Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0659

Priekšlikums Padomes lēmums par principiem, prioritātēm un nosacījumiem, kas ietverti Eiropas partnerībā ar Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, un par Lēmuma 2006/57/EK atcelšanu  /* COM/2007/0659 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 6.11.2007COM(2007) 659 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar principiem, prioritātēm un nosacījumiem, kas ietverti Eiropas partnerībā ar Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, un par Lēmuma 2006/57/EK atcelšanu(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSEiropadome Saloniku sanāksmē 2003. gada 19. un 20. jūnijā apstiprināja „Saloniku darba kārtību Rietumbalkāniem”, ar ko ieviesa Eiropas partnerību principu kā līdzekli, kas palīdzētu īstenot Rietumbalkānu valstu Eiropas perspektīvu.Padome 2006. gada 30. janvārī pieņēma pārskatīto Eiropas partnerību ar Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, kas balstīta uz Komisijas priekšlikumu, ko iesniedza 2005. gada 9. novembrī. Partnerībās ir ietvertas īstermiņa un vidēja termiņa prioritātes. Eiropadomes 2005. gada 17. decembra sanāksmē Bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai piešķīra kandidātvalsts statusu.Tāpēc Komisija uzskata, ka ir lietderīgi sniegt priekšlikumu atjauninātai Eiropas partnerībai ar Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku. Šī atjauninātā partnerība ir balstīta uz Padomes 2004. gada 22. marta Regulas (EK) Nr. 533/2004 noteikumiem un ņem vērā jaunākās norises, kā aprakstīts 2007. gada progresa ziņojumā. Tajā uzskaitītas īstermiņa un vidēja termiņa prioritātes, kas valstij jāizpilda, gatavojoties turpmākai integrācijai Eiropas Savienībā.Lai īstenotu Pievienošanās partnerību, Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas kompetentajām iestādēm ir jāizstrādā plāns, kurā ietverts grafiks un konkrēti pasākumi, kurus šajā nolūkā Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika iecerējusi veikt. Komisija pastāvīgi uzraudzīs šo prioritāšu īstenošanas gaitu.Pievienošanās partnerības prioritātes veido programmas izstrādes pamatu Kopienas finansiālajam atbalstam, kuru turpinās sniegt, izmantojot attiecīgos finanšu instrumentus, īpaši Padomes 2006. gada 17. jūlija Regulu (EK) Nr. 1085/2006, ar ko izveido pirmspievienošanās atbalsta instrumentu ( IPA ).Ierosinātajam Padomes lēmumam nav finansiālas ietekmes. Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija aicina Padomi pieņemt pievienoto Padomes lēmuma priekšlikumu.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar principiem, prioritātēm un nosacījumiem, kas ietverti Eiropas partnerībā ar Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, un par Lēmuma 2006/57/EK atcelšanuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 2004. gada 22. marta Regulu (EK) Nr. 533/2004 par Eiropas partnerību izveidošanu atbilstoši stabilizācijas un asociācijas procesam[1] ar grozījumiem un jo īpaši tās 2. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:(1) Eiropadome 2003. gada 19. un 20. jūnija Saloniku sanāksmē apstiprināja partnerību ieviešanu kā līdzekli, kas palīdzētu īstenot Rietumbalkānu valstu Eiropas perspektīvu.(2) Regulā (EK) Nr. 533/2004 ir paredzēts, ka Padomei jālemj par partnerībās ietveramajiem principiem, prioritātēm un nosacījumiem, kā arī par jebkādiem turpmākiem pielāgojumiem. Tajā arī ir noteikts, ka partnerību paveiktā darba kontroli nodrošinās ar to mehānismu palīdzību, kas izveidoti stabilizācijas un asociācijas procesa ietvaros, jo īpaši sniedzot gada progresa ziņojumus.(3) Eiropadomes 2005. gada 17. decembra sanāksmē Bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai piešķīra kandidātvalsts statusu. Tādēļ tika izteikts priekšlikums grozīt Regulu 533/2004, lai mainītu partnerības nosaukumu šai valstij no „Eiropas partnerība” uz „Pievienošanās partnerība”[2].(4) Pēc Komisijas 2005. gada novembra priekšlikuma Padome 2006. gada 30. janvārī pieņēma otro pievienošanās partnerību ar Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku[3].(5) Komisijas dokumentā par paplašināšanās stratēģiju un galvenajiem uzdevumiem 2006.-2007. gadā norādīts, ka partnerības tiks atjauninātas 2007. gada beigās.(6) Padome 2006. gada 12. jūnijā pieņēma Regulu (EK) Nr. 1085/2006, ar ko izveido Pirmspievienošanās palīdzības instrumentu ( IPA )[4], kas atjaunina finansiālās palīdzības sistēmu pirmspievienošanās valstīm.(7) Tādēļ ir ieteicams pieņemt pievienošanās partnerību, kas atjaunina pašreizējo partnerību, lai apzinātu jaunās prioritātes turpmākam darbam, balstoties uz secinājumiem 2007. gada progresa ziņojumā par Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas gatavošanos turpmākai integrācijai Eiropas Savienībā.(8) Lai sagatavotos turpmākai integrācijai Eiropas Savienībā, Bijušai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai jāizstrādā plāns, kurā jāatspoguļo grafiks un atsevišķi pasākumi Pievienošanās partnerības prioritāšu īstenošanai.(9) Lēmums 2006/57/EK tādēļ ir jāatceļ,IR NOLĒMUSI ŠĀDI.1. pantsPrincipi, prioritātes un nosacījumi Pievienošanās partnerībai ar Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku ir izklāstīti pielikumā.2. pantsPievienošanās partnerības izpildi izskatīs, izmantojot mehānismus, kas izveidoti saskaņā ar stabilizācijas un asociācijas procesu, īpaši Komisijas gada progresa ziņojumus.3. pantsLēmumu 2006/57/EK atceļ.4. pantsLēmums stājas spēkā trešajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPIELIKUMS. BIJUSĪ DIENVIDSLĀVIJAS MAĶEDONIJAS REPUBLIKA PIEVIENOŠANĀS PARTNERĪBA 20071. IEVADSEiropadome apstiprināja partnerību ieviešanu kā līdzekli, kas palīdzētu īstenot Rietumbalkānu valstu Eiropas perspektīvu. Ierosinātā pārskatītā partnerība atjaunina 2006. gada janvāra Eiropas partnerību, pamatojoties uz secinājumiem Komisijas 2007. gada progresa ziņojumā par Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku. Tajā apzinātas rīcības atjaunotās, kā arī atlikušās prioritātes. Šīs prioritātes ir piemērotas valsts īpašajām vajadzībām un sagatavotības pakāpei un vajadzības gadījumā tiks atjauninātas. Bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai jāpieņem plāns ar reformu grafikiem un īpašiem pasākumiem, lai izpildītu pievienošanās partnerības prioritātes. Partnerība sniedz arī norādes par finansiālu palīdzību valstij.2. PRINCIPIStabilizācijas un asociācijas process joprojām ir pamats Rietumbalkānu valstu virzībai uz Eiropu līdz pat pievienošanās brīdim. Bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai noteiktās prioritātes attiecas uz spēju izpildīt 1993. gada Eiropadomes Kopenhāgenas sanāksmē izvirzītos kritērijus un stabilizācijas un asociācijas procesam paredzētos nosacījumus, īpaši nosacījumus, kurus Padome definēja 1997. gada 29. aprīļa un 1999. gada 21. un 22. jūnija secinājumos, 2000. gada 24. novembra Zagrebas samita noslēguma deklarāciju un Saloniku darba kārtību.3. PRIORITĀTESŠajā pievienošanās partnerībā uzskaitītās prioritātes tika noteiktas, pamatojoties uz reālistisku uzskatu, ka Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika spēs tās īstenot vai turpmāko dažu gadu laikā ievērojami pavirzīties uz priekšu to īstenošanā. Izšķir īstermiņa prioritātes, kuras būtu jāizpilda viena līdz divu gadu laikā, un vidēja termiņa prioritātes, kuras jāizpilda trīs līdz četru gadu laikā. Prioritātes attiecas gan uz tiesību aktiem, gan uz to īstenošanu.Ņemot vērā vajadzību noteikt prioritātes, Bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai, protams, ir jāizpilda arī citi uzdevumi, kas var kļūt par prioritātēm nākamajās partnerībās, ņemot vērā arī Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas turpmākos panākumus.Ir noteiktas galvenās īstermiņa prioritātes, un to apkopojums ir norādīts saraksta sākumā. Galvenās prioritātes nav sarindotas to nozīmīguma secībā.3.1. Īstermiņa prioritātesGalvenās prioritātes-  Nodrošināt visu to saistību pareizu īstenošanu, kas uzņemtas ar Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu.-  Veicināt konstruktīvu dialogu bez atstumšanas starp demokrātiskām iestādēm, īpaši jomās, kurās ir vajadzīga vienprātība starp visām politiskajām partijām.-  Nodrošināt Policijas likuma efektīvu īstenošanu.-  Nodrošināt ilgtspējīgus panākumus tiesu sistēmas reformu īstenošanā un nostiprināt tiesu sistēmas neatkarību un kopējos resursus. Pabeigt kriminālvajāšanas reformu un tiesas padomes iecelšanu.-  Nodrošināt ilgtspējīgus panākumus korupcijas novēršanas tiesību aktu īstenošanā.-  Nodrošināt, lai civildienesta ierēdņu darbā pieņemšanu un karjeras virzību neietekmētu politiska iejaukšanās, turpināt attīstīt uz panākumiem balstītu karjeras sistēmu un pilnībā īstenot Valsts civildienesta likumu.-  Novērst šķēršļus darba vietu radīšanai un īpaši risināt jaunatnes un ilgstoša bezdarba jautājumus.-  Uzlabot vispārējo uzņēmējdarbības vidi, turpinot palielināt tiesiskumu, nostiprināt regulēšanas un uzraudzības iestāžu neatkarību, paātrināt tiesas procedūras un turpinot īpašuma tiesību reģistrāciju.Politiskie kritērijiDemokrātija un tiesiskums-  Atbalstīt Ohridas pamatnolīguma īstenošanu, lai inter alia veicinātu tautību savstarpējo uzticēšanos.Parlaments/vēlēšanas-  Nodrošināt, lai nākamās prezidenta un pašvaldību vēlēšanas noritētu saskaņā ar vēlēšanu kodeksu.-  Pieņemt nekavējošus lēmumus par jebkādiem vēlēšanu pārkāpumiem un uzlikt sodus, kas turpmāk novērstu šādus gadījumus.-  Nostiprināt parlamenta resursus, īpaši palielinot tā līdzekļus.Valdība-  Palielināt vietējo pašvaldību pārredzamību un atbildību. Īpaši pastiprināt iekšējo kontroli un revīziju.-  Izveidot apmierinošu standartu municipālo nodokļu iekasēšanai visā valstī.-  Attīstīt pašvaldību resursus, lai pārvaldītu valsts zemi.-  Nodrošināt, lai pašvaldībās būtu pietiekams darbinieku skaits un kompetence.Valsts pārvalde-  Ieviest uz panākumiem balstītas karjeras virzības sistēmas, lai izveidotu atbildīgu, efektīvu un profesionālu valsts pārvaldi centrālā un vietējā līmenī.-  Nodrošināt valsts civildienesta ierēdņu ētikas kodeksa efektīvu īstenošanu.-  Nostiprināt administratīvos resursus, īpaši izveidojot stratēģiskās plānošanas un politikas izstrādes resursus, kā arī pastiprinot mācības, un izstrādāt civildienesta ierēdņu mācību vispārīgu stratēģiju.-  Efektīvi īstenot pasākumus, kas pieņemti, lai nodrošinātu pārvaldes pārredzamību, īpaši lēmumu pieņemšanas procesā, un turpināt veicināt pilsoniskās sabiedrības aktīvu līdzdalību.-  Īstenot tiesībaizsardzības iestāžu reformas.Tiesu sistēma-  Turpināt tiesnešu un prokuroru sākotnējo un turpmāko apmācību.-  Pabeigt jaunu tiesas struktūru izveidi un piešķirt atbilstošus līdzekļus, lai nodrošinātu, ka tās ir pilnībā darboties spējīgas, un paaugstināt to efektivitāti.-  Nodrošināt tiesas nolēmumu pareizu un pilnīgu izpildi.Korupcijas novēršanas politika-  Nodrošināt atbilstošu kontroli pār to, kā tiek īstenoti Korupcijas apkarošanas valsts komisijas un Valsts revīzijas biroja ieteikumi.-  Pilnībā ieviest valstu grupas pret korupciju ( GRECO ) ieteikumus.-  Nostiprināt administratīvos resursus, kas ir vajadzīgi, lai īstenotu noteikumus, kas pieņemti par politisko partiju un vēlēšanu kampaņu finansēšanu. Noteikt reālas sankcijas pārkāpumu gadījumā.-  Kontrolēt valsts amatpersonu tiesību uz patstāvību pārskatīšanu.-  Nodrošināt noteikumu par publiskas informācijas pieejamību pilnīgu īstenošanu.Cilvēktiesības un mazākumtautību aizsardzība-  pilnībā ievērot Eiropas Cilvēktiesību konvenciju, Eiropas Spīdzināšanas novēršanas komitejas ieteikumus, kā arī Vispārējo konvenciju par nacionālo minoritāšu aizsardzību.-  Pilnībā īstenot ētikas, iekšējās kontroles, profesionālo un cilvēktiesību standartu noteikumus visās tiesībaizsardzības iestādēs, tiesu iestādēs un cietumu pārvaldēs, tostarp ar regulāru mācību palīdzību.-  Nodrošināt pietiekamus līdzekļus, lai uzlabotu ieslodzījuma apstākļus.-  Izveidot efektīvus mehānismus, lai konstatētu visu veidu diskrimināciju, ko pret indivīdiem vai grupām īsteno valsts un nevalstiskas struktūras, celtu apsūdzības un sodītu par to.-  Modernizēt un īstenot stratēģiju par mazākumtautību līdzvērtīgu pārstāvību minoritāšu kopienās, īpaši nodrošinot atbilstošus līdzekļus un nosakot reālas sankcijas par mērķu neizpildi.-  Veicināt izglītības, tiesiskuma un sociālās labklājības pieejamību mazākumtautību grupām.Reģionālie jautājumi un starptautiskās saistības-  Turpināt pilnībā sadarboties ar Starptautisko Kara noziegumu tribunālu bijušajai Dienvidslāvijai ( ICTY ) un, ņemot vērā lietu iespējamo saņemšanu atpakaļ no ICTY , izpildīt visus vajadzīgos priekšnoteikumus, kas nodrošina pienācīgu procesu.-  Turpināt sekmēt pāreju no Stabilitātes pakta uz reģionālāku sadarbības sistēmu un Centrāleiropas brīvās tirdzniecības nolīguma ( CEFTA ) efektīvu īstenošanu.-  Nodrošināt labas kaimiņattiecības, jo īpaši cenšoties ar Grieķiju apspriest un rast abpusēji pieņemamu nosaukuma jautājuma risinājumu saistībā ar ANO Drošības padomes Rezolūcijām Nr. 817/93 un 845/93.-  Pastiprināt sadarbību ar kaimiņvalstīm un nodrošināt efektīvu tās īstenošanu, īpaši saistībā ar pārrobežu sadarbību, cīņu pret organizēto noziedzību, nelegālu tirdzniecību un kontrabandu, tiesu iestāžu sadarbību, robežu pārvaldību, atpakaļuzņemšanu un vidi.Ekonomiskie kritēriji-  Turpināt zemes un nekustamā īpašuma reģistrāciju un nostiprināt kadastru, lai pastiprinātu ekonomiskā procesa dalībnieku juridisko noteiktību, un uzlabot tirgus ekonomikas mehānismu darbību.-  Paaugstināt sabiedrisko pakalpojumu efektivitāti, īpaši nodrošinot papildu līdzekļus mācībām un pašreizējās infrastruktūras modernizācijai.Spēja uzņemties dalības saistības1. sadaļa. Preču brīva aprite-  Pieņemt un īstenot horizontālos tiesību aktus, lai pabeigtu vajadzīgās infrastruktūras izveidi, un nodrošināt atbilstības novērtēšanas procedūru uzdevumu dalīšanu starp dažādām funkcijām (regulēšana, standartizācija, akreditācija, metroloģija, atbilstības novērtēšana un tirgus uzraudzība).-  Izstrādāt visaptverošas stratēģijas projektu attiecīgajām horizontālajām organizācijām (standartizācija, akreditācija, metroloģija un tirgus uzraudzība) ar acquis īstenošanas atskaites punktiem un termiņiem, kā arī skaidri noteiktiem pienākumiem par tiesību aktu ieviešanu un efektīvu īstenošanu, kas nostiprina administratīvos resursus dažādajās nozarēs.-  Izstrādāt rīcības plāna projektu, lai nodrošinātu atbilstību EK līguma 28. līdz 30. pantam, iekļaujot tajā atskaites punktus vietējo tiesību aktu un administratīvās prakses iekšējai caurskatīšanai, savstarpējas atzīšanas klauzulu iekļaušanai un vajadzīgajiem turpmākiem grozījumiem.-  Paātrināt Eiropas standartu pieņemšanu un paātrināt centienus, lai kļūtu par Eiropas standartizācijas organizāciju pilntiesīgu locekli.3. sadaļa. Tiesības veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvība-  Atcelt atlikušos šķēršļus attiecībā uz ES fiziskām un juridiskām personām uzņēmējdarbības veikšanai un pārrobežu pakalpojumu sniegšanai.-  Ieviest tiesību aktos nošķīrumu starp pakalpojumu sniegšanu, ko veic pastāvīgi uzņēmumi, un pakalpojumu pagaidu sniegšanu.4. sadaļa. Kapitāla brīva aprite-  Turpināt nostiprināt pasākumus pret noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, jo īpaši paaugstinot ziņotāju iestāžu izpratni, un ieviest ticamu tiesību aizsardzības sarakstu attiecīgajām institūcijām.-  Gūt panākumus atlikušo kapitāla aprites ierobežojumu atcelšanā.5. sadaļa. Publiskais iepirkums-  Nostiprināt sūdzību izskatīšanas komiteju, lai izveidotu efektīvu tiesiskas aizsardzības līdzekļu sistēmu.6. sadaļa. Uzņēmējdarbības tiesības-  Izveidot efektīvas un neatkarīgas apstiprināto revidentu un revīzijas uzņēmumu kvalitātes nodrošināšanas un sabiedriskās pārraudzības sistēmas. Nostiprināt attiecīgos administratīvos resursus.7. sadaļa. Intelektuālā īpašuma tiesības-  Sagatavot valsts stratēģiju un rīcības plānu vajadzīgo resursu izveidei, lai ieviestu un piemērotu šajā sadaļā ietvertos acquis , īpaši orientējoties uz vajadzību nodrošināt speciālu izglītību tiesībaizsardzības iestādēm, tiesnešiem, prokuroriem un muitas ierēdņiem.-  Sagatavot sabiedrības izpratnes veidošanas kampaņas un uzlabot sadarbību starp tiesībaizsardzības struktūrām un visām attiecīgajām ieinteresētajām personām.8. sadaļa. Konkurences politika-  Izveidot ticamu izpildes pārskatu pretmonopolu jomā un pievērsties visnopietnākajiem konkurences tiesību aktu pārkāpumiem.-  Izveidot efektīvu valsts atbalsta ex-ante kontroli.-  Nostiprināt Konkurences aizsardzības komisijas administratīvos resursus un nodrošināt atbilstošu budžetu un personālu.9. sadaļa. Finanšu pakalpojumi-  Nostiprināt tiesību aktu un uzraudzības sistēmu, tostarp to piemērošanu finanšu jomā, īpaši attiecībā uz apdrošināšanas nozari un vērtspapīru tirgiem.-  Nodrošināt, lai sāktu darboties neatkarīga uzraudzības iestāde apdrošināšanas nozarē un lai tai būtu atbilstošs personāls.10. sadaļa. Informācijas sabiedrība un plašsaziņas līdzekļi-  Izbeigt Stabilizācijas un asociācijas nolīguma pārkāpšanu, veicot visus vajadzīgos pasākumus, lai izpildītu pienākumu liberalizēt elektronisko sakaru nozari, tostarp pieņemot visus nepieciešamos sekundāros tiesību aktus un turpinot nostiprināt regulēšanas iestādes.-  Piemērot konkurētspējīgus drošības pasākumus uzņēmējiem, kuriem ir būtiska ietekme tirgū.-  Pastiprināt elektronisko sakaru un plašsaziņas līdzekļu regulēšanas iestāžu neatkarību un administratīvos resursus.-  Nodrošināt stabilu un ilgtspējīgu finansējuma avotu sabiedrisko pakalpojumu apraides uzņēmumam un Apraides padomei.11. sadaļa. Lauksaimniecība un lauku attīstība-  Paātrināt lauksaimniecības zemes reģistrēšanu nekustamā īpašuma kadastrā.-  Nodrošināt pareizu un uzticamu lauksaimniecības datu vākšanu un apstrādi.-  Turpināt sagatavošanās darbus efektīvu un finansiāli stabilu maksājumu organizāciju izveidošanai lauksaimniecības līdzekļu pārvaldības un kontroles vajadzībām atbilstīgi ES prasībām un starptautiskajiem revīzijas standartiem.12. sadaļa. Pārtikas nekaitīguma, veterinārā un fitosanitārā politika-  Turpināt tiesību aktu saskaņošanu ar veterinārijas un fitosanitārijas acquis , orientējoties uz tiesību pamataktiem, kuri atbilst acquis .-  Turpināt nostiprināt veterinārā dienesta resursus gan centrālā, gan vietējā līmenī, lai ieviestu ar ES saderīgu kontroles sistēmu, īpaši importa kontrolēm.-  Nodrošināt, ka sistēma ir praktiski noderīga liellopu identifikācijai un to pārvietošanās reģistrācijai, un sākt veidot cūku, aitu un kazu identifikācijas sistēmu.-  Turpināt saskaņot dzīvnieku slimību un dzīvnieku veselības kontroles sistēmas ar ES tiesību aktiem un iestāžu prasībām un ar ārkārtas rīcības plāniem ziņojamām slimībām.-  Novērtēt lauksaimniecības pārtikas uzņēmumu atbilstību ES prasībām, un tas kalpos par pamatu šo uzņēmumu modernizācijas plānam nākotnē.14. sadaļa. Transporta politika-  Turpināt īstenot Saprašanās memorandu par Dienvidaustrumeiropas galvenā reģionālā transporta tīkla izveidi un pastiprināt sadarbību ar Dienvidaustrumeiropas transporta novērošanas centru.-  Veikt saskaņošanu ar autotransporta acquis , īpaši attiecībā uz bīstamu preču pārvadāšanu, piekļuvi tirgum, sociālajiem apstākļiem, digitālā tahogrāfa ieviešanu un ceļu satiksmes drošības uzlabošanu.-  Dzelzceļa nozarē izveidot regulēšanas iestādi, kas ir neatkarīga no infrastruktūras pārvaldītāja un dzelzceļa uzņēmumiem, izveidot drošības iestādi, kas ir atbildīga par drošības sertifikātu izsniegšanu, un saskaņot tiesību aktus ar ES noteikumiem par bīstamu preču pārvadāšanu pa dzelzceļu. Nodrošināt finansiālu stabilitāti, maksājot kompensācijas par sabiedrisko pakalpojumu saistībām pasažieru pārvadājumos un samazinot parādus.-  Izpildīt Eiropas kopējās gaisa telpas nolīguma pirmajā pārejas posmā paredzētās saistības, tostarp ieviest attiecīgos tiesību aktus par aviāciju.-  Nostiprināt civilās aviācijas iestādes administratīvos resursus.15. sadaļa. Enerģētika-  Turpināt tiesību aktu saskaņošanu ar acquis iekšējā elektrības un gāzes tirgus, energoefektivitātes un atjaunojamas enerģijas avotu jomā, lai pakāpeniski atvērtu enerģijas tirgu konkurencei.-  Turpināt nostiprināt Enerģētikas regulēšanas valsts komisijas neatkarību.-  Izpildīt Enerģētikas kopienas līguma saistības attiecībā uz acquis pilnīgu ieviešanu par iekšējo gāzes un elektrības tirgu un elektroenerģijas pārrobežu tirdzniecību.-  Nostiprināt administratīvos resursus visās enerģētikas nozarēs, tostarp Enerģētikas aģentūru energoefektivitātes un atjaunojamu enerģijas resursu avotu jomā.-  Uzcelt piemērotu glabāšanas novietni radioaktīviem materiāliem.-  Nodrošināt Radiācijas drošības direkcijas pareizu un neatkarīgu darbību.16. sadaļa. Nodokļi-  Palielināt administratīvos resursus nodokļu tiesību aktu ieviešanai un cīņai pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas.-  Steidzami veikt strukturālus pasākumus, lai īstenotu kontroles politikas reformu un pilnveidotu kontroles resursus.-  Izveidot revīzijas stratēģiju un atbilstīgas IT sistēmas.-  Pieņemt par saistošiem Rīcības kodeksa principus uzņēmējdarbības aplikšanā ar nodokļiem un nodrošināt, lai jaunie nodokļu pasākumi atbilst šiem principiem.18. sadaļa. Statistika-  Nostiprināt Valsts statistikas biroja resursus, lai nodrošinātu savlaicīgu nākamo tautas skaitīšanu un ļautu pastāvīgi attīstīt valsts uzskaites datus un pamatā esošo statistiku; īpaši risināt jautājumus, kas saistīti ar atlikušo trūkumu novēršanu lauksaimniecības statistikas un uzņēmējdarbības statistikas datu vākšanu un apstrādi atbilstoši ES standartiem un metodēm, un sniegt vairāk statistikas datu Eurostat .-  Pabeigt uzņēmējdarbības statistikas reģistra un lauku saimniecību reģistra veidošanu, tostarp procedūru izstrādi, lai nodrošinātu, ka reģistros ir aktuāla informācija.19. sadaļa. Nodarbinātības un sociālā politika-  Turpināt acquis transponēšanu un nostiprināt saistītās administratīvās un izpildes struktūras, tostarp darba inspekciju.-  Nodrošināt administratīvos resursus, lai īstenotu sociālās iekļaušanas un sociālās aizsardzības politiku.-  Nodrošināt funkcionālu un pārstāvētu sociālo dialogu.-  Pielikt turpmākas pūles, lai uzlabotu invalīdu stāvokli.20. sadaļa. Uzņēmumu un rūpniecības politika-  Noteikt un īstenot izaugsmi un jauninājumus veicinošu rūpniecības stratēģiju.-  Ieviest sistemātisku jauno uzņēmumu noteikumu ietekmes vērtēšanu.-  Nostiprināt MVU nodaļas un MVU aģentūras resursus un nodrošināt MVU stratēģijas un rīcības plāna un Eiropas mazo uzņēmumu hartas īstenošanu.-  Turpināt darbu pie normatīvo aktu vienkāršošanas, „reglamentējošās giljotīnas” un birokrātisko šķēršļu samazināšanas uzņēmējdarbības veikšanai; ieviest reglamentējošās ietekmes novērtēšanu.22. sadaļa. Reģionālā politika un strukturālo instrumentu koordinācija-  Pastiprināt institucionālo struktūru veidošanu un nostiprināt administratīvos resursus programmu veidošanas, projektu sagatavošanas, uzraudzības, vērtēšanas un finanšu pārvaldības un kontroles jomās, īpaši nozaru ministriju līmenī, lai īstenotu ES pirmspievienošanās programmas, gatavojoties Kopienas kohēzijas politikas īstenošanai.-  Pabeigt reģionālās attīstības valsts stratēģijas izstrādi.23. sadaļa. Tiesu iestādes un pamattiesības-  Īstenot valsts likumu par personas datu aizsardzību. Parakstīt un ratificēt Eiropas Padomes Konvenciju par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz tādu personas datu automātisku apstrādi, kuri attiecas uz uzraudzības iestādēm un pārrobežu datu plūsmu.-  Citas prioritātes skatīt iedaļā par politiskajiem kritērijiem.24. sadaļa. Tiesiskums, brīvība un drošība-  Turpināt īstenot integrētas robežu pārvaldības valsts rīcības plānu, izstrādāt robežu pārvaldības galvenās datubāzes un nodrošināt, lai tās būtu savienotas, modernizēt dokumentu analīzes un robežu uzraudzības iekārtas, ieviest augstas kvalitātes ceļošanas dokumentus un personu apliecinošus dokumentus un nodrošināt personāla turpmāku apmācību.-  Nodrošināt atbilstošu finansējumu un mācības, lai īstenotu policijas reformu, pastiprināt koordināciju un sadarbību gan starp policijas struktūrām, gan policiju un citām tiesībaizsardzības iestādēm, un pastiprināt sadarbību starp kriminālpoliciju un prokuroriem.-  Attīstīt un īstenot visaptverošu policijas cilvēkresursu un apmācības stratēģiju un modernizēt policijas iekārtas.-  Turpināt pastiprināt cīņu pret organizēto noziedzību, īpaši labāk izmantojot īpašus izmeklēšanas pasākumus un pēc iespējas ātri izdodot starptautiskus apcietināšanas orderus un pārbaudot to izpildi (tostarp par datornoziegumiem, īpašu uzmanību pievēršot bērnu pornogrāfijai), un izveidot integrētu izlūkošanas sistēmu starpiestāžu lietošanai cīņā pret organizēto noziedzību, tostarp cilvēku, ieroču un narkotiku tirdzniecību.-  Pastiprināt centienus īstenot valsts rīcības plānu cīņai pret kontrabandu un nostiprināt resursus datornoziegumu izmeklēšanai.-  Īstenot EK un Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas atpakaļuzņemšanas nolīgumu un apspriest atpakaļuzņemšanas nolīgumus ar to migrantu izcelsmes valstīm, kuri ir tranzītā.-  Intensificēt tādu tiesisku instrumentu ieviešanas procesu, kas garantē to personu tiesības, kurām ir vajadzīga (starptautiska) aizsardzība.-  Nodrošināt patvēruma un ārvalstnieku tiesību aktu saskaņošanu ar attiecīgajiem acquis .25. sadaļa. Zinātne un pētniecība-  Nostiprināt pētniecības un tehnoloģijas attīstības resursus, lai nodrošinātu sekmīgu līdzdalību Kopienas pamatprogrammās.-  Sākt integrētas pētniecības politikas veidošanu un veikt pasākumus integrācijai Eiropas pētniecības telpā.26. sadaļa. Izglītība un kultūra-  Pabeigt tiesiskās un administratīvās sistēmas izveidi Mūžizglītības programmas un programmas „Jaunatne rīcībā” pārvaldīšanai un nostiprināt īstenošanas struktūras.27. sadaļa. Vide-  Turpināt tiesību aktu saskaņošanu ar acquis , īpaši gaisa kvalitātes, atkritumu apsaimniekošanas un ūdens kvalitātes jomās, un būtiski uzlabot tiesību aktu īstenošanu un vides uzraudzību.-  Nostiprināt Vides inspekciju un citas īstenošanas struktūras, izveidot ticamu izpildes pārskatu un nodrošināt, ka tiek efektīvi piemēroti naudassodi un citas sankcijas un ka tām ir preventīva ietekme.-  Nostiprināt administratīvos resursus valsts un vietējā līmenī un uzlabot koordināciju starp administratīvajām struktūrām, kuras ir atbildīgas par jautājumiem, kas saistīti ar vidi.-  Sagatavot stratēģiskus plānus, tostarp finanšu stratēģijas, un izstrādāt atkritumu apsaimniekošanas stratēģiju un atkritumu apsaimniekošanas plānu.-  Izstrādāt vides ieguldījumu stratēģiju, pamatojoties uz prognozēm par saskaņošanas izmaksām.-  Integrēt vides aizsardzības prasības citu sektoru politikas virzienos, jo īpaši izstrādājot novērtējumus par ietekmi uz vidi.-  Palielināt ieguldījumus vides infrastruktūrā, īpaši uzsverot notekūdeņu savākšanu un attīrīšanu, dzeramā ūdens apgādi, spēju novērst gaisa piesārņojumu un atkritumu apsaimniekošanu.29. sadaļa. Muitas savienība-  Palielināt administratīvos resursus muitas tiesību aktu īstenošanai un cīņai pret pārrobežu noziedzību.-  Turpināt tiesību aktu un procedūru saskaņošanu ar acquis , jo īpaši tranzīta un tarifa kvotu piešķiršanas jomās.-  Saskaņot ar acquis Likumu par tehnoloģiskajām/rūpnieciskās attīstības zonām.31. sadaļa. Ārpolitika, drošības politika un aizsardzības politika-  Ieviest tiesību aktus kopējās nostājas īstenošanai starptautisku ierobežojošo pasākumu jomā.32. sadaļa. Finanšu kontrole-  Pārskatīt valsts iekšējās finanšu kontroles ( PIFC ) politikas dokumentu un iesniegt noteikumus par PIFC un iekšējo revīziju, lai padarītu visaptverošus un konsekventus gan PICF politikas virzienus, gan spēkā esošos tiesību aktus, un atjaunināt rīcības plānu to vidēja termiņa prioritāšu īstenošanai, kuras ir saistītas ar PIFC .-  Pabeigt iekšējās revīzijas vienību izveidi centrālajās valsts iestādēs, tur, kur tas vajadzīgs, izveidot līdzīgas vienības pašvaldību līmenī un nodrošināt atbilstošu personālu, mācības un aprīkojumu.-  Izstrādāt efektīvas pārvaldības, pārraudzības, kontroles un revīzijas sistēmas, kas vajadzīgas ar ES pirmspievienošanās instrumentiem saistīto programmu decentralizētai īstenošanai.-  Veicināt valsts revīzijas biroja darbības un finansiālo neatkarību un nodrošināt tā ziņojumos norādīto faktu izpildes pārbaudi.3.2. Vidēja termiņa prioritātesPolitiskie kritērijiDemokrātija un tiesiskumsValdība-  Pabeigt decentralizācijas procesu.Valsts pārvalde-  Turpināt attīstīt administratīvos resursus Stabilizācijas un asociācijas nolīguma īstenošanai.Korupcijas novēršanas politika-  Pabeigt korupcijas apkarošanas stratēģijas īstenošanu.-  Izpildīt noteikumus, kas saistīti ar interešu konflikta novēršanu, atbilstoši starptautiskiem standartiem.Cilvēktiesības un mazākumtautību aizsardzība-  Turpināt veicināt cilvēktiesību ievērošanu tiesībaizsardzības iestādēs un ieslodzījuma vietās un cietumos.-  Turpināt īstenot stratēģiju par mazākumtautību kopienu līdzvērtīgu pārstāvību.Reģionālie jautājumi un starptautiskās saistības-  Veicināt reģionālo dialogu, stabilitāti, labas kaimiņattiecības un sadarbību.Ekonomiskie kritēriji-  Paātrināt centienus, lai aizsargātu elektrības tirgus ilgtspējīgumu, ņemot vērā valsts liberalizācijas saistības, novēršot pašreizējos traucējumus, ko rada cenas, kuras nesedz izmaksas, un nostiprinot regulējošās iestādes un fizisko infrastruktūru.-  Paaugstināt valsts izdevumu kvalitāti, nostiprinot valsts sektora vidēja termiņa plānošanas resursus un uzlabojot budžeta izpildi. Turpināt uzlabot izglītības kvalitāti, nodrošinot infrastruktūrai turpmāku finansējumu un personālu, kas ir vajadzīgs jaunāko reformu pilnīgai īstenošanai izglītības nozarē.-  Turpināt uzlabot darba tirgus rezultātus un samazināt bezdarbu, veicot papildu pasākumus, lai atrisinātu jaunatnes un ilgtermiņa bezdarba jautājumus, un modernizējot sociālā nodrošinājuma un izglītības sistēmu.-  Turpināt centienus integrēt ēnu ekonomiku valsts ekonomikā.-  Modernizēt valsts infrastruktūru, īpaši enerģētikas un transporta nozarē, lai nostiprinātu ekonomikas vispārējo konkurētspēju.Spēja uzņemties dalības saistības1. sadaļa. Preču brīva aprite-  Izveidot tirgus uzraudzības struktūru, kas atbilst acquis prasībām.3. sadaļa. Tiesības veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvība-  Saskaņot ar ES acquis tiesību aktus par profesionālās kvalifikācijas, tostarp mācību noteikumu, savstarpēju atzīšanu un attīstīt vajadzīgās administratīvās struktūras.-  Saskaņot ar acquis tiesību aktus par pasta pakalpojumiem, tostarp izveidot neatkarīgu regulēšanas valsts iestādi.5. sadaļa. Publiskais iepirkums-  Panākt, ka publiskā iepirkuma struktūras ir pilnībā spējīgas darboties, lai nodrošinātu publiskā iepirkuma procedūru stingru piemērošanu atbilstīgi EK standartiem. Izveidot e-iepirkumu.7. sadaļa. Intelektuālā īpašuma tiesības-  Izveidot resursus, kas ir vajadzīgi, lai īstenotu un piemērotu šajā sadaļā ietvertos acquis , un izveidot pienācīgu reģistrācijas sistēmu attiecībā uz veikto izmeklēšanu, kriminālvajāšanu un tiesiskajām darbībām attiecībā uz pirātismu un viltošanu.8. sadaļa. Konkurences politika-  Turpināt saskaņot tiesību aktus ar ES pretmonopolu un valsts atbalsta acquis .-  Turpināt uzlabot izpildes pārskatu pretmonopola un valsts atbalsta kontroles jomās.-  Palielināt informētību valdības iestādēs, uzņēmēju aprindās un sabiedrībā kopumā.9. sadaļa. Finanšu pakalpojumi-  Izveidot ticamu izpildes pārskatu par cīņu pret transportlīdzekļu vadīšanu bez apdrošināšanas.-  Turpināt saskaņošanu ar ES tiesību aktiem finanšu pakalpojumu jomā.11. sadaļa. Lauksaimniecība un lauku attīstība-  Modernizēt lauksaimniecības pārvaldes resursus un pabeigt gatavošanos Kopējās lauksaimniecības politikas vadības mehānismu, jo īpaši integrētās pārvaldes un kontroles sistēmas (( IACS ), piemērošanai un praktiskai ieviešanai un nodrošināt funkcionējošu zemes gabalu identifikācijas sistēmu ( LPIS ).12. sadaļa. Pārtikas nekaitīguma, veterinārijas un fitosanitārijas politika-  Turpināt saskaņot tiesību aktus ar acquis saistībā ar transmisīvo sūkļveida encefalopātiju ( TSE ) un dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, īstenot un kontrolēt to izpildi un izveidot vajadzīgo vākšanas un apstrādes sistēmu.-  Izveidot augu veselības iestādi, kas ir pienācīgi nodrošināta ar personālu. Turpināt saskaņot fitosanitāros tiesību aktus ar acquis .-  Pieņemt plānu lauksaimniecības pārtikas uzņēmumu modernizācijai un sākt tā īstenošanu.-  Nostiprināt laboratoriju resursus pārtikas nekaitīguma, veterinārijas un fitosanitārijas jomā.14. sadaļa. Transporta politika-  Turpināt darbu, lai pilnībā saskaņotu ar acquis tiesību aktus autotransporta jomā (ieskaitot digitālā tahogrāfa ieviešanu), turpināt saskaņošanu ar acquis dzelzceļa transporta jomā (pirmais un otrais dzelzceļa tiesību aktu kopums un savstarpējā savietojamība), panākt pilnīgu saskaņošanu ar aviācijas tiesību aktiem un nodrošināt atbilstošo tiesību aktu enerģisku piemērošanu.-  Izpildīt Eiropas kopējās gaisa telpas nolīguma otrajā pārejas posmā paredzētās saistības.17. sadaļa. Ekonomikas un monetārā politika-  Saskaņot tiesisko regulējumu, lai nodrošinātu centrālās bankas pilnīgu neatkarību.18. sadaļa. Statistika-  Turpināt attīstīt visas statistikas jomas, panākt pilnīgu saskaņošanu galvenajās jomās attiecībā uz regularitāti, apjomu, klasifikāciju, savlaicīgumu un kvalitāti un izveidot vienotu vadības un ražošanas sistēmu.-  Izveidot labi koordinētu statistikas valsts sistēmu.19. sadaļa. Nodarbinātības un sociālā politika-  Izstrādāt pastāvīgu sociālā dialoga mehānismu.-  Izstrādāt sociālās integrācijas ilgtermiņa politikas virzienus un uzlabot mazāk aizsargāto grupu piekļuvi darba tirgum.-  Turpināt pilnveidot sociālās aizsardzības politikas virzienus.-  Izstrādāt mehānismus, lai uzraudzītu invalīdu stāvokli.20. sadaļa. Uzņēmumu un rūpniecības politika-  Turpināt izstrādāt MVU atbalsta mehānismus un uzlabot MVU piekļuvi finanšu pakalpojumiem. Noteikt un īstenot izaugsmi un jauninājumus veicinošu rūpniecības stratēģiju.-  Apsvērt stratēģijas izstrādi uzņēmējdarbības izglītības attīstībai, balstoties uz sekmīgiem projektiem, kurus atbalsta līdzekļu devēji.22. sadaļa. Reģionālā politika un strukturālo instrumentu koordinācija-  Nostiprināt administratīvos resursus centrālā līmenī un attīstīt tos reģionālā un vietējā līmenī. Nodrošināt pienākumu skaidru sadalījumu un pastiprināt koordināciju starp izraudzītām īstenošanas iestādēm/struktūrām, tostarp vietējām iestādēm.24. sadaļa. Tiesiskums, brīvība un drošība-  Nodrošināt saskaņošanu ar attiecīgajiem acquis patvēruma un imigrācijas jomā.25. sadaļa. Zinātne un pētniecība-  Piemērot integrētu pētniecības politiku.26. sadaļa. Izglītība un kultūra-  Turpināt centienus uzlabot izglītības, tostarp pamatizglītības, kvalitāti un izveidot mūsdienīgu profesionālās izglītības un apmācības sistēmu un augstākās izglītības nozari, kas saistīta ar darba tirgus un ekonomiskajām vajadzībām un veicina reģionālo sadarbību augstākās izglītības jomā.27. sadaļa. Vide-  Turpināt integrēt vides aizsardzības prasības citos sektorpolitikas virzienos, jo īpaši izstrādājot novērtējumus par ietekmi uz vidi.-  Turpināt palielināt ieguldījumus vides infrastruktūrā, īpaši uzsverot notekūdeņu savākšanu un attīrīšanu, dzeramā ūdens apgādi, spēju novērst gaisa piesārņojumu un atkritumu apsaimniekošanu.28. sadaļa. Patērētāju un veselības aizsardzība-  Pabeigt tiesību aktu saskaņošanu ar ES acquis attiecībā uz patērētāju aizsardzību un nostiprināt administratīvos resursus, kas vajadzīgi efektīvai tirgus uzraudzībai.-  Turpināt saskaņošanu ar ES acquis sabiedrības veselības politikas jomā, konkrētāk tādās jomās kā tabaka, asinis, audi un šūnas un lipīgas slimības. Nostiprināt iestāžu, administratīvos un finanšu resursus sabiedrības veselības jomā.-  Garīgās veselības jomā kā alternatīvu ievietošanai ārstniecības iestādēs izstrādāt sabiedrībā balstītus pakalpojumus un nodrošināt, ka garīgās veselības aprūpei tiek piešķirti pietiekami finanšu līdzekļi.31. sadaļa. Ārpolitika, drošības politika un aizsardzības politika-  Saskaņot ar ES pamatprincipiem, ko Eiropadome pieņēma 2002. gada septembrī, nolīgumu, kas noslēgts ar ASV saistībā ar nosacījumiem personu izdošanai starptautiskajai krimināltiesai.32. sadaļa. Finanšu kontrole-  Finanšu ministrijas vadībā turpināt izstrādāt un ieviest ES valsts iekšējās finanšu kontroles ( PIFC ) modeli (decentralizēta vadības atbildība un neatkarīgas iekšējās revīzijas funkcionalitāte), izmantojot saskaņotus tiesību aktus un atbilstošus institucionālos resursus.-  Turpināt nostiprināt valsts revīzijas biroja darbības resursus un tā darbības un finansiālo neatkarību.-  Izveidot procedūras un administratīvos resursus, lai nodrošinātu EK finanšu interešu efektīvu aizsardzību.4. PROGRAMMU VEIDOŠANAKopienas palīdzību Rietumbalkānu valstīm atbilstoši stabilitātes un asociācijas procesam sniegs, izmantojot pašreizējos finanšu instrumentus, īpaši saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1085/2006 ( IPA ), un attiecībā uz programmām, kas pieņemtas līdz 2007. gadam, –Padomes 2000. gada 5. decembra Regulu Nr. 2666/2000 ( CARDS regula)[5]. Finansēšanas nolīgumi kalpo par juridisko pamatu konkrētu programmu īstenošanai. Tātad šim lēmumam nav finansiālas ietekmes. Bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai būs pieejams finansējums no daudzvalstu un horizontālajām programmām.5. NOSACĪJUMU KOPUMSPalīdzība Rietumbalkānu valstīm ietver nosacījumus, ka turpinās progress atbilstīgi Kopenhāgenas kritērijiem, kā arī progress Stabilizācijas un asociācijas nolīguma prasību un šīs pievienošanās partnerības konkrēto prioritāšu izpildē. Šo nosacījumu neievērošanas gadījumā Padome var veikt attiecīgus pasākumus, pamatojoties uz 21. pantu Padomes Regulā (EK) Nr. 1085/2006, vai – tādu programmu gadījumā, kas pieņemtas pirms 2007. gada, – pamatojoties uz 5. pantu Regulā (EK) Nr. 2666/2000. Uz palīdzību attiecas arī Padomes 1997. gada 29. aprīļa secinājumos definētie nosacījumi, īpaši attiecībā uz saņēmēju apņemšanos veikt demokrātiskas ekonomiskās un institucionālās reformas. Īpaši nosacījumi ir arī iekļauti individuālajās gada programmās. Lēmumus par finansēšanu pieņems pēc tam, kad būs parakstīts finansēšanas nolīgums ar Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku.6. UZRAUDZĪBAPievienošanās partnerības īstenošanu izskatīs, izmantojot mehānismus, kas izveidoti saskaņā ar stabilizācijas un asociācijas procesu, īpaši gada progresa ziņojumus, ko sniedz Komisija.[1] OV L 86, 24.3.2004., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 269/2006 (OV L 47, 17.2.2006., 7. lpp.).[2] Lēmums EK XX [datums] (priekšlikums izteikts 2007. gada 6. novembrī).[3] Padomes 2006. gada 30. janvāra Lēmums 2006/57/EK par principiem, prioritātēm un nosacījumiem, kas ietverti Eiropas partnerībā ar Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, un ar ko atceļ Lēmumu 2004/518/EK (OV L 35, 7.2.2006., 32. lpp.).[4] OV L 210, 31.7.2006., 82. lpp.[5] OV L 306, 7.12.2000., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2112/2005 (OV L 344, 27.12.2005., 23. lpp.).


				|

		52015PC0098

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm /* COM/2015/098 final - 2015/0051 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
Līgumā par Eiropas
Savienības darbību noteikts, ka dalībvalstis ekonomikas politiku
un nodarbinātības veicināšanu uzskata par
vispārsvarīgu jautājumu un savu darbību šajā jomā
koordinē Padomē. Tā divos atsevišķos pantos noteikts, ka
Padomei jāpieņem ekonomikas politikas vispārējās
pamatnostādnes (121. pants) un nodarbinātības
pamatnostādnes (148. pants), un norādīts, ka
pēdējām jābūt saskaņotām ar pirmajām.
Ņemot vērā minēto juridisko pamatu,
nodarbinātības un ekonomikas politikas pamatnostādnes tiek
iesniegtas kā divi atsevišķi, tomēr savstarpēji cieši
saistīti, tiesību akti:
·
Padomes ieteikums par dalībvalstu un
Savienības ekonomikas politikas vispārējām
pamatnostādnēm – integrēto pamatnostādņu
I daļa,
·
Padomes lēmums par dalībvalstu nodarbinātības
politikas pamatnostādnēm – integrēto pamatnostādņu
II daļa.
Lai stiprinātu
stratēģiju "Eiropa 2020", pirmo reizi kopā (kā
"integrētā pakete") minētās pamatnostādnes
tika pieņemtas 2010. gadā. Tajā pašā gadā tika nolemts,
ka integrētajām pamatnostādnēm līdz 2014. gadam
būtu jāpaliek lielā mērā nemainīgām.
Ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes ir
izstrādātas uz nenoteiktu laikposmu, taču nodarbinātības
pamatnostādnes jānoformulē katru gadu no jauna.
Pamatnostādnes ne vien
nosaka dalībvalstu politikas tvērumu un koordinēšanas ievirzi,
bet arī kalpo par pamatu konkrētām valstīm adresētu
ieteikumu sagatavošanai attiecīgajās jomās.
Pašreizējam integrēto
pamatnostādņu kopumam jāstiprina stratēģija
"Eiropa 2020" saistībā ar jauno pieeju ekonomikas
politikas veidošanā, kuras pamatā ir investīcijas,
strukturālā reforma un fiskālā atbildība, kā tas
noteikts Komisijas 2015. gada izaugsmes pētījumā. Tajā
pašā laikā integrētajām pamatnostādnēm ir
jāpalīdz sasniegt gudra, ilgtspējīga un integrējoša
izaugsme un Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada
mērķi.
Integrētās pamatnostādnes ir
šādas:
1. pamatnostādne.       Veicināt
investīcijas
2. pamatnostādne.       Veicināt
izaugsmi ar strukturālo reformu īstenošanu
3. pamatnostādne.       Novērst
tos galvenos šķēršļus ES līmenī, kas kavē
izaugsmi un nodarbinātību
4. pamatnostādne.       Sekmēt
stabilākas un izaugsmei labvēlīgākas publiskās
finanses
5. pamatnostādne.       Palielināt
pieprasījumu pēc darbaspēka
6. pamatnostādne.       Stiprināt
darbaspēka pieejamību un prasmes
7. pamatnostādne.       Sekmēt
darba tirgu darbību
8. pamatnostādne.       Nodrošināt
taisnīgumu, apkarot nabadzību un veicināt vienlīdzīgas
iespējas
2015/0051 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS
par dalībvalstu nodarbinātības
politikas pamatnostādnēm
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 148. panta
2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
atzinumu[1],
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[2],
ņemot vērā Reģionu
komitejas atzinumu[3],
ņemot vērā
Nodarbinātības komitejas atzinumu,
tā kā:
(1)       Lai sasniegtu
mērķus par pilnīgu nodarbinātību un sociālo
attīstību, kuri izklāstīti Līguma par Eiropas
Savienību 3. pantā, dalībvalstīm un Savienībai
būtu jāizstrādā koordinēta stratēģija
nodarbinātības jomā, īpaši atbalstot kvalificētu,
mācītu un pielāgoties spējīgu darbaspēku, kā
arī darba tirgus, kas spētu reaģēt uz
pārmaiņām ekonomikā. Dalībvalstīm, ņemot
vērā valsts praksi attiecībā uz darba devēju un darba
ņēmēju atbildību, nodarbinātības veicināšana
jāuzskata par vispārsvarīgu jautājumu un sava darbība
šajā sakarā jākoordinē Padomē.
(2)       Savienībai ir
jāapkaro sociālā atstumtība un diskriminācija,
jānodrošina vienlīdzība pamattiesību ievērošanā
un jāsekmē sociālais taisnīgums un aizsardzība.
Nosakot un īstenojot savu politiku un darbību, Savienībai
būtu jāņem vērā prasības, kas saistītas ar
atbilstīgas sociālās aizsardzības nodrošināšanu,
sociālās atstumtības apkarošanu, kā arī ar izglītības
un mācību līmeņa paaugstināšanu.
(3)       Nodarbinātības
pamatnostādnes ir saderīgas ar ekonomikas politikas
vispārējām pamatnostādnēm.
(4)       Dalībvalstīm
ekonomikas politika būtu jāuzskata par vispārsvarīgu
jautājumu, kas jākoordinē Padomē. Nodarbinātības
pamatnostādnes un ekonomikas politikas vispārējās
pamatnostādnes būtu jāpieņem Padomei, lai dotu ievirzi
dalībvalstu un Savienības politikai.
(5)       Saskaņā ar
Līguma noteikumiem Savienība ir izstrādājusi un
īstenojusi politikas koordinēšanas instrumentus fiskālās
politikas jomā, kā arī makrostrukturālās politikas
jomās. Eiropas pusgads apvieno šos dažādos instrumentus
visaptverošā sistēmā integrētai daudzpusējai
ekonomiskai un budžeta uzraudzībai. Turklāt Eiropas pusgada
racionalizēšana un nostiprināšana, kā noteikts Komisijas
2015. gada izaugsmes pētījumā, vēl vairāk uzlabos
tā darbību.
(6)       Finanšu un ekonomikas
krīze atklāja un izgaismoja būtiskus trūkumus
Savienības un dalībvalstu ekonomikā. Tāpat tā
uzskatāmi parādīja dalībvalstu ekonomikas un darba tirgu
ciešo savstarpējo atkarību. Patlaban galvenais uzdevums ir
virzīt Savienību uz spēcīgu, ilgtspējīgu un
integrējošu izaugsmi un sekmēt jaunu darbvietu izveidi. Tālab ir
nepieciešama koordinēta un vērienīga politikas rīcība
gan Savienības, gan dalībvalstu līmenī, kura atbilstu
Līguma noteikumiem un Savienības ekonomikas pārvaldības
principiem. Kombinējot pasākumus piedāvājuma un
pieprasījuma jomā, šādai rīcībai būtu jāpalielina
investīcijas, jāatjauno apņemšanās veikt strukturālas
reformas un jāuzņemas fiskālā atbildība.
(7)       Dalībvalstīm un
Savienībai būtu arī jānovērš krīzes
sociālā ietekme un jātiecas veidot vienotu sabiedrību,
kurā cilvēkiem ir iespējas paredzēt un pārvaldīt
pārmaiņas, aktīvi piedaloties sabiedriskajā dzīvē
un ekonomikā. Būtu jānodrošina visiem vienlīdzīga
piekļuve un iespējas un jāsamazina nabadzība un
sociālā atstumtība, šajā nolūkā jo īpaši
nodrošinot darba tirgu un sociālās labklājības sistēmu
efektīvu darbību un likvidējot šķēršļus
dalībai darba tirgū. Dalībvalstīm būtu arī
jāpanāk, ka no ekonomikas izaugsmes labumu gūst visi
pilsoņi visos reģionos.
(8)       Šīm
pamatnostādnēm atbilstīga rīcība ir nozīmīgs
solis ceļā uz stratēģijā "Eiropa 2020"
noteikto mērķu sasniegšanu. Pamatnostādnes veido integrētu
Eiropas un valstu politikas kompleksu, ko dalībvalstīm un
Savienībai vajadzētu īstenot,  lai panāktu koordinētu
strukturālo reformu pozitīvu ietekmi plašākā mērogā,
veiktu pienācīgus ekonomikas politikas kopuma pasākumus un
sniegtu konsekventāku Eiropas politikas ieguldījumu
stratēģijas "Eiropa 2020" mērķu
īstenošanā.
(9)       Lai gan šīs
pamatnostādnes ir adresētas dalībvalstīm un
Savienībai, tās būtu jāīsteno partnerībā ar
visām valsts, reģionālajām un vietējām
iestādēm, šajā darbībā cieši iesaistot parlamentus,
kā arī sociālos partnerus un pilsoniskās sabiedrības
pārstāvjus.
(10)     Ekonomikas politikas
vispārējās pamatnostādnēs, paturot prātā
savstarpējo atkarību, dalībvalstīm ir sniegtas norādes
par reformu īstenošanu. Tās sagatavotas saskaņā ar Stabilitātes
un izaugsmes paktu. Pamatnostādnes būtu jāizmanto pamatā
konkrētām valstīm sagatavotiem ieteikumiem, kurus Padome var
adresēt dalībvalstīm,
 IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants
Ar šo tiek pieņemtas pielikumā
izklāstītās dalībvalstu nodarbinātības politikas
pamatnostādnes. Šīs pamatnostādnes ir daļa no
integrētajām pamatnostādnēm.
2. pants
Pielikumā izklāstītās
pamatnostādnes ņem vērā dalībvalstu
nodarbinātības politikā un reformu programmās, par
kurām ziņojumi būtu jāiesniedz saskaņā ar
Līguma 148. panta 3. punktu.
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV C , , lpp.
[2]               OV C , , lpp.
[3]               OV C , , lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 21.10.2016
            COM(2016) 672 final
            2016/0328(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai noslēgtu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveices Konfederāciju, Norvēģiju un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Šis priekšlikums tiek iesniegts saistībā ar reformu 2010. gada VPS izcelsmes noteikumos, kuri tika ieviesti ar Padomes 2010. gada 18. novembra Regulu (ES) Nr. 1063/2010, ar ko grozīja Regulu (EEK) Nr. 2454/93.

               Reforma ar nosacījumiem ietvēra Turciju izcelsmes kumulācijas sistēmā, kas līdz tam laikam tika piemērota starp Savienību, Šveici un Norvēģiju.

               Ar šo reformu ieviesa arī jaunu reģistrēto eksportētāju izcelsmes sertifikācijas sistēmu, kuras piemērošana ir atlikta līdz 2017. gada 1. janvārim.

               Pamatojoties uz iepriekš minētajiem elementiem, ir jāpārskata pašreizējais juridiskais instruments, ko piemēro izcelsmes kumulācijas sistēmai starp Savienību un Šveici. Tas ir šā priekšlikuma mērķis.

               •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

                  Priekšlikums atbilst kopējai tirdzniecības politikai, it īpaši muitas, preču brīvas aprites un izcelsmes noteikumu jomā.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

                  Nepiemēro.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Līgums par Eiropas Savienības darbību, jo īpaši tā 218. panta 6. punkts;
                  Padomes 2000. gada 5. decembra Lēmums Nr. 2001/101/EK.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Priekšlikums ir saistīts ar kopējo tirdzniecības politiku, kas ir Savienības ekskluzīvā kompetencē.

               •Proporcionalitāte

               Šis priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu, jo tā ietekme stingri aprobežojas ar to, kas nepieciešams, lai arī uz Turciju attiecinātu kumulāciju, kas pastāv attiecībā uz Šveices un Norvēģijas izcelsmes produktiem.

               •Instrumenta izvēle

               Saskaņā ar 218. panta 6. punktu Līgumā par Eiropas Savienības darbību Padome pieņem lēmumu, ar kuru atļauj slēgt nolīgumu pēc sarunu vadītāja priekšlikuma. Šis ir priekšlikums šādam lēmumam.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

                  Nepiemēro.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Apspriežoties ar ieinteresētajām personām, ir panākta pilnīga piekrišana visiem nolīguma elementiem.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Nepiemēro.

               •Ietekmes novērtējums

                  Atsaucoties uz pievienoto ceļvedi un labāka regulējuma pamatnostādnēm, ietekmes novērtējums netika veikts, jo priekšlikums attiecas uz izcelsmes kumulēšanu starp Savienību, Šveici, Norvēģiju un, iespējams, Turciju, uz sistēmu, kas pastāvēja jau agrāk un kas tagad ir pielāgota, lai atbilstu tehniskajām prasībām, kas izriet no REX sistēmas ieviešanas no 2017. gada 1. janvāra.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Nepiemēro.

               •Pamattiesības

                  Šim priekšlikumam nav ietekmes uz pamattiesību aizsardzību.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Nepiemēro.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Pasākumu regulāri novērtēs puses, kas uzturēs regulāru saziņu, kā arī rīkos apmācības un sanāksmes saistībā ar REX sistēmas īstenošanu.

               •Skaidrojošie dokumenti (direktīvām)

                  Nepiemēro.

               •Konkrēto priekšlikuma noteikumu detalizēts skaidrojums

               Iepriekšējais Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Kopienu un katru no EBTA valstīm, ar kuru saskaņā ar vispārējo preferenču sistēmu (Norvēģija un Šveice) piešķir tarifa preferences ar noteikumu, ka preces ar Norvēģijas vai Šveices izcelsmes saturu, tām nonākot Kopienas muitas teritorijā, pielīdzina precēm ar Kopienas izcelsmes saturu, kas apstiprināts Eiropas Kopienas vārdā (Padomes 2000. gada 5. decembra Lēmums), ir jāaizstāj ar jaunu nolīgumu, lai ņemtu vērā reformu VPS izcelsmes noteikumos, kas pieņemti ar 2010. gada 18. novembra Regulu Nr. 1063/2010. Saskaņā ar pilnvarām, ko Padome 2012. gada 8. martā piešķīra Komisijai, ar Šveici tika risinātas un noslēgtas sarunas par šo jauno nolīgumu.

               2016/0328 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai noslēgtu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveices Konfederāciju, Norvēģiju un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunkta v) daļu,²

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar Komisijas Deleģētās Regulas (ES) 2015/2446
                  1
                41. panta b) punktu Norvēģijā, Šveicē vai Turcijā iegūtus produktus, kuru sastāvā ir materiāli, kas nav tur iegūti pilnībā, uzskata par produktiem, kuru izcelsme ir saņēmējā valstī, ar nosacījumu, ka šie materiāli ir pietiekami apstrādāti vai pārstrādāti minētās Deleģētās Regulas 45. panta nozīmē (kumulācijas sistēma).

               (2)Saskaņā ar 54. pantu Komisijas Deleģētajā Regulā (ES) 2015/2446 kumulācijas sistēmu piemēro ar nosacījumu, ka Šveice pēc savstarpības principa piemēro tādu pašu režīmu produktiem, kuru izcelsme ir saņēmējās valstīs un kuru sastāvā ir materiāli, kuru izcelsme ir Savienībā.

               (3)Attiecībā uz Šveici šī kumulatīvā sistēma sākotnēji tika ieviesta ar Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Šveici. Minētā vēstuļu apmaiņa notika 2000. gada 14. decembrī pēc tam, kad Padome bija sniegusi piekrišanu ar Lēmumu 2001/101/EK
                  2
               .

               (4)Lai nodrošinātu, ka tiek piemērots izcelsmes jēdziens, kas atbilst Savienības vispārējo preferenču sistēmas ("VPS") izcelsmes noteikumiem, Šveice ir grozījusi savus VPS izcelsmes noteikumus. Tādēļ ir nepieciešams pārskatīt Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Šveici.

               (5)Savienības, Norvēģijas un Šveices A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātu savstarpējās atzīšanas sistēma būtu jāturpina piemērot saskaņā ar pārskatīto vēstuļu apmaiņu un ar nosacījumiem būtu jāpiemēro Turcijai, lai atvieglotu tirdzniecību starp Savienību, Norvēģiju, Šveici un Turciju.

               (6)Turklāt Savienības VPS izcelsmes noteikumos paredzēts īstenot jaunu sistēmu, kas paredz, ka izcelsmes apliecinājumus izsniedz reģistrētie eksportētāji, un kas jāpiemēro no 2017. gada 1. janvāra. Vēstuļu apmaiņā jāveic grozījumi arī šajā jomā.

               (7)Lai ņemtu vērā minētās jaunās sistēmas piemērošanu un ar to saistītos noteikumus, Padome 2012. gada 8. martā pilnvaroja Komisiju vēstuļu apmaiņas veidā risināt sarunas par nolīgumu ar Šveici attiecībā uz A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātu vai aizstājējpaziņojumu par izcelsmi savstarpēju atzīšanu un to, ka produktus ar Norvēģijas, Šveices vai Turcijas izcelsmes saturu, tiem nonākot Savienības muitas teritorijā, pielīdzina produktiem ar Savienības izcelsmes saturu.

               (8)Sarunas ar Šveici risināja Komisija, un to rezultātā tika izstrādāts Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā.

               (9)Nolīgums būtu jāapstiprina Savienības vārdā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Savienībās vārdā tiek apstiprināts Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveices Konfederāciju, Norvēģiju un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros ("Nolīgums").

               Nolīguma vēstuļu apmaiņas veidā teksts ir pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Padomes priekšsēdētājs norīko personu, kas ir tiesīga Eiropas Savienības vārdā sniegt Nolīguma vēstuļu apmaiņas veidā 18. punktā paredzēto paziņojumu, lai paustu Eiropas Savienības piekrišanu uzņemties šā nolīguma saistības.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā 2017. gada 1. janvārī.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Komisijas 2015. gada 28. jūlija Deleģētā regula (ES) 2015/2446, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 952/2013 attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, kuri attiecas uz dažiem Savienības Muitas kodeksa noteikumiem (OV L 343, 29.12.2015., 1. lpp.).

                     (2)
                  Padomes Lēmums 2001/101/EK (2000. gada 5. decembris), ar ko apstiprina Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Kopienu un katru no EBTA valstīm, ar kuru saskaņā ar vispārējo preferenču sistēmu (Norvēģija un Šveice) piešķir tarifa preferences ar noteikumu, ka preces ar Norvēģijas vai Šveices izcelsmes saturu, tām nonākot Kopienas muitas teritorijā, pielīdzina precēm ar Kopienas izcelsmes saturu (savstarpējs līgums) (OV L 38, 8.2.2001., 24. lpp.)

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 21.10.2016
            COM(2016) 672 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            priekšlikums PADOMES LĒMUMAM
            par to, lai noslēgtu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveices Konfederāciju, Norvēģiju un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros

               Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveices Konfederāciju, Norvēģiju un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas ietvaros

               A. Savienības vēstule

                     …, …

                     [Vieta un datums]

               Godātais kungs!

               1. Eiropas Savienība (“Savienība”) un Šveices Konfederācija (“Šveice”) kā šā nolīguma puses atzīst, ka vispārējās preferenču sistēmas (“VPS”) nolūkos abas puses piemēro līdzīgus izcelsmes noteikumus ar šādiem vispārējiem principiem:

               (a)noteiktas izcelsmes produkta jēdziena definēšana, pamatojoties uz tiem pašiem kritērijiem;

               (b)noteikumi attiecībā uz reģionālu kumulatīvu izcelsmi,

               (c)noteikumi attiecībā uz kumulācijas piemērošanu materiāliem, kuru izcelsme saskaņā ar to VPS izcelsmes noteikumiem ir Savienībā, Šveicē, Norvēģijā vai Turcijā;

               (d)noteikumi attiecībā uz nenoteiktas izcelsmes materiālu vispārēju pielaidi;

               (e)noteikumi attiecībā uz no saņēmējvalsts saņemtu produktu nemainīšanu;

               (f)noteikumi attiecībā uz izcelsmes aizstājējapliecinājumu izdošanu vai sagatavošanu;

               (g)administratīvas sadarbības nepieciešamība ar kompetentām iestādēm saņēmējvalstīs saistībā ar izcelsmes apliecinājumiem.

               2. Eiropas Savienība un Šveice atzīst, ka materiāli, kuru izcelsme attiecīgo VPS izcelsmes noteikumu nozīmē ir Eiropas Savienībā, Šveicē, Norvēģijā vai Turcijā, iegūst jebkuras puses VPS saņēmējvalsts izcelsmi, ja tie minētajā saņēmējvalstī tiek apstrādāti vai pārstrādāti veidā, kas pārsniedz tādu apstrādi vai pārstrādi, kuru uzskata par nepietiekamu, lai produktam piešķirtu noteiktas izcelsmes statusu. Šis apakšpunkts attiecas uz materiāliem, kuru izcelsme ir Norvēģijā un Turcijā un uz kuriem attiecas nosacījumi, kas noteikti attiecīgi 15. un 16. punktā.

               Savienības dalībvalstu un Šveices muitas dienesti nodrošina viens otram nepieciešamo administratīvo sadarbību, īpaši lai vēlāk pārbaudītu izcelsmes apliecinājumus attiecībā uz iepriekšējā daļā minētajiem materiāliem. Ir piemērojami noteikumi par administratīvo sadarbību, kas paredzēti 1972. gada 22. jūlija Nolīguma starp Eiropas Ekonomikas Kopienu un Šveices Konfederāciju 3. protokolā.

               Šā punkta noteikumus nepiemēro produktiem, kuri minēti 1.–24. nodaļā preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētajā sistēmā, ko pieņēmusi Organizācija, kura izveidota ar Briselē 1950. gada 15. decembrī parakstīto Muitas sadarbības padomes izveides konvenciju, (“harmonizētā sistēma”).

               3. Eiropas Savienība un Šveice apņemas akceptēt izcelsmes aizstājējapliecinājumus A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātu formā (“aizstājējsertifikāti”), ko izdevuši otras puses muitas dienesti, un aizstājējpaziņojumus par izcelsmi, ko sagatavojuši otras puses pārsūtītāji, kuri reģistrēti šim nolūkam.

               Katra puse saskaņā ar saviem tiesību aktiem var izvērtēt, vai piešķirt preferenciālu režīmu produktiem, uz ko attiecas izcelsmes aizstājējapliecinājumi.

               4. Pirms izcelsmes aizstājējapliecinājuma izdošanas vai sagatavošanas katra puse nodrošina, ka tiek ievēroti šādi nosacījumi:

               (a)izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izsniegt vai sagatavot tikai tad, ja sākotnējie izcelsmes apliecinājumi ir izdoti vai sagatavoti saskaņā ar Savienībā vai Šveicē spēkā esošajiem tiesību aktiem;

               (b)izcelsmes apliecinājumu vai izcelsmes aizstājējapliecinājumu var aizstāt ar vienu vai vairākiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem, lai no vienas puses otrai pusei nosūtītu visus vai daļu no produktiem, kas norādīti sākotnējā izcelsmes apliecinājumā, tikai tad, ja produkti nav laisti brīvā apgrozībā kādā no pusēm;

               (c)produkti ir palikuši muitas uzraudzībā pārsūtītājas puses teritorijā un nedrīkst būt nekādā veidā mainīti vai pārveidoti, vai pakļauti kādām darbībām, izņemot darbības, ko veic, lai saglabātu tos esošajā stāvoklī (“nemainīšanas princips”);

               (a)ja produkti ir ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu saskaņā ar atkāpi no izcelsmes noteikumiem, ko piešķir viena no pusēm, izcelsmes aizstājējapliecinājumus neizdod vai nesagatavo, ja produkti ir pārsūtīti otrai pusei;

               (b)ja produkti, kas pārsūtāmi uz otras puses teritoriju, ir ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu, izmantojot reģionālo kumulāciju, izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izdot muitas dienesti vai sagatavot pārsūtītāji;

               (c)ja pārsūtītāja puse produktiem, kas pārsūtāmi uz otras puses teritoriju, nav noteikusi preferenciālu režīmu, izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izdot muitas dienesti vai sagatavot pārsūtītāji.

               5. 4. punkta c) apakšpunkta nolūkos piemēro šādus nosacījumus.

               Ja pastāv pamatotas šaubas attiecībā uz atbilstību nemainīšanas principam, galamērķa puses muitas dienesti var pieprasīt, lai deklarants iesniedz pierādījumus par atbilstību minētajam principam, ko var izdarīt ar dažādiem līdzekļiem.

               Pēc pārsūtītāja lūguma pārsūtītājas puses muitas dienesti apliecina, ka produkti ir bijuši muitas uzraudzībā, kamēr tie atrodas attiecīgās puses teritorijā, un ka, kamēr produkti ir uzglabāti attiecīgās puses teritorijā, muitas dienesti nav piešķīruši atļauju produktus nekādā veidā mainīt vai pārveidot, vai pakļauti kādām darbībām, izņemot darbības, ko veic, lai saglabātu tos esošajā stāvoklī.

               Ja aizstājējapliecinājums ir aizstājējsertifikāts, galamērķa puses muitas dienesti nedrīkst pieprasīt sertifikātu, kas apliecina manipulācijas neveikšanu, kamēr minētie produkti atradās otras puses teritorijā.

               6. Katra puse nodrošina, ka

               a)
                     ja izcelsmes aizstājējapliecinājumi atbilst sākotnējiem izcelsmes apliecinājumiem, ko izdevusi vai sagatavojusi kāda Savienības un Šveices VPS saņēmējvalsts, Savienības dalībvalstu un Šveices muitas dienesti viens otram nodrošina pienācīgu administratīvo sadarbību, lai turpmāk pārbaudītu minētos izcelsmes aizstājējapliecinājumus. Pēc galamērķa puses pieprasījuma pārsūtītājas puses muitas dienesti uzsāk un uzrauga attiecīgo sākotnējo izcelsmes apliecinājumu turpmākas pārbaudes procedūru;

               b)
                     ja izcelsmes aizstājējapliecinājumi atbilst sākotnējiem izcelsmes apliecinājumiem, kas izdoti vai sagatavoti kādā valstī, kura saņem VPS tikai no galamērķa puses, šī puse sadarbībā ar saņēmējvalsti veic sākotnējo izcelsmes apliecinājumu turpmākas pārbaudes procedūru. Pārsūtītājas puses muitas dienesti turpmākas pārbaudes procedūras veikšanai iesniedz galamērķa puses muitas dienestiem sākotnējos izcelsmes apliecinājumus, kas atbilst pārbaudāmajiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem vai, attiecīgā gadījumā, sākotnējo izcelsmes apliecinājumu kopijas, kas atbilst pārbaudāmajiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem.

               7. Katra puse nodrošina, ka

               (a)aizstājējsertifikāta augšējā labajā ailē norāda tās pārsūtītājas valsts nosaukumu, kurā tas ir izdots;

               (b)4. ailē ir jābūt vārdiem "replacement certificate" vai "certificat de remplacement", kā arī izcelsmes sertifikāta A veidlapas sākotnējās izdošanas datumam un kārtas numuram;

               (c)pārsūtītāja vārdu/nosaukumu norāda 1. ailē;

               (d)galīgā saņēmēja vārdu/nosaukumu var norādīt 2. ailē;

               (e)visus datus par pārsūtītiem produktiem, kas norādīti sākotnējā sertifikātā, pārceļ uz 3.–9. aili;

               (f)norādes uz pārsūtītāja rēķinu var sniegt 10. ailē;

               (g)muitas dienests, kas ir izdevis aizstājējsertifikātu, vizē 11. aili. Dienests ir atbildīgs tikai par aizstājējsertifikāta izdošanu. 12. ailē norāda datus par izcelsmes valsti un galamērķa valsti, kas bija norādīti sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā. Pārsūtītājs paraksta izcelsmes sertifikātu 12. ailē. Pārsūtītājs, kas labticīgi parakstās 12. ailē, nav atbildīgs par sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā iekļauto datu precizitāti;

               (h)muitas dienests, kuram pieprasīta aizstājējsertifikāta izdošana, sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā norāda nosūtīto produktu svaru, numurus un veidu, kā arī attiecīgā aizstājējsertifikāta vai sertifikātu kārtas numurus. attiecīgais muitas dienests vismaz trīs gadus glabā aizstājējsertifikāta pieprasījumu, kā arī sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapu.

               (i)Izcelsmes aizstājējsertifikātu sagatavo angļu vai franču valodā.

               8. Katra puse nodrošina, ka

               (a)pārsūtītājs aizstājējpaziņojumā par izcelsmi norāda:

               (1)visas tās ziņas par pārsūtītajiem produktiem, kas bija norādītas sākotnējā izcelsmes apliecinājumā;

               (2)datumu, kad sagatavots sākotnējais izcelsmes apliecinājums;

               (3)sākotnējā izcelsmes apliecinājumā iekļautās ziņas, tostarp attiecīgā gadījumā informāciju par kumulāciju, kas piemērota precēm, uz kurām attiecas paziņojums par izcelsmi;

               (4)vārdu/nosaukumu, adresi un savu reģistrētā eksportētāja numuru;

               (5)saņēmēja vārdu/nosaukumu un pilnu adresi Savienībā vai Šveicē;

               (6)datumu un vietu, kur sagatavots paziņojums par izcelsmi vai izdots izcelsmes sertifikāts;

               (b)katrā aizstājējpaziņojumā par izcelsmi izdara atzīmi “Replacement statement” vai “Attestation de remplacement”;

               (c)neatkarīgi no sākotnējā sūtījumā iekļauto noteiktas izcelsmes produktu vērtības aizstājējpaziņojumus par izcelsmi sagatavo pārsūtītāji, kuri reģistrēti elektroniskajā izcelsmes pašsertifikācijas sistēmā, ko īsteno eksportētāji un ko sauc par reģistrēto eksportētāju (REX) sistēmu;

               (d)ja izcelsmes apliecinājums tiek aizstāts ar citu, pārsūtītājs sākotnējā izcelsmes apliecinājumā norāda:

               (1)datumu, kad sagatavots aizstājējpaziņojums (-i) par izcelsmi, un to preču daudzumu, uz kurām attiecas aizstājējpaziņojums (-i) par izcelsmi;

               (2)pārsūtītāja vārdu/nosaukumu un adresi;

               (3)saņēmēja vai saņēmēju vārdu/nosaukumu un pilnu adresi Savienībā vai Šveicē;

               (e)sākotnējā paziņojumā par izcelsmi ir atzīme “Replaced” vai “Remplacé”;

               (f)izcelsmes apliecinājums ir derīgs divpadsmit mēnešus no tā sagatavošanas datuma.

               (g)Aizstājējpaziņojumus par izcelsmi sagatavo angļu vai franču valodā.

               9. Pārsūtītājs glabā sākotnējos izcelsmes apliecinājumus un izcelsmes aizstājējapliecinājumu kopijas vismaz trīs gadus pēc tā kalendāra gada beigām, kurā izcelsmes aizstājējapliecinājumi tika izdoti vai sagatavoti.

               10. Puses vienojas dalīt REX sistēmas izmaksas saskaņā ar sadarbības kārtību, ko nosaka nosaka pušu kompetentās iestādes.

               11. Visas domstarpības starp pusēm, kas rodas, interpretējot vai piemērojot šo nolīgumu, risina tikai pušu divpusējās sarunas. Ja minētās domstarpības var ietekmēt Norvēģijas un/vai Turcijas intereses, ar tām apspriežas.

               12. Puses ar savstarpēju rakstveida piekrišanu jebkurā laikā var grozīt nolīgumu. Ja to lūdz viena no pusēm, abas puses apspriežas par iespējamiem šā nolīguma grozījumiem. Ja minētie grozījumi var ietekmēt Norvēģijas un/vai Turcijas intereses, ar tām apspriežas. Šādi grozījumi stājas spēkā dienā, par kuru savstarpēji vienojas, pēc tam, kad abas puses ir paziņojušas viena otrai, ka ir izpildītas to attiecīgās iekšējās prasības.

               13. Ja pastāv nopietnas bažas par pienācīgu šā nolīguma darbību, jebkura puse var pārtraukt tā piemērošanu ar nosacījumu, ka otra puse par to ir rakstiski informēta trīs mēnešus iepriekš.

               14. Jebkura no pusēm var izbeigt šā nolīguma darbību ar nosacījumu, ka otra puse par to ir rakstiski informēta trīs mēnešus iepriekš.

               15. 2. punkta pirmo daļu piemēro attiecībā uz materiāliem, kuru izcelsme ir Norvēģijā, tikai tad, ja puses ir noslēgušas līdzīgu nolīgumu ar Norvēģiju un ir paziņojušas viena otrai par šā nosacījuma izpildi.

               16. 2. punkta pirmo daļu piemēro attiecībā uz materiāliem, kuru izcelsme ir Turcijā
                  1
               , tikai tad, ja puses ir noslēgušas līdzīgu nolīgumu ar Turciju un ir paziņojušas viena otrai par šā nosacījuma izpildi.

               17. No dienas, kad stājas spēkā nolīgums starp Šveici un Turciju saskaņā ar šā nolīguma 2. punkta pirmo daļu, un ievērojot savstarpības principu ar Turciju, katra puse var noteikt, ka pušu teritorijā var izdot vai sastādīt izcelsmes aizstājējapliecinājumus produktiem, kas sastāv no materiāliem, kuru izcelsme ir Turcijā un kuri saskaņā ar divpusējo kumulāciju pārstrādāti VPS saņēmējvalstīs.

               18. Šis nolīgums stājas spēkā dienā, par kuru savstarpēji vienojas, pēc tam, kad Savienība un Šveice ir paziņojušas viena otrai par to, ka ir pabeigtas vajadzīgās iekšējās pieņemšanas procedūras. No šā datuma tas aizstāj Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā, kas parakstīts 2000. gada 14. decembrī
                  2
               .

               Būšu pateicīgs, ja apstiprināsiet, ka Jūsu valdība piekrīt iepriekš teiktajam.

               Ja Jūsu valdība piekrīt visam iepriekš minētajam, man ir tas gods ierosināt, ka šī vēstule un Jūsu apstiprinošā atbilde kopā veido Eiropas Savienības un Šveices Konfederācijas nolīgumu.

               Lūdzu, pieņemiet manus visdziļākās cieņas apliecinājumus.

               Eiropas Savienības vārdā –

               B. Vēstule no Šveices

               Godātais kungs!

               Man ir tas gods apstiprināt, ka saņemta Jūsu vēstule, kuras teksts ir šāds.

               1. Eiropas Savienība (“Savienība”) un Šveices Konfederācija (“Šveice”) kā šā nolīguma puses atzīst, ka vispārējās preferenču sistēmas (“VPS”) nolūkos abas puses piemēro līdzīgus izcelsmes noteikumus ar šādiem vispārējiem principiem:

               (a)noteiktas izcelsmes produkta jēdziena definēšana, pamatojoties uz tiem pašiem kritērijiem;

               (b)noteikumi attiecībā uz reģionālu kumulatīvu izcelsmi,

               (c)noteikumi attiecībā uz kumulācijas piemērošanu materiāliem, kuru izcelsme saskaņā ar to VPS izcelsmes noteikumiem ir Savienībā, Šveicē, Norvēģijā vai Turcijā;

               (d)noteikumi attiecībā uz nenoteiktas izcelsmes materiālu vispārēju pielaidi;

               (e)noteikumi attiecībā uz no saņēmējvalsts saņemtu produktu nemainīšanu;

               (f)noteikumi attiecībā uz izcelsmes aizstājējapliecinājumu izdošanu vai sagatavošanu;

               (g)administratīvas sadarbības nepieciešamība ar kompetentām iestādēm saņēmējvalstīs saistībā ar izcelsmes apliecinājumiem.

               2. Eiropas Savienība un Šveice atzīst, ka materiāli, kuru izcelsme attiecīgo VPS izcelsmes noteikumu nozīmē ir Eiropas Savienībā, Šveicē, Norvēģijā vai Turcijā, iegūst jebkuras puses VPS saņēmējvalsts izcelsmi, ja tie minētajā saņēmējvalstī tiek apstrādāti vai pārstrādāti veidā, kas pārsniedz tādu apstrādi vai pārstrādi, kuru uzskata par nepietiekamu, lai produktam piešķirtu noteiktas izcelsmes statusu. Šis apakšpunkts attiecas uz materiāliem, kuru izcelsme ir Norvēģijā un Turcijā un uz kuriem attiecas nosacījumi, kas noteikti attiecīgi 15. un 16. punktā.

               Savienības dalībvalstu un Šveices muitas dienesti nodrošina viens otram nepieciešamo administratīvo sadarbību, īpaši lai vēlāk pārbaudītu izcelsmes apliecinājumus attiecībā uz iepriekšējā daļā minētajiem materiāliem. Ir piemērojami noteikumi par administratīvo sadarbību, kas paredzēti 1972. gada 22. jūlija Nolīguma starp Eiropas Ekonomikas Kopienu un Šveices Konfederāciju 3. protokolā.

               Šā punkta noteikumus nepiemēro produktiem, kuri minēti 1.–24. nodaļā preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētajā sistēmā, ko pieņēmusi Organizācija, kura izveidota ar Briselē 1950. gada 15. decembrī parakstīto Muitas sadarbības padomes izveides konvenciju, (“harmonizētā sistēma”).

               3. Eiropas Savienība un Šveice apņemas akceptēt izcelsmes aizstājējapliecinājumus A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātu formā (“aizstājējsertifikāti”), ko izdevuši otras puses muitas dienesti, un aizstājējpaziņojumus par izcelsmi, ko sagatavojuši otras puses pārsūtītāji, kuri reģistrēti šim nolūkam.

               Katra puse saskaņā ar saviem tiesību aktiem var izvērtēt, vai piešķirt preferenciālu režīmu produktiem, uz ko attiecas izcelsmes aizstājējapliecinājumi.

               4. Pirms izcelsmes aizstājējapliecinājuma izdošanas vai sagatavošanas katra puse nodrošina, ka tiek ievēroti šādi nosacījumi:

               (a)izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izsniegt vai sagatavot tikai tad, ja sākotnējie izcelsmes apliecinājumi ir izdoti vai sagatavoti saskaņā ar Savienībā vai Šveicē spēkā esošajiem tiesību aktiem;

               (b)izcelsmes apliecinājumu vai izcelsmes aizstājējapliecinājumu var aizstāt ar vienu vai vairākiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem, lai no vienas puses otrai pusei nosūtītu visus vai daļu no produktiem, kas norādīti sākotnējā izcelsmes apliecinājumā, tikai tad, ja produkti nav laisti brīvā apgrozībā kādā no pusēm;

               (c)produkti ir palikuši muitas uzraudzībā pārsūtītājas puses teritorijā un nedrīkst būt nekādā veidā mainīti vai pārveidoti, vai pakļauti kādām darbībām, izņemot darbības, ko veic, lai saglabātu tos esošajā stāvoklī (“nemainīšanas princips”);

               (a)ja produkti ir ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu saskaņā ar atkāpi no izcelsmes noteikumiem, ko piešķir viena no pusēm, izcelsmes aizstājējapliecinājumus neizdod vai nesagatavo, ja produkti ir pārsūtīti otrai pusei;

               (b)ja produkti, kas pārsūtāmi uz otras puses teritoriju, ir ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu, izmantojot reģionālo kumulāciju, izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izdot muitas dienesti vai sagatavot pārsūtītāji;

               (c)ja pārsūtītāja puse produktiem, kas pārsūtāmi uz otras puses teritoriju, nav noteikusi preferenciālu režīmu, izcelsmes aizstājējapliecinājumus var izdot muitas dienesti vai sagatavot pārsūtītāji.

               5. 4. punkta c) apakšpunkta nolūkos piemēro šādus nosacījumus.

               Ja pastāv pamatotas šaubas attiecībā uz atbilstību nemainīšanas principam, galamērķa puses muitas dienesti var pieprasīt, lai deklarants iesniedz pierādījumus par atbilstību minētajam principam, ko var izdarīt ar dažādiem līdzekļiem.

               Pēc pārsūtītāja lūguma pārsūtītājas puses muitas dienesti apliecina, ka produkti ir bijuši muitas uzraudzībā, kamēr tie atrodas attiecīgās puses teritorijā, un ka, kamēr produkti ir uzglabāti attiecīgās puses teritorijā, muitas dienesti nav piešķīruši atļauju produktus nekādā veidā mainīt vai pārveidot, vai pakļauti kādām darbībām, izņemot darbības, ko veic, lai saglabātu tos esošajā stāvoklī.

               Ja aizstājējapliecinājums ir aizstājējsertifikāts, galamērķa puses muitas dienesti nedrīkst pieprasīt sertifikātu, kas apliecina manipulācijas neveikšanu, kamēr minētie produkti atradās otras puses teritorijā.

               6. Katra Puse nodrošina, ka

               a)
                     ja izcelsmes aizstājējapliecinājumi atbilst sākotnējiem izcelsmes apliecinājumiem, ko izdevusi vai sagatavojusi kāda Savienības un Šveices VPS saņēmējvalsts, Savienības dalībvalstu un Šveices muitas dienesti viens otram nodrošina pienācīgu administratīvo sadarbību, lai turpmāk pārbaudītu minētos izcelsmes aizstājējapliecinājumus. Pēc galamērķa puses pieprasījuma pārsūtītājas puses muitas dienesti uzsāk un uzrauga attiecīgo sākotnējo izcelsmes apliecinājumu turpmākas pārbaudes procedūru;

               b)
                     ja izcelsmes aizstājējapliecinājumi atbilst sākotnējiem izcelsmes apliecinājumiem, kas izdoti vai sagatavoti kādā valstī, kura saņem VPS tikai no galamērķa puses, šī puse sadarbībā ar saņēmējvalsti veic sākotnējo izcelsmes apliecinājumu turpmākas pārbaudes procedūru. Pārsūtītājas puses muitas dienesti turpmākas pārbaudes procedūras veikšanai iesniedz galamērķa puses muitas dienestiem sākotnējos izcelsmes apliecinājumus, kas atbilst pārbaudāmajiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem vai, attiecīgā gadījumā, sākotnējo izcelsmes apliecinājumu kopijas, kas atbilst pārbaudāmajiem izcelsmes aizstājējapliecinājumiem.

               7. Katra Puse nodrošina, ka

               (a)aizstājējsertifikāta augšējā labajā ailē norāda tās pārsūtītājas valsts nosaukumu, kurā tas ir izdots;

               (b)4. ailē ir jābūt vārdiem "replacement certificate" vai "certificat de remplacement", kā arī izcelsmes sertifikāta A veidlapas sākotnējās izdošanas datumam un kārtas numuram;

               (c)pārsūtītāja vārdu/nosaukumu norāda 1. ailē;

               (d)galīgā saņēmēja vārdu/nosaukumu var norādīt 2. ailē;

               (e)visus datus par pārsūtītiem produktiem, kas norādīti sākotnējā sertifikātā, pārceļ uz 3.–9. aili;

               (f)norādes uz pārsūtītāja rēķinu var sniegt 10. ailē;

               (g)muitas iestāde, kas ir izdevusi atvietotāju apliecību, vizē 11. aili. Iestāde ir atbildīga tikai par atvietotājas apliecības izdošanu. 12. ailē norāda datus par izcelsmes valsti un galamērķa valsti, kas bija norādīti sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā. Pārsūtītājs paraksta izcelsmes sertifikātu 12. ailē. Pārsūtītājs, kas labticīgi parakstās 12. ailē, nav atbildīgs par sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā iekļauto datu precizitāti;

               (h)muitas dienests, kuram pieprasīta aizstājējsertifikāta izdošana, sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapā norāda nosūtīto produktu svaru, numurus un veidu, kā arī attiecīgā aizstājējsertifikāta vai sertifikātu kārtas numurus. attiecīgais muitas dienests vismaz trīs gadus glabā aizstājējsertifikāta pieprasījumu, kā arī sākotnējā izcelsmes sertifikāta A veidlapu.

               (i)Izcelsmes aizstājējsertifikātu sagatavo angļu vai franču valodā.

               8. Katra puse nodrošina, ka

               (a)pārsūtītājs aizstājējpaziņojumā par izcelsmi norāda:

               (1)visas tās ziņas par pārsūtītajiem produktiem, kas bija norādītas sākotnējā izcelsmes apliecinājumā;

               (2)datumu, kad sagatavots sākotnējais izcelsmes apliecinājums;

               (3)sākotnējā izcelsmes apliecinājumā iekļautās ziņas, tostarp attiecīgā gadījumā informāciju par kumulāciju, kas piemērota precēm, uz kurām attiecas paziņojums par izcelsmi;

               (4)vārdu/nosaukumu, adresi un savu reģistrētā eksportētāja numuru;

               (5)saņēmēja vārdu/nosaukumu un pilnu adresi Savienībā vai Šveicē;

               (6)datumu un vietu, kur sagatavots paziņojums par izcelsmi vai izdots izcelsmes sertifikāts;

               (b)katrā aizstājējpaziņojumā par izcelsmi izdara atzīmi “Replacement statement” vai “Attestation de remplacement”;

               (c)neatkarīgi no sākotnējā sūtījumā iekļauto noteiktas izcelsmes produktu vērtības aizstājējpaziņojumus par izcelsmi sagatavo pārsūtītāji, kuri reģistrēti elektroniskajā izcelsmes pašsertifikācijas sistēmā, ko īsteno eksportētāji un ko sauc par reģistrēto eksportētāju (REX) sistēmu;

               (d)ja izcelsmes apliecinājums tiek aizstāts ar citu, pārsūtītājs sākotnējā izcelsmes apliecinājumā norāda:

               (a)datumu, kad sagatavots aizstājējpaziņojums (-i) par izcelsmi, un to preču daudzumu, uz kurām attiecas aizstājējpaziņojums (-i) par izcelsmi;

               (1)pārsūtītāja vārds/nosaukums un adrese;

               (2)saņēmēja vai saņēmēju vārdu/nosaukumu un pilnu adresi Savienībā vai Šveicē;

               (e)sākotnējā paziņojumā par izcelsmi ir atzīme “Replaced” vai “Remplacé”;

               (f)izcelsmes apliecinājums ir derīgs divpadsmit mēnešus no tā sagatavošanas datuma.

               (g)Aizstājējpaziņojumus par izcelsmi sagatavo angļu vai franču valodā.

               9. Pārsūtītājs glabā sākotnējos izcelsmes apliecinājumus un izcelsmes aizstājējapliecinājumu kopijas vismaz trīs gadus pēc tā kalendāra gada beigām, kurā izcelsmes aizstājējapliecinājumi tika izdoti vai sagatavoti.

               10. Puses vienojas dalīt REX sistēmas izmaksas saskaņā ar sadarbības kārtību, ko nosaka nosaka pušu kompetentās iestādes.

               11. Visas domstarpības starp pusēm, kas rodas, interpretējot vai piemērojot šo nolīgumu, risina tikai pušu divpusējās sarunas. Ja minētās domstarpības var ietekmēt Norvēģijas un/vai Turcijas intereses, ar tām apspriežas.

               12. Puses ar savstarpēju rakstveida piekrišanu jebkurā laikā var grozīt nolīgumu. Ja to lūdz viena no pusēm, abas puses apspriežas par iespējamiem šā nolīguma grozījumiem. Ja minētie grozījumi var ietekmēt Norvēģijas un/vai Turcijas intereses, ar tām apspriežas. Šādi grozījumi stājas spēkā dienā, par kuru savstarpēji vienojas, pēc tam, kad abas puses ir paziņojušas viena otrai, ka ir izpildītas to attiecīgās iekšējās prasības.

               13. Ja pastāv nopietnas bažas par pienācīgu šā nolīguma darbību, jebkura puse var pārtraukt tā piemērošanu ar nosacījumu, ka otra puse par to ir rakstiski informēta trīs mēnešus iepriekš.

               14. Jebkura no pusēm var izbeigt šā nolīguma darbību ar nosacījumu, ka otra puse par to ir rakstiski informēta trīs mēnešus iepriekš.

               15. 2. punkta pirmo daļu piemēro attiecībā uz materiāliem, kuru izcelsme ir Norvēģijā, tikai tad, ja puses ir noslēgušas līdzīgu nolīgumu ar Norvēģiju un ir paziņojušas viena otrai par šā nosacījuma izpildi.

               16. 2. punkta pirmo daļu piemēro attiecībā uz materiāliem, kuru izcelsme ir Turcijā
                  3
               , tikai tad, ja puses ir noslēgušas līdzīgu nolīgumu ar Turciju un ir paziņojušas viena otrai par šā nosacījuma izpildi.

               17. No dienas, kad stājas spēkā nolīgums starp Šveici un Turciju saskaņā ar šā nolīguma 2. punkta pirmo daļu, un ievērojot savstarpības principu ar Turciju, katra puse var noteikt, ka pušu teritorijā var izdot vai sastādīt izcelsmes aizstājējapliecinājumus produktiem, kas sastāv no materiāliem, kuru izcelsme ir Turcijā un kuri saskaņā ar divpusējo kumulāciju pārstrādāti VPS saņēmējvalstīs.

               18. Šis nolīgums stājas spēkā dienā, par kuru savstarpēji vienojas, pēc tam, kad Savienība un Šveice ir paziņojušas viena otrai par to, ka ir pabeigtas vajadzīgās iekšējās pieņemšanas procedūras. No šā datuma tas aizstāj Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā, kas parakstīts 2000. gada 14. decembrī
                  4
               .

               Man ir tas gods apstiprināt valdības piekrišanu iepriekš minētajam.

                     (1)
                  Savienība ir izpildījusi šo nosacījumu, publicējot Komisijas paziņojumu saskaņā ar 85. pantu Regulā (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka Kopienas Muitas kodeksa izveides īstenošanas noteikumus, un attiecinot arī uz Turciju divpusējās kumulācijas sistēmu, kura ieviesta ar minēto pantu; OV C134, 15.4.2016., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 38, 8.2.2001., 24. lpp.

                     (3)
                  Savienība ir izpildījusi šo nosacījumu, publicējot Komisijas paziņojumu saskaņā ar 85. pantu Regulā (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka Kopienas Muitas kodeksa izveides īstenošanas noteikumus, un attiecinot arī uz Turciju divpusējās kumulācijas sistēmu, kura ieviesta ar minēto pantu; OV C134, 15.4.2016., 1. lpp.

                     (4)
                  OV L 38, 8.2.2001., 24. lpp.