				|

		52011PC0840

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar ko izveido finanšu instrumentu sadarbībai attīstības jomā /* COM/2011/0840 galīgā redakcija - 2011/0406 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Jaunattīstības
valstīs joprojām būtiska problēma ir lielais
nabadzībā dzīvojošo cilvēku skaits. Lai gan ir gūti
ievērojami panākumi, tomēr lielākajā daļā
jaunattīstības valstu Tūkstošgades attīstības mērķu
(TAM) sasniegšana kavējas, un tās nespēj veiksmīgi
uzsākt ilgtspējīgas attīstības ceļu visās
tā nozīmēs — ekonomiskajā, sociālajā un
vides jomā, kur pēdējā ietver klimata pārmaiņu radīto
seku mazināšanu un pielāgošanos tām.
Stāvokli joprojām
pasliktina ievērojamas globālās problēmas, kā arī
virkne neseno krīžu, kas smagi skāra jaunattīstības
valstis, citu seku starpā radot sociālo un ekonomikas
nestabilitāti, palielinot migrāciju, pārtikas trūkumu un
neaizsargātību pret ārējiem satricinājumiem. Arvien
plašāk tiek atzīts, ka vides un dabas resursus, kam ir svarīga
nozīme sociālekonomiskajā izaugsmē, arvien vairāk
apdraud klimata pārmaiņas un straujais iedzīvotāju skaita
pieaugums. Tas var saasināt jau tā nestabilo situāciju
daudzās jaunattīstības valstīs un apdraudēt
atsevišķus sasniegumus attīstības jomā.
ES apņemas arī
turpmāk palīdzēt jaunattīstības valstīm
mazināt un pilnībā izskaust nabadzību. Lai īstenotu šo
mērķi, tika pieņemta regula par Attīstības
sadarbības instrumentu (ASI) laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam,
kuras galvenais un visaptverošais mērķis ir nabadzības
izskaušana partnervalstīs un reģionos. Regula ietver trīs
programmu kategorijas: i) divpusējās un reģionālās
ģeogrāfiskās programmas, kas ietver sadarbību ar
Āziju, Latīņameriku, Vidusāziju, Tuvajiem Austrumiem un
Dienvidāfriku; ii) tematiskās programmas, kuras ietver šādus
jautājumus: ieguldījums cilvēkos, vide un dabas resursu, tostarp
enerģijas, ilgtspējīga apsaimniekošana, nevalstiskās
struktūras un pašvaldības, nodrošinātība ar pārtiku,
kā arī migrācija un patvērums; un iii) papildpasākumi
valstīm, kurās ražo cukuru.
Pašreizējās ASI regulas termiņš beidzas 2013. gada 31. decembrī.
Dažādos ASI pārskatos ir atzīta tā vispārējā
pievienotā vērtība un ieguldījums TAM īstenošanā,
taču norādīts arī uz atsevišķiem trūkumiem.
Jaunas problēmas līdz ar stratēģijā “Eiropa 2020”
noteiktajām prioritātēm un jaunākā ES
attīstības politika pamudināja Komisiju iesniegt priekšlikumu
pārskatīt un pielāgot ASI regulu atbilstīgi 2011. gada
29. jūnija paziņojumam “Budžets stratēģijai
“Eiropa 2020”” un 2011. gada 13. oktobra paziņojumam “ES
attīstības politikas ietekmes palielināšana: pārmaiņu
programma”.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
Sabiedriskā apspriešana
Komisija laikposmā no 2010. gada 26. novembra
un 2011. gada 31. janvārim rīkoja sabiedrisko apspriešanu
par ES ārējo darbību turpmāko finansēšanu. Šā
procesa pamatā bija tiešsaistes aptauja kopā ar pamatdokumentu
“Kā finansēt ES ārējās darbības pēc 2013. gada?”.
Kopumā atbildēs netika pausta vajadzība veikt būtiskus
grozījumus pašreizējā esošo instrumentu struktūrā. Tomēr
daži problēmjautājumi tika apzināti un attiecīgi ņemti
vērā, izstrādājot jauno ASI regulu.
·
Lielākā daļa respondentu
(apmēram 70 %) apgalvoja, ka ES finansiālā intervence rada
ievērojamu pievienoto vērtību. Respondenti atzīmēja,
ka ES jāizmanto salīdzinošā priekšrocība, kas saistīta
ar tās globālo klātbūtni, daudzpusīgo pieredzi,
pārvalstisko raksturu un koordinācijas veicinātājas lomu.
·
Gandrīz visi respondenti (92 %)
atbalstīja diferencētāku pieeju, kas pielāgota
saņēmējas valsts apstākļiem, lai palielinātu ES
finanšu instrumentu ietekmi. Tādējādi tiek stiprināta
diferenciācija starp saņēmējām valstīm.
·
Plašu respondentu atbalstu saņēma
tādu nosacījumu izpēte saņēmējā valstī,
kuru pamatā ir cilvēktiesību ievērošana, attieksme pret
minoritātēm, laba pārvaldība un kultūras izpausmju
daudzveidība (78 %), kā arī politikas kvalitāte,
spēja un vēlme īstenot pareizu politiku (63 %).
Ierosinātajā regulā par sadarbības pamatu tiek atzīti
valstu attīstības plāni, kā arī kopīgi
izstrādātas ES stratēģijas. Tajā uzsvērtas
arī ES pamatvērtības un principi, un tādējādi
stiprināta atbilstība nosacījumiem un savstarpējā
pārskatatbildība.
·
Lielākā daļa respondentu atbalsta
lielāku elastīgumu attiecībā uz īstenošanu, īpaši
risinot starpreģionu problēmas, ko kavē, kā tiek
uzskatīts, atsevišķu instrumentu “ģeogrāfiskie
ierobežojumi” (Eiropas Attīstības fonds (EAF) attiecas tikai uz
Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna
(ĀKK) valstīm, ASI — uz Latīņameriku, Āziju,
Vidusāziju, Tuvajiem Austrumiem un Dienvidāfriku, bet Eiropas
Kaimiņattiecību un partnerattiecību instruments (EKPI) —
uz kaimiņvalstīm). Lai palielinātu elastīgumu un
vienkāršotu īstenošanu, ierosinātajā regulā
paredzētas īstenošanas darbības, kam ir starpreģionāla
nozīme, un dažādas tematiskās grupas.
·
Lielākā daļa respondentu piekrita,
ka kopīga plānošana un līdzfinansēšana ar
dalībvalstīm (un, iespējams, ar saņēmējām
valstīm) varētu palielināt ES ārējo darbību
ietekmi un saskaņotību, vienkāršot palīdzības
sniegšanu un samazināt kopējās darījumu izmaksas. Tas ir
pienācīgi ņemts vērā ierosinātajā
regulā.
Ekspertu atzinumu pieprasīšana un
izmantošana
Komisija veica dažādu ziņojumu
(novērtējumu, revīziju, pētījumu, vidusposma
pārskatu) iekšējo pārskatu. Šajā pārskatā vērtēja
darba rezultātus un gūto mācību saistībā ar finanšu
instrumentu izstrādi.
Pārskats uzrādīja, ka
pašreizējais ASI veicināja TAM mērķu īstenošanu
jaunattīstības valstīs. Tādi ASI īstenošanas noteikumi
kā budžeta atbalsts un “nozares mēroga pieeja” ir devuši iespēju
padziļināt sadarbību ar partnervalstīm un veikt
efektīvāku līdzekļu devēju darba dalīšanu,
izmantojot līdzfinansēšanu.
Tomēr pārskatā tika
apzināti arī vairāki trūkumi.
·
Dažādas iekšējās ES politikas jomas
arvien vairāk kļūst par ES ārējās darbības
daļu. Saskaņā ar stratēģiju “Eiropa 2020” un
Lisabonas līgumu bija jāveic savstarpēja iekšējo un
ārējo darbību nostiprināšana. Esošā sistēma
nebija atbilstoša, lai Komisijai dotu iespēju iejaukties efektīvi un
pietiekamā apjomā. Situācija ievērojami uzlabosies,
sagrupējot dažādas tematiskās jomas vienā
pozīcijā.
·
Dažos gadījumos tematiskās programmas
bija pārāk sadrumstalotas, lai spētu reaģēt uz
globālajām krīzēm (piem., pārtikas cenu krīzi,
putnu gripu) vai starptautiskajām saistībām augstākajā
politiskajā līmenī (piem., bioloģisko daudzveidību un
klimata pārmaiņām). Tāpēc tematiskais
piešķīrums jāizmanto elastīgāk, sagrupējot
dažādas tematiskās programmas un dodot iespēju saskaņoti un
vispārēji ilgtermiņā iesaistīties globālo
problēmu risināšanā, ņemot vērā sabiedrisko
labumu, kā arī reaģēt uz dažādiem
satricinājumiem, kas ietekmē visnabadzīgākos
iedzīvotājus.
·
Pašreizējā ASI regula aptver daudzas
jaunattīstības valstis no vismazāk attīstītajām
valstīm līdz valstīm ar lielākajiem ienākumiem no
vidējiem. Nesenais ekonomisko un sociālo atšķirību
pieaugums starp partnervalstīm un jaunu mērķu izstrāde liek
uzlabot diferenciāciju. Ierosinātajā jaunajā regulā
paredzēti papildu norādījumi par diferenciāciju,
ļaujot ES atbalstu piešķirt galvenokārt tajās jomās,
kur tas ir visvairāk vajadzīgs un var sniegt vislielāko ietekmi.
Nolūkā pabeigt politikas pasākumu kopumu Komisija ierosina izveidot
jaunu instrumentu (partnerības instrumentu), lai īstenotu
mērķus, kas pārsniedz attīstības palīdzības
robežas.
·
Starpreģionu iniciatīvu atbalstīšana
ir izrādījusies sarežģīta pašreizējās
ārējās palīdzības instrumentu uzbūves
dēļ. Tas jo īpaši attiecās uz ES un Āfrikas kopējās
stratēģijas īstenošanu. Jaunā ASI regula nodrošina
labāku tiesisko pamatu ES un Āfrikas kopējās
stratēģijas īstenošanai.
·
Pašreizējā ASI regulā noteikumi
attiecībā uz nestabilām valstīm un valstīm pēckrīzes
situācijās nav pietiekami, jo tajos pārāk zemu
novērtēta vajadzība atbalstīt politiskos procesus, kas
stiprina tiesiskumu un pārvaldību. Pārejas problēmu
risināšanā vajadzīgi vairāki pasākumi valsts
līmenī, pamatojoties uz konkrētām vajadzībām un
saistībā ar kopējo stratēģiju (holistiska pieeja).
Jaunajā regulā labāk ņemtas vērā šīs problēmas
un risināta lēmumu pieņemšanas procesa neelastīguma
problēma attiecībā uz finansējuma piešķiršanu,
plānošanu un īstenošanu.
·
Pašreizējā ASI regula ietver
indikatīvu finansējuma sadalījumu katram reģionam,
piešķirot pilnīgi visus līdzekļus. Tas mazina tādu
līdzekļu piesaistīšanas darbības jomu, kas nepieciešami,
lai reaģētu uz neparedzētām vajadzībām
(jaunām politikas prioritātēm, dabas vai cilvēka
radītām katastrofām u. c.). Jaunajā regulā
ierosināts nepiešķirt daļu līdzekļu, rezervējot
tos izmantošanai neparedzētos gadījumos.
·
Visbeidzot, pašreizējais ASI plānošanas
un īstenošanas process tika atzīts par pārāk
sarežģītu. Tas nedod iespēju saskaņot ES un tās
partneru plānošanas ciklus, neveicina kopīgu plānošanu ar
dalībvalstīm un vajadzības gadījumā neļauj veikt ātrus
grozījumus. Jaunajā ASI regulā visi šie trūkumi ir
novērsti.
Ietekmes novērtējums
Komisija veica ietekmes novērtējumu
(IN), kurā ņēma vērā trīs pamatpolitikas
alternatīvas: ASI regulas saglabāšana bez izmaiņām (1. risinājums)
un divi alternatīvi varianti ASI grozīšanai atkarībā no
pašreizējā ASI noteiktajām problēmām (2.A un 2.B risinājums).

Iepriekš minēto 1. risinājumu
nepieņēma, jo tas nenovērstu konstatētās
problēmas. Savukārt 2. risinājuma apakšrisinājumos
A un B konstatētās problēmas tiek risinātas
dažādā mērā, un katram risinājumam būs noteiktas
politiskās un cita veida sekas. Ietekmes novērtējumā tika
secināts, ka labāks ir B apakšrisinājums, jo tas
·
pieskaņo ASI mērķus
jaunākajām ES attīstības politikas tendencēm;
·
skaidri nošķir partnervalstis;
·
ietver labu pārvaldību, demokrātiju,
cilvēktiesības un tiesiskumu saistībā ar ES
palīdzību;
·
veicina ES un Āfrikas kopējās
stratēģijas īstenošanu;
·
pilnveido tematiskās programmas, lai
nodrošinātu vajadzīgo elastīgumu;
·
nodrošina elastīgus mehānismus, lai
veicinātu efektīvāku ES atbildi uz strauji mainīgo
stāvokli valstīs krīzes un pēckrīzes
situācijā, kā arī nestabilās valstīs;
·
palielina finansējuma piešķiršanas
elastīgumu; un
·
uzlabo ES palīdzības efektivitāti,
vienkāršojot plānošanas un īstenošanas procedūras un
padarot tās elastīgākas, sekmējot kopīgu
plānošanu un pielāgojot ES palīdzību partnervalstu
plānošanas cikliem.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
Līguma par Eiropas Savienības
darbību piektās daļas III sadaļas 1. nodaļā
paredzēts tiesiskais regulējums sadarbībai ar
partnervalstīm un reģioniem. Ierosinātās ASI regulas
pamatā ir Līguma 209. panta 1. punkts, un Komisija to
iesniedz saskaņā ar 294. pantā paredzēto
procedūru. Šīs regulas īstenošanas vispārēju
sistēmu, virzienus un uzsvaru nodrošinās Padomes un dalībvalstu
valdību pārstāvju, kas tikās Padomē, Eiropas
Parlamentā un Komisijā, 2005. gada 20. decembra
kopīgais paziņojums par Eiropas Savienības attīstības
politiku “Eiropas konsenss”, 2011. gada 13. oktobra paziņojums
“ES attīstības politikas ietekmes palielināšana:
pārmaiņu programma”, kā arī visi nākamie
paziņojumi, ar kuriem nosaka Eiropas attīstības politikas
pamatvirzienus un principus, un visi turpmākie to secinājumi vai
grozījumi.
Vienīgi ES nostāja ir pietiekami
objektīva, lai īstenotu daļu no ES ārējās
palīdzības kopā ar dalībvalstīm un to vārdā,
palielinot ticamību valstīs, kurās tā darbojas.
Daudzām dalībvalstīm nav pietiekamas spējas un/vai
vēlmes izstrādāt globālus ārējos instrumentus.
Tādēļ iejaukšanās ES līmenī ir labākais
veids, kā veicināt ES vispārējo interešu un
vērtību globālu īstenošanu un nodrošināt ES
klātbūtni visā pasaulē. Tā kā 27 dalībvalstīm
ir kopīga politika un stratēģija, ES piemīt kritiskā
masa, lai reaģētu uz globālām problēmām,
īpaši saistībā ar TAM mērķu īstenošanu. Tā
kā atsevišķas dalībvalstis nevar pietiekami īstenot
ierosinātajā regulā izvirzītos mērķus un tos
darbības mēroga un tvēruma dēļ labāk var sasniegt
ES līmenī, ES var pieņemt pasākumus saskaņā ar
Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu.
Ierosinātā jaunā regula
stiprina koordinēšanas spēju un veicina ar dalībvalstīm
kopīgu plānošanu, nodrošinot efektīvu darba dalīšanu un
efektīvu palīdzības sniegšanu. ES un dalībvalstu
attīstības politikai citai citu jāpapildina un jāstiprina.
Tāpēc ES palīdzība jāpiešķir jomās,
kurās tai var būt vislielākā ietekme, ņemot
vērā spēju darboties pasaules mērogā un
reaģēt uz globālām problēmām. Saskaņā
ar Līguma 5. pantā noteikto proporcionalitātes principu
ierosinātajā jaunajā regulā ir paredzēti tikai tādi
pasākumi, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai.
Ierosinātā jaunā regula
darbosies, ņemot vērā ES nozaru politikas prioritāšu
ārējo dimensiju, nodrošinot koordināciju un uzlabojot
sinerģiju saskaņā ar regulā paredzētajiem
mērķiem un iepriekš minēto tiesisko un politisko
regulējumu.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Komisija ierosina piešķirt
ārējiem instrumentiem 96 miljardus euro laikposmam no 2014. līdz
2020. gadam[1].
Attiecībā uz ASI ierosinātais piešķīrums ir 23 294,7 miljoni
euro. ASI gada indikatīvās budžeta saistības ir
norādītas turpmākajā tabulā. Indikatīvie finanšu
piešķīrumi katrai atsevišķai ASI programmai ir
norādīti regulas VII pielikumā. Plānots, ka vismaz 50 %
no programmas “Globālie sabiedriskie labumi un problēmas”
iztērēs klimata pārmaiņu un vides mērķu[2]
īstenošanai un vismaz 20 % — sociālai iekļaušanai un
humānai attīstībai. Saskaņā ar paziņojumu “ES
attīstības politikas ietekmes palielināšana: pārmaiņu
programma” vispārēji ir paredzēts arī turpmāk
atbalstīt sociālo iekļaušanu un humānu attīstību,
izmantojot vismaz 20 % no Savienības attīstības
palīdzības. Visbeidzot, šīs regulas mērķis ir
veicināt zemas oglekļa emisijas un pret klimata
pārmaiņām noturīgas sabiedrības veidošanu, izmantojot
vismaz 20 % no Savienības budžeta, kā paredzēts Komisijas
paziņojumā “Budžets stratēģijai “Eiropa 2020””.
Lai nodrošinātu paredzamību,
izmantojot divus daudzgadu piešķīrumus, kas attiecīgi
paredzēti pirmajiem četriem gadiem un nākamajiem trim gadiem,
saskaņā ar ES ārējās darbības mērķiem
tiks nodrošināts augstākās izglītības darbību
finansējums trešās valstīs programmas “Erasmus visiem”
kontekstā. Šo finansējumu atspoguļos ASI daudzgadu
indikatīvajā plānā saskaņā ar
attiecīgajās valstīs noteiktajām vajadzībām un
prioritātēm. Piešķīrumus var pārskatīt
svarīgu neparedzētu apstākļu vai ievērojamu politisku
pārmaiņu gadījumā saskaņā ar ES
ārējām prioritātēm. Šo fondu izmantošanai
piemēros noteikumus, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes “Erasmus
for All” Regulā (ES) Nr. [--], ar ko izveido “Erasmus visiem”[3].
 Attīstības sadarbības instruments* || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads || 2014.–2020. gads
 2716,7 || 2903,1 || 3100,3 || 3308,7 || 3525,3 || 3751,7 || 3989 || 23 294,7
*
Pašreizējās cenas miljonos EUR
5.           GALVENIE ELEMENTI
Vienkāršošana
Komisijas prioritāte šajā jaunajā
regulā, kā arī citās programmās daudzgadu finanšu
shēmas (DFS) kontekstā ir vienkāršot regulatīvo vidi un
veicināt partnervalstu un reģionu, pilsoniskās sabiedrības
organizāciju, mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) u. c.
piekļuvi Savienības palīdzībai tādā apjomā,
kas veicina regulas mērķu īstenošanu.
Ārējos instrumentus vienkāršos,
tos skaidrāk nodalot un samazinot pārklāšanos, lai tos
atsevišķi identificētu un skaidri noteiktu to politikas
mērķus.
Vienkāršošanu, kā arī partnervalstu
un reģionu savstarpējo darījumu izmaksu samazināšanu
panāks, izmantojot elastīgas plānošanas procedūras, kas dod
iespēju piemērot palīdzības efektivitātes principus.
Piemēram, Savienība var pielāgoties partnervalstu
attīstības plāniem, tādējādi samazinot
vajadzību partnervalstīm piedalīties sarunās par
īpašiem ES stratēģijas dokumentiem, kuri jāpieņem
Komisijai, un dodot iespēju veikt konkrētāku analīzi, ko
varētu iekļaut daudzgadu plānošanas dokumentā.
Līdzīgi, izmantojot kopīgu plānošanu ar dalībvalstīm,
var nostiprināt līdzekļu devēju koordinēšanu un darba
dalīšanu.
Īstenošanas noteikumi ir ietverti Eiropas
Parlamenta un Padomes [--] Regulā (ES) Nr. [--], ar ko nosaka
kopīgus noteikumus un procedūras Savienības
ārējās darbības instrumentu īstenošanai.
Diferencēšana
Paziņojumā “ES attīstības
politikas ietekmes palielināšana: pārmaiņu programma”
noteiktās diferencētās pieejas mērķis ir
palielināt ES attīstības sadarbības ietekmi, paredzot
līdzekļus tiem mērķiem, kuriem tie ir visvairāk
nepieciešami, lai samazinātu nabadzību, un kur tie varētu
nodrošināt vislielāko ietekmi. Tam jānotiek, pirmkārt,
ņemot vērā atbilstību divpusējām attīstības
sadarbības programmām, un, otrkārt, ņemot
vērā palīdzības piešķīrumu.
Principā no divpusējām
palīdzības programmām būtu jāizslēdz valstis ar
augstiem ienākumiem un lielākajiem ienākumiem no vidējiem,
kā arī citas valstis ar lieliem vidējiem ienākumiem,
kurās notiek ilgtspējīga attīstība un/vai kurām
ir piekļuve lieliem iekšzemes un ārējiem līdzekļiem,
lai finansētu savas attīstības stratēģijas. Pasaule
attīstās: Ekonomiskās sadarbības un attīstības
organizācijas Attīstības palīdzības komitejas
(ESAO/APK) oficiālās attīstības palīdzības (OAP)
saņēmēju saraksts (pārskatīts 2011. gadā)
liecina, ka vairāk nekā 20 valstis ir no zemu ienākumu
kategorijas nonākušas vidēju ienākumu kategorijā vai no
mazāko ienākumu no vidējiem kategorijas — lielāko
ienākumu no vidējiem kategorijā, pamatojoties uz nacionālo
kopienākumu (NKI) uz vienu iedzīvotāju. Tas ir tikai viens
rādītājs citu starpā, un diferenciācijas principa
piemērošanā jāņem vērā arī humānā
attīstība, atkarība no palīdzības un citi aspekti,
tostarp attīstības procesa dinamika.
Daudzām valstīm ar vidējiem
ienākumiem ir jauna un arvien lielāka loma reģionālā
un/vai globālā līmenī. Tāpēc ES
jāpielāgojas attiecībām ar šīm valstīm, tostarp
pielāgojot mūsu sadarbības prioritātes un instrumentus. Tas
nenozīmē, ka mūsu attiecībām jāpavājinās,
bet drīzāk tajās jāparedz modernu instrumentu
izstrāde. ES jāiesaistās jaunās partnerībās ar
valstīm, kas tiek izslēgtas no divpusējas palīdzības
programmām, īpaši pamatojoties uz reģionālām un
tematiskām programmām saskaņā ar jauno ASI, ES
ārējās darbības tematiskiem finanšu instrumentiem un jauno
partnerības instrumentu.
Deleģēti akti
Elastīgumu ierosina stiprināt,
izmantojot deleģētus aktus saskaņā ar Līguma 290. pantu,
lai dotu iespēju grozīt atsevišķus nebūtiskus regulas
elementus, kas ietekmē turpmāko plānošanu (piemeram, pielikumus
par valstīm, kas ir tiesīgas saņemt atbalstu, sadarbības
jomas un indikatīvo finanšu piešķīrumu katrai programmai 2014.–2020. gadam).

Sīks
skaidrojums
Šajā
iedaļā sniegts sīks komentārs, kurā skaidrotas
galvenās jaunās ASI regulas idejas katrā no ierosinātajiem
pantiem.
(0)          Priekšmets un
darbības joma (I sadaļas 1. pants)
Vienīgais 1. pantā
ierosinātais grozījums ir attiecībā uz Panāfrikas
programmas iekļaušanu regulas darbības jomā.
Tādējādi regula aptver visas
jaunattīstības valstis, teritorijas un reģionus, izņemot
valstis, kas ir tiesīgas saņemt atbalstu no pirmspievienošanās
instrumentiem.
(1)          Mērķi un
vispārējie principi (II sadaļa). 2. un 3. pants
Šīs sadaļas 2. pantā
(Mērķi un atbilstības kritēriji) noteikti regulas
galvenie un visaptverošie mērķi, kā arī Savienības
ģeogrāfiskās un tematiskās attīstības
sadarbības iezīmes. Mērķi atbilst Līguma 208. pantam,
iepriekš minētajiem Komisijas paziņojumiem “Budžets
stratēģijai “Eiropa 2020”” un “ES attīstības politikas
ietekmes palielināšana — programma pārmaiņām”.
Šajā pantā paredzēts
atbalstīt visas sadarbības formas ar jaunattīstības
valstīm. Tajā prasīts izpildīt ESAO/APK oficiālās
attīstības palīdzības (OAP) kritērijus, kuros
iespējami izņēmumi attiecībā uz tematiskajām un
Panāfrikas programmām. Šīm programmām ir paredzēts 10 %
elastīgums attiecībā uz ar OAP nesaistītu darbību
izdevumu segšanu; lai gan atbilstība OAP kritērijiem nav stingri
jāievēro, to var pieprasīt šo programmu darbību atbilstošai
īstenošanai.
Šīs sadaļas 3. pantā
(Vispārēji principi) noteikti galvenie regulas īstenošanas
principi — demokrātija, cilvēktiesību,
pamatbrīvību un tiesiskuma ievērošana; diferencēta pieeja
partnervalstīm, ņemot vērā to vajadzības, spējas,
saistības un darbības rezultātus, kā arī
potenciālo ES ietekmi; galvenie transversālie jautājumi (dzimumu
līdztiesība, sieviešu lomas pastiprināšana); spēcīga
ES ārējās darbības saskaņotība; uzlabota
sadarbība ar dalībvalstīm un citiem divpusējiem vai
daudzpusējiem līdzekļu devējiem; un partnervalstu un
reģionu vadīts attīstības process ar savstarpēju
pārskatatbildību, izmantojot iekļaujošu un līdzdalības
pieeju attīstībai, kā arī efektīvus un inovatīvus
sadarbības noteikumus saskaņā ar ESAO/APK labāko praksi,
tādējādi uzlabojot palīdzības ietekmi un samazinot
pārklāšanos un dublēšanu.
(2)          Ģeogrāfiskās
un tematiskās programmas (III sadaļa). 4.–9. pants
Šīs sadaļas 4. pantā
(Savienības palīdzības īstenošana) aprakstīts
programmu veids, saskaņā ar kurām tiks īstenota ES
palīdzība.
Šīs sadaļas 5. pantā
(Ģeogrāfiskās programmas) ietvertas iespējamās
sadarbības jomas un nošķirta reģionālā un
divpusējā sadarbība. Piemēros 3. pantā
paredzēto diferenciācijas principu. Tādēļ
divpusēja attīstības palīdzība tiks sniegta tām
partnervalstīm, kurām tā ir visvairāk vajadzīga un
kurām trūkst finansiālās spējas attīstībai.
Diferenciācijas princips ņem vērā arī Savienības
palīdzības potenciālo ietekmi partnervalstīs.
Partnervalstis, kas saņem divpusēju attīstības
palīdzību, uzskaitītas III pielikumā. Šajā
pielikumā neietilpst valstis, kas “izslēgtas” saskaņā ar
šādiem kritērijiem: partnervalstis, kuras veido vairāk nekā
1 % no pasaules IKP, un/vai valstis ar lielākajiem ienākumiem no
vidējiem saskaņā ar ESAO/APK oficiālās
attīstības palīdzības (OAP) saņēmēju
sarakstu tiek principā izslēgtas; tomēr attiecībā uz
šo valstu vajadzībām un spēju piemēro tādus papildu
kritērijus kā sociālās attīstības indekss,
ekonomikas ievainojamības indekss un atkarība no
palīdzības, kā arī ekonomikas izaugsme un ārvalstu
tiešie ieguldījumi. Ņem vērā arī pieejamo datu
ticamību.
Tomēr visām I pielikumā
iekļautās partnervalstis joprojām saņems atbalstu no
reģionālajām un tematiskajām programmām.
Regulā nav paredzēti ES
sadarbības vai intervences jomu ierobežojumi. Jebkādi šādu jomu
apraksti ir minēti tikai kā piemērs. Var izvēlēties
tādas jomas, kas atbilst Līgumā paredzētajiem
mērķiem, ES starptautiskajiem pienākumiem un saistībām
vai konkrētiem mērķiem, kuri paredzēti nolīgumos ar
partnervalstīm un reģioniem. Neraugoties uz to, jomas jāierosina
saskaņā ar ES mērķi par palīdzības
koncentrēšanu, nodrošinot, ka ES politika un dalībvalstu politika
viena otru papildina, kā paredzēts Līguma 208. pantā[4] un
atbilstīgi Komisijas paziņojumiem (īpaši Komisijas
paziņojumam par pārmaiņu programmu) un attiecīgajām
Padomes un Parlamenta rezolūcijām.
Šīs sadaļas 6. pantā
(Tematiskās programmas) ietvertas tematiskās programmas, kuru
vispārējo mērķi un ietekmi saskaņos ar šīs
regulas vispārējo pamatmērķi un darbības jomu, kā
arī tematisko programmu īstenošanas nosacījumiem.
Šīs sadaļas 7. pantā
(Globālie sabiedriskie labumi un problēmas) aprakstīta
tematiskā programma “Globālie sabiedriskie labumi un problēmas”,
kuras mērķis ir elastīgi un transversāli aplūkot
galvenos globālos labumus un problēmas. Tās galvenās
darbību jomas, kas tiks īstenotas ar šo programmu,
izklāstītas V pielikumā un cita starpā ietver vidi un
klimata pārmaiņas, ilgtspējīgu enerģiju[5],
humāno attīstību (tostarp veselību, izglītību,
dzimumu līdztiesību, nodarbinātību, prasmes, sociālo
aizsardzību un sociālo iekļaušanu, kā arī tādus
ar ekonomikas attīstību saistītus aspektus kā izaugsme,
darba vietas, tirdzniecība un privātā sektora iesaiste),
nodrošinātību ar pārtiku, migrāciju un patvērumu.
Šī tematiskā programma dos iespēju strauji reaģēt uz
neparedzētiem gadījumiem un globālām krīzēm (piemēram,
pārtikas cenu krīzi, putnu gripu). Tā mazinās ES
attīstības sadarbības sadrumstalotību un dos iespēju
atbilstoši stiprināt iekšējo un ārējo darbību
saskanību.
Šīs sadaļas 8. pantā
(Pilsoniskās sabiedrības organizācijas un vietējās
iestādes) aprakstīta tematiskā programma “Pilsoniskās
sabiedrības organizācijas un vietējās iestādes”, kuras
pamatā ir iepriekšējā programma “Nevalstiskās
struktūras un pašvaldības”. Šajā programmā galveno
uzmanību pievērš pilsoniskās sabiedrības organizāciju
un vietējo iestāžu spēju attīstībai. Programma veicinās
iekļaujošu un pilnvarotu pilsonisko sabiedrību un vietējās
iestādes, informētības palielināšanu attiecībā uz
attīstības jautājumiem un piesaisti tiem, kā arī
stiprinās spējas vest politisku dialogu par attīstību.
Šīs sadaļas 9. pantā
(Panāfrikas programma) aprakstīta Panāfrikas programma, kas
izveidota, lai īstenotu Āfrikas un ES kopējo
stratēģiju. Ar šo programmu papildinās citus finanšu
instrumentus, īpaši Eiropas kaimiņattiecību instrumentu (EKI), EAF
un tematiskās programmas saskaņā ar ASI. Kamēr EKI un EAF
galveno uzmanību pievērš intervencei reģionālā vai
valsts līmenī Āfrikā, Panāfrikas programmu izmantos,
lai sniegtu atbalstu JAES mērķu īstenošanai, īpaši
atbalstot starpreģionālas, kontinentālas un
starpkontinentālas darbības, kā arī attiecīgas Āfrikas
un ES kopējās stratēģijas iniciatīvas pasaules
arēnā. Panāfrikas programmā paredzēta cieša
sadarbība ar citiem instrumentiem, un galvenā uzmanība tajā
tiks pievērsta konkrētām iniciatīvām, par kurām panākta
vienošanās saistībā ar JAES un tās rīcības
plāniem un kurām nevar piesaistīt alternatīvu
finansēšanas avotu, tādējādi nodrošinot vajadzīgo
saskaņotību un sinerģiju, kā arī novēršot
dublēšanos un pārklāšanos.
(3)          Plānošana un
finansējuma piešķiršana (IV sadaļa). 10.–14. pants
Šīs sadaļas 10. pantā
(Vispārējā sistēma plānošanai un finansējuma
piešķiršanai) paredzēta vispārējā sistēma
ģeogrāfiskai un tematiskai plānošanai, kā arī
finansējuma piešķiršanai saskaņā ar šo regulu. Šim
nolūkam izmantos 3. panta 2. punktā noteiktos
piešķiršanas kritērijus. Lai nodrošinātu Savienības un
dalībvalstu pasākumu sinerģiju un papildināmību,
dalībvalstis pilnībā iesaistīs plānošanas
procesā. Apspriešanas procesā piedalīsies arī citi
līdzekļu devēji un attīstības dalībnieki, kā
arī pilsoniskā sabiedrība, reģionālās
iestādes un pašvaldības.
Šā panta 4. punktā
paredzēts atstāt nepiešķirtu konkrētu finansējuma
summu, lai palielinātu instrumenta elastīgumu un iespēju
reaģēt neparedzētos gadījumos (jaunas politikas
prioritātes, dabas vai cilvēku radītas katastrofas u. c.).
Šīs sadaļas 11. pantā
(Plānošanas dokumenti ģeogrāfiskajām programmām) norādītas
prasības un principi, kādus piemēro to valstu un reģionu
stratēģijas dokumentu sagatavošanai, kas saņem indikatīvu
piešķīrumu saskaņā ar šo regulu un, pamatojoties uz to, —
daudzgadu indikatīvajām programmām. Pantā uzskaitīti
arī izņēmuma gadījumi, kad stratēģijas dokumenti
nav jāsagatavo, lai vienkāršotu plānošanas procesu, kā
arī veicinātu kopīgo plānošanu ar dalībvalstīm un
pielāgošanu attīstības valstu programmām.
Lai nodrošinātu valsts
īpašumtiesības un palīdzības efektivitātes principus,
stratēģijas dokumentus izstrādās, apspriežoties ar
partnervalstīm un reģioniem, kā arī attiecīgi iesaistot
pilsonisko sabiedrību un reģionālās iestādes un
pašvaldības. Dalībvalstis, kā arī citus līdzekļu
devējus iesaistīs saskaņā ar 10. panta 3. punktu.
Pantā arī paredzēta
iespēja izstrādāt kopīgo pamatdokumentu, kurā
definētu vispārēju Savienības stratēģiju, kas
ietvertu arī attīstības politiku.
Sagatavoto daudzgadu indikatīvo programmu
pamatā varētu būt jebkuri plānošanas dokumenti, kas
noteikti šajā pantā, izņemot gadījumus, kad kopējais
piešķīrums nepārsniedz EUR 30 miljonus. Daudzgadu
indikatīvās programmas var pielāgot, izmantojot vidusposma vai ad
hoc pārskatus, ņemot vērā sasniegtos mērķus,
kā arī no jauna identificētas vajadzības, kas radušās,
piemēram, krīzes, pēckrīzes vai nestabilas situācijas
rezultātā.
Šīs sadaļas 12. pantā
(Plānošana valstīm krīzes, pēckrīzes vai
nestabilā situācijā) uzsvērtas krīzes,
pēckrīzes vai nestabilā situācijā esošu valstu
īpašās vajadzības un apstākļi, kas jāņem
vērā visu plānošanas dokumentu izstrādes laikā.
Regulas 12. panta 2. punktā norādīts, ka
šādās valstīs pastāv potenciāla vajadzība
ātri reaģēt, un paredzēta īpaša procedūra (ex
post komitejas procedūra, 14. panta 3. punkts)
stratēģijas dokumenta un daudzgadu indikatīvās programmas ad
hoc pārskatam.
Šīs sadaļas 13. pantā
(Plānošanas dokumenti tematiskām programmām) aprakstītas
tematisko plānošanas dokumentu izstrādes prasības un
procedūra. Pantā paredzēta arī iespēja vajadzības
gadījumā veikt vidusposma vai ad hoc pārskatu.
Šīs sadaļas 14. pantā
(Stratēģijas dokumentu apstiprināšana un daudzgadu
indikatīvo programmu pieņemšana) paredzēts, ka Komisija
pieņems daudzgadu plānošanas dokumentus (proti, stratēģijas
dokumentus, daudzgadu indikatīvās programmas partnervalstīm un
reģioniem, kā arī tematiskos stratēģijas dokumentus)
pēc tādas komitejas atzinuma saņemšanas, kuru pārstāv
dalībvalstu pārstāvji un kuras priekšsēdētājs ir
Komisijas pārstāvis (komiteju izveido saskaņā ar šīs
regulas 24. pantu).
Pantā paredzēts elastīgums un
vienkāršošana tajos gadījumos, kad iespējama atkāpe no
standarta komiteju procedūras (piemeram, komiteju procedūru neizmanto
vispārējo piešķīrumu tehnisko korekciju vai nelielu
grozījumu gadījumā), un gadījumos, kuros komiteju
procedūras var izmantot pēc Komisijas grozījumu pieņemšanas
un īstenošanas (piem., krīzes, pēckrīzes vai nestabilas
situācijas gadījumos, vai demokrātijas un
cilvēktiesību apdraudējuma gadījumos).
(4)          Nobeiguma noteikumi
(V sadaļa). 15.–22. pants
Lai Savienības palīdzību
padarītu saskaņotāku un efektīvāku, kā arī
izvairītos no programmu sadalīšanas starp vairākiem
dažādiem instrumentiem, 15. pantā (Tādu trešo valstu
līdzdalība, kam saskaņā ar šo regulu nav tiesības saņemt
atbalstu) paredzēta iespēja paplašināt šīs regulas piemērojamību,
lai iekļautu visas trešās valstis, teritorijas un reģionus,
ciktāl tas veicina šīs regulas vispārējo mērķu
īstenošanu.
Šīs sadaļas 16. pantā
(Palīdzības pārtraukšana) paredzēta procedūra, kas
jāpiemēro gadījumā, kad tiek konstatēta
neatbilstība II sadaļā noteiktajiem principiem un
pārtraukta palīdzība saskaņā ar šo regulu.
Šīs sadaļas 17. un 18. pantā
(Pilnvaru deleģēšana Komisijai) paredzēta iespēja
pilnvarot Komisiju pieņemt deleģētus aktus, lai grozītu vai
papildinātu regulas I–VI(I) pielikumu. Regulas 28. pantā
aprakstītas pilnvaru deleģēšanas iezīmes un procedūra.
Komisija, pieņemot šādu deleģētu aktu, vienlaikus par to
paziņo Eiropas Parlamentam un Padomei, un akts stājas spēkā
tikai tad, ja divos mēnešos pēc paziņojuma (termiņu var
pagarināt vēl par diviem mēnešiem) neviena no šīm
divām iestādēm nav izteikusi iebildumus.
Šīs sadaļas 19. pantā
(Komiteja) izveido attiecīgu komiteju, kas palīdz Komisijai
īstenot šo regulu[6].

Šīs sadaļas 20. pantā
(Finanšu noteikumi) norādīta finanšu atsauces summa regulas
īstenošanai.
Šīs sadaļas 21. pantā
(Eiropas Ārējās darbības dienests) norādīts,
ka šī regula jāpiemēro saskaņā ar Padomes Lēmumu,
ar ko nosaka Eiropas Ārējās darbības dienesta
organizatorisko struktūru un darbību[7], un jo īpaši tā 9. pantu.
Šīs sadaļas 22. pantā
(Stāšanās spēkā) paredzēta regulas
stāšanās spēkā un tās piemērošana no 2014. gada
1. janvāra, nenosakot termiņa beigu datumu.
2011/0406 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
ar ko izveido finanšu instrumentu
sadarbībai attīstības jomā
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot
vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo
īpaši tā 209. panta 1. punktu,
ņemot
vērā Komisijas priekšlikumu,
pēc
tiesību akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
rīkojoties
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,
tā kā:
(1)
Šī regula ir uzskatāma par vienu no
instrumentiem, ar ko sniedz tiešu atbalstu Eiropas Savienības
ārpolitikai. Ar to aizstās Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada
18. decembra Regulu Nr. 1605/2006, ar ko izveido finanšu instrumentu
sadarbībai attīstības jomā[8], kuras termiņš beidzas 2013. gada 31. decembrī.
(2)
Cīņa pret nabadzību joprojām ir
Eiropas Savienības attīstības politikas galvenais
mērķis, kā paredzēts Līguma par Eiropas Savienību
V sadaļas 1. nodaļā un Līguma par Eiropas
Savienības darbību piektās daļas III sadaļas 1. nodaļā,
saskaņā ar Tūkstošgades attīstības mērķiem
(TAM)[9]
vai citiem Savienības un tās dalībvalstu apstiprinātiem
mērķiem.
(3)
Šīs regulas īstenošanas
vispārēju politisku regulējumu, virzienus un uzsvaru nodrošina
Eiropas Konsenss attīstības jomā[10] un
Komisijas paziņojumi “ES attīstības politikas ietekmes
palielināšana: pārmaiņu programma”[11] un “Turpmāka
pieeja saistībā ar ES budžeta atbalstu trešām valstīm”[12], kā
arī jebkādi turpmākie paziņojumi, ar ko nosaka Eiropas
attīstības politikas pamatvirzienus un principus, un turpmākie
to secinājumi.
(4)
Savienības darbības pamatā ir
demokrātijas vērtības, tiesiskums, cilvēktiesību un
pamatbrīvību universālums un nedalāmība, cilvēka
cieņas ievērošana, līdztiesības un solidaritātes
princips, kā arī ANO Statūtu un starptautisko tiesību principu
ievērošana. Tā cenšas attīstīt un nostiprināt
apņemšanos, izmantojot dialogu un sadarbību, ievērot šīs
vērtības partnervalstīs un reģionos.
(5)
Savienības mērķis ir arī
nodrošināt saskaņotību ar citām ārējās
darbības jomām. Tas jānodrošina, formulējot Savienības
attīstības sadarbības politiku un tās pasākumu
stratēģisko plānošanu un īstenošanu.
(6)
Lai nodrošinātu palīdzības
konsekvenci un atbilstību, vienlaikus samazinot partnervalstu izmaksas,
liela nozīme ir efektīvākai palīdzībai, plašākai
papildināmībai, labākai pielāgošanai,
saskaņotībai ar partnervalstīm, kā arī procedūru
koordinēšanai gan starp Savienību un tās dalībvalstīm,
gan saistībā ar citiem līdzekļu devējiem un
attīstības dalībniekiem. Savā attīstības
politikā Savienība apņemas īstenot deklarācijas par
atbalsta efektivitāti izdarītos secinājumus, ko
pieņēma Augsta līmeņa forumā par atbalsta
efektivitāti 2005. gada 2. martā Parīzē, 2008. gada
4. septembrī pieņemto Akras rīcības programmu un 2011. gada
1. decembrī Busanā pieņemto papildu deklarāciju. Ir
jāstiprina Savienības un tās dalībvalstu mērķis
īstenot kopīgu plānošanu. Šo saistību rezultātā izdarīti
vairāki secinājumi, ko pieņēma Padomes un dalībvalstu
valdību pārstāvji, kuri tikās Padomē, piemēram,
ES Rīcības kodekss attiecībā uz papildināmību un
darbu dalīšanu attīstības politikas jomā[13] un
Darbības sistēma palīdzības efektivitātes jomā[14].
(7)
Savienībai jāatbalsta Āfrikas un ES
kopējā stratēģija[15]
un tās turpmākie rīcības plāni, kas ir plašas un
savstarpēji izdevīgas sadarbības pamats
stratēģiskajā partnerībā, kurai raksturīga
kopīgu mērķu līdztiesīga īstenošana.
(8)
Savienībai un dalībvalstīm
jāuzlabo to attiecīgās attīstības sadarbības
politikas saskanība un papildināmība, īpaši
attiecībā uz atbilstību partnervalstu un reģionu
prioritātēm valsts un reģionālā līmenī. Lai
nodrošinātu, ka Savienības un dalībvalstu attīstības
sadarbības politika papildina un pastiprina viena otru, ir jāparedz
kopīgas plānošanas procedūras, kas jāīsteno visos
iespējamos un attiecīgos gadījumos.
(9)
Savienības politiku un starptautisko
darbību attīstības sadarbības jomā regulē
tādi TAM kā ārkārtīgas nabadzības un bada
izskaušana, tostarp jebkāds tā turpmākais grozījums,
kā arī attīstības mērķi un principi, ko
apstiprinājusi Savienība un tās dalībvalstis, tostarp to
sadarbības kontekstā Apvienoto Nāciju Organizācijā
(ANO) un citās kompetentās starptautiskās organizācijās
attīstības sadarbības jomā.
(10)
Savienībai jāveicina
vispārēja pieeja, reaģējot uz krīzes, katastrofu un
konfliktu skartām un nestabilām, tostarp pārejas,
situācijām. Tās pamatā jābūt jo īpaši Padomes
secinājumiem par drošību un attīstību[16], par ES
atbildi uz nestabilām situācijām[17], par
konflikta novēršanu[18],
kā arī jebkādiem turpmākiem secinājumiem. Tai
jānodrošina nepieciešamā pieeju, atbilžu un instrumentu
kombinācija, īpaši nodrošinot atbilstošu līdzsvaru starp uz
drošību vērstām attīstības un humanitārām
pieejām, kā arī sasaistot īstermiņa reakciju ar
ilgtermiņa atbalstu.
(11)
Savienības palīdzība
jāpiešķir jomās, kurās tai var būt
vislielākā ietekme, ņemot vērā spēju darboties
pasaules mērogā un reaģēt uz tādām globālām
problēmām kā nabadzības izskaušana, ilgtspējīga
un iekļaujoša attīstība, kā arī demokrātijas,
labas pārvaldības, cilvēktiesību un tiesiskuma
veicināšana visā pasaulē, un ņemot vērā
ilgtermiņa un paredzamu apņemšanos sniegt attīstības
palīdzību, kā arī tās iesaisti dalībvalstu
koordinēšanā. Lai nodrošinātu šādu ietekmi,
jāpiemēro diferenciācijas princips ne tikai finansējuma
piešķiršanas līmenī, bet arī plānošanas
līmenī, ņemot vērā Savienības palīdzības
potenciālo ietekmi partnervalstīs, lai nodrošinātu, ka
divpusējās attīstības sadarbību novirza uz tām
partnervalstīm, kam tā visvairāk vajadzīga, tostarp
nestabilām valstīm un valstīm ar augstu
neaizsargātības līmeni un ierobežotu spēju
piekļūt citiem attīstības atbalsta finansējuma
avotiem. Tādēļ šādas valstis būs divpusējās
plānošanas mērķis saskaņā ar objektīvu
kritēriju piemērošanu, pamatojoties uz šo valstu vajadzībām
un spējām, kā arī ES palīdzības ietekmi.
(12)
Ar šo regulu jānodrošina labvēlīga
vide plānošanai, dodot iespēju palielināt saskanību starp
dažādām Savienības politikas jomām, kā plānošanas
pamatu izmantojot kopīgo pamatdokumentu. Tai jāveicina pilnīga
pielāgošana partnervalstīm un reģioniem, vajadzības
gadījumā paļaujoties uz valsts attīstības plāniem
vai līdzīgiem vispārējiem attīstības dokumentiem;
un jāveic labāka līdzekļu devēju koordinēšana,
īpaši starp Savienību un tās dalībvalstīm, izmantojot
kopīgu plānošanu.
(13)
Tā kā atsevišķas dalībvalstis
nevar īstenot šajā regulā izvirzītos mērķus un
darbības mēroga dēļ tos labāk iespējams sasniegt
Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus
saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā
noteikto proporcionalitātes principu. Saskaņā ar
proporcionalitātes principu, kā noteikts minētajā
pantā, šajā regulā paredzēti tikai tie pasākumi, kas
ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.
(14)
Globalizētā pasaulē ES
iekšējās politikas dažādas jomas, piemēram, vide, klimata
pārmaiņas, nodarbinātība (tostarp pienācīgas
kvalitātes nodarbinātība visiem), dzimumu līdztiesība,
enerģija, ūdens, transports, veselība, izglītība,
tiesiskums un drošība, pētniecība un inovācija,
informācijas sabiedrība, migrācija, lauksaimniecība un
zivsaimniecība, arvien vairāk kļūst par ES
ārējās darbības daļu. Komisijas paziņojumā
“Eiropa 2020 — gudras, ilgtspējīgas un iekļaujoša
izaugsmes stratēģija”[19]
uzsvērta Savienības apņemšanās veicināt gudru,
ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi savā iekšējā
un ārējā politikā, apvienojot ekonomikas, sociālo un
vides pīlāru.
(15)
Cīņa pret klimata
pārmaiņām un vides aizsardzība ir starp
lielākajām problēmām, ar ko saskaras Savienība un kur
steidzami vajadzīga starptautiska darbība. Saskaņā ar
Komisijas 2011. gada 29. jūnija paziņojumā “Budžets
stratēģijai “Eiropa 2020”” konstatēto nodomu[20] ar šo
regulu jāveicina mērķa īstenošana par vismaz 20 % no
ES budžeta novirzīšanu zemas oglekļa emisijas un pret klimata
pārmaiņām noturīgai sabiedrībai, bet programmai
“Globālie sabiedriskie labumi un problēmas” jāsaņem vismaz 25 %
no finansējuma, lai segtu ar klimata pārmaiņām un vidi
saistītos izdevumus. Darbībām šajās divās jomās pēc
iespējas jābūt savstarpēji atbalstošām, lai
stiprinātu to ietekmi.
(16)
Komisijas paziņojumā “ES
attīstības politikas ietekmes palielināšana: pārmaiņu
programma”[21]
paredzēts arī turpmāk atbalstīt sociālo
iekļaušanu un humāno attīstību, izmantojot vismaz 20 %
no Savienības attīstības palīdzības. Lai to
veicinātu, vismaz 20 % no programmas “Globālie sabiedriskie
labumi un problēmas” finansējuma jāizmanto šīs jomas
attīstībai.
(17)
Partnervalstu saraksts šajā regulā
jāpielāgo, pamatojoties uz iespējamo to statusa maiņu,
kā noteikusi Ekonomiskās sadarbības un attīstības
organizācijas Attīstības palīdzības komiteja
(ESAO/APK), kā arī nozīmīgām izmaiņām
saistībā ar humāno attīstību, atkarību no
palīdzības, krīzes situācijām,
neaizsargātību un citiem aspektiem, tostarp attīstības
procesa dinamiku. Šīs regulas nebūtiskos elementus veido šādi
jauninājumi, to partnervalstu pārskati, kam ir tiesības
pieteikties divpusējai attīstības sadarbībai, un noteiktu
sadarbības jomu un darbību definīciju grozījumi, kā
arī indikatīvo finanšu piešķīrumu korekcijas katrai
programmai. Tāpēc, lai pielāgotu tās darbības jomu
strauji mainīgajai trešo valstu realitātei, saskaņā ar
Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu, jādeleģē
Komisijai pilnvaras pieņemt aktus, kuros paredzēts atjaunināt
šīs regulas pielikumus, kas ietver to partnervalstu un reģionu
sarakstu, kuriem ir tiesības pieteikties Savienības
finansējumam, konkrētu sadarbības jomu definīcijas
saskaņā ar ģeogrāfiskām un tematiskām programmām,
kā arī indikatīvus piešķīrumus katrai programmai. Ir
īpaši svarīgi, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu
atbilstīgas apspriešanās, tostarp ar ekspertiem. Komisijai,
sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu
jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga
attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(18)
Lai nodrošinātu šīs regulas
īstenošanas vienādus nosacījumus, īstenošanas pilnvaras
jāpiešķir Komisijai.
(19)
Šīs regulas 11.–14. pantā
attiecībā uz stratēģijas dokumentiem un daudzgadu
indikatīvajām programmām paredzētās īstenošanas
pilnvaras jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes
2011. gada 16. februāra Regulu (ES) Nr. 182/2011, ar
ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu
kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas
pilnvaru izmantošanu[22].
Ņemot vērā šo īstenošanas aktu būtību, jo
īpaši to politisko orientāciju vai ietekmi uz budžetu, to
pieņemšanai jāizmanto pārbaudes procedūra, izņemot
neliela mēroga finanšu pasākumus. Ja pienācīgi pamatotos
gadījumos, kad vajadzīga ātra atbilde no Savienības, tas
nepieciešams nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ, Komisijai
jāpieņem nekavējoties piemērojami īstenošanas akti.
(20)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES)
Nr. ../..)[23]
(turpmāk “Kopīgā īstenošanas regula”) paredzēti
kopīgie noteikumi un procedūras Savienības ārējās
darbības instrumentu īstenošanai.
(21)
Eiropas Ārējās darbības
dienesta organizatoriskā struktūra un darbība ir aprakstīta
Padomes Lēmumā 2010/427/ES[24],
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I SADAĻA
IEVADS
1. pants
Priekšmets
un darbības joma
1.
Saskaņā ar šo regulu Savienība var
finansēt
(a)
ģeogrāfiskās programmas, kuru
mērķis ir atbalstīt sadarbību ar jaunattīstības
valstīm, teritorijām un reģioniem, kas noteikti
I pielikumā (turpmāk “partnervalstis un reģioni”) un
iekļauti ESAO/APK oficiālās attīstības
palīdzības (OAP) saņēmēju sarakstā, kurš
precizēts II pielikumā. Partnervalstis, kas saņem
divpusēju attīstības palīdzību, ir uzskaitītas
III pielikumā;
(b)
tematiskās programmas, kas paredzētas,
lai atbalstītu tādas jomas kā globālie sabiedriskie labumi
un problēmas, pilsoniskās sabiedrības organizācijas un
vietējās iestādes valstīs, teritorijās un
reģionos, kuriem ir tiesības pieteikties Savienības
finansējumam saskaņā ar ģeogrāfiskajām programmām
atbilstīgi šīs regulas I pielikumam, Eiropas Parlamenta un
Padomes Regulai (ES) Nr. [../..], ar ko izveido Eiropas
kaimiņattiecību instrumentu[25],
un Padomes 2001. gada 27. novembra Lēmumam [2001/822/EK par
aizjūras zemju un teritoriju asociāciju[26]], kā arī
Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna
(ĀKK) valstīs, kuras 2000. gada 23. jūnijā
Kotonū parakstīja ĀKK un ES Partnerattiecību nolīgumu;
(c)
Panāfrikas programmu, kas paredzēta, lai
atbalstītu Āfrikas un ES kopējo stratēģiju
valstīs, teritorijās un reģionos, kuri ietverti šajā
stratēģijā.
2.
Šajā regulā reģions ir definēts
kā ģeogrāfiska vienība, kas aptver vairākas
jaunattīstības valstis.
II SADAĻA
MĒRĶI
UN VISPĀRĪGIE PRINCIPI
2. pants
Mērķi
un atbilstības kritēriji
1.
Saskaņā ar Savienības
ārējās darbības principiem un mērķiem
(a)
saskaņā ar šo regulu galvenais sadarbības
mērķis ir nabadzības mazināšana un
ilgtermiņā — izskaušana;
(b)
saskaņā ar šo regulu sadarbība
veicinās arī citu ES ārējās darbības
mērķu īstenošanu, jo īpaši:
i)           ilgtspējīgas
ekonomiskās, sociālās un vides attīstības
sekmēšanu, un
ii)          demokrātijas, tiesiskuma, labas
pārvaldības un cilvēktiesību ievērošanas
veicināšanu.
Šo mērķu īstenošanu
vērtē, izmantojot attiecīgus rādītājus, jo
īpaši pirmo TAM 1 attiecībā uz (a) apakšpunktu un no
pirmā līdz astotajam TAM attiecībā uz (b) apakšpunktu,
kā arī citus rādītājus, par kuriem vienojusies
Savienība un tās dalībvalstis.
2.
Ģeogrāfisko programmu darbības
izstrādā tā, lai tās atbilstu ESAO/APK noteiktajiem OAP
kritērijiem.
Panāfrikas un tematisko programmu
darbības izstrādā tā, lai tās atbilstu ESAO/APK
noteiktajiem OAP kritērijiem, izņemot gadījumus, kad
(a)
saņēmēja iezīmes liek veikt
citus pasākumus vai
(b)
ar šo darbību tiek īstenota globāla
iniciatīva, Savienības politikas prioritāte, starptautiskas
saistības vai Savienības apņemšanās, kā minēts 6. pantā,
un šai darbībai nepiemīt iezīmes, kas atbilst OAP
kritērijiem.
Neskarot (a) punktu, vismaz 90 % no
izdevumiem, kas paredzēti saskaņā ar Panāfrikas un
tematiskajām programmām, atbilst ESAO/APK noteiktajiem OAP
kritērijiem.
3.
Padomes 1996. gada 20. jūnija
Regulā (EK) Nr. 1257/96 par humāno palīdzību[27]
iekļautās darbības, kas ietver tiesības pieteikties
finansējumam saskaņā ar minēto regulu, principā
nefinansē saskaņā ar šo regulu, izņemot gadījumus, kad
ir jānodrošina sadarbības turpināšanās, sākoties
krīzei, līdz tiek panākti stabili, attīstībai piemēroti
apstākļi.
3. pants
Vispārīgie
principi
1.
Savienība cenšas veicināt,
attīstīt un nostiprināt demokrātijas, tiesiskuma,
cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanas principus,
kas ir tās pamatā, vedot dialogu un sadarbojoties ar partnervalstīm
un reģioniem.
2.
Īstenojot šo regulu un ar mērķi
nodrošināt plašu Savienības palīdzības ietekmi,
attiecībā uz partnervalstīm īstenos diferencētu
pieeju, lai tās saņemtu konkrētu, pielāgotu sadarbību,
kuras pamatā ir to:
(a)
vajadzības;
(b)
spējas radīt finanšu līdzekļus
un piekļūt tiem, un to absorbcijas spēja; un
(c)
saistības un darbības rezultāti.
Diferencētu pieeju īstenos, ņemot
vērā potenciālo Savienības palīdzības ietekmi
partnervalstīs.
Līdzekļu piešķiršanas procesā
priekšroka tiek dota valstīm, kam tā visvairāk vajadzīga,
īpaši vismazāk attīstītajām valstīm, valstīm
ar zemiem ienākumiem un valstīm krīzes, pēckrīzes,
nestabilā vai viegli ietekmējamā situācijā.
3.
Visās programmās ietver šādus
transversālus jautājumus: cilvēktiesību, dzimumu
līdztiesības, sieviešu lomas pastiprināšanas,
diskriminācijas aizlieguma, demokrātijas, labas
pārvaldības, bērnu un pirmiedzīvotāju tiesību,
sociālās iekļaušanas un personu ar invaliditāti
tiesību, vides ilgtspējas, tostarp cīņas ar klimata
pārmaiņām, un HIV/AIDS apkarošanas veicināšana.
4.
Īpašu uzmanību pievērš tiesiskuma
stiprināšanai, tiesu pieejamības uzlabošanai un pilsoniskās
sabiedrības, tirdzniecības un ilgtspējīgas
attīstības, piekļuves IKT, veselības aprūpes un pārtikas
nodrošinājuma atbalstam, kā arī dialoga, līdzdalības
un izlīguma veicināšanai, un iestāžu veidošanai.
5.
Īstenojot šo regulu, nodrošina
saskaņotību ar citām Savienības ārējās
darbības jomām un citām attiecīgām Savienības
politikām. Tāpēc saskaņā ar šo regulu finansētu,
tostarp Eiropas Investīciju bankas (EIB) pārvaldītu, pasākumu
pamatā ir sadarbības politika, kas noteikta tādos instrumentos
kā nolīgumi, deklarācijas rīcības plāni, par
kuriem vienojušās Savienība un attiecīgās trešās
valstis un reģioni, kā arī Savienības lēmumi,
konkrētas intereses, politikas prioritātes un stratēģijas.
6.
Komisija un dalībvalstis cenšas regulāri
un bieži apmainīties ar informāciju, tostarp ar citiem
līdzekļu devējiem, kā arī veicināt labāku
līdzekļu devēju koordināciju un papildināmību,
veicot kopīgu daudzgadu plānošanu, pamatojoties uz partnervalstu
nabadzības samazināšanas vai līdzīgām
stratēģijām, kopīgiem īstenošanas mehānismiem,
tostarp kopīgu analīzi, kopīgu līdzekļu devēju
misijām, līdzfinansējuma izmantošanu un deleģētiem
sadarbības nolīgumiem.
7.
Savienība un dalībvalstis atbilstoši
savas kompetences jomām veicina daudzpusēju pieeju globālām
problēmām un vajadzības gadījumā sekmē
sadarbību ar starptautiskām organizācijām un
iestādēm, kā arī citiem divpusējiem līdzekļu
devējiem.
8.
Savienība veicina efektīvu sadarbību
ar partnervalstīm un reģioniem saskaņā ar labāko
starptautisko praksi. Tā arvien vairāk pielāgo savu atbalstu
partnervalsts vai reģiona attīstības stratēģijām,
reformu politikai un procedūrām. Tā veicina savstarpējas
pārskatatbildības stiprināšanas procesu starp partneru
valdībām, iestādēm un līdzekļu devējiem,
kā arī sekmē vietējo zinātību un vietējo
nodarbinātību. Tādējādi tā veicina:
(a)
partnervalsts vai reģiona attīstības
procesu, kuru vada partnervalsts vai reģions;
(b)
iekļaujošas un līdzdalības pieejas
attiecībā uz attīstību un plašu visu sabiedrības
segmentu iesaisti attīstības procesā, kā arī valsts un
reģionālā dialogā, tostarp politiskā dialogā;
(c)
efektīvu un inovatīvu sadarbības
kārtību un instrumentus, kā noteikts Kopīgās
īstenošanas regulas 4. pantā, piemēram, dotāciju un
aizdevumu, kā arī citu riska dalīšanas mehānismu
sapludināšana atlasītās nozarēs, valstu un
privātā sektora iesaiste saskaņā ar ESAO/APK labāko
praksi. Šo kārtību un instrumentus pielāgo konkrētiem
katras partnervalsts vai reģiona apstākļiem, galveno
uzmanību pievēršot uz plānošanu balstītām
pieejām, paredzama palīdzības finansējuma īstenošanai,
privāto līdzekļu piesaistei, valsts sistēmu izstrādei
un izmantošanai, kā arī uz rezultātiem balstītai pieejai
attiecībā uz attīstību, tostarp vajadzības
gadījumā tādiem starptautiski saskaņotiem mērķiem
un rādītājiem kā TAM; un
(d)
politikas un plānošanas ietekmes
palielināšanos, izmantojot līdzekļu devēju
koordināciju un saskaņošanu, lai samazinātu
pārklāšanos un dublēšanos, uzlabotu papildināmību un
atbalstītu līdzekļu devēju iniciatīvas;
(e)
koordinācija notiek partnervalstīs un
reģionos, izmantojot saskaņotas pamatnostādnes un
labākās prakses principus koordinācijas un palīdzības
efektivitātes jomā.
9.
Cita starpā Savienība atbalstīs to,
ka tiek īstenota divpusēja, reģionāla un daudzpusēja
sadarbība un dialogs, partnerības nolīgumi un
trīspusēja sadarbība.
10.
Komisija cenšas regulāri veikt
informācijas apmaiņu ar pilsonisko sabiedrību.
III SADAĻA
ĢEOGRĀFISKĀS
UN TEMATISKĀS PROGRAMMAS
4. pants
Savienības
palīdzības īstenošana
Saskaņā ar šīs regulas
vispārējo pamatmērķi un darbības jomu,
mērķiem un vispārējiem principiem Savienības
palīdzību īstenos, izmantojot ģeogrāfiskas, tematiskas
un Panāfrikas programmas, atbilstīgi Kopīgajai īstenošanas
regulai.
5. pants
Ģeogrāfiskās
programmas
1.
Savienības sadarbības darbības
saskaņā ar šo pantu īstenos attiecībā uz valsts,
reģionālām, starpreģionālām un
kontinentālām darbībām.
2.
Neskarot 1. panta 1. punkta
a) apakšpunktu, ģeogrāfiska programma ietver sadarbību
attiecīgās darbības jomās,
(a)
reģionāli — ar I pielikumā
noteiktajām partnervalstīm, un
(b)
divpusēji — ar III pielikumā
noteiktajām partnervalstīm.
3.
Lai sasniegtu 2. panta 1. punktā
paredzētos mērķus, ģeogrāfiskas programmas var
izstrādāt no tām sadarbības jomām, kas citu
starpā iekļautas “Eiropas Konsensā”.
Kopīgās sadarbības jomas un
īpašās sadarbības jomas katram reģionam ir precizētas
IV pielikumā.
4.
Katrā valsts programmā Savienība
principā piešķirs palīdzību trim nozarēm.
6. pants
Tematiskās
programmas
Saskaņā ar šīs regulas
vispārējo pamatmērķi un darbības jomu,
mērķiem un vispārējiem principiem darbības, kas tiek
veiktas, izmantojot tematiskās programmas, nodrošina pievienoto
vērtību un papildināmību ar darbībām, kuras
finansē saskaņā ar ģeogrāfiskajām
programmām.
Tematisko darbību plānošanai piemēro
šādus nosacījumus:
(a)
izmantojot ģeogrāfiskās programmas,
nevar atbilstoši un efektīvi īstenot šajā regulā
paredzētos Savienības politikas mērķus;
(b)
darbības īsteno globālas
iniciatīvas, kurās tiek atbalstīti starptautiski saskaņoti
mērķi, vai globālus sabiedriskus labumus un problēmas,
šajā gadījumā, atkāpjoties no Kopīgās īstenošanas
regulas 9. panta, tās var ietvert darbības
dalībvalstīs, kandidātvalstīs un potenciālās
kandidātvalstīs, kā arī citās trešās
valstīs, kā paredzēts attiecīgajā tematiskajā
programmā;
un/vai
(c)
šādas darbības:
–
vairāku reģionu un/vai transversālas
darbības,
–
inovatīvu politiku un/vai iniciatīvas,
kuru mērķis ir informēt par nākamajām
darbībām;
–
darbības tajos gadījumos, kad par
tām nav nolīguma ar partnera(-u) valdību(-ām),
–
darbības, kas atspoguļo Savienības
politikas prioritāti, starptautiskas saistības vai Savienības
apņemšanos, un
–
vajadzības gadījumā —
darbības tajos gadījumos, kad nav ģeogrāfiskas programmas
vai tā ir apturēta.
7. pants
Vispārēji sabiedriskie labumi un problēmas
1.
Savienības palīdzības
mērķis saskaņā ar programmu “Vispārēji
sabiedriskie labumi un problēmas” ir atbalstīt darbības
tādās jomās kā vide un klimata pārmaiņas, ilgtspējīga
enerģija, humānā attīstība, nodrošinātība ar
pārtiku, migrācija un patvērums.
2.
Konkrētas darbību jomas, kas
jāīsteno, izmantojot Savienības palīdzību
saskaņā ar šo pantu, ir precizētas V pielikumā.
8. pants
Pilsoniskās
sabiedrības organizācijas un vietējās iestādes
1.
Attīstības programmas “Pilsoniskās
sabiedrības organizācijas un vietējās iestādes
attīstības jomā” mērķis ir finansēt
pilsoniskās sabiedrības organizāciju un vietējo
iestāžu iniciatīvas attīstības jomā vai šīs
iniciatīvas, ko pilsoniskās sabiedrības organizācijām
un vietējām iestādēm sagatavojušas partnervalstis,
Savienība, kandidātvalstis un potenciālās
kandidātvalstis.
2.
Konkrētas darbību jomas, kurās var
izmantot Savienības palīdzību saskaņā ar šo pantu,
kā arī indikatīvs pilsonisko sabiedrības organizāciju
un vietējo iestāžu kategoriju saraksts ir iekļauts
V pielikumā
9. pants
Panāfrikas
programma
1.
Savienības palīdzība atbalsta
Āfrikas un ES kopējās stratēģijas un jo īpaši
tās turpmāko rīcības plānu īstenošanu, lai
ietvertu starpreģionālas, kontinentālas vai pasaules mēroga
darbības.
Panāfrikas programma turpinās
veicināt papildināmību un saskaņotību ar citiem
Savienības ārējās darbības finanšu instrumentiem,
īpaši Eiropas Attīstības fondu un Eiropas
kaimiņattiecību instrumentu.
2.
Konkrētas sadarbības jomas, kurās
var izmantot Savienības palīdzību saskaņā ar šo pantu,
ir noteiktas VI pielikumā.
3.
Panāfrikas programmas daudzgadu
indikatīvo programmu izstrādā, pamatojoties uz Āfrikas un
ES kopējo stratēģiju un tās rīcības plāniem.

IV SADAĻA
PLĀNOŠANA UN FINANSĒJUMA PIEŠĶIRŠANA
10. pants
Vispārējā sistēma plānošanai un
finansējuma piešķiršanai
1.
Ģeogrāfisko programmu daudzgadu
indikatīvās programmas partnervalstīm un reģioniem
izstrādā, pamatojoties uz stratēģijas dokumentu, kā
paredzēts 11. pantā.
Tematiskajām
programmām daudzgadu indikatīvās programmas izstrādā,
kā paredzēts 13. pantā.
Komisija pieņem īstenošanas
pasākumus, kas paredzēti Kopīgās īstenošanas regulas 2. pantā,
pamatojoties uz plānošanas dokumentiem, kuri minēti 11. un 13. pantā.
Tomēr konkrētos apstākļos Savienības atbalstu var
sniegt arī kā pasākumus, kas nav ietverti šajos dokumentos,
kā paredzēts Kopīgajā īstenošanas regulā.
2.
Savienība un tās dalībvalstis
plānošanas procesa agrīnajā posmā apspriežas
savstarpēji un ar citiem līdzekļu devējiem un
attīstības dalībniekiem, tostarp ar pilsoniskās sabiedrības,
reģionālo un vietējo iestāžu pārstāvjiem, lai
veicinātu sadarbības darbību papildināmību un
saskaņotību. Šīs apspriešanās rezultātā var
notikt Savienības un tās dalībvalstu kopīga plānošana.
3.
Komisija nosaka daudzgadu indikatīvos
piešķīrumus katrai ģeogrāfiskajai programmai
saskaņā ar regulas vispārējiem principiem, pamatojoties uz 3. panta
2. punktā paredzētajiem kritērijiem un ņemot
vērā dažādu programmu īpatnības, konkrētas
grūtības, ar kurām saskaras valstis vai reģioni
krīzes, viegli ietekmējamā, nestabilā, konflikta vai
katastrofas situācijā.
4.
Finansējumu var saglabāt
nepiešķirtu. Attiecībā uz tā turpmāko piešķiršanu
vai pārdalījumu, kā noteikts 11. panta 5. punktā
un 13. pantā, par šā finansējuma izmantošanu var lemt
vēlāk saskaņā ar Kopīgo īstenošanas regulu.
11. pants
Plānošanas
dokumenti ģeogrāfiskajām programmām
1.
Stratēģijas dokumenti ir dokumenti, kurus
izstrādā Savienība, lai nodrošinātu saskaņotu
regulējumu attīstības sadarbībai starp Savienību un
attiecīgajām partnervalstīm un reģioniem atbilstīgi
Savienības vispārējam pamatmērķim un darbības
jomai, mērķiem, principiem un politikai.
Stratēģijas dokumentu sagatavošana un
īstenošana atbilst palīdzības efektivitātes principiem:
valsts īpašums, partnerība, koordinācija, saskaņošana,
pielāgošana saņēmējai valstij vai
reģionālajām sistēmām, savstarpēja
pārskatatbildība un orientēšanās uz rezultātiem,
kā paredzēts 3. panta 5.–8. punktā.
Tāpēc stratēģijas dokumenti
principā balstās uz dialogu starp Savienību un partnervalsti vai
reģionu, vajadzības gadījumā iesaistot attiecīgās
dalībvalstis un partnervalsti vai reģionu, tostarp pilsonisko
sabiedrību un reģionālās vai vietējās
iestādes, lai nodrošinātu, ka pietiekami labi tiek ievērotas ar
šo procesu saistītās valsts vai reģiona intereses un
sekmēts atbalsts valsts attīstības stratēģijām,
īpaši nabadzības mazināšanas stratēģijām.
2.
Stratēģijas dokumentus var
pārskatīt vidusposmā vai vajadzības gadījumā ad
hoc saskaņā ar principiem un procedūrām, kas
paredzētas partnerības un sadarbības nolīgumos, kuri
noslēgti ar partnervalstīm un reģioniem.
3.
Stratēģijas dokumentus izstrādā
attiecīgajām partnervalstīm vai reģioniem, ja vien
attiecīgajai partnervalstij vai reģionam nav izstrādāts
kopējais pamatdokuments, kurā definēta vispārēja
Savienības stratēģija, tostarp attīstības
stratēģija.
Stratēģijas dokuments nav vajadzīgs
(a)
valstīm, kurās ir valsts
attīstības stratēģija, kas izstrādāta kā
valsts attīstības plāns, vai līdzīgs
attīstības dokuments, kuru kā attiecīgās daudzgadu
indikatīvās programmas pamatu ir apstiprinājusi Komisija, pieņemot
minēto dokumentu;
(b)
valstīm vai reģioniem, par kuru
kopīgu daudzgadu plānošanas dokumentu ir vienojusies Savienība
un tās dalībvalstis;
(c)
reģioniem, kam ir ar ES kopīgi
saskaņota stratēģija.
4.
Stratēģijas dokumenti nav vajadzīgi
valstīm un reģioniem, kas saskaņā ar šo regulu saņem
Savienības finansējuma piešķīrumu, kurš nepārsniedz
EUR 50 miljonus laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam.
5.
Daudzgadu indikatīvās programmas
izstrādā katrai valstij vai reģionam, kas saņem
indikatīvu Savienības finansējuma piešķīrumu
saskaņā ar šo regulu; izņemot valstis vai reģionus, kuri
minēti 4. punktā, šos dokumentus izstrādā,
pamatojoties uz šajā pantā minētajiem stratēģijas
dokumentiem vai līdzīgiem dokumentiem.
Šā panta 3. punkta
b) apakšpunktā paredzētais kopīgais daudzgadu plānošanas
dokuments, ja tas atbilst šajā punktā noteiktajiem principiem un
nosacījumiem, tostarp indikatīvam finansējuma
piešķīrumam, un 14. pantā paredzētajām
procedūrām, šīs regulas kontekstā var aizstāt daudzgadu
indikatīvo programmu.
Daudzgadu indikatīvajās programmās
nosaka prioritārās jomas, kas izvēlētas Savienības
finansējumam, konkrētus mērķus, paredzamos rezultātus,
darbības rezultātu rādītājus un indikatīvo
finanšu piešķīrumu gan kopumā, gan katrai prioritārajai
jomai. Vajadzības gadījumā šo piešķīrumu var
norādīt kā diapazonu un/vai daļu no finansējuma var
saglabāt nepiešķirtu.
Vajadzības gadījumā daudzgadu
indikatīvās programmas jāpielāgo, ņemot vērā
visus tā stratēģijas dokumenta vidusposma vai ad hoc
pārskatus, kas ir to pamatā.
Saskaņā ar savstarpējas
pārskatatbildības principu saskaņoto mērķu
īstenošanā un izpildē, tostarp to mērķu izpildē,
kas attiecas uz labu pārvaldību, demokrātiju,
cilvēktiesību un tiesiskuma ievērošanu, šo pārskatu
rezultātā indikatīvos piešķīrumus var palielināt
vai samazināt, īpaši ņemot vērā konkrētas
vajadzības, kuras radušās krīzes, pēckrīzes vai
nestabilitātes situācijas rezultātā, vai, ja darbības
rezultāti ir bijuši izcili vai neapmierinoši.
12. pants
Plānošana
valstīm krīzes, pēckrīzes vai nestabilā
situācijā
1.
Izstrādājot plānošanas dokumentus
valstīm krīzes, pēckrīzes vai nestabilā
situācijā, pienācīgi jāņem vērā
neaizsargātība, konkrētas vajadzības un attiecīgo
valstu un reģionu apstākļi.
Pienācīga uzmanība
jāpievērš konflikta novēršanai, valsts un miera veidošanai,
pēckonflikta izlīgumam un atjaunošanas pasākumiem.
Ja partnervalstis vai partnervalstu grupas ir
tieši iesaistītas krīzes, pēckrīzes vai nestabilā
situācijā vai tās ietekmē krīzes, pēckrīzes
vai nestabila situācija, īpašs uzsvars jāliek uz tādu jomu
koordinēšanas uzsākšanu kā palīdzība,
rehabilitācija un attīstība, lai sekmētu pāreju no
ārkārtas situācijas uz attīstības posmu.
Programmās valstīm un reģioniem nestabilā
situācijā vai valstīm un reģioniem, kur regulāri
notiek dabas katastrofas, paredz sagatavotību katastrofām un to
novēršanu, kā arī šādu katastrofu seku
pārvarēšanu.
2.
Krīžu, pēckrīžu un nestabilu
situāciju vai demokrātijas, tiesiskuma, cilvēktiesību un
pamattiesību apdraudējuma gadījumos, kad vajadzīga
ātra Savienības atbilde, var izmantot procedūru steidzamiem
gadījumiem, kas paredzēta Kopīgās īstenošanas regulas 15. panta
4. punktā, lai grozītu 11. pantā minēto dokumentu
pēc valsts vai reģiona sadarbības stratēģijas ad
hoc pārskata.
Šādos pārskatos var ierosināt
konkrētas un pielāgotas stratēģijas, lai nodrošinātu
pāreju uz ilgtermiņa sadarbību un attīstību, veicinot
labāku koordinēšanu un pāreju starp humanitārās un
attīstības politikas instrumentiem.
13. pants
Plānošanas
dokumenti tematiskajām programmām
1.
Tematisko programmu daudzgadu indikatīvajās
programmās nosaka Savienības stratēģiju attiecīgajam
tematam, Savienības finansējumam atlasītās
prioritātes, konkrētus mērķus, paredzamos rezultātus,
darbības rezultātu rādītājus, starptautisko
situāciju un galveno partneru darbības. Vajadzības
gadījumā paredz līdzekļus un intervences prioritātes
līdzdalībai globālās iniciatīvās. Daudzgadu
indikatīvās programmas atbilst dokumentiem, kas minēti 11. panta
3. punktā.
2.
Daudzgadu indikatīvajās programmās
paredz indikatīvo finanšu piešķīrumu gan kopumā, gan katrai
prioritārajai jomai. Vajadzības gadījumā šo
piešķīrumu var norādīt kā diapazonu un/vai daļu
no finansējuma var saglabāt nepiešķirtu. Vajadzības
gadījumā daudzgadu indikatīvās programmas pielāgo
efektīvai politikas īstenošanai, ņemot vērā visus vidusposma
vai ad hoc pārskatus.
3.
Komisija un dalībvalstis agrīnajā
plānošanas procesa posmā apspriežas savstarpēji un ar citiem
līdzekļu devējiem un attīstības dalībniekiem,
tostarp ar pilsoniskās sabiedrības un vietējo iestāžu
pārstāvjiem, lai veicinātu sadarbības darbību
papildināmību.
14. pants
Stratēģijas
dokumentu apstiprināšana un daudzgadu indikatīvo programmu
pieņemšana
1.
Komisija apstiprina stratēģijas
dokumentus un pieņem daudzgadu indikatīvās programmas
saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta Kopīgās
īstenošanas regulas 15. panta 3. punktā. Šo procedūru
piemēro arī būtiskai pārskatīšanai, ar kuru var
ievērojami grozīt stratēģiju vai tās plānošanu.
2.
Procedūru, kas minēta 1. punktā,
nepiemēro nebūtiskiem stratēģijas dokumentu un daudzgadu
indikatīvo programmu grozījumiem, veicot tehniskas korekcijas, no
jauna piešķirot finansējumu indikatīvajā
piešķīrumā katrai prioritārajai jomai vai
palielinot/samazinot sākotnējā indikatīvā piešķīruma
apjomu par mazāk nekā 20 %, ja šie grozījumi neskar šajos
dokumentos noteiktās prioritārās jomas un mērķus.
Šādā gadījumā par korekcijām paziņo Eiropas
Parlamentam un Padomei viena mēneša laikā.
3.
Pienācīgi pamatotu, nenovēršamu un
steidzamu iemeslu dēļ, kas cita starpā attiecas uz 12. panta
2. punktā minētajiem apstākļiem, Komisija var
grozīt stratēģijas dokumentus un daudzgadu indikatīvās
programmas saskaņā ar procedūru steidzamiem gadījumiem,
kura minēta Kopīgās īstenošanas regulas 15. panta 4. punktā.
V SADAĻA
NOBEIGUMA
NOTEIKUMI
15. pants
Tādas
trešās valsts līdzdalība, kas saskaņā ar šo regulu nav
tiesīgas saņemt atbalstu
Lai nodrošinātu Savienības finansējuma
saskaņotību un efektivitāti vai veicinātu
reģionālo un starpreģionālo sadarbību, Komisija
pienācīgi pamatotos apstākļos var nolemt, neskarot 2. panta
3. punktu, paplašināt darbību atbilstību
attiecībā uz valstīm, teritorijām un reģioniem, kas
citādi nevar saņemt finansējumu saskaņā ar 1. pantu,
ja īstenojamai darbībai ir globāls, reģionāls,
starpreģionāls vai pārrobežu raksturs. Neraugoties uz
Kopīgās īstenošanas regulas 8. panta 1. punktu,
fiziskas un juridiskas personas no attiecīgajām valstīm,
teritorijām un reģioniem var piedalīties šādu darbību
īstenošanas procedūrās.
16. pants
Palīdzības pārtraukšana
Nepārkāpjot
noteikumus par palīdzības pārtraukšanu, kas iekļauti
partnerības un sadarbības nolīgumos, kuri noslēgti ar
partnervalstīm un reģioniem, ja partnervalsts neievēro 3. panta
1. punktā minētos principus, Savienība aicina partnervalsti
rīkot apspriešanu, lai rastu abām pusēm pieņemamu
risinājumu, izņemot īpašas steidzamības gadījumus. Ja
apspriešanā ar partnervalsti nevar panākt abām pusēm
pieņemamu risinājumu vai arī no apspriešanas atsakās,
kā arī īpašas steidzamības gadījumos, Padome var
pieņemt atbilstošus pasākumus saskaņā ar Līguma par
Eiropas Savienības darbību 215. panta 1. punktu, kuri var
ietvert pilnīgu vai daļēju Savienības palīdzības
pārtraukšanu.
17. pants
Pilnvaru
deleģēšana Komisijai
Komisija tiek pilnvarota pieņemt
deleģētus aktus saskaņā ar 18. pantu, lai grozītu
vai papildinātu šīs regulas I–VII pielikumu.
18. pants
Deleģēšanas
īstenošana
1.
Pilnvaru deleģēšana, kas minēta 17. pantā,
attiecas uz šīs regulas darbības termiņu.
2.
Eiropas Parlaments vai Padome var jebkurā
laikā atcelt pilnvaru deleģēšanu. Ar atcelšanas lēmumu
pārtrauc šajā lēmumā noteikto pilnvaru
deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā
nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai citā
datumā, kas noteikts lēmumā. Tas neskar jau spēkā
esošo deleģēto aktu darbības termiņu.
3.
Par deleģēta akta pieņemšanu Komisija
tūlīt vienlaikus paziņo Eiropas Parlamentam un Padomei.
4.
Izņemot 5. punktā minētos
gadījumus, pieņemts deleģēts akts stājas
spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais
akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne
Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma
beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par
savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes
iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
5.
Iebildumu neizteikšanas periods I, II un
III pielikuma pielāgošanai ESAO/APK lēmumiem, kuros tiek
pārskatīts 1. panta a) apakšpunktā paredzētais
saņēmēju saraksts, ir viena nedēļa.
19. pants
Komiteja
ASI komiteja
palīdz Komisijai. Šī komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011
nozīmē.
20. pants
Finanšu
atsauces summa
1.
Finanšu atsauces summa regulas īstenošanai
laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam ir EUR 23 294 700 000.
2.
Indikatīvās minimālās summas,
ko piešķir katrai 5.–9. pantā minētajai programmai laikposmam
no 2014. līdz 2020. gadam, paredzētas
VII pielikumā. Summas var pārdalīt starp programmām ar
deleģētu aktu saskaņā ar 18. pantu. Programmai
“Vispārēji sabiedriskie labumi un problēmas”
paredzētās summas var pārdalīt starp
apakšpozīcijām ar Komisijas lēmumu, par ko paziņo Eiropas
Parlamentam un Padomei viena mēneša laikā pēc tā
pieņemšanas.
3.
Kā noteikts „Erasmus visiem” regulas 13. panta
2. punktā, lai veicinātu augstākās
izglītības starptautisko dimensiju, no dažādiem ārējo
darbību instrumentiem (Attīstības sadarbības instrumenta,
Eiropas kaimiņattiecību instrumenta, Pirmspievienošanās
palīdzības instrumenta, Partnerības instrumenta un Eiropas
Attīstības fonda) tiks piešķirti aptuveni EUR 1 812 100 000
mācību mobilitātes darbībām uz un no valstīm
ārpus ES, kā arī sadarbībai un politiskajam dialogam ar šo
valstu iestādēm/institūcijām/organizācijām. Šo
fondu izmantošanai piemēros „Erasmus visiem” regulas noteikumus.
Finansējumu nodrošinās, izmantojot divas
daudzgadu programmas, kas attiecīgi aptver tikai pirmos četrus gadus
un pārējos trīs gadus. Finansējums tiks atspoguļots šo
instrumentu indikatīvajā daudzgadu plānošanā
atbilstīgi attiecīgo valstu identificētajām vajadzībām
un prioritātēm. Ja iestājas nopietni neparedzēti
apstākļi vai tiek veiktas būtiskas politikas pārmaiņas,
atvēlēto finansējumu var pārskatīt atbilstīgi
Eiropas Savienības ārējām prioritātēm.
21. pants
Eiropas
Ārējās darbības dienests
Šo regulu piemēro saskaņā ar
Padomes Lēmumu 2010/427/ES, ar ko nosaka Eiropas
Ārējās darbības dienesta organizatorisko struktūru un
darbību.
22. pants
Stāšanās
spēkā
Šī regula stājas spēkā
trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
To piemēro
no 2014. gada 1. janvāra.
Briselē,
Eiropas Parlamenta
vārdā —                       Padomes vārdā —
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
I PIELIKUMS
PARTNERVALSTIS UN REĢIONI, KAS SASKAŅĀ AR 1. PANTA 1. PUNKTA
a) APAKŠPUNKTU IR TIESĪGI SAŅEMT ATBALSTU
Latīņamerika
1. Argentīna
2. Bolīvija
3. Brazīlija
4. Čīle
5. Kolumbija
6. Kostarika
7. Kuba
8. Ekvadora
9. Salvadora
10. Gvatemala
11. Hondurasa
12. Meksika
13. Nikaragva
14. Panama
15. Paragvaja
16. Peru
17. Urugvaja
18. Venecuēla
Āzija
19.
Afganistāna
20. Bangladeša
21. Butāna
22. Kambodža
23. Ķīna
24. Indija
25.
Indonēzija
26. Korejas Tautas
Demokrātiskā Republika
27. Laosa
28. Malaizija
29. Maldīvija
30. Mongolija
31. Mjanma/Birma
32. Nepāla
33. Pakistāna
34. Filipīnas
35. Šrilanka
36. Taizeme
37. Vjetnama
Vidusāzija
38.
Kazahstāna
39. Kirgizstānas
Republika
40.
Tadžikistāna
41.
Turkmenistāna
42.
Uzbekistāna
Tuvie
Austrumi
43. Irāna
44. Irāka
45. Jemena
Dienvidāfrika
46. Dienvidāfrika
II PIELIKUMS
ESAO/APK SARAKSTS AR OAP SAŅĒMĒJIEM
 Attiecībā uz 2011., 2012. un 2013. gada pārskatiem par naudas plūsmu
III PIELIKUMS
PARTNERVALSTIS UN REĢIONI AR DIVPUSĒJU SADARBĪBU
SASKAŅĀ AR 5. PANTA 2. PUNKTU
Šādas partnervalstis saņem
divpusēju attīstības palīdzību saskaņā ar
šīs regulas 5. panta 2. punktu:
1. Bolīvija
2. Kuba
3. Salvadora
4. Gvatemala
5. Hondurasa
6. Nikaragva
7. Paragvaja
8.
Afganistāna
9. Bangladeša
10. Butāna
11. Kambodža
12. Korejas Tautas
Demokrātiskā Republika
13. Laosa
14. Mongolija
15. Mjanma/Birma
16. Nepāla
17. Pakistāna
18. Filipīnas
19. Šrilanka
20. Vjetnama
21. Kirgizstānas
Republika
22.
Tadžikistāna
23.
Turkmenistāna
24.
Uzbekistāna
25. Irāka
26. Jemena
27.
Dienvidāfrika
IV PIELIKUMS
SADARBĪBAS JOMAS SASKAŅĀ AR
ĢEOGRĀFISKAJĀM PROGRAMMĀM
A. KOPĪGAS
SADARBĪBAS JOMAS SASKAŅĀ AR ĢEOGRĀFISKAJĀM
PROGRAMMĀM
Ģeogrāfiskās
programmas var izstrādāt cita starpā no turpmāk
noteiktajām sadarbības jomām, kas nav jāpielīdzina
nozarēm. Prioritātes noteiks saskaņā ar Komisijas
paziņojumu Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un
sociālo lietu komitejai un Eiropas Reģionu komitejai “ES
attīstības politikas ietekmes palielināšana: pārmaiņu
programma” un turpmākiem Padomes iestāžu secinājumiem.
I.
Cilvēktiesības, demokrātija un citi labas pārvaldības
pamatelementi:
a)           demokrātija,
cilvēktiesības un tiesiskums;
b)           dzimumu līdztiesība un
sieviešu lomas pastiprināšana;
c)           valsts sektora pārvalde;
d)           nodokļu politika un
administrēšana;
e)           korupcija;
f)            pilsoniskā sabiedrība un
vietējās iestādes;
g)           dabas resursi;
h)           attīstības un
drošības sasaiste.
II.
Ilgtspējīga un iekļaujoša izaugsme humānajai
attīstībai:
a)           sociālā aizsardzība,
veselība, izglītība un darba vietas;
b)           uzņēmējdarbības
vide, reģionālā integrācija un pasaules tirgi;
c)           ilgtspējīga
lauksaimniecība un enerģija.
III. Citas svarīgas Attīstības politikas
saskaņotības jomas:
a)           klimata pārmaiņas un vide;
b)           migrācija un patvērums;
c)           pāreja no humānās
palīdzības un reaģēšanas uz krīzēm uz
ilgtermiņa attīstības sadarbību.
B.
KONKRĒTAS SADARBĪBAS JOMAS KATRĀ REĢIONĀ
Eiropas
Savienības palīdzība atbalsta darbības un nozaru dialogus
saskaņā ar 5. pantu un šīs regulas vispārējo
pamatmērķi un darbības jomu, mērķiem un
vispārējiem principiem. Turpmāk aprakstītās jomas
pienācīgi ņem vērā, atspoguļojot kopīgi
pieņemtas stratēģijas, partnerību, sadarbību un
tirdzniecības nolīgumus. Prioritātes noteiks saskaņā
ar paziņojumu “Pārmaiņu programma” un turpmākiem Padomes
secinājumiem.
Latīņamerika:
a)           veicināt sociālo
kohēziju, īpaši sociālo iekļaušanu, pienācīgas
kvalitātes nodarbinātību un taisnīgumu, dzimumu
līdztiesību un sieviešu lomas pastiprināšanu;
b)           risināt pārvaldības
jautājumus un atbalstīt politiskās reformas, jo īpaši
tādās jomās kā sociālā politika, valsts finanšu
pārvaldība un nodokļi, drošība (tostarp narkotiku
izplatības, noziedzības un korupcijas apkarošana), stiprināt
labu pārvaldību un valsts iestādes (tostarp izmantojot
inovatīvus tehniskās sadarbības nodrošināšanas
mehānismus, piemeram, TAIEX [Technical Assistance and
Information Exchange] un mērķsadarbību), aizsargāt
cilvēktiesības, tostarp pirmiedzīvotāju un
ieceļotāju no Āfrikas pēcteču tiesības, un vidi,
cīnīties pret diskrimināciju, kā arī pret narkotiku
ražošanu, patērēšanu un tirdzniecību;
c)           atbalstīt dažādus
reģionālos integrācijas procesus un tīkla
infrastruktūru savstarpēju savienojumu, vienlaikus nodrošinot papildināmību
ar darbībām, ko atbalsta Eiropas Investīciju banka (EIB) un
citas iestādes;
d)           nodrošināt attīstības
un drošības sasaisti;
e)           atbalstīt dažādas
politikas tādās jomās kā izglītība un
kopīgas Latīņamerikas augstākās izglītības
attīstība;
f)            cīnīties pret ekonomikas
ievainojamību un sekmēt strukturālo pārveidi, veidojot
spēcīgas partnerības tādās jomās kā
tirdzniecība, ieguldījumi, zinātība, pētniecība,
inovācija un tehnoloģija, un veicināt ilgtspējīgu un
iekļaujošu izaugsmi visās tās dimensijās, īpašu
uzmanību pievēršot tādām problēmām kā
migrācijas plūsmas, nodrošinātība ar pārtiku (tostarp
ilgtspējīga lauksaimniecība un zivsaimniecība), klimata
pārmaiņas, ilgtspējīga enerģija, bioloģiskās
dažādības aizsardzība un palielināšana un ekosistēmas
pakalpojumi, tostarp ūdens un meži, kā arī ienesīgs
ieguldījums, lai radītu vairāk un labākas darba vietas
videi nekaitīgā ekonomikā;
g)           nodrošināt atveseļošanos
pēc katastrofas vai krīzes, veicot atbilstošus turpmākus
pasākumus pēc īstermiņa ārkārtas pasākumiem,
kas īstenoti, izmantojot citus finanšu instrumentus.
Āzija:
a)           veicināt sociālo
kohēziju, īpaši sociālo iekļaušanu, pienācīgas
kvalitātes nodarbinātību, taisnīgumu un dzimumu
līdztiesību;
b)           veidot iekļaujošas
partnerības tādās jomās kā tirdzniecība, ieguldījumi,
palīdzība, migrācija, pētniecība, inovācija un
tehnoloģijas;
c)           veidot un stiprināt tiesiskas,
efektīvas un atbildīgas valsts iestādes un struktūras,
veicinot institucionālas reformas (tostarp labas pārvaldības un
korupcijas apkarošanas, valsts finanšu pārvaldības, nodokļu un
valsts pārvaldes reformas) un likumdošanas, administratīvās un
valsts pārvaldes reformas saskaņā ar starptautiskiem
standartiem, īpaši nestabilās valstīs un valstīs konflikta
un pēckonflikta situācijā;
d)           atbalstīt aktīvu un
organizētu pilsonisku sabiedrību valsts un privātu
partnerību veidošanai un veicināšanai;
e)           atbalstīt pielāgošanos
klimata pārmaiņām un to seku mazināšanu,
ilgtspējīgu patēriņu un ražošanu, kā arī
ieguldījumus tīrā tehnoloģijā, ilgtspējīgu
enerģiju, transportu, ilgtspējīgu lauksaimniecību un
zivsaimniecību, bioloģiskās dažādības aizsardzību
un palielināšanu, un ekosistēmas, tostarp ūdens un mežu,
pakalpojumus un pienācīgas kvalitātes nodarbinātību
videi nekaitīgā ekonomikā;
f)            veicināt plašāku
reģionālo integrāciju un uz rezultātiem orientētu
sadarbību, atbalstot dažādus reģionālās
integrācijas procesus un dialogu;
g)           veicināt veselības risku
profilaksi un novēršanu, tostarp attiecībā uz riskiem, kas
rodas, saskaroties dzīvniekiem, cilvēkiem un to dažādajām
vidēm;
h)           attīstības un
drošības sasaistes kontekstā cīnīties pret korupciju un
organizēto noziedzību, narkotiku ražošanu, patērēšanu un
tirdzniecību un pret citiem nelikumīgas tirdzniecības veidiem,
kā arī atbalstīt efektīvu robežu pārvaldību un
pārrobežu sadarbību;
i)            atbalstīt sagatavotību
katastrofām un ilgtermiņa atveseļošanos pēc katastrofas,
tostarp pārtikas un uztura nodrošinājuma jomā, un
palīdzību bez pajumtes palikušiem cilvēkiem.
Vidusāzija
Saskaņā
ar kopīgajiem mērķiem, kas noteikti 2007. gadā
pieņemtajā stratēģijā “ES un Vidusāzija: jaunu
partnerattiecību stratēģija”:
a)           veicināt konstitucionālo
reformu un likumdošanas, normatīvo un administratīvo aktu
tuvināšanu ar Savienību, tostarp turpmāku demokratizāciju
un pilsoniskās sabiedrības organizēšanu, atbalstu tiesiskumam,
labu pārvaldību, nodokļus, un stiprināt tādas valsts
iestādes un struktūras kā vēlēšanu struktūras,
parlamenti, valsts pārvaldes reforma un valsts finanšu
pārvaldība;
b)           veicināt iekļaujošas un
ilgtspējīgas ekonomikas izaugsmi, atbalstīt sociālās
un reģionālās nevienlīdzības novēršanu un
politiku tādās jomās kā izglītība,
pētniecība, inovācija un tehnoloģija, veselība, pienācīgas
kvalitātes nodarbinātība, ilgtspējīga enerģija,
lauksaimniecība un lauku attīstība, atbalstīt MVU,
vienlaikus stimulējot tirgus ekonomikas attīstību,
tirdzniecību un ieguldījumus, tostarp valsts pārvaldes reformas
un atbalstu integrācijai Pasaules Tirdzniecības
organizācijā (PTO);
c)           atbalstīt efektīvu robežu
pārvaldību un pārrobežu sadarbību, lai veicinātu
ilgtspējīgu ekonomikas, sociālo un vides attīstību
pierobežu reģionos; attīstības un drošības sasaistes
kontekstā cīnīties pret organizēto noziedzību un
visiem nelikumīgās tirdzniecības veidiem, tostarp pret narkotiku
ražošanu un patēriņu, kā arī to negatīvo ietekmi,
tostarp HIV/AIDS;
d)           veicināt divpusēju un
reģionālu sadarbību, dialogu un integrāciju, tostarp ar
valstīm, uz kurām attiecas Eiropas kaimiņattiecību
instruments un citi Savienības instrumenti, lai atbalstītu politiskas
reformas, tostarp izmantojot valsts spēju veidošanu, veidojot
iestādes, tehnisko palīdzību (piem., TAIEX),
informācijas apmaiņu un mērķsadarbību, un
pamatieguldījumus, izmantojot atbilstošus mehānismus, lai
piesaistītu ES finanšu līdzekļus izglītības, vides un
enerģijas nozarēm, ūdens/sanitārijas jomai, zemas
oglekļa emisijas attīstībai/ izturētspējai pret
klimata pārmaiņu ietekmi, kā arī uzlabot drošumu un
drošību attiecībā uz starptautisko energoapgādi un
transporta darbībām, savstarpējiem savienojumiem, tīkliem
un to operatoriem, tostarp izmantojot EIB atbalstītas darbības.
Tuvie
Austrumi:
a)           risināt pārvaldības
(tostarp nodokļu jomas), cilvēktiesību un politiskās
līdztiesības jautājumus, jo īpaši nestabilās
valstīs, lai palīdzētu veidot tiesiskas, demokrātiskas, efektīvas
un atbildīgas valsts iestādes, kā arī aktīvu un
organizētu pilsonisko sabiedrību;
b)           veicināt sociālo
kohēziju, īpaši sociālo iekļaušanu, pienācīgas
kvalitātes nodarbinātību, taisnīgumu un dzimumu
līdztiesību;
c)           veicināt ilgtspējīgas
ekonomikas reformas un dažādošanu, tirdzniecību, tirgus ekonomikas
attīstību, ienesīgu un ilgtspējīgu ieguldījumu
galvenajās nozarēs (piem., enerģija, tostarp atjaunojama
enerģija), publisko un privāto partnerību, kā arī
partnervalstu integrāciju PTO;
d)           veicināt reģionālo
sadarbību, dialogu un integrāciju, tostarp ar valstīm, uz
kurām attiecas Eiropas kaimiņattiecību instruments, un Persijas
līča valstīm, uz kurām attiecas partnerības
instruments un citi ES instrumenti, cita starpā atbalstot integrāciju
reģionā tādās jomās kā ekonomika, enerģija,
ūdens, transports un bēgļi;
e)           papildināt saskaņā ar
šo instrumentu piešķirtos līdzekļus ar saskaņotu darbu un
atbalstu, ko sniedz citi ES instrumenti, kuri var palīdzēt veikt
plašāku reģionālu integrāciju, veicināt ES intereses
tādās jomās kā ekonomika, enerģija,
pētniecība, inovācija un tehnoloģija, cīnīties
pret narkotiku ražošanu, patēriņu un tirdzniecību
attīstības un drošības sasaistes kontekstā, kā
arī pārvaldīt migrāciju un palīdzēt
pārvietotām personām un bēgļiem attīstības
un migrācijas sasaistes kontekstā.
Dienvidāfrika:
a)           atbalstīt demokrātiskas
sabiedrības nostiprināšanu, labu pārvaldību un tiesisku
valsti, veicināt stabilitāti un integrāciju
reģionālā un kontinenta līmenī;
b)           sniegt atbalstu korekcijas
pasākumiem, kas radušies dažādu brīvo tirdzniecības zonu
izveides rezultātā;
c)           veicināt pienācīgas
kvalitātes nodarbinātību, cīņu pret nabadzību,
nevienlīdzību un atstumtību, tostarp apmierinot iepriekš
nelabvēlīgā situācijā esošu kopienu pamatvajadzības;

d)           pārvarēt ekonomikas
ievainojamību un īstenot strukturālu pārveidi, uzsvaru
liekot uz pienācīgas kvalitātes nodarbinātību,
izmantojot ilgtspējīgu un iekļaujošu ekonomikas izaugsmi, zemas
oglekļa emisijas un videi nekaitīgu ekonomiku, kā arī
ilgtspējīgu attīstību visās dimensijās (tostarp
ilgtspējīgu lauksaimniecību un zivsaimniecību),
bioloģiskās dažādības palielināšanu un
ekosistēmas pakalpojumus;
e)           risināt seksuālas un uz
dzimumu nevienlīdzību balstītas vardarbības un
veselības jautājumus, tostarp HIV/AIDS pandēmiju un tās
ietekmi uz sabiedrību.
V PIELIKUMS
DARBĪBAS
JOMAS SASKAŅĀ AR TEMATISKAJĀM PROGRAMMĀM
A. PROGRAMMA
“VISPĀRĒJI SABIEDRISKIE LABUMI UN PROBLĒMAS”
Saskaņā
ar 6. pantā paredzētajiem nosacījumiem programmas
“Vispārēji sabiedriskie labumi un problēmas” mērķis ir
stiprināt sadarbību, zināšanu apmaiņu un pieredzi, kā
arī partnervalstu spējas. Programmu var izstrādāt cita
starpā no šādām sadarbības jomām, nodrošinot
maksimālu sinerģiju starp tām un ņemot vērā to
ciešo savstarpējo saistību.
Vide un klimata
pārmaiņas
a)           dot ieguldījumu redzējuma
“Eiropa 2020” vides un klimata starptautiskās dimensijas
īstenošanā;
b)           strādāt, lai
palīdzētu jaunattīstības valstīm īstenot TAM
attiecībā uz dabas resursu ilgtspējīgu izmantošanu un vides
ilgtspēju;
c)           veicināt Savienības
iniciatīvu un saskaņoto saistību īstenošanu
starptautiskā un reģionālā līmenī, un/vai
pārrobežu līmenī, īpaši tādās jomās kā
klimata pārmaiņas, veicinot pret klimata pārmaiņām
noturīgas stratēģijas īstenošanu, īpaši tādu
stratēģiju pielāgošanu, kas nodrošina bioloģiskās
daudzveidības papildu ieguvumus, kā arī bioloģiskā
daudzveidība un ekosistēmu pakalpojumi, meži, tostarp FLEGT [ES
Rīcības plāns meža tiesību aktu ieviešanai,
pārvaldībai un tirdzniecībai], pārtuksnešošanās,
integrēta ūdens resursu pārvaldība, dabas resursu
pārvaldība, pareiza ķīmisko vielu un atkritumu
apsaimniekošana, resursu efektivitāte un videi nekaitīga ekonomika;
d)           veicināt plašāku klimata
pārmaiņu un vides mērķu integrāciju un iekļaušanu
ES palīdzības sadarbībā, atbalstot metodoloģijas
izstrādi un pētniecību, tostarp pārraudzības,
ziņošanas un pārbaudes mehānismus, ekosistēmas
apzināšanu, novērtējumu un vērtēšanu; paplašināt
zināšanas vides jautājumos; veicināt inovatīvu darbību
un politikas saskaņotību;
e)           stiprināt vides
pārvaldību un atbalstīt starptautiskās politikas
attīstību, tostarp arī strādājot, lai saskaņotu
vides un citus ilgtspējīgas attīstības starptautiskās
pārvaldības pīlārus, palīdzot veikt
reģionālo un starptautisko vides pārraudzību un
novērtēšanu, veicinot efektīvu atbilstību un
daudzpusēju vides nolīgumu izpildes pasākumus.
Ilgtspējīga
enerģija
a)           veicināt piekļuvi drošiem,
pieejamiem, tīriem un ilgtspējīgiem enerģijas
pakalpojumiem, kas ir galvenais virzītājspēks nabadzības
izskaušanas un iekļaujošas izaugsmes jomā, īpašu uzsvaru liekot
uz vietējo enerģijas avotu izmantošanu;
b)           sekmēt plašāku
atjaunojamās enerģijas tehnoloģiju izmantošanu un
energoefektivitāti, veicināt zemas oglekļa emisijas
attīstības stratēģijas;
c)           veicināt energoapgādes
drošību, piemēram, dažādojot avotus un maršrutus, ņemt
vērā cenu svārstīgumu, emisijas samazinājuma
potenciālu, uzlabot tirgus un sekmēt energotīklu
starpsavienojumus un tirdzniecību.
Humānā
attīstība
a)           Izaugsme, darba vietas un
privātā sektora iesaiste
Veicināt darbības, kuru mērķis
ir radīt vairāk un labākas darba vietas tādās
jomās kā konkurētspējas attīstīšana, vietējo
mikrouzņēmumu un MVU izturētspēja un integrācija
globālajā ekonomikā, palīdzēt jaunattīstības
valstīm integrēties daudzpusējā tirdzniecības
sistēmā, attīstīt privāto sektoru un uzlabot
uzņēmējdarbības vidi, atbalstīt rūpniecības
inovācijas un tehnoloģiju politikas, tirdzniecības politikas un
nolīgumu definēšanu un īstenošanu, atbalstīt
reģionālās integrācijas pasākumus, veicināt
ieguldījumu attiecības starp ES, partnervalstīm un
reģioniem, palielināt privāto un valsts ieguldījumu un
sadarbību, izmantojot inovatīvus finanšu instrumentus. Veicināt
videi nekaitīgu ekonomiku, resursu efektivitāti un ilgtspējīgus
patēriņa un ražošanas procesus. Veicināt elektronisko
komunikāciju, kas kalpo par instrumentu izaugsmes atbalstam visās
nozarēs, lai savienotu digitālo plaisu, īstenotu atbilstošu
politiku un tiesisko regulējumu šajā jomā, veicināt
vajadzīgās infrastruktūras attīstību un uz
informācijas un komunikācijas tehnoloģiju (IKT) balstītu
pakalpojumu un lietojumprogrammu izmantošanu.
b)           Nodarbinātība, prasmes,
sociālā aizsardzība un sociālā iekļaušana:
i) atbalstīt augsta līmeņa
ienesīgu un pietiekamas kvalitātes nodarbinātību,
īpaši atbalstot pareizu nodarbinātības politiku un
stratēģiju, profesionālo apmācību
nodarbināmībai, ņemot vērā darba tirgus
vajadzības un perspektīvas, darba apstākļus, tostarp
neformālajā ekonomikā, pienācīgas kvalitātes
nodarbinātības veicināšanu, tostarp cīņu pret
bērnu darbu, un sociālo dialogu, kā arī darba
mobilitātes sekmēšanu, vienlaikus ievērojot migrantu
tiesības;
ii) stiprināt sociālo kohēziju,
īpaši izveidojot/stiprinot ilgtspējīgas sociālās
aizsardzības sistēmas, tostarp attiecīgu fiskālu reformu;
iii) stiprināt sociālo iekļaušanu,
sadarbojoties tādās jomās kā taisnīga piekļuve
pamatpakalpojumiem, nodarbinātība visiem, īpašu grupu
tiesību lomas palielināšana un ievērošana, īpaši
attiecībā uz jauniešiem, personām ar invaliditāti,
sievietēm un minoritāšu grupām, ļaujot iedzīvotājiem
piedalīties un gūt labumu no bagātību radīšanas un
kultūras daudzveidības.
c)           Dzimumu līdztiesība un
sieviešu lomas stiprināšana:
(i) atbalstīt valsts līmeņa
programmu, lai veicinātu sieviešu ekonomiskās un sociālās
lomas palielināšanu un viņu līdzdalību politikā;
(ii) atbalstīt valsts, reģionālas
un globālas iniciatīvas, lai veicinātu šā jautājuma
integrāciju palīdzības efektivitātes programmā.
d)           Veselība:
i) uzlabot jaunattīstības valstu
iedzīvotāju veselību un labklājību, palielinot
piekļuvi labas kvalitātes valsts veselības pamatpakalpojumiem un
to taisnīgu nodrošinājumu, konkrēti:
ii) atbalstīt un izstrādāt tiešas
nozīmes priekšrocību globālo iniciatīvu valsts programmu
partnervalstīm, ņemt vērā orientēšanos uz
rezultātu, palīdzības efektivitāti un ietekmi uz
veselības sistēmām, tostarp atbalstīt partnervalstu
labāku iesaisti šajās iniciatīvās;
iii) atbalstīt konkrētas
iniciatīvas, īpaši reģionālā un globālā
līmenī, kas stiprina veselības sistēmas un palīdz
valstīm izstrādāt un īstenot pareizu, uz
pierādījumiem balstītu valsts veselības politiku, kā
arī iniciatīvas prioritārās jomās (piemēram,
māšu veselība, seksuālā un reproduktīvā
veselība un tiesības, piekļuve ģimenes plānošanai;
vispārēji sabiedriskie labumi un reakcija uz globālu
veselības apdraudējumu).
e)           Izglītība,
zināšanas un prasmes:
i) atbalstīt starptautiski saskaņotu
mērķu īstenošanu izglītībā, izmantojot
globālas iniciatīvas un partnerības, īpašu uzsvaru liekot
uz tādu zināšanu, prasmju un vērtību veicināšanu, kas
saistītas ar ilgtspējīgu un iekļaujošu attīstību;
ii) veicināt pieredzes apmaiņu, labu
praksi un inovāciju, pamatojoties uz līdzsvarotu pieeju
izglītības sistēmu attīstībai;
iii) uzlabot vienlīdzīgu piekļuvi
un izglītības kvalitāti, tostarp neaizsargātām
grupām, sievietēm un meitenēm, kā arī valstīm,
kas ir vistālāk no globālo mērķu īstenošanas.
Nodrošinātība
ar pārtiku un ilgtspējīga lauksaimniecība
Programma
stiprinās sadarbību, zināšanu un pieredzes apmaiņu, kā
arī partnervalstu spējas to četru pīlāru jomā,
kas saistīti ar pārtikas nodrošinātību: pārtikas
pieejamība (ražošana), piekļuve (tostarp tirgi, drošības
tīkli un izpratne par dzimumu līdztiesības jautājumiem),
lietošana (sociāli atbildīgi pārtikas nodrošinājuma
pasākumi) un stabilitāte, vienlaikus piešķirot prioritāti
četrām dimensijām, proti, mazajām lauku saimniecībām,
pārvaldībai, reģionālai integrācijai un
neaizsargātiem iedzīvotājiem paredzētiem
palīdzības mehānismiem:
a)           veicināt ilgtspējīgu
mazo lauku saimniecību attīstību, nodrošinot uz ekosistēmu
balstītu, zemas oglekļa emisijas un pret klimata
pārmaiņām noturīgu piekļuvi tehnoloģijām
(tostarp informācijas un komunikācijas tehnoloģijām),
kā arī izmantojot paplašināšanu un tehniskos pakalpojumus, lauku
attīstības shēmas, ienesīgus ieguldījumu
pasākumus, zemes un dabas resursu pārvaldību,
ģenētiskās daudzveidības aizsardzību veicinošā ekonomikas
vidē;
b)           atbalstīt gan vides
ziņā, gan sociāli atbildīgas politikas veidošanu un
attiecīgo nozaru pārvaldību, valsts un nevalstisko
dalībnieku nozīmi tās regulējumā, sabiedrisko labumu
izmantošanu, organizatorisko spēju, profesionālās
organizācijas un iestādes;
c)           stiprināt
nodrošinātību ar pārtiku un uzturu, izmantojot atbilstošu
politiku, tostarp bioloģiskās daudzveidības aizsardzību un
ekosistēmas pakalpojumus, pielāgošanās klimatam politiku,
informatīvas sistēmas, krīzes novēršanu un
pārvaldību, kā arī uztura stratēģijas, kas
paredzētas neaizsargātiem iedzīvotājiem;
d)           veicināt drošu un
ilgtspējīgu praksi visā pārtikas un barības
piegādes ķēdē.
Migrācija
un patvērums:
a)           veicināt migrācijas
pārvaldību visos līmeņos;
b)           nodrošināt labāku
migrācijas plūsmu pārvaldību visās to dimensijās;
c)           palielināt cilvēku
reģionālās un globālās mobilitātes
attīstības ietekmi, vienlaikus veicinot un aizsargājot migrantu
tiesības, atbalstot pareizu reģionālas un valsts migrācijas
un patvēruma politikas izstrādi un īstenošanu, izmantojot
migrācijas dimensijas integrāciju citā reģionālā
un valsts politikā;
d)           uzlabot kopējo izpratni par
attīstības un migrācijas sasaisti, tostarp par valdības
politikas sociālajām un ekonomiskajām sekām
migrācijas/patvēruma vai citās nozarēs.
B. PROGRAMMA
“PILSONISKĀS SABIEDRĪBAS ORGANIZĀCIJAS UN VIETĒJĀS
IESTĀDES”
Saskaņā
ar atkārtoti apstiprināto ES atbalstu demokrātijai,
cilvēktiesībām un labai pārvaldībai
attīstības programma “Pilsoniskās sabiedrības
organizācijas un vietējās iestādes” stiprinās
sadarbību, zināšanu un pieredzes apmaiņu un pilsoniskās
sabiedrības organizāciju, kā arī vietējo iestāžu
spēju partnervalstīs, lai atbalstītu starptautiski saskaņotus
attīstības mērķus.
Saskaņā ar 6. pantā
paredzētajiem nosacījumiem programma veicina
a)           iekļaujošu un pilnvarotu
sabiedrību partnervalstīs, izmantojot stipras pilsoniskās
sabiedrības organizācijas, vietējās iestādes un
pamatpakalpojumus iedzīvotājiem, kam tie nepieciešami;
b)           lielāku Eiropas
iedzīvotāju informētību par attīstības
jautājumiem un aktīva sabiedrības atbalsta piesaisti
nabadzības mazināšanai Savienībā, potenciālajās
kandidātvalstīs un kandidātvalstīs, kā arī
ilgtspējīgām attīstības stratēģijām
partnervalstīs;
c)           lielāku Eiropas un dienvidu
pilsoniskās sabiedrības un vietējo iestāžu tīklu
spēju, lai nodrošinātu pamatotu un pastāvīgu politisko
dialogu attīstības jomā.
Šajā
programmā atbalstītās darbības būs:
a)           intervence partnervalstīs, ar
ko atbalstīs neaizsargātas un nelabvēlīgos
apstākļos esošas grupas vismazāk attīstītās
valstīs, sniedzot pamatpakalpojumus ar pilsoniskās sabiedrības
organizāciju un vietējo iestāžu palīdzību;
b)           dalībnieku spējas
attīstība kopā ar atbalstu, kas piešķirts
saistībā ar valsts programmas darbībām, kuru
mērķis ir:
i) stiprināt pilsoniskās
sabiedrības organizāciju spēju efektīvi piedalīties
attīstības procesā;
ii) veicināt labāku mijiedarbību
starp pilsoniskās sabiedrības organizācijām, valsti un
citiem attīstības dalībniekiem attīstības
kontekstā;
iii) stiprināt vietējo iestāžu
spēju efektīvi piedalīties attīstības procesā,
apzinoties to īpašo nozīmi un specifiku;
c)           sabiedrības
informētības palielināšana par attīstības
jautājumiem, formālas un neformālas attīstības
izglītības veicināšana Savienībā,
kandidātvalstīs un potenciālajās kandidātvalstīs,
lai nostiprinātu attīstības politiku Eiropas
sabiedrībā, piesaistītu lielāku sabiedrības atbalstu
cīņai pret nabadzību un par taisnīgākām
attiecībām starp attīstītām un
jaunattīstības valstīm, palielinātu informētību
par jautājumiem un grūtībām, ar kurām saskaras
jaunattīstības valstis un to iedzīvotāji, un veicinātu
globalizācijas sociālo dimensiju;
d)           koordinācija, spēju
veidošana un institucionāla pilsoniskās sabiedrības un
vietējo iestāžu tīklu stiprināšana to
organizācijās un starp dažādām ieinteresētajām
personām, kas piedalās Eiropas publiskajās debatēs par
attīstību, kā arī koordinācija, spēju veidošana
un institucionāla dienvidu pilsoniskās sabiedrības organizāciju,
vietējo iestāžu un jumta organizāciju tīklu
stiprināšana.
Pilsoniskās sabiedrības
organizācijas ir nevalstiskas,
bezpeļņas organizācijas, kas neatkarīgi un atbildīgi
darbojas, pamatojoties uz: nevalstiskām organizācijām,
organizācijām, kuras pārstāv pirmiedzīvotājus,
organizācijām, kas pārstāv nacionālās un/vai
etniskās minoritātes, vietējām tirgotāju
asociācijām un pilsoņu grupām, kooperatīviem, darba
devēju asociācijām un arodbiedrībām (sociālajiem
partneriem), organizācijām, kuras pārstāv ekonomiskās
un sociālās intereses, organizācijām, kas cīnās
pret korupciju, krāpšanu un veicina labu pārvaldību, pilsonisko
tiesību organizācijām un organizācijām, kuras cīnās
pret diskrimināciju, vietējām organizācijām (tostarp
tīkliem), kas piedalās decentralizētā
reģionālā sadarbībā un integrācijā,
patērētāju organizācijām, sieviešu un jauniešu
organizācijām, vides, mācību, kultūras,
pētniecības un zinātniskajām organizācijām,
universitātēm, baznīcām un reliģiskām
apvienībām un kopienām, plašsaziņas līdzekļiem un
jebkādām nevalstiskām asociācijām un neatkarīgiem
fondiem, tostarp neatkarīgiem politiskiem fondiem, kuri vēlas dot
ieguldījumu šīs regulas mērķu īstenošanā.
Vietējās iestādes ietver dažādus valsts pārvaldes vietējos
līmeņus un atzarus, t. i., pašvaldības, kopienas, rajonus,
apgabalus, provinces, reģionus u. c.
***
VI PIELIKUMS
DARBĪBAS
JOMAS SASKAŅĀ AR PANĀFRIKAS PROGRAMMU
Panāfrikas
programma atbalsta Āfrikas un ES kopējās stratēģijas
mērķus un vispārējos principus, jo īpaši:
a)           atbalstīt mērķus, iniciatīvas
un darbības, par kurām vienošanās panākta Āfrikas un
ES kopējā stratēģijā un tās turpmākajos
rīcības plānos, kas cita starpā ietver tādas jomas
kā miers un drošība, demokrātiska pārvaldība un
cilvēktiesības, tirdzniecība, reģionālā
integrācija un infrastruktūra (tostarp transports), TAM,
enerģija, klimata pārmaiņas un vide, migrācija,
mobilitāte un nodarbinātība, zinātne, informācijas
sabiedrība un kosmoss, kā arī transversāli jautājumi;
b)           atbalstīt citas attiecīgas
iniciatīvas un darbības, kas saskaņotas, izmantojot
kopējā stratēģijā paredzētos darba noteikumus;
c)           piemērot principu
“uzskatīt Āfriku par vienotu veselumu” un veicināt
saskaņotību starp reģionālu un kontinentālu
līmeni, galveno uzmanību pievēršot
starpreģionālām, kontinentāla vai globāla mēroga
darbībām, kā arī atbalstīt ES un Āfrikas
kopējās iniciatīvas pasaules līmenī.
VII PIELIKUMS
INDIKATĪVS FINANŠU PIEŠĶĪRUMS LAIKPOSMAM NO 2014. LĪDZ
2020. GADAM
(MILJONOS EUR)
Ģeogrāfiskās
programmas —           EUR 13 991,5.
Tematiskā
programma “Vispārēji sabiedriskie labumi un problēmas” — EUR 6303,2.
No tās:
 –                         Vide un klimata pārmaiņas –                         Ilgtspējīga enerģija –                         Humānā attīstība –                         Nodrošinātība ar pārtiku un ilgtspējīga lauksaimniecība –                         Migrācija un patvērums || 31,8 %[28] 12,7 % 20,0 % 28,4 % 7,1 %
Pirms uz ESAO metodoloģiju
balstītu rādītāju (Rio politikas rādītāju)
izmantošanas vismaz 50 % no finansējuma kalpos ar klimata
pārmaiņām un vidi saistītiem mērķiem.
Tematiskā
programma “Pilsoniskās sabiedrības organizācijas un
vietējās iestādes” — EUR 2000.
Panāfrikas
programma —     EUR 1000.
TIESĪBU AKTU PRIEKŠLIKUMU
FINANŠU PĀRSKATS
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
              1.1.    Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums
              1.2.    Attiecīgās
politikas jomas ABM/ABB struktūrā
              1.3.    Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
              1.4.    Mērķi

              1.5.    Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums
              1.6.    Ilgums
un finansiālā ietekme
              1.7.    Paredzētie
pārvaldības veidi
2.           PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
              2.1.    Pārraudzības
un ziņošanas noteikumi
              2.2.    Pārvaldības
un kontroles sistēma
              2.3.    Krāpšanas
un pārkāpumu apkarošanas pasākumi
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
              3.1.    Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
pozīcijas
              3.2.    Paredzamā
ietekme uz izdevumiem
              3.2.1. Paredzamās
ietekmes uz izdevumiem kopsavilkums
              3.2.2. Paredzamā
ietekme uz darbības apropriējumiem
              3.2.3. Paredzamā
ietekme uz administratīvajiem apropriējumiem
              3.2.4. Saderība ar
pašreizējo daudzgadu finanšu shēmu
              3.2.5. Trešo personu
dalība finansējumā
              3.3.    Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
TIESĪBU
AKTU PRIEKŠLIKUMU FINANŠU PĀRSKATS

1.
PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
1.1.
Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums

Priekšlikums
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai, ar ko izveido finanšu instrumentu
sadarbībai attīstības jomā.

1.2.
Attiecīgās politikas jomas ABM/ABB
struktūrā[29][30]

19. pozīcija:
Ārējās attiecības
19 02: Sadarbība ar trešām valstīm
migrācijas un patvēruma jomā
19 09: Attiecības ar Latīņameriku
19 10: Attiecības ar Āzijas, Vidusāzijas un
Tuvo Austrumu (Irāka, Irāna, Jemena) valstīm
21. pozīcija:
Attīstība un attiecības ar Āfrikas, Karību jūras
un Klusā okeāna reģiona (ĀKK) valstīm
21 02: Nodrošinātība ar pārtiku
21 03: Attīstības nevalstiskie dalībnieki
21 04: Vide un ilgtspējīga dabas resursu, tostarp
enerģijas, pārvaldība
21 05: Humānā un sociālā
attīstība

1.3.
Priekšlikuma/iniciatīvas būtība

x Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu darbību
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu darbību, pamatojoties uz izmēģinājuma
projektu/ sagatavošanas darbību[31]

¨ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz
esošas darbības pagarināšanu
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz darbību, kas pārveidota jaunā darbībā

1.4.
Mērķi
1.4.1.
Komisijas daudzgadu stratēģiskies
mērķi, kurus plānots sasniegt ar priekšlikumu/iniciatīvu

Šīs
regulas mērķis ir sekmēt ilgtspējīgu un
iekļaujošu attīstību partnervalstīs un reģionos, lai
sasniegtu galveno mērķi — izskaustu nabadzību, un
veicināt Latīņamerikā, Āfrikā un Āzijā
demokrātiju, tiesiskumu, labu pārvaldību un
cilvēktiesību ievērošanu, kā paredzēts LES, vienlaikus
nodrošinot atbilstību Komisijas paziņojumam par ES
attīstības politiku “ES attīstības politikas ietekmes
palielināšana: pārmaiņu programma”.

1.4.2.
Konkrētie mērķi un
attiecīgās ABM/ABB darbības saistībā ar iniciatīvu

Regulā
noteikti ES intervences būtiskie elementi un pamats. Regulas mērķu
iekļaušana dažādu programmu (ģeogrāfisko programmu,
tematiskās programmas “Vispārēji sabiedriskie labumi un
problēmas”, tematiskās programmas “Pilsoniskās sabiedrības
organizācijas un vietējās iestādes” un Panāfrikas
programmas) konkrētos mērķos notiek, izmantojot daudzgadu
plānošanu un gada rīcības programmas, kurās precizē
darbības, kas jāveic ES, tostarp paredzamos rezultātus un
attiecīgo darbību īstenošanas ietekmi. Tāpēc tad
nosaka konkrētus mērķus, ņemot vērā
attiecīgās darbības īpatnības.
Tūkstošgades
attīstības mērķi vai starptautiski saskaņoti
nabadzības samazināšanas mērķi, kas aizstāj tos
pēc 2015. gada, nodrošinās darbības rezultātu
rādītājus:
Nr. 1: TAM1 — pārtraukt
nabadzību un badu
–
Uz pusi samazināt to cilvēku skaitu, kuru
ienākumi ir mazāki par vienu ASV dolāru dienā.
–
Panākt pilnīgu un ienesīgu
nodarbinātību un pienācīgas kvalitātes
nodarbinātību visiem, tostarp sievietēm un jauniešiem.
–
Uz pusi samazināt badacietēju skaitu.
Nr. 2: TAM2 — vispārēja
izglītība
Nodrošināt,
ka visā pasaulē bērni, gan zēni, gan meitenes, spēs
pabeigt pilnu pamatskolas kursu.
Nr. 3: TAM3 — dzimumu
līdztiesība
Novērst
dzimumu nevienlīdzību pamata un vidējās mācību
iestādēs, kā arī visos izglītības
līmeņos.
Nr. 4: TAM4 — bērnu
veselība
Par
divām trešdaļām samazināt par pieciem gadiem jaunāku
bērnu mirstības rādītāju.
Nr. 5: TAM5 — māšu
veselība
–
Par trim ceturtdaļām samazināt
māšu mirstības rādītāju.
–
Līdz 2015. gadam panākt
vispārēju piekļuvi reproduktīvai veselībai.
Nr. 6: TAM6 — apkarot HIV/AIDS,
malāriju un citas slimības
–
Apturēt un mainīt HIV/AIDS
izplatības tendenci.
–
Panākt, ka piekļuvi ārstēšanai
no HIV/AIDS saņem visi, kam tā vajadzīga.
–
Apturēt un mainīt saslimstības
tendenci ar malāriju un citām nopietnām slimībām.
Nr. 7: TAM7 — vides ilgtspēja
–
Integrēt ilgtspējīgas
attīstības principus valsts politikā un programmās, kā
arī apturēt vides resursu izzušanu.
–
Samazināt bioloģiskās
daudzveidības zudumus, sasniedzot ievērojamu zudumu
rādītāja samazinājumu.
–
Uz pusi samazināt to cilvēku skaitu, kam
nav ilgtspējīgas piekļuves drošam dzeramajam ūdenim un
pamatsanitārijai.
–
Līdz 2020. gadam ievērojami uzlabot
to 100 miljonu cilvēku dzīves, kas dzīvo graustos.
Nr. 8: TAM8 — globālā
partnerība attīstības jomā
–
Turpināt attīstīt atklātu, uz
noteikumiem balstītu, paredzamu, nediskriminējošu tirdzniecību
un finanšu sistēmu.
–
Risināt vismazāk attīstīto
valstu, valstu, kam ir tikai sauszemes robeža, un mazo salu
jaunattīstības valstu konkrētās vajadzības.
–
Visaptveroši risināt jaunattīstības
valstu parāda problēmas.
–
Sadarbībā ar farmācijas
uzņēmumiem nodrošināt piekļuvi pieejamām,
būtiskām zālēm jaunattīstības valstīs
–
Sadarbībā ar privāto sektoru
padarīt pieejamas jauno tehnoloģiju priekšrocības, īpaši
informācijas un komunikāciju tehnoloģijas
Attiecīgās ABM/ABB darbības
19
02 : Sadarbība ar trešām valstīm migrācijas un
patvēruma jomā
19
09 : Attiecības ar Latīņameriku
19
10 : Attiecības ar Āzijas, Vidusāzijas un Tuvo Austrumu
(Irāka, Irāna, Jemena) valstīm
21
02 : Nodrošinātība ar pārtiku
21
03 : Attīstības nevalstiskie dalībnieki
21
04 : Vide un ilgtspējīga dabas resursu, tostarp enerģijas,
pārvaldība
21
05 : Humānā un sociālā attīstība

1.4.3.
Paredzamie rezultāti un ietekme

Norādīt,
kāda ir priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz
finansējuma saņēmējiem/mērķgrupām.
Regulā
noteikti ES intervences būtiskie elementi un pamats. Konkrētas
darbības nosaka, izmantojot daudzgadu plānošanu un gada
rīcības programmas, kurās precizē darbības, kas
jāveic ES, tostarp paredzamos rezultātus un attiecīgo
darbību īstenošanas ietekmi. Tad nosaka arī konkrētus
rādītājus, ņemot vērā attiecīgās
darbības īpatnības.

1.4.4.
Rezultātu un ietekmes rādītāji

Norādīt
priekšlikuma/iniciatīvas īstenošanas uzraudzībā
izmantojamos rādītājus.
Regulā
noteikti ES intervences būtiskie elementi un pamats. Konkrētas
darbības nosakas, izmantojot daudzgadu plānošanu un gada
rīcības programmas, kurās precizē darbības, kas
jāveic ES, tostarp paredzamos rezultātus un attiecīgo
darbību īstenošanas ietekmi. Tad nosaka arī konkrētus
rādītājus, ņemot vērā attiecīgās
darbības īpatnības.
Starptautiski
saskaņotie mērķi, kā arī TAM un klimata
pārmaiņu rādītāji ir jau zināmi. Jāievieš skaidri
kritēriji, pārraudzība un ziņošanas noteikumi
attiecībā uz visiem attiecīgajiem ES politikas instrumentiem.
Rādītāju iedalījumam būs liela nozīme,
pārraugot sasniegtos taisnīgos rezultātus attiecībā uz
visneaizsargātāko sabiedrības grupu sociālo
iekļaušanu.

1.5.
Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums
1.5.1.
Īstermiņa vai ilgtermiņa
vajadzības

Skatīt
ietekmes novērtējumu un paskaidrojuma rakstu.
ES
apņemas arī turpmāk palīdzēt jaunattīstības
valstīm samazināt un pilnībā izskaust nabadzību
partnervalstīs un reģionos saskaņā ar attīstības
sadarbības mērķiem, kas paredzēti līgumos.

1.5.2.
ES iesaistīšanās pievienotā
vērtība

ES
nostāja ir tik neitrāla un objektīva, lai dalībvalstu
vārdā īstenotu ārējo darbību, palielinot
ticamību valstīs, kurās tā darbojas. ES ir pietiekama
kritiskā masa, lai reaģētu uz globālajām problēmām,
piemēram, nabadzības mazināšanu un klimata
pārmaiņām. Pateicoties tās lielajam mērogam un
esošajam starptautisko nolīgumu tīklam, tā var
palīdzēt nabadzīgiem iedzīvotājiem dažās pasaules
visattālākajās teritorijās, gan īstenojot
palīdzību, gan veicot koordināciju.
Kā
iekļaušanas un daudzpusības veicinātāja ES var darīt
vairāk nekā citas starptautiskās organizācijas.
Darbojoties
kā vienots veselums, Savienība var panākt lielāku ietekmi
un paplašināt politisko dialogu un līdzekļu devēju
sadarbību.
Darbs
ar ES ir arī rentablāks, tā administratīvās izmaksas
ir zemākas par vidējām.

1.5.3.
Līdzīgas līdzšinējās
pieredzes rezultātā gūtās atziņas

Novērtējumi,
Revīzijas palātas ziņojumi, kā arī
ģeogrāfisko programmu starpposma pārskati liecina, ka ar ASI
atbalstu tika sasniegti daži TAM jaunattīstības ASI valstīs.
Tomēr vajadzīgās reformas un politika, kas bija šo sasniegumu
virzītājspēks, jāpieņem un jāīsteno
saņēmējvalsts valdībai saskaņā ar piederības
principu.
Tāda
jauna attīstības sadarbības instrumenta īstenošanas
kārtība kā budžeta atbalsts un nozares mēroga pieeja ir
devusi iespēju padziļināt sadarbību ar
partnervalstīm — ir izveidojusies nepārprotama saikne starp
politisko dialogu ar saņēmējām valstīm un
palīdzības īstenošanas kārtību. Jauna īstenošanas
kārtība ir arī padarījusi iespējamu efektīvāku
darbu dalīšanu, ļaujot līdzekļu devējiem
piedalīties līdzfinansēšanā.
Tematiskās
programmas nodrošināja Komisijai papildu elastīgumu konkrētu
problēmu risināšanā, un tās ir lietderīgs instruments,
kas papildina ģeogrāfiskās programmas.
Globalizācijas
apstākļos jāveic savstarpēja iekšējo un
ārējo darbību nostiprināšana. Jāsāk ar to, ka
galvenā loma jāpiešķir integrācijai, nevis dublēšanai.
Esošā sistēma nebija pietiekama, lai dotu iespēju Komisijai
ātri un atbilstošā apjomā iejaukties pat ļoti nopietnos
gadījumos un nodrošināt ES iekšējās politikas
efektivitāti.
Dažos
gadījumos tematiskās programmas nebija pietiekami elastīgas, lai
reaģētu uz nesenajām globālajām krīzēm
(piem., pārtikas cenu krīzi, putnu gripu) vai uz
starptautiskajām saistībām augstākajā politiskajā
līmenī (piem., bioloģiskā daudzveidība un klimata
pārmaiņas). Tāpēc tematiskais piešķīrums
jāizmanto elastīgāk, dodot iespēju ilgtermiņā
iesaistīties vispārējo sabiedrisko labumu un problēmu
jautājumos, kā arī reaģēt uz dažādiem satricinājumiem,
kas ietekmē visnabadzīgākos iedzīvotājus.
Attīstības
sadarbība joprojām ir pārāk sadrumstalota un
pārāk vērienīga. Turklāt jāstiprina
papildināmība starp ģeogrāfiskajām un
tematiskajām programmām.
Valstu
konkrētās vajadzības krīzes, pēckrīzes vai
nestabilā situācijā netika pietiekami ņemtas
vērā, un lēmumu pieņemšanas procesa neelastīgums
attiecībā uz finansējuma piešķiršanu, plānošanu un
īstenošanu radīja grūtības ES ātri reaģēt uz
strauji mainīgo situāciju.
Attīstības
sadarbības instrumentā tika paredzēti indikatīvi
piešķīrumi katram reģionam, piešķirot visu finansējumu
un tādējādi mazinot iespēju piesaistīt
līdzekļus, lai reaģētu uz neparedzētām
vajadzībām.
Visbeidzot,
pašreizējais attīstības sadarbības instrumenta
plānošanas un īstenošanas process ir pārāk
sarežģīts, neļauj pielāgot ES plānošanas ciklu
tās partneriem un pietiekami neveicina kopēju plānošanu ar
dalībvalstīm. Nav nepārprotama tiesiska regulējuma arī
attiecībā uz to inovatīvo instrumentu izmantošanu, kurus izmanto
citi līdzekļu devēji, piemēram, privātu un publisku
partnerību apvienošanu un izmantošanu.

1.5.4.
Saderība un iespējamā saistība
ar citiem attiecīgajiem instrumentiem

Pārskatītais
instruments ir ārējās darbības finanšu instrumentu
vispārējās sistēmas neatņemama daļa, ko veidos
četras galvenās nodaļas: uz politiku balstīta nodaļa,
kuras galvenais mērķis ir sadarbība ar partnervalstīm
budžeta ietvaros un ārpus tā; darbs pie transversālām
prioritātēm un vērtībām; humānā
palīdzība un civilā aizsardzība; un krīzes
pārvaldība.
Turklāt
katrai valstij attīstības sadarbība papildinās jauno
“Partnerības instrumentu”. Mijiedarbība starp ASI, EAF un EKPI
būs īpaši cieša saskaņā ar ASI tematisko
piešķīrumu pilsoniskās sabiedrības/vietējām
iestādēm un tematisko piešķīrumu vispārējiem
sabiedriskiem labumiem un problēmām, jo šie piešķīrumi
ietvers un/vai papildinās darbības ģeogrāfiskajās
zonās, kurās šos attiecīgos instrumentus īsteno
tādās jomās kā atbalsts pilsoniskajai sabiedrībai un
vietējām iestādēm, klimata pārmaiņas,
nodrošinātība ar pārtiku, humānā attīstība
un migrācija.
Savu
nozīmi saglabās mijiedarbība ar tirdzniecības politiku,
īpaši ar shēmām “GSP/GSP plus” un “Viss,
izņemot ieroči”, un arī ar tirdzniecības nolīgumiem,
kā arī ar darbībām “Palīdzība tirdzniecībai”
un “Ar tirdzniecību saistīts atbalsts”, ko finansē
saskaņā ar ASI gan divpusējā, gan reģionālā
līmenī.
Globalizācijas
apstākļos dažāda veida ES iekšējā politika
(tādās jomās kā vide, klimata pārmaiņas,
nodarbinātība (tostarp pienācīgas kvalitātes
nodarbinātība), dzimumu līdztiesība, enerģija,
ūdens, transports, tiesiskums un drošība, pētniecība,
informācijas sabiedrība, migrācija, zivsaimniecības) arvien
lielākā mērā kļūst par ES ārējās
darbības daļu, un saskaņā ar stratēģiju
“Eiropa 2020” un Lisabonas līgumu ir jāveic savstarpēja
iekšējo un ārējo darbību nostiprināšana.
Jāsāk ar to, ka par galveno prioritāti jānosaka
integrācija, nevis dublēšana. Galvenie argumenti ir šādi: i)
mūsu ārējo darbību saskaņotība; ii)
palīdzības efektivitāte, īpaši apņemšanās
mazināt dalībnieku un programmu skaitu; un iii) sinerģijas
palielināšana starp politiskiem mērķiem.

1.6.
Ilgums un finansiālā ietekme

x Ierobežota ilguma priekšlikums/iniciatīva
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva
–
x Finansiālā ietekme no 2014. gada 1. janvāra
līdz 2020. gada 31. decembrim
–
x Beztermiņa priekšlikums/iniciatīva, stājas spēkā no 2014. gada
1. janvāra
–
Īstenošana ar uzsākšanas periodu no
GGGG. līdz GGGG. gadam,
–
pēc kura turpinās normāla
darbība

1.7.
Paredzētie pārvaldības veidi[32]

x Komisijas īstenota centralizēta
tieša pārvaldība
x Centralizēta netieša
pārvaldība, izpildes uzdevumus
deleģējot:
–
x izpildaģentūrām
–
x Kopienu izveidotām struktūrām[33]
–
x valstu publiskā sektora struktūrām vai
struktūrām, kas veic valsts pārvaldes uzdevumu
–
¨  personām, kurām ir uzticēts veikt īpašas
darbības saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību
V sadaļu un kuras ir noteiktas attiecīgā pamataktā
Finanšu regulas 49. panta nozīmē
¨ Dalīta pārvaldība kopā ar dalībvalstīm
x Decentralizēta pārvaldība kopā ar trešām valstīm
x Pārvaldība kopā ar starptautiskām organizācijām (precizēt)
Ja norādīti
vairāki pārvaldības veidi, sniedziet papildu informāciju
iedaļā “Piezīmes”.
Piezīmes
To
darbību īstenošanu, kas jāfinansē saskaņā ar šo
regulu, tieši un centralizēti pārvaldīs Komisija no
galvenās mītnes un/vai to uzticēs decentralizētām
Savienības delegācijām, kā arī izmantos jebkuru citu
pārvaldības metodi, kura paredzēta Finanšu regulā, lai
labāk īstenotu regulas mērķus.
Vajadzības
gadījumā var paredzēt konkrētu darbību kopīgu
pārvaldību ar ANO aģentūrām un struktūrām,
Eiropas vai starptautiskām finanšu iestādēm, piemēram,
Eiropas Investīciju banku, Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības
banku, Pasaules Banka vai Āfrikas Attīstības banku un citām
starptautiskām organizācijām, kas aktīvi darbojas
attīstības jomā.

2.
PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
2.1.
Uzraudzības un ziņošanas noteikumi

Norādīt
periodiskumu un nosacījumus.
Eiropas
Komisijas uzraudzības un vērtēšanas sistēmas pievērš
pastiprinātu uzmanību rezultātiem. Tajās strādā
pastāvīgi darbinieki, kā arī tiek pieprasīts
ārējs atzinums.
Delegāciju
un galvenās mītnes uzdevumu vadītāji pastāvīgi un
dažādos veidos uzrauga projektu un programmu īstenošanu, tostarp
iespēju robežās veicot vietu apmeklējumus. Uzraudzība
nodrošina vērtīgu informāciju par progresu, palīdz
vadītājiem noteikt faktiskās un potenciālās
grūtības, kā arī veikt korektīvas darbības.
Ārējus,
neatkarīgus ekspertus nolīgst, lai, izmantojot trīs dažādas
sistēmas, novērtētu ES ārējo darbību
rezultātus. Šie novērtējumi veicina pārskatatbildību
un uzlabo notiekošās intervences, kā arī palīdz izdarīt
secinājumus no iepriekšējās pieredzes, lai to izmantotu
turpmākajā politikā un darbībās. Kā instrumentus
izmanto starptautiski atzītus Ekonomiskās sadarbības un
attīstības organizācijas Attīstības
palīdzības komitejas (ESAO-APK) vērtēšanas kritērijus,
tostarp (iespējamo) ietekmi.
Pirmkārt,
projekta līmenī uz rezultātiem vērsta uzraudzības (Results
Oriented Monitoring, ROM) sistēma, ko vada galvenās
mītnes personāls, īsumā un koncentrēti raksturo
intervenču grupas kvalitāti. Izmantojot precīzi
strukturētu, standartizētu metodoloģiju, neatkarīgie ROM
eksperti piešķir kategorijas, kas atspoguļo projekta stiprās un
vājās puses, un sniedz ieteikumus efektivitātes uzlabošanai.
Projekta
līmeņa novērtējumi, ko vada ES par projektu
atbildīgā delegācija, sniedz sīki izstrādātu,
dziļāku analīzi un palīdz projekta vadītājiem
uzlabot notiekošās un sagatavot nākamās intervences.
Ārēji, neatkarīgi eksperti, kam ir pieredze tematisko un
ģeogrāfisko programmu jomā, tiek nolīgti analīzes
veikšanai un atgriezeniskās saiknes un pierādījumu vākšanai
no visām ieinteresētajām personām, ne tikai no gala
saņēmējiem.
Arī
Komisija veic savas politikas stratēģiskos novērtējumus,
sākot no plānošanas un stratēģijas izstrādes līdz
pat intervenču īstenošanai konkrētā nozarē (piemeram,
veselības, izglītības u. c.), valstī vai
reģionā, vai konkrēta instrumenta novērtējumu. Šie
novērtējumi ir svarīgs ieguldījums politikas
pamatnostādņu formulēšanā, kā arī instrumentu un
projektu izstrādē. Visus novērtējumus publicē Komisijas
tīmekļa vietnē un konstatējumu kopsavilkumu ietver gada
ziņojumā Padomei un Eiropas Parlamentam.

2.2.
Pārvaldības un kontroles sistēma
2.2.1.
Apzinātie riski

Riska
vide
Šajā
instrumentā paredzētās palīdzības operatīvo vidi
raksturo šādi riski — instrumenta mērķi netiek
īstenoti, nepietiekami optimāla finanšu pārvaldība un/vai
neatbilstība piemērojamiem noteikumiem (likumības un
pareizības kļūdas):
–
ekonomiska/politiska nestabilitāte un/vai
dabas katastrofa var radīt grūtības un kavējumus
intervenču izstrādē un īstenošanā, īpaši
nestabilās valstīs;
–
institucionālās un
administratīvās spējas trūkums partnervalstīs var
radīt grūtības un kavējumus intervenču
izstrādē un īstenošanā;
–
ģeogrāfiski izkliedēti projekti un
programmas (kas aptuveni aptver vairākas
valstis/teritorijas/reģionus) var radīt ar loģistiku/līdzekļiem
saistītas uzraudzības problēmas, īpaši saistībā
ar uz vietas veiktiem uzraudzības pasākumiem;
–
potenciālo partneru/saņēmēju
daudzveidība un to dažādās iekšējās kontroles
struktūras un spējas var sadrumstalot un tāpēc mazināt
to Komisijas resursu efektivitāti un produktivitāti, kas pieejami,
lai atbalstītu un uzraudzītu īstenošanu;
–
nepietiekama pieejamo datu kvalitāte un
kvantitāte par ārējās palīdzības/ valsts
attīstības plāna īstenošanu partnervalstīs var
kavēt Komisijas spēju ziņot un atskaitīties par
rezultātiem.
Paredzamais
riska līmenis saistībā ar neatbilstību piemērojamiem
noteikumiem
Instrumenta
atbilstības mērķis ir saglabāt EuropeAid
portfeļa līdzšinējo neatbilstības riska līmeni
(kļūdas īpatsvars), kas ir kļūdas atlikušais
tīrais līmenis (uz daudzgadu pamata pēc visu plānoto
pārbaužu un korekciju veikšanas par pabeigtiem līgumiem) mazāk
nekā 2 % apmērā. Tas ir tradicionāli
nozīmējis aplēsto kļūdas diapazonu 2–5 %
apmērā, ņemot vērā nejaušinātu izlasi no
darījumiem, ko katru gadu veic Eiropas Revīzijas palāta, lai
izveidotu ticamības deklarāciju. EuropeAid uzskata, ka tas ir
viszemākais neatbilstības riska līmenis, kuru var sasniegt
augsta riska vidē, ņemot vērā administratīvo slogu un
atbilstības kontroles vajadzīgo rentabilitāti.

2.2.2.
Paredzētās kontroles metodes

EuropeAid iekšējās kontroles
sistēma
EuropeAid iekšējās
kontroles/pārvaldības process ir paredzēts, lai nodrošinātu
pamatotu pārliecību attiecībā uz mērķu
īstenošanu tā darbību efektivitātes un produktivitātes
jomā, finanšu pārskatu ticamību un atbilstību
attiecīgajam tiesiskajam un procesuālajam regulējumam.
Efektivitāte
un produktivitāte
Lai
nodrošinātu savu darbību efektivitāti un produktivitāti (un
mazinātu augsto riska līmeni ārējās
palīdzības vidē), papildus visiem Komisijas
stratēģiskās politikas un plānošanas procesa elementiem,
iekšējās revīzijas videi un citām Komisijas
iekšējās kontroles standartu prasībām, EuropeAid
turpinās izmantot pielāgotu palīdzības
pārvaldības darbības sistēmu saskaņā ar visiem tās
instrumentiem, kuros ietilps
–
ārējās palīdzības
lielākās daļas decentralizēta pārvaldība, ko uz
vietas veic ES delegācijas;
–
skaidras un noteiktas finanšu
pārskatatbildības pozīcijas (no deleģēta
kredītrīkotāja (ģenerāldirektora)), pastarpināti
deleģējot tās delegācijas vadītājam no
pastarpināti deleģēta kredītrīkotāja (direktora)
galvenajā mītnē;
–
regulāri ziņojumi no ES
delegācijām galvenajai mītnei (Ārējās
palīdzības pārvaldības ziņojumi), tostarp
ikgadējā ticamības deklarācija, ko iesniedz
delegācijas vadītājs;
–
nozīmīgas mācību programmas
nodrošināšana galvenās mītnes un delegāciju
personālam;
–
ievērojams atbalsts un norādījumi
galvenajai mītnei/delegācijai (tostarp izmantojot internetu);
–
regulāri decentralizēto delegāciju
pārbaudes apmeklējumi reizi trīs līdz sešos gados;
–
projekta un programmas cikla pārvaldības
metodoloģija, tostarp:
–
kvalitātes atbalsta instrumenti intervences
izstrādei, īstenošanas metode, finansēšanas mehānisms,
pārvaldības sistēma, novērtēšana un īstenošanas
partneru atlase u. c.;
–
programmas un projekta pārvaldība,
pārraudzība un ziņošanas instrumenti efektīvai
īstenošanai, tostarp regulārai ārējai projektu
pārraudzībai uz vietas;
–
būtiski novērtēšanas un
revīzijas elementi.
Finanšu
pārskats un grāmatvedības uzskaite
EuropeAid turpinās ievērot
visaugstākos grāmatvedības uzskaites un finanšu pārskata
standartus, izmantojot Komisijas uzkrājumu grāmatvedības
uzskaites sistēmu (Accruals based accounting system, ABAC),
kā arī tādus ārējās palīdzības
īpašos instrumentus kā Kopējā RELEX [ārējo
attiecību] informācijas sistēma (Common Relex Information
System, CRIS).
Attiecībā
uz atbilstību attiecīgajam tiesiskajam un procesuālajam
regulējumam atbilstības kontroles metodes ir izklāstītas 2.3. iedaļā
(Krāpšanas un pārkāpumu apkarošanas pasākumi).

2.3.
Krāpšanas un pārkāpumu apkarošanas
pasākumi

Norādīt
esošos vai plānotos novēršanas un aizsardzības pasākumus.
Ņemot
vērā augsta riska vidi, kurā darbojas EuropeAid, tā
sistēmām jāspēj paredzēt potenciālās
atbilstības kļūdas (pārkāpumi) darījumos un
izstrādāt augsta līmeņa novēršanu, atklāšanu un
labošanu iespējami agri maksājumu procesā. Praksē tas
nozīmē, ka EuropeAid atbilstības kontrolē
vairāk paļausies uz daudzgadu ex-ante pārbaudēm, ko
pirms galīgajiem projekta maksājumiem veic gan ārēji
revidenti, gan Komisijas personāls šajā jomā (vienlaikus veicot
dažas ex-post revīzijas un pārbaudes), kas lielā
mērā pārsniedz Finanšu regulā paredzēto finanšu
aizsardzību. EuropeAid atbilstības nodrošināšanas
sistēma cita starpā ietver šādus būtiskus elementus:
Profilakses
pasākumi
–
Obligāta pamatapmācība pārvaldes personālam un revidentiem,
kas ietver krāpšanas jautājumus.
–
Norādījumu nodrošināšana (tostarp izmantojot internetu), tostarp
praktiskā līgumu rokasgrāmata, EuropeAid
rokasgrāmata un finanšu pārvaldības instrumentu kopums
(īstenošanas partneriem).
– Ex-ante
novērtējums, lai nodrošinātu atbilstošus krāpšanas
apkarošanas pasākumus un novērstu un atklātu krāpšanu ES
fondu pārvaldībā, ko veic iestādes, kuras apsaimnieko
attiecīgos fondus saskaņā ar kopīgu un decentralizētu
pārvaldību.
–
Partnervalstīs pieejamo krāpšanas apkarošanas mehānismu ex-ante
pārbaude, kura ir valsts finanšu pārvaldības atbilstības
kritērija pārbaudes daļa, lai saņemtu budžeta atbalstu
(t. i., aktīva apņemšanās cīnīties pret
krāpšanu un korupciju, atbilstošas pārbaudes iestādes,
pietiekama tiesiskā spēja, efektīvi reakciju un sankciju
mehānismi).
–
Komisija 2008. gadā Akrā parakstīja Starptautiskā
atbalsta pārredzamības iniciatīvu (International Aid
Transparency Initiative, IATI), kurā vienojās par atbalsta
pārredzamības standartu, ar ko nodrošina savlaicīgākus,
sīkākus un regulārākus datus par palīdzības
plūsmām un dokumentiem.
Kopš
2011. gada 14. oktobra Komisija īsteno IATI standarta
pirmo posmu attiecībā uz palīdzības informācijas
publicēšanas pārredzamību pirms nākamā Augsta
līmeņa foruma par atbalsta efektivitāti 2011. gada
novembrī Busanā. Turklāt Komisija strādās
sadarbībā ar ES dalībvalstīm pie kopīgas tiešsaistes
IT lietojumprogrammas TR-AID, kura pārveido ES palīdzības
datus, ko saņem no IATI un citiem avotiem, par lietotājiem
ērti lietojamu informāciju palīdzības jomā.
Noteikšanas
un korektīvi pasākumi
–
Ārējās revīzijas un pārbaudes (gan obligātas, gan
uz risku balstītas), tostarp tās, ko veic Eiropas Revīzijas
palāta.
–
Retrospektīvas pārbaudes (uz risku balstītas) un piedziņas.
–
ES finansējuma pārtraukšana nopietnas krāpšanas, tostarp liela
mēroga korupcijas, gadījumā līdz brīdim, kad
iestādes ir veikušas atbilstošas darbības attiecībā uz
šādas krāpšanas koriģēšanu un novēršanu
nākotnē.
EuropeAid turpinās izstrādāt
krāpšanas novēršanas stratēģiju saskaņā ar
Komisijas jauno stratēģiju krāpšanas apkarošanai (Commission's
new anti-fraud strategy, CAFS), kas pieņemta 2011. gada 24. jūnijā,
lai cita starpā nodrošinātu, ka:
– EuropeAid
iekšējā ar krāpšanas apkarošanu saistītā pārbaude
ir pilnībā pielāgota CAFS;
– EuropeAid
krāpšanas riska pārvaldības pieeja ir paredzēta, lai
noteiktu krāpšanas riska jomas un atbilstošu reakciju;
–
sistēmas, kuras izmanto ES fondu tērēšanai trešās
valstīs, dod iespēju iegūt attiecīgus datus, lai tos
ievadītu krāpšanas riska pārvaldības sistēmā
(piem., dubulta finansēšana);
–
vajadzības gadījumā var izveidot sakaru veidošanas grupas un
atbilstošus IT instrumentus, kas paredzēti, lai analizētu ar
ārējās palīdzības nozari saistītos krāpšanas
gadījumus.

2.4.
Kontroles izmaksu un ieguvumu aprēķins

Attiecībā
uz EuropeAid portfeli kopumā iekšējās kontroles/
pārvaldības izmaksu saistību apropriējumi veido gadā
vidēji EUR 658 miljonus 2014.–2020. gada budžeta
plānā. Šajā skaitlī ietilpst EAF pārvaldība, kura
darbība ir integrēta EuropeAid pārvaldības
struktūrā. Šīs ar darbību nesaistītās izmaksas
veido apmēram 6,4 % no paredzamās vidējās gada
summas EUR 10,2 miljardu apmērā, kas ir
plānotā attīstības un sadarbības (Development and
Cooperation, DEVCO) kopējo (darbības + administratīvo)
izdevumu portfeļa saistību summa, kuru 2014.–2020. gadā
finansē no ES vispārējā budžeta un Eiropas
Attīstības fonda.
Šajās
pārvaldības izmaksās ir ņemts vērā viss EuropeAid
personāls galvenajā mītnē un delegācijās,
infrastruktūra, komandējumi, apmācības,
pārraudzība, vērtēšana un revīzijas līgumi
(tostarp attiecībā uz saņēmēju veiktām
revīzijām).
EuropeAid plāno laika gaitā
samazināt pārvaldības/pamatdarbību īpatsvaru, ieviešot
uzlabotus un vienkāršotus jaunus instrumentus, pamatojoties uz
pārmaiņām, kas sagaidāmas saskaņā ar
pārskatīto Finanšu regulu. Galvenie ieguvumi saistībā ar
šīm pārvaldības izmaksām izpaužas politisko mērķu
izpildē, efektīvā un produktīvā resursu
izmantošanā, kā arī stabilu rentablu profilakses pasākumu
īstenošanā un citās pārbaudēs, lai nodrošinātu
tiesisku un regulāru fondu līdzekļu izlietošanu.
Kamēr
turpinās īstenot pārvaldības darbību un
atbilstības pārbaužu uzlabojumus saistībā ar portfeli,
šīs izmaksas vispārēji ir vajadzīgas, lai efektīvi un
produktīvi īstenotu instrumentu mērķus, saglabājot
minimālu neatbilstības risku (atlikusī kļūda
mazāka par 2 %). Tie ir ievērojami mazāki nekā riski,
kas saistīti ar iekšējās kontroles noņemšanu vai
samazināšanu šajā augsta riska jomā.

3.
PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ
IETEKME
3.1.
Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas
izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas

·      Esošās budžeta izdevumu pozīcijas
Sarindotas pa
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta
pozīcijām
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Ieguldījums
 IV kategorija Globāla Eiropa || DIF./NEDIF. ([34]) || no EBTA[35] valstīm || no kandidātvalstīm[36] || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
 19 || 19 01 04 Politikas jomas ASI “Ārējās attiecības” administratīvie izdevumi || NEDIF. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ
 19 || 19 02: Sadarbība ar trešām valstīm migrācijas un patvēruma jomā || DIF. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ
 19 || 19 09: Attiecības ar Latīņameriku || DIF. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ
 19 || 19 10: Attiecības ar Āzijas, Vidusāzijas un Tuvo Austrumu (Irāka, Irāna, Jemena) valstīm || DIF. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ
 19 || 19 11: Politikas jomas “Ārējās attiecības” politikas stratēģija un koordinācija || DIF. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ
 21 || 21 01 04 Politikas jomas “Attīstība un attiecības ar ĀKK valstīm” administratīvie izdevumi || NEDIF. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ
 21 || 21 02: Nodrošinātība ar pārtiku || DIF. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ
 21 || 21 03: Attīstības nevalstiskie dalībnieki || DIF. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ
 21 || 21 04: Vide un ilgtspējīga dabas resursu, tostarp enerģijas, pārvaldība || DIF. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ
 21 || 21 05: Humānā un sociālā attīstība || DIF. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ
·      No jauna veidojamās budžeta pozīcijas[37]
Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām
un budžeta pozīcijām
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Ieguldījums
 Numurs [Izdevumu kategorija……………………………………..] || DIF./NEDIF. || no EBTA valstīm || no kandidātvalstīm || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
   || [XX.YY.YY.YY]   ||   || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ

3.2.
Paredzamā ietekme uz izdevumiem
3.2.1.
Paredzamās ietekmes uz izdevumiem kopsavilkums

Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: 4 || Numurs ||
 ĢD: DEVCO ||   ||   || N. gads[38] 2014. || (N+1). gads 2015. || (N+2). gads 2016. || (N+3). gads 2017. || (N+4). gads 2018. || (N+5). gads 2019. || (N+6). gads 2020. || KOPĀ
  Darbības apropriācijas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Attīstības sadarbības instruments (19 02, 19 09, 19 10, 21 02, 21 03, 21 04, 21 05, 21 06) || Saistības || (1) || 2606,815 || 2788,125 || 2980,045 || 3182,977 || 3390,185 || 3614,782 || 3846,274 || 22 409,105
 Maksājumi || (2) || 411,383 || 579,190 || 1206,218 || 1765,760 || 2383,491 || 3257,677 || 12 805,385 || 22 409,105
 Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem[39] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budžeta pozīcijas numurs 19 01 04 01 un 21 01 04 01 ||   || (3) || 109,885 || 114,975 || 120,254 || 125,723 || 135,115 || 136,918 || 142,726 || 885,595
 KOPĀ — DEVCO ĢD apropriācijas || Saistības || =1+3 || 2716,700 || 2903,100 || 3100,300 || 3308,700 || 3525,300 || 3751,700 || 3989,000 || 23 294,700
 Maksājumi || =2+3 || 521,268 || 694,165 || 1326,472 || 1891,483 || 2518,606 || 3394,595 || 12 948,111 || 23 294,700
  KOPĀ — Darbības apropriācijas || Saistības || (4) || 2606,815 || 2788,125 || 2980,045 || 3182,977 || 3390,185 || 3614,782 || 3846,274 || 22 409,105
 Maksājumi || (5) || 411,383 || 579,190 || 1206,218 || 1765,760 || 2383,491 || 3257,677 || 12 805,385 || 22 409,105
  KOPĀ — Aministratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (6) || 109,885 || 114,975 || 120,254 || 125,723 || 135,115 || 136,918 || 142,726 || 885,595
 KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas 4. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || =4+ 6 || 2716,700 || 2903,100 || 3100,300 || 3308,700 || 3525,300 || 3751,700 || 3989,000 || 23 294,700
 Maksājumi || =5+ 6 || 521,268 || 694,165 || 1326,472 || 1891,483 || 2518,606 || 3394,595 || 12 948,111 || 23 294,700
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || 5 || “Administratīvi izdevumi”
Miljonos EUR (līdz 3 zīmēm aiz
komata)
   ||   ||   || N. gads 2014. || (N+1). gads 2015. || (N+2). gads 2016. || (N+3). gads 2017. || (N+4). gads 2018. || (N+5). gads 2019. || (N+6). gads 2020. || KOPĀ
 ĢD: DEVCO ||
  Cilvēkresursi || 85,041 || 84,182 || 83,329 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 582,473
  Citi administratīvi izdevumi || 3,909 || 3,818 || 3,781 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 26,528
 KOPĀ — DEVCO ĢD || Apropriācijas || 88,950 || 88,000 || 87,110 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 609,001
 KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || (Saistību summa = maksājumu summa) || 88,950 || 88,000 || 87,110 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 609,001
Miljonos EUR (līdz 3 zīmēm aiz
komata)
   ||   ||   || N. gads 2014. || (N+1). gads 2015. || (N+2). gads 2016. || (N+3). gads 2017. || (N+4). gads 2018. || (N+5). gads 2019. || (N+6). gads 2020. || KOPĀ
 KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas 1.–5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || 2805,650 || 2991,100 || 3187,410 || 3394,935 || 3611,535 || 3837,935 || 4075,235 || 23 903,701
 Maksājumi || 610,218 || 782,165 || 1413,582 || 1977,718 || 2604,841 || 3480,830 || 13 034,346 || 23 903,701

3.2.2.
Paredzamā ietekme uz darbības apropriācijām

–
¨  Priekšlikums/iniciatīvs neparedz darbības apropriāciju
izmantošanu
–
ý  Priekšlikums/iniciatīva neparedz darbības apropriāciju
izmantošana šādā veidā
Saistību apropriējumi miljonos EUR (3 zīmes
aiz komata)
 Norādīt mērķus un rezultātus   ò ||   ||   || N. gads || (N+1). gads || (N+2). gads || (N+3). gads || (N+5).–(N.+7). gads || KOPĀ
 REZULTĀTI
   ||   ||   || Izmaksas || Izmaksas || Izmaksas || Izmaksas || Izmaksas || Izmaksas || Kopējās izmaksas
 Ģeogrāfiskās programmas[40]… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || .
 Starpsumma || 1631,732 || 1743,689 || 1862,134 || 1987,305 || 2117,402 || 2253,384 || 2395,938 || 13 991,50
 Tematiskā programma “Globālie sabiedriskie labumi un problēmas” ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Starpsumma || 735,099 || 785,536 || 838,895 || 895,285 || 953,894 || 1015,154 || 1079,375 || 6303,20
 Tematiskā programma “Pilsoniskās sabiedrības organizācijas un vietējās iestādes” ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Starpsumma || 233,246 || 249,250 || 266,181 || 284,073 || 302,670 || 322,108 || 342,485 || 2000,00
 Panāfrikas programma ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Starpsumma || 116,623 || 124,625 || 133,090 || 142,037 || 150,335 || 161,054 || 171,242 || 1000,00
 KOPĒJĀS IZMAKSAS || 2716,700 || 2903,100 || 3100,300 || 3308,700 || 3525,300 || 3751,700 || 3989,000 || 23 294,70

3.2.3.
Paredzamā ietekme uz administratīvajām
apropriācijām
3.2.3.1.
Kopsavilkums

–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz administratīvu apropriāciju
izmantošanu
–
x Priekšlikums/iniciatīva neparedz administratīvu apropriāciju
izmantošanu šādā veidā
Miljonos EUR (3 zīmes
aiz komata)
   || N. gads[41] 2014. || (N+1). gads 2015. || (N+2). gads 2016. || (N+3). gads 2017. || (N+4). gads 2018. || (N+5). gads 2019. || (N+6). gads 2020. || KOPĀ
 Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cilvēkresursi || 85,041 || 84,182 || 83,329 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 582,473
 Citi administratīvi izdevumi || 3,909 || 3,818 || 3,781 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 26,528
 Starpsumma —daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA || 88,950 || 88,000 || 87,110 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 609,001
 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS[42] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cilvēkresursi || 97,417 || 101,668 || 106,059 || 110,589 || 115,154 || 119,788 || 124,527 || 775,203
 Citi administratīvi izdevumi || 12,467 || 13,307 || 14,195 || 15,134 || 19,961 || 17,129 || 18,199 || 110,392
 Starpsumma — ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS || 109,885 || 114,975 || 120,254 || 125,723 || 135,115 || 136,918 || 142,726 || 885,595
 KOPĀ || 198,835 || 202,976 || 207,364 || 211,958 || 221,350 || 223,152 || 228,961 || 1494,596

3.2.3.2.
 Paredzamās cilvēkresursu vajadzības

–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz cilvēkresursu izmantošanu
–
x Priekšlikums/iniciatīva neparedz cilvēkresursu izmantošanu
šādā veidā
Paredzamais apjoms izsakāms veselos
skaitļos (maksimāli ar vienu zīmi aiz komata).
 ||   || N. gads || (N+1). gads || (N+2). gads || (N+3). gads || (N+4). gads 2018. || (N+5). gads 2019. || (N+6). gads 2020.
  Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki) ||
 || XX 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības biroji) || 357,2 || 353,6 || 350,1 || 346,6 || 346,6 || 346,6 || 346,6
 || XX 01 01 02 (Delegācijas) || 157,8 || 156,2 || 154,6 || 153,0 || 153,0 || 153,0 || 153,0
 || XX 01 05 01 (Netiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (Tiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Ārštata darbinieki (izsakot ar pilnslodzes ekvivalentu — FTE)[43] ||
 || XX 01 02 01 (CA, INT, SNE, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām) || 24,1 || 23,9 || 23,6 || 23,4 || 23,4 || 23,4 || 23,4
 || XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA un SNE delegācijās) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 yy [44] || - Galvenajā mītnē[45] || 146,3 || 143,5 || 140,6 || 137,9 || 135,2 || 132,5 || 129,9
 || - Delegācijās || 985,7 || 1032,7 || 1081,2 || 1131,2 || 1181,7 || 1232,9 || 1285,3
 || XX 01 05 02 (CA, INT, SNE — Netiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (CA, INT, SNE — Tiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Citas budžeta pozīcijas (precizēt) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || KOPĀ || 1671,1 || 1709,8 || 1750,1 || 1792,1 || 1839,8 || 1888,4 || 1938,1
XX ir
attiecīgā politikas joma vai budžeta sadaļa.
Cilvēkresursu
vajadzības tiks nodrošinātas, izmantojot attiecīgā ĢD
darbiniekus, kuri jau ir iesaistīti konkrētas darbības
pārvaldībā un/vai ir pārgrupēti attiecīgajā ģenerāldirektorātā,
vajadzības gadījumā izmantojot vadošajam ĢD gada budžeta
sadales procedūrā piešķirtos papildu resursus un ņemot
vērā budžeta ierobežojumus.
Veicamo uzdevumu
apraksts
 Ierēdņi un pagaidu darbinieki ||
 Ārštata darbinieki ||

3.2.4.
Saderība ar 2014.–2020. gada daudzgadu
finanšu shēmu

–
ý  Priekšlikums/iniciatīva atbilst 2014.–2020. gada daudzgadu
finanšu shēmai
–
¨  Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpārplāno
attiecīgā izdevumu kategorija daudzgadu finanšu shēmā
Aprakstīt, kas jāpārplāno,
norādot attiecīgās budžeta pozīcijas un summas.
–
¨  Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpiemēro
elastības instruments vai jāpārskata daudzgadu finanšu
shēma[46]
Aprakstīt, kas jādara, norādot
attiecīgās izdevumu kategorijas, budžeta pozīcijas un summas.

3.2.5.
Trešo personu iemaksas

–
ý Priekšlikums/iniciatīva neparedz trešo personu
līdzfinansējumu
–
¨ Priekšlikums/iniciatīva neparedz šādu
līdzfinansējumu
Apropriācijas miljonos EUR (3 zīmes aiz
komata)
   || N. gads || (N+1). gads || (N+2). gads || (N+3). gads || .. norādīt visus ietekmes ilguma atspoguļošanai vajadzīgos gadus (sk. 1.6. punktu) || Kopā
 Norādīt līdzfinansējuma struktūru ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĀ — Līdzfinansētās apropriācijas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.3.
Paredzamā ietekme uz ieņēmumiem

–
ý  Priekšlikums/iniciatīva finansiāli neietekmē
ieņēmumus
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva finansiāli ietekmē:
¨         pašu resursus
¨         papildu ieņēmumus
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
 Budžeta ieņēmumu pozīcija || Pašreizējā budžeta izpildei pieejamie apropriējumi || Priekšlikuma/iniciatīvas ietekme[47]
 N. gads || (N+1). gads || (N+2). gads || (N+3). gads || Iekļaut ietekmes ilguma atspoguļošanai vajadzīgo aiļu skaitu (skatīt 1.6. punktu)
 Pants …………. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Attiecībā uz
īpaši novirzāmiem dažādajiem ieņēmumiem
norādīt attiecīgo(-ās) izdevumu pozīciju(-as).
Norādīt ietekmes uz ieņēmumiem
aprēķināšanai izmantoto metodi.
[1]               EAF, Globālais klimata un bioloģiskās
daudzveidības fonds, kā arī ārkārtas
palīdzības rezerve papildina minēto piešķīrumu un
neietilpst ES budžetā.
[2]               Ilgtspējīgas ar enerģiju saistītas
darbības būs viena no galvenajām jomām attiecībā
uz klimata pārmaiņu izdevumiem. Līdzīgi, ņemot
vērā veselīgu ekosistēmas pakalpojumu ievērojamo
nozīmi pārtikas ražošanā, bioloģiskā
daudzveidība, īpaši veicinot arī noturību pret klimata
pārmaiņām, būs viena no galvenajām
nodrošinātības ar pārtiku un ilgtspējīgas
lauksaimniecības jomām.
[3]               OV L ..
[4]               “Savienības un dalībvalstu politika
attiecībā uz sadarbību attīstības jomā viena otru
papildina un stiprina” (208. pants).
[5]               Par energoapgādes drošību un starptautisko
sadarbību skatīt 2011. gada 7. septembra paziņojumu
“ES enerģētikas politika: attiecību veidošana ar partneriem
ārpus mūsu robežām”, COM(2011) 539.
[6]               Regula (ES) Nr. 182/2011.
[7]               Padomes Lēmums (ES) 2010/427.
[8]               OV L 378, 27.12.2006., 41.–71. lpp.
[9]               Apvienoto Nāciju Organizācijas
Tūkstošgades deklarācija, Ģenerālās asamblejas 2000. gada
18. septembrī pieņemtā rezolūcija.
[10]             Padomes un dalībvalstu
valdību pārstāvju, kas tikās Padomē, Eiropas
Parlamentā un Komisijā, kopīgais paziņojums par Eiropas
Savienības attīstības politiku “Eiropas Konsenss”,
OV C 46, 24.2.2006., 1. lpp.
[11]             2011. gada 13. oktobra
paziņojums, vēl nav publicēts OV.
[12]             2011. gada 13. oktobra
paziņojums, vēl nav publicēts OV.
[13]             Padomes 2007. gada 15. maija
secinājumi “ES rīcības kodekss attiecībā uz darbu dalīšanu
attīstības politikas jomā” (dok. 9558/07).
[14]             Padomes 2009. gada 17. novembra
secinājumi par Darbības sistēmu palīdzības
efektivitātes jomā (doc. 15912/09), kurus paplašināja un
nostiprināja 2011. gada 11. janvārī (dok. 18239/10).

[15]             ĀFRIKAS UN ES STRATĒĢISKĀ
PARTNERĪBA. Āfrikas un ES kopējā stratēģija, ko
pieņēma 2007. gada 9. decembrī Lisabonas samitā.
[16]             Drošība un attīstība — Padomes un
Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju 2007. gada
20. novembra secinājumi (dok. 15097/07).
[17]             ES atbilde uz nestabilām situācijām —
Padomes un Padomē sanākušo dalībvalstu valdību
pārstāvju 2007. gada 20. novembra secinājumi
(dok. 11518/07).
[18]             Padomes secinājumi par konflikta novēršanu,
Ārlietu padomes 3101. sanāksmē Luksemburgā 2011. gada
20. jūnijā.
[19]             COM(2010) 2020 galīgā
redakcija.
[20]             COM(2011) 500 galīgā
redakcija.
[21]             COM(2011) 637 galīgā
redakcija.
[22]             OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.
[23]             OV L ..
[24]             OV L 201, 3.8.2010., 30. lpp.
[25]             OV L ..
[26]             OV L 314, 30.11.2001., 1. lpp.
[27]             OV L 163, 2.7.1996., 1. lpp.
[28]             Principā finansējums
vienādi jāpiešķir gan videi, gan klimata
pārmaiņām.
[29]             ABM — budžeta vadība pa darbības
jomām; ABB — budžeta līdzekļu sadale pa
darbības jomām.
[30]             Attīstības un sadarbības [DEVCO]
dienests pieprasīs politikas jomu grozīšanu paralēli 2014. gada
budžeta izpildei.
[31]             Kā paredzēts Finanšu regulas 49. panta 6. punkta
a) vai b) apakšpunktā.
[32]             Skaidrojumu par pārvaldības veidiem un atsauces
uz Finanšu regulu skatīt BudgWeb vietnē http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[33]             Kā paredzēts Finanšu regulas 185. pantā.
[34]             Dif. = diferencētias apropriācijas/ Nedif.=
nediferencētas apropriācijas.
[35]             EBTA — Eiropas Brīvās tirdzniecības
asociācija.
[36]             Kandidātvalstis un attiecīgā gadījumā
potenciālās kandidātvalstis no Rietumbalkāniem.
[37]             Tiks aizpildītas vēlāk.
[38]             N gads ir gads, kurā sāk īstenot
priekšlikumu/iniciatīvu.
[39]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
(kādreizējās “BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[40]             Kā aprakstīts 1.4.2 iedaļā
“Konkrēts mērķis(-i) — tabulā tiek iekļautas
tikai dažādas regulas programmas..”
[41]             N gads ir gads, kurā sāk īstenot
priekšlikumu/iniciatīvu.
[42]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
(kādreizējās “BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[43]             CA — līgumdarbinieki; INT —
pagaidu darbinieki; JED — jaunākie eksperti
delegācijās; LA — vietējie darbinieki; SNE —
valstu norīkotie eksperti.
[44]             Saskaņā ar robežlielumiem attiecībā uz
ārštata darbiniekiem, ko finansē no darbības
apropriācijām (kādreizējām „BA”
pozīcijām).
[45]             Galvenokārt struktūrfondi, Eiropas
Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas
Zivsaimniecības fonds (EZF).
[46]             Skatīt Iestāžu
nolīguma 19. un 24. punktu.
[47]             Norādītajām tradicionālo pašu resursu
(muitas nodokļi, cukura nodevas) summām jābūt neto
summām, t. i., bruto summām, no kurām atskaitītas
iekasēšanas izmaksas 25 % apmērā.