2003/361/EK attiecībā uz mikrouzņēmumu, mazu uzņēmumu un vidēja lieluma uzņēmumu definīciju[10].(5) Tāpēc ir atbilstīgi šos uzņēmumus atbrīvot no prasības Regulas (EK) Nr. 852/2004 5. panta 1. punktā, saglabājot visas pārējās šīs regulas prasības.(6) Tā kā Regulas (EK) Nr. 852/2004 un Regulas Nr. 11 grozījumiem ir kopīgs mērķis samazināt uzņēmumu administratīvo slogu, nemainot šo regulu pamatmērķi, ir atbilstīgi šos grozījumus apvienot vienā regulā,IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.1. pantsRegulu Nr. 11. groza šādi.(1) Regulas 5. pantu svītro.(2) Regulas 6. pantu groza šādi:a) minētā panta 1. punktā svītro piekto un sesto ievilkumu;b) svītro minētā panta 2. punkta trešo teikumu;c) minētā panta 3. punktu aizstāj ar šādu tekstu.„3. Ja pastāvošos dokumentos, piemēram, preču pavadzīmēs vai citos pārvadājumu dokumentos ir iekļauta visa 1. punktā minētā informācija, un šī informācija un pārvadātāja uzskaites un grāmatvedības sistēmas ļauj pilnībā pārbaudīt pārvadājumu cenas un nosacījumus, tādējādi izvairoties no Līguma 75. panta 1. punktā minētajiem diskriminācijas veidiem, pārvadātājiem neprasa uzrādīt citus dokumentus.”2. pantsRegulas (EK) Nr. 852/2004 5. panta 3. punktā pievieno šādu teikumu.„Neskarot citas šīs regulas prasības, 1. punktu nepiemēro uzņēmumiem, kas ir mikrouzņēmumi saskaņā ar Komisijas 2003. gada 6. maija Ieteikumu 2003/361/EK[11] un kuru uzņēmējdarbība pārsvarā ir tieša pārtikas produktu tirdzniecība gala patērētājam”.3. pantsŠī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.BriselēEiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā —priekšsēdētājs priekšsēdētājs [1] Saskaņā ar Komisijas 2003. gada 6. maija Ieteikumu 2003/361/EK attiecībā uz mikrouzņēmumu, mazu uzņēmumu un vidēja lieluma uzņēmumu definīciju, C(2003) 1422 OV L 124/36.[2] OV C […], […], […]. lpp.[3] OV C […], […], […]. lpp.[4] OV C […], […], […]. lpp.[5] OV C […], […], […]. lpp.[6] COM(2006) 689.[7] COM(2007) 23.[8] OV P 52, 16.8.1960., 1121. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EEK) Nr. 3626/84 (OV L 335, 22.12.1984., 4. lpp.).[9] OV L 139, 30.4.2004., 1. lpp.; labotā redakcija OV L 226, 25.6.2004., 3. lpp.[10] OV L 124, 20.5.2003., 36. lpp.[11] OV L 124, 20.5.2003., 36. lpp.


				|

		52012PC0402

			Priekšlikums PADOMES REGULA, ar ko nosaka anšovu zvejas iespējas Biskajas līcī 2012./2013. gada zvejas sezonā /* COM/2012/0402 final - 2012/0194 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Ņemot vērā anšovu krājuma
ik gadu mainīgo bioloģisko ciklu un zinātniskos ieteikumus par
šo krājumu, Padomes regulās par zvejas iespējām, ko
pieņem katra gada otrajā pusē, vairs netiek iekļauta KPN
Biskajas līča anšoviem. Anšovu KPN ir jānosaka ik gadu aptuveni
jūlijā.
Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 716/2011
Padome zvejniecībai, kura izmanto šo krājumu, noteica KPN, kas
piemērojama no 2011. gada 1. jūlija līdz 2012. gada
30. jūnijam. Tagad ir jānosaka KPN un tās sadalījums
attiecīgajām dalībvalstīm nākamajiem
12 mēnešiem.
2.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
Ņemot vērā kopējās
zivsaimniecības politikas mērķus, kas izklāstīti
Padomes 2002. gada 20. decembra Regulā (EK) Nr. 2371/2002
par zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu
izmantošanu saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku,
zvejas iespējas jānosaka, pamatojoties uz pieejamajiem
zinātniskajiem ieteikumiem un ņemot vērā bioloģiskos
un sociāli ekonomiskos aspektus, vienlaikus nodrošinot
vienlīdzīgu attieksmi pret visiem zvejas sektoriem.
Attiecībā uz anšovu krājumu
Biskajas līcī Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un
ekonomikas komitejas (ZZTEK) 2012. gada jūlija atzinums pamatojas uz
zvejas sezonu, kas ilgst no 2011. gada 1. jūlija līdz
2012. gada 30. jūnijam.
ZZTEK ieteikumā novērtēts, ka nārsta
bara biomasa ir aptuveni 68 180 tonnas. Ņemot vērā
Komisijas 2009. gada 29. jūlija priekšlikumu regulai, ar ko
izveido ilgtermiņa plānu anšovu krājumam Biskajas līcī
un zvejniecībām, kas šo krājumu izmanto[1], un ievērojot to, ka
ietekmes novērtējumā, uz ko pamatojas minētais
priekšlikums, ir sniegts jaunākais novērtējums par to, kāda
ietekme ir lēmumiem par šā krājuma zvejas iespējām, ir
lietderīgi šim krājumam noteikt KPN saskaņā ar
priekšlikumā noteikto ieguves noteikumu. Tādēļ zvejas
sezonai, kas ilgst no 2012. gada 1. jūlija līdz
2013. gada 30. jūnijam, KPN jānosaka 20 700 tonnu
apjomā.
Padome tiek aicināta pēc
iespējas drīzāk pieņemt šo priekšlikumu, lai zvejnieki
varētu plānot savu darbu jaunajā zvejas sezonā.
2012/0194 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES REGULA,
ar ko nosaka anšovu zvejas iespējas
Biskajas līcī 2012./2013. gada zvejas sezonā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta
3. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
tā kā:
(1)       Padomei ir jānosaka
kopējā pieļaujamā nozveja (KPN) zvejniecībām vai
zvejniecību grupām. Zvejas iespējas būtu jāsadala
starp dalībvalstīm tādā veidā, lai nodrošinātu
katras dalībvalsts zvejas darbību nosacītu stabilitāti
attiecībā uz visiem krājumiem vai krājumu grupām, un
pienācīgi ņemot vērā kopējās
zivsaimniecības politikas mērķus, kas noteikti Padomes
2002. gada 20. decembra Regulā (EK) Nr. 2371/2002 par
zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu
saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku[2].
(2)       Piemērotas krājuma
pārvaldības un vienkāršošanas nolūkos ir lietderīgi
KPN un dalībvalstu kvotas anšovu krājumam Biskajas līcī (ICES
VIII apakšapgabals) noteikt attiecībā uz ikgadēju
pārvaldības sezonu, kas ilgst no 1. jūlija līdz
nākamā gada 30. jūnijam, nevis attiecībā uz
kalendārā gada pārvaldības periodu. Tomēr uz
zvejniecību joprojām būtu jāattiecina Padomes Regulas (ES)
Nr. 43/2012[3]
vispārējie noteikumi par kvotu izmantošanas nosacījumiem.
(3)       Biskajas līča
anšovu KPN 2012./2013. gada zvejas sezonai būtu jānosaka,
pamatojoties uz pieejamajiem zinātniskajiem ieteikumiem, ņemot
vērā bioloģiskos un sociāli ekonomiskos aspektus un
nodrošinot vienlīdzīgu attieksmi pret visiem zvejas sektoriem.
(4)       Lai nodrošinātu
daudzgadu plānu anšovu krājumam Biskajas līcī zvejas
sezonā un paredzētu ieguves kontroles noteikumu, ko piemēro
zvejas iespēju noteikšanas jomā, Komisija 2009. gada
29. jūlijā iesniedza priekšlikumu regulai, ar ko izveido
ilgtermiņa plānu anšovu krājumam Biskajas līcī un
zvejniecībām, kas šo krājumu izmanto. Ņemot vērā
minēto priekšlikumu un ievērojot to, ka priekšlikuma pamatā
esošais ietekmes novērtējums paredzēja veikt visjaunāko
novērtējumu par to lēmumu ietekmi, ar kuriem nosaka zvejas iespējas
Biskajas līča anšovu krājumam, ir lietderīgi minētajam
krājumam attiecīgi noteikt KPN. Zivsaimniecības zinātnes,
tehnikas un ekonomikas komitejas (ZZTEK) 2012. gada jūlijā
sagatavotajā ieteikumā novērtēts, ka nārsta bara
biomasa ir aptuveni 68 180 tonnas. Tādēļ zvejas
sezonai, kas ilgst no 2012. gada 1. jūlija līdz
2013. gada 30. jūnijam, KPN būtu jānosaka 20 700 tonnu
apjomā.
(5)       Saskaņā ar
2. pantu 1996. gada 6. maija Padomes Regulā (EK)
Nr. 847/96, kas ievieš papildu nosacījumus ikgadējai
kopējās pieļaujamās nozvejas (KPN) un kvotu pārvaldei[4], ir jānosaka, cik
lielā mērā uz Biskajas līča anšovu krājumu
attiecas minētajā regulā noteiktie pasākumi.
(6)       Ņemot vērā
2012./2013. gada zvejas sezonas sākšanos un nepieciešamību
sniegt gada nozvejas ziņojumus, šai regulai būtu jāstājas
spēkā nekavējoties un tā būtu jāpiemēro no
2012. gada 1. jūlija,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Anšovu zvejas iespējas
Biskajas līcī
1.           Kopējā
pieļaujamā nozveja (KPN) un tās sadalījums starp
dalībvalstīm zvejas sezonā, kas ilgst no 2012. gada
1. jūlija līdz 2013. gada 30. jūnijam,
attiecībā uz anšovu krājumu ICES
VIII apakšapgabalā, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada
11. marta Regulā (EK) Nr. 218/2009 par to dalībvalstu
nominālās nozvejas statistikas iesniegšanu, kuras zvejo Atlantijas
okeāna ziemeļaustrumu daļā[5],
ir šāda (dzīvsvara tonnās).
 Suga: || Eiropas anšovs Engraulis encrasicolus || ICES zona: || VIII (ANE/08.)
 Spānija || 18 630 ||   || Analītiskā KPN
 Francija || 2 070 ||
 ES || 20 700 ||
   ||   ||
 KPN || 20 700 ||
2.           Uz zvejas iespēju
sadalījumu, kas noteikts 1. punktā, un tā izmantošanu
attiecina Regulas (ES) Nr. 43/2012 8., 10. un 13. panta
nosacījumus.
3.           Regulas (EK)
Nr. 847/96 īstenošanas nolūkā uzskata, ka uz
1. punktā minēto krājumu attiecas analītiskā KPN.
Piemēro minētās regulas 3. panta 2. un 3. punktu un
4. pantu.
2. pants
Šī regula stājas spēkā
nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2012. gada 1. jūlija.
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               COM(2009)399 galīgā
redakcija.
[2]               OV L 358, 31.12.2002.,
59. lpp.
[3]               OV L 25, 27.1.2012., 1. lpp.
[4]               OV L 115,
9.5.1996., 3. lpp.
[5]               OV L 87, 31.3.2009., 70. lpp.