Svarīgs juridisks paziņojums

|

52008PC0477

Priekšlikums Padomes regula, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 74/2004, ar ko Indijas izcelsmes kokvilnas gultasveļas importam nosaka galīgo kompensācijas maksājumu  /* COM/2008/0477 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 18.7.2008COM(2008) 477 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES REGULA,ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 74/2004, ar ko Indijas izcelsmes kokvilnas gultasveļas importam nosaka galīgo kompensācijas maksājumu(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. PRIEKšLIKUMA KONTEKSTS-  Priekšlikuma pamatojums un mērķiŠis priekšlikums attiecas uz to, kā procedūrā attiecībā uz Indijas izcelsmes kokvilnas gultasveļas importu piemēro Padomes Regulu (EK) Nr. 2026/97 (1997. gada 6. oktobris) par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 461/2004 (2004. gada 8. marts), (“pamatregula”).-  Vispārīgais kontekstsŠis priekšlikums sagatavots, īstenojot pamatregulu un veicot izmeklēšanu saskaņā ar pamatregulā noteiktajām pamatprasībām un procedūras prasībām.-  Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomāAr Padomes Regulu (EK) Nr. 74/2004[1], kas grozīta ar Padomes Regulām (EK) Nr. 2143/2004[2], Nr. 122/2006[3] un Nr. 1840/2006[4], Indijas izcelsmes kokvilnas gultasveļas importam noteikts galīgais kompensācijas maksājums.Priekšlikums piešķirt jauna ražotāja eksportētāja statusu jaunajiem eksportētājiem uz Kopienu.-  Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiemNepiemēro.2. APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS-  Apspriešanās ar ieinteresētajām personāmPieprasījuma iesniedzēji un Kopienas ražošanas nozare ir informēti par pārbaudes konstatējumiem, un tiem bija iespēja iesniegt komentārus.-  Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošanaNeatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs.-  Ietekmes novērtējumsŠis priekšlikums ir sagatavots, īstenojot pamatregulu.Pamatregulā nav paredzēts vispārējs ietekmes novērtējums, bet sniegts pilnīgs vērtējamo nosacījumu uzskaitījums.3. PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI-  Ierosināto pasākumu kopsavilkumsPadome ar Regulu (EK) Nr. 74/2004 noteica galīgo kompensācijas maksājumu Indijas izcelsmes kokvilnas gultasveļas importam Kopienā.Sākotnējā izmeklēšanā, ņemot vērā, ka Indijā ir daudz attiecīgā ražojuma eksportētāju/ražotāju, izveidoja ražotāju eksportētāju izlasi. Uzņēmumiem, kuri bija iekļauti izlasē, noteica individuālās maksājuma likmes, kas svārstās no 4,4 % līdz 10,4 %, savukārt citiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās, bet netika iekļauti izlasē, noteica maksājuma likmi 7,6 % apmērā. Atlikušo maksājuma likmi 10,4% apmērā noteica uzņēmumiem, kuri nepieteicās izmeklēšanai vai arī nesadarbojās izmeklēšanā.Padomes Regulas (EK) Nr. 74/2004 2. pants Indijas eksportētājiem/ražotājiem, kuri atbilda minētajā pantā noteiktajiem kritērijiem, paredzēja tādas pašas iespējas kā tiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās, bet netika iekļauti izlasē (“jaunpienācēja statuss”).Padomes Regula (EK) Nr. 74/2004 ir grozīta trīsreiz: ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2143/2004, Padomes Regulu (EK) Nr. 122/2006 un Padomes Regulu (EK) Nr. 1840/2006. Ar visām trim regulām Indijas ražotāju eksportētāju sarakstam regulas pielikumā pievienoja to uzņēmumu nosaukumus, kuri eksportēja attiecīgo Indijas izcelsmes ražojumu un kuri atbilda Padomes Regulā (EK) Nr. 74/2004 minētajiem kritērijiem.Divi no divdesmit Indijas eksportētājiem/ražotājiem, kuri pieprasīja jaunpienācēja statusu, iesniedza pierādījumus, kas tika uzskatīti par pietiekamiem, lai grozītu Padomes Regulu (EK) Nr. 74/2004, iekļaujot to nosaukumus uzņēmumu sarakstā, uz kuriem attiecas vidējā svērtā maksājuma likme 7,6 % apmērā.Tāpēc Padomei tiek ierosināts pieņemt šeit pievienoto priekšlikumu regulai, kas pēc iespējas drīz jāpublicē Oficiālajā Vēstnesī .-  Juridiskais pamatsPadomes Regula (EK) Nr. 2026/97 (1997. gada 6. oktobris) par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 461/2004 (2004. gada 8. marts).-  Subsidiaritātes principsPriekšlikums ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro.-  Proporcionalitātes principsPriekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ.Rīcības forma ir aprakstīta iepriekš minētajā pamatregulā un neparedz valstu lēmumus.Netiek prasīts norādīt, kā līdz minimumam samazina un proporcionāli priekšlikuma mērķim sadala Kopienas, valstu valdību, reģionālo un vietējo varas iestāžu, uzņēmēju un pilsoņu finansiālo un administratīvo slogu.-  Juridisko instrumentu izvēleIerosinātais juridiskais instruments: regula.Citi instrumenti nebūtu piemēroti šāda iemesla dēļ.Iepriekš minētā pamatregula neparedz alternatīvas.4. IETEKME UZ BUDžETUPriekšlikums neietekmē Kopienas budžetu.PriekšlikumsPADOMES REGULA,ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 74/2004, ar ko Indijas izcelsmes kokvilnas gultasveļas importam nosaka galīgo kompensācijas maksājumuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 2026/97 (1997. gada 6. oktobris) par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis[5], (“pamatregula”),ņemot vērā 2. pantu Padomes Regulā (EK) Nr. 74/2004 (2004. gada 13. janvāris), ar ko Indijas izcelsmes kokvilnas gultas veļas importam nosaka galīgo kompensācijas maksājumu[6];ņemot vērā priekšlikumu, ko Komisija iesniedza pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju,tā kā:A. IEPRIEKŠĒJĀ PROCEDŪRA(1) Ar Regulu (EK) Nr. 74/2004[7] (“sākotnējā regula”) Padome noteica galīgo kompensācijas maksājumu Indijas izcelsmes kokvilnas gultasveļas importam Kopienā ar KN kodiem ex 6302 21 00 ( TARIC kodi 6302 21 00 81, 6302 21 00 89), ex 6302 22 90 ( TARIC kods 6302 22 90 19), ex 6302 31 00 ( TARIC kods 6302 31 00 90) un ex 6302 32 90 ( TARIC kods 6302 32 90 19). Ievērojot to, ka Indijā ļoti daudzi attiecīgā ražojuma ražotāji eksportētāji sadarbojās, saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 2026/97 (“pamatregula”)[8] 27. pantu tika izveidota ražotāju eksportētāju izlase, un izlasē iekļautajiem uzņēmumiem tika noteikta individuālā maksājuma likme no 4,4 % līdz 10,4 %, savukārt citiem, izlasē neiekļautiem, uzņēmumiem, kuri sadarbojās, piemēroja maksājuma likmi 7,6 % apmērā. Visiem pārējiem uzņēmumiem noteica atlikušo maksājuma likmi 10,4 % apmērā.(2) Padomes Regulas (EK) Nr. 74/2004 2. pants nosaka, ja kāds jauns Indijas ražotājs eksportētājs iesniedz Komisijai pietiekamus pierādījumus par to, ka tas izmeklēšanas periodā (no 2001. gada 1. oktobra līdz 2002. gada 30. septembrim) neeksportēja uz Kopienu ražojumus, kas aprakstīti 1. panta 1. punktā, (“pirmais kritērijs”), ka tas nav saistīts ne ar vienu eksportētāju vai ražotāju Indijā, uz kuru attiecas minētās regulas noteiktie antisubsidēšanas pasākumi, (“otrais kritērijs”) un ka tas ir faktiski eksportējis attiecīgo ražojumu uz Kopienu pēc izmeklēšanas perioda, uz kura pamatoti pasākumi, vai ka tas ir uzņēmies neatceļamas līgumsaistības eksportēt ievērojamu ražojumu daudzumu uz Kopienu, (“trešais kritērijs”), tad minētās regulas 1. panta 3. punktu var grozīt, nosakot jaunam ražotājam eksportētājam maksājuma likmi, kas piemērojama izlasē neiekļautiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās, t. i., 7,6%.(3) Sākotnējā regula ir grozīta trīsreiz, proti, ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2143/2004[9], ar Padomes Regulu (EK) Nr. 122/2006[10] un Padomes Regulu (EK) Nr. 1840/2006[11]. Visas trīs regulas ir papildinājušas pielikumu ar to uzņēmumu nosaukumiem, kuri eksportē attiecīgo ražojumu un kuri atbilst sākotnējā regulā noteiktajiem kritērijiem.B. JAUNO EKSPORTĒTĀJU/RAŽOTĀJU PIEPRASĪJUMI(4) Divdesmit Indijas uzņēmumi pieprasīja, lai tiem piešķirtu tādu pašu statusu, kāds piešķirts uzņēmumiem, kuri sadarbojās sākotnējā izmeklēšanā, bet kuri kopš iepriekšējās grozītās regulas publicēšanas nav iekļauti izlasē, (“jaunpienācēja statuss”).(5) Pieprasījumu iesniedza šie 20 uzņēmumi.Pieprasījuma iesniedzējs uzņēmums | Pilsēta |K.K.P. Textiles Limited | Tamil Nadu |Kashmiri Lal Tarun Khanna PVT LTD | Amritsar |Premier Polyweaves Private Limited | Coimbatore |Home Fashions International | Kerala |Y.J. Enterprises | Mumbai |KaLaM Designs | Ahmedabad |Himatsingka Linens | Bangalore |S.K.T. Textile Mills | Coimbatore |Shetty Garments Private Ltd. | Mumbai |TAVOY Workwear | Mumbai |Orient Craft Limited | Haryana |GHCL Limited | Gujarat |Indo Count Industries Limited | Mumbai |Vijayeswari Textiles Limited | Coimbatore |Nest Exim | Mumbai |Prakash Textiles | Coimbatore |Prakash Woven Private Limited. | Coimbatore |Sotexpa Qualidis Textiles India Private Ltd | Coimbatore |BKS Textiles Pvt. Ltd | Coimbatore |JDA Textiles | Chennai |(6) Vienpadsmit uzņēmumi neatbildēja uz anketas jautājumiem, kas bija paredzēta, lai pārbaudītu, vai tie atbilst Padomes Regulas (EK) Nr. 74/2004 2. pantā izklāstītajiem nosacījumiem, tāpēc to pieprasījums bija jānoraida.(7) Pārējie deviņi uzņēmumi iesniedza pilnībā aizpildītu anketu, tāpēc tika izvērtēts, vai tiem piešķirams jaunpienācēja statuss.(8) Tiek uzskatīts, ka pierādījumi, ko iesniedza divi no iepriekš minētajiem Indijas eksportētājiem/ražotājiem, ir pietiekami, lai atzītu tos par atbilstīgiem sākotnējā regulā noteiktajiem kritērijiem un noteiktu tiem maksājuma likmi, kas piemērojama izlasē neiekļautiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās, t. i., 7,6%, un lai tādēļ tos pievienotu ražotāju eksportētāju sarakstam pielikumā Padomes Regulai (EK) Nr. 74/2004, kas grozīta ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2143/2004, Padomes Regulu (EK) Nr. 122/2006 un Padomes Regulu (EK) Nr. 1840/2006.(9) Pārējo septiņu uzņēmumu pieprasījumu saņemt jauna ražotāja eksportētāja statusu noraidīja šādu iemeslu dēļ.(10) Septiņi uzņēmumi neiesniedza pierādījumus, ka pēc izmeklēšanas perioda tie eksportējuši attiecīgo ražojumu uz EK vai ka tiem bijušas neatceļamas līgumsaistības eksportēt ievērojamus attiecīgā ražojuma daudzumus uz EK. Tādējādi tie neatbilst trešajam kritērijam.(11) Viens uzņēmums par attiecīgo periodu neiesniedza pārdošanas virsgrāmatu un tādējādi nespēja pierādīt, ka izmeklēšanas periodā nav eksportējis attiecīgo ražojumu. Tika konstatēts, ka kāds cits uzņēmums izmeklēšanas periodā ir eksportējis attiecīgo ražojumu. Tādējādi šie uzņēmumi neatbilst pirmajam kritērijam.(12) Viens uzņēmums nosūtīja atbildes uz anketas jautājumiem pēc termiņa beigām, un pieprasījumam nebija pievienoti ļoti svarīgi dokumenti. Kāds cits uzņēmums neatbildēja uz vēstuli, kurā tika aicināts sniegt vairāk informācijas. Tādējādi šie divi uzņēmumi nesniedza pietiekamus pierādījumus, ka tie atbilst sākotnējā regulā noteiktajiem kritērijiem.(13) Visbeidzot tika konstatēts, ka viens uzņēmums ir saistīts ar uzņēmumu, kurš ir minēts sākotnējā regulā, tāpēc pieprasījums par jaunpienācēja statusu tika noraidīts, jo tas neatbilda otrajam kritērijam.(14) Uzņēmumi, kuriem nenoteica jaunpienācēja statusu, tika informēti par šāda lēmuma iemesliem, un tiem tika dota iespēja paust viedokli rakstveidā.(15) Visa ieinteresēto personu iesniegtā informācija un argumenti tika analizēti un, ja tie bija pamatoti, pilnībā ņemti vērā,IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.1. pantsPadomes Regulas (EK) Nr. 74/2004 pielikumā sniegtajā Indijas ražotāju sarakstā iekļauj šādus uzņēmumus:Uzņēmums | Pilsēta |Home Fashions International | Kerala |GHCL Ltd. | Gujarat |2. pantsŠī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē, […]Padomes vārdā —priekšsēdētājs […] [1] OV L 12, 17.1.2004., 1. lpp.[2] OV L 370, 17.12.2004., 1. lpp.[3] OV L 22, 26.1.2006., 3. lpp.[4] OV L 355,15.12.2006., 4. lpp.[5] OV L 288, 21.10.1997., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 461/2004 (OV L 77, 13.3.2004., 12. lpp.).[6] OV L 12, 17.1.2004., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1840/2006 (OV L 355, 15.12.2006., 4. lpp.).[7] OV L 12, 17.1.2004., 1. lpp.[8] Padomes Regula (EK) Nr. 2026/97 (OV L 228, 21.10.1997., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 461/2004 (OV L 77, 13.3.2004., 12. lpp.).[9] OV L 370, 17.12.2004., 1. lpp.[10] OV L 22, 26.1.2006., 3. lpp.[11] OV L 355, 15.12.2006., 4. lpp.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0753

Priekšlikums Padomes regula par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu dažām laineru kuģniecības uzņēmumu nolīgumu, lēmumu un saskaņotu darbību kategorijām (konsorcijiem) (Kodificēta versija)  /* COM/2007/0753 galīgā redakcija - CNS 2007/0265 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 27.11.2007COM(2007) 753 galīgā redakcija2007/0265 (CNS)PriekšlikumsPADOMES REGULApar Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu dažām laineru kuģniecības uzņēmumu nolīgumu, lēmumu un saskaņotu darbību kategorijām (konsorcijiem) (Kodificēta versija)(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. Tautu Eiropas kontekstā Komisija piešķir lielu nozīmi Kopienas tiesību vienkāršošanai un skaidrošanai, lai tās padarītu skaidrākas un pieejamākas parastajam pilsonim, tādējādi sniedzot viņam jaunas iespējas un izdevību izmantot tam piešķirtās īpašās tiesības.Šo mērķi nevar sasniegt kamēr daudzie noteikumi, kas tikuši grozīti vairākas reizes, bieži diezgan būtiski, paliek izkaisīti, tādā veidā, ka tie jāmeklē daļēji oriģinālajā dokumentā un daļēji vēlākajos grozošajos dokumentos. Tādējādi, lai identificētu šībrīža noteikumus, ir vajadzīgs nozīmīgs pētījums, kas salīdzina dažādus instrumentus.Šajā sakarā to noteikumu kodifikācija, kas bieži tikuši grozīti, ir arī svarīga, lai Kopienas tiesības būtu skaidras un caurskatāmas.2. Tādējādi, Komisija 1987. gada 1. aprīlī nolēma[1] sniegt rīkojumus saviem darbiniekiem, ka visiem tiesību aktiem jābūt kodificētiem ne vēlāk kā pēc desmit grozījumiem, uzsverot, ka šī ir minimālā prasība un ka struktūrām jācenšas kodificēt pat īsākos laika posmos tekstus par kuriem tās ir atbildīgas, lai nodrošinātu, ka Kopienas noteikumi ir skaidri un viegli saprotami.3. Edinburgas Eiropadomes (1992. g. decembris) prezidentūras secinājumi to apstiprināja[2], uzsverot kodifikācijas nozīmi, jo tā nodrošina piemērojamo tiesību skaidrību attiecībā uz to, kādas tiesības attiecīgam jautājumam piemērojamas attiecīgajā laikā.Kodifikācija jāveic pilnīgā atbilstībā parastajai Kopienas likumdošanas procedūrai.Ņemot vērā to, ka nekādas izmaiņas pēc būtības nevar tikt veiktas dokumentos, kurus skar kodifikācija , Eiropas Parlaments, Padome un Komisija ir nolēmuši ar 1994. gada 20. decembra Starpinstitūciju vienošanos, ka var izmantot pasteidzinātu procedūru kodifikācijas dokumentu paātrinātai pieņemšanai.4. Šī priekšlikuma mērķis ir uzņemties Padomes 1992. gada 25. februāra Regulas (EEK) 479/92 par Līguma 85. panta 3. punkta piemērošanu dažām laineru kuģniecības uzņēmumu nolīgumu, lēmumu un saskaņotu darbību kategorijām (konsorcijiem)[3] kodifikāciju. Jaunā regula pārņems dažādos tajā ietvertos aktus[4]; šis priekšlikums pilnībā saglabā kodificēto aktu saturu un līdz ar to tikai apkopo tos ar tādiem formāliem grozījumiem , ko prasa pats kodifikācijas pasākums.5. Kodifikācijas priekšlikums tika izstrādāts pamatojoties uz iepriekšēju Regulas (EEK) 479/92 un tās grozošo aktu konsolidāciju visās oficiālajās valodās, ko veica Eiropas Kopienu Oficiālo publikāciju birojs ar datu apstrādes sistēmas palīdzību. Ja pantiem ir piešķirti jauni numuri, atbilstību veco un jauno numuru starpā parāda tabulā, kas atrodas kodificētās regulas II pielikumā.ê 479/92 (pielāgots)2007/0265 (CNS)PriekšlikumsPADOMES REGULApar Līguma Ö 81. Õ panta 3. punkta piemērošanu dažām laineru kuģniecības uzņēmumu nolīgumu, lēmumu un saskaņotu darbību kategorijām (konsorcijiem)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā Ö 83. Õ pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[5],ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[6],tā kā:ê1.  Padomes 1992. gada 25. februāra Regula 479/92 par Līguma 85. panta 3. punkta piemērošanu dažām laineru kuģniecības uzņēmumu nolīgumu, lēmumu un saskaņotu darbību kategorijām (konsorcijiem)[7] ir vairākas reizes būtiski grozīta[8]. Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā regula ir jākodificē.ê 479/92 1. apsvērums (pielāgots)2.  Līguma Ö 81. Õ panta 1. punktu saskaņā ar Ö 81. Õ panta 3. punktu var pasludināt par nepiemērojamu nolīgumu, lēmumu un saskaņotu darbību kategorijām, ja tiek pildīti Ö 81. Õ panta 3. punkta nosacījumi.ê 479/92 2. apsvērums (pielāgots)3.  Saskaņā ar Līguma Ö 83. Õ pantu noteikumi Līguma Ö 81. Õ panta 3. punkta Ö piemērošanas noteikumi Õ jāpieņem ar regulu Ö vai direktīvu Õ. Saskaņā ar Ö Līguma 83. Õ panta 2. punkta b) apakšpunktu Ö minētajiem noteikumiem Õ ir jānosaka Ö Līguma 81. Õ panta 3. punkta piemērošanas Ö kārtība Õ, gan ievērojot vajadzību nodrošināt efektīvu pārraudzību, gan arī, cik vien iespējams, vienkāršojot Ö administratīvo Õ pārvaldi. Saskaņā ar Ö Līguma 83. Õ panta 2. punkta d) apakšpunktu Ö minētajiem noteikumiem Õ ir jānosaka attiecīgās Komisijas un Tiesas funkcijas.ê 479/92 3. apsvērums4.  Līnijsatiksme ir kapitāla ietilpīga nozare. Konteinerizēšana ir palielinājusi vajadzību sadarboties un racionalizēt. Dalībvalstu jūras kuģniecības nozarei ir jāpanāk pietiekama ekonomija, lai veiksmīgi konkurētu pasaules līnijsatiksmes tirgū.ê 479/925.  Konsorciju piedāvāto kuģniecības pakalpojumu izmantotāji var gūt daļu ražīguma un pakalpojumu uzlabošanās augļu, piemēram, palielinoties regularitātei, samazinoties izmaksām, ko atļauj labāks jaudas izmantojums, kā arī augot pakalpojumu kvalitātei uzlabotu kuģu un aprīkojuma dēļ.ê 479/92 8. un 9. apsvērumi (pielāgots)6.  Komisijai būtu Ö jābūt pilnvarotai Õ regulā pasludināt, ka Līguma Ö 81. Õ panta 1. punkta noteikumi neattiecas uz dažām konsorciju nolīgumu, lēmumu un saskaņotu darbību kategorijām, lai atvieglotu uzņēmumu sadarbību ekonomiski vēlamos veidos un bez nelabvēlīgas ietekmes no konkurences politikas viedokļa. Komisijai, cieši un pastāvīgi sadarbojoties ar dalībvalstu kompetentajām iestādēm, būtu jāvar precīzi noteikt šo atbrīvojumu darbības jomas un to nosacījumus.ê 479/92 10. apsvērums7.  Konsorciji līnijsatiksmes nozarē ir specializēti un sarežģīti kopuzņēmumi. Ir daudzi dažādi konsorciju nolīgumi, kas darbojas dažādos apstākļos. Konsorcija darbības joma, dalībnieki, darbība un nosacījumi bieži mainās. Tāpēc būtu jāuzliek Komisijai pienākums periodiski noteikt konsorcijus, kam būtu jāpiemēro grupas atbrīvojums.ê 479/92 11. apsvērums (pielāgots)8.  Lai nodrošinātu, ka visi Līguma Ö 81. Õ panta 3. punkta nosacījumi ir izpildīti, uz grupu atbrīvojumiem būtu jāattiecina nosacījumi, lai jo īpaši nodrošinātu, ka taisnīga daļa no peļņas tiks nosūtītājiem un ka netiks likvidēta konkurence,ê 479/92IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.1. pantsê 479/92 (pielāgots)1. Komisija var ar regulu un saskaņā ar Līguma Ö 81. Õ panta 3. punktu pasludināt, ka Līguma Ö 81. Õ panta 1. punkts nav piemērojams starp uzņēmumiem noslēgtu nolīgumu, uzņēmumu apvienību lēmumu un saskaņotu darbību dažām kategorijām, kuru mērķis ir veicināt vai izveidot sadarbību jūras satiksmes kopējā apkalpošanā starp līnijsatiksmes kuģniecībām, lai racionalizētu apkalpošanu ar tehniskiem, ekspluatācijas vai komerciāliem pasākumiem, izņemot cenu noteikšanu (konsorcijiem).2. Ö Saskaņā Õ ar 1. punktu Ö pieņemtā regula Õ, nosaka nolīgumu, lēmumu un saskaņotu darbību kategorijas, uz ko tā attiecas, kā arī norāda nosacījumus un saistības, saskaņā ar ko, atbilstīgi Līguma Ö 81. Õ panta 3. punktam, tos uzskata par atbrīvotiem no Ö minētā Õ panta 1. punkta piemērošanas.ê 479/922. pants1. Saskaņā ar 1. punktu pieņemto regulu piemēro piecus gadus pēc tās spēkā stāšanās dienas.2. Regulu var atcelt vai grozīt, ja ir mainījušies apstākļi attiecībā uz kādu no faktiem, kas bijuši būtiski tās pieņemšanai.3. pantsSaskaņā ar 1. punktu pieņemtā regulā var iekļaut noteikumu, kurā norādīts, ka to piemēro ar atpakaļejošu spēku attiecībā uz nolīgumiem, lēmumiem un saskaņotām darbībām, kas pastāvējuši šādas regulas spēkā stāšanās dienā, ar noteikumu, ka tie atbilst attiecīgās regulas nosacījumiem.ê 1994. gada pievienošanās akts, 29. pants un I pielikums, 56. lpp. (pielāgots)4. pantsRegulā atbilstīgi 1. panta noteikumiem var noteikt, ka Līguma Ö 81. Õ panta 1. punktā minēto aizliegumu nepiemēro Ö minētās regulas noteiktajā laika posmā Õ nolīgumiem, lēmumiem un saskaņotām darbībām, kas jau pastāv Ö 1995. gada 1. janvārī Õ, uz ko sakarā ar Austrijas, Somijas un Zviedrijas pievienošanos attiecas Ö 81. Õ panta 1. punkts Ö un, kas neatbilst 81. panta 3. punkta nosacījumiem Õ. Šo pantu tomēr nepiemēro līgumiem, lēmumiem un saskaņotām darbībām, uz ko Ö 1995. gada 1. janvārī Õ jau attiecās EEZ Līguma 53. panta 1. punkts.ê 479/92 4. pants (pielāgots)5. pantsÖ Pirms 1. pantā minētās Õ regulas pieņemšanas Ö Komisija Õ publicē tās projektu, ļaujot visām attiecīgajām personām un organizācijām iesniegt apsvērumus Komisijas noteiktā saprātīgā termiņā, kas nav mazāks par vienu mēnesi.ê 1/2003 42. pants 1. punkts (pielāgots)6. pantsPirms regulas projekta publicēšanas un pirms regulas pieņemšanas Ö , piemērojot 1. pantu, Õ Komisija konsultējas ar Ö Aizliegtu vienošanos un dominējoša stāvokļa Õ padomdevēju komiteju, kas minēta Padomes 2002. gada 16. decembra Regulā (EK) Nr. 1/2003.ê7 . pantsRegulu (EEK) Nr. 479/92 atceļ.Atsauces us atcelto regulu uzskata par atsaucēm uz šo regulu un lasa saskaņā ar atbilstības tabulu, kas atrodas II pielikumā.ê 479/92 7. pants (pielāgots)8. pantsŠī regula stājas spēkā Ö divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī Õ.ê 479/92 (pielāgots)Šī regula Ö uzliek saistības Õ kopumā un Ö ir Õ tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē,Padomes vārdāPriekšsēdētājséI PIELIKUMSAtceltā regula ar sekojošo grozījumu sarakstuPadomes Regula (EEK) Nr. 479/92 (OV L 55, 29.2.1992., 3. lpp.) |Padomes Regula (EK) Nr. 1/2003 (OV L 1, 4.1.2003., 1. lpp.) | Tikai 42. pants |1994. gada Pievienošanās akts, 29. pants un I pielikums, IIIA.4 punkts (OV L 241, 29.8.1994., 56. lpp.). |_____________II PIELIKUMSATBILSTīBAS TABULAREGULA (EEK) Nr. 479/92 | Šī regula |1., 2. un 3. pants | 1., 2. un 3. pants |3. a pants | 4. pants |4. pants | 5. pants |5. pants | 6. pants |– | 7. pants |7. pants | 8. pants |– | I pielikums |– | II pielikums |_____________[1] KOM(87) 868 PV.[2] Skat. Secinājumu A daļas 3. pielikumu.[3] Izstrādāts atbilstīgi Komisijas Paziņojumam Eiropas Parlamentam un Padomei – Acquis communautaire kodifikācija, KOM(2001) 645 galīgā redakcija.[4] Skat. šī priekšlikuma I pielikumu.[5] OV C […], […], […].[6] OV C […], […], […].[7] OV L 55, 29.2.1992., 3. lpp. Regula, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1/2003 (OV L 1, 4.1.2003., 1. lpp.).[8] Skat. I pielikumu.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0517

Priekšlikums Padomes regula, ar ko 2010. gadam nosaka konkrētu zivju krājumu zvejas iespējas un ar tām saistītus nosacījumus, kuri piemērojami Melnajā jūrā  /* COM/2009/0517 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 5.10.2009COM(2009) 517 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES REGULA,ar ko 2010. gadam nosaka konkrētu zivju krājumu zvejas iespējas un ar tām saistītus nosacījumus, kuri piemērojami Melnajā jūrāPASKAIDROJUMA RAKSTS1. PRIEKšLIKUMA KONTEKSTSPriekšlikuma mērķiŅemot vērā Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos ES 2007. gada 1. janvārī un turpinot 2008. un 2009. gadā īstenotos krājumu saglabāšanas pasākumus, ar šo priekšlikumu iecerēts noteikt dalībvalstīm komerciāli vissvarīgāko zivju krājumu zvejas iespējas un ar tām saistītos nosacījumus Melnajā jūrā 2010. gadā.Vispārīgais kontekstsPadomes 2002. gada 20. decembra Regulā (EK) Nr. 2371/2002 par zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku ir noteikts, ka kopējā zivsaimniecības politika garantē ūdeņu dzīvo resursu izmantošanu, kura nodrošina ilgtspējīgus ekonomiskos, vides un sociālos apstākļus. Šo mērķu sasniegšanai ir svarīgi katru gadu noteikt zvejas iespējas, tās izsakot kopējās pieļaujamās nozvejas (KPN), kvotu un zvejas piepūles limitu veidā.Zvejas iespējas un ar tām saistītie nosacījumi attiecībā uz Melno jūru Kopienas tiesību aktos pirmo reizi tika noteikti 2008. gadā.Šie pārvaldības pasākumi, kurus Kopienas līmenī pirmoreiz pieņēma attiecībā uz Melno jūru, saskaņā ar piesardzīgo pieeju aicina valdības, ieinteresētās personas un zinātniekus pilnveidot nozveju un izkrāvumu kontroles pasākumus, kā arī uzlabot zinātniskās un ekonomiskās analīzes vajadzībām vākto datu kvalitāti.Turklāt šie pasākumi padarīs stingrāku Kopienas nostāju sarunās, kas nākotnē varētu tikt risinātas reģionālā zvejniecības pārvaldības organizācijā, kura apvienotu visas Melnās jūras valstis.Kamēr ar daudzpusēju vienošanos reģionā nav izveidota labāka un visaptveroša pārvaldības pasākumu sistēma, kuras mērķis ir zvejniecības ilgtspējība, ar šo priekšlikumu 2010. gadam ierosināto saglabāšanas pasākumu pamatā ir 4. un 5. punkts un 7.–9. punkts Komisijas paziņojumā “Apspriešanās par zvejas iespējām 2010. gadam”[1].Padome regulas priekšlikumu varētu pieņemt 2009. gada oktobrī.Priekšlikumā paredzēti pārvaldības pasākumi, ar kuriem nosaka Kopienas KPN un kvotas, kā arī ar tām saistītos tehniskos pasākumus.Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomāZvejniecību mērogā izstrādātu un daudzpusēji pieņemtu saglabāšanas pasākumu patlaban nav.Šis priekšlikums turpina darbu, kas iesākts ar 2009. gadam izstrādāto regulu (Padomes 2008. gada 10. novembra Regula (EK) Nr. 1139/2008).Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiemIerosinātie pasākumi ir izstrādāti saskaņā ar kopējās zivsaimniecības politikas mērķiem un atbilst Kopienas politikai ilgtspējīgas attīstības jomā.2. APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMSApspriešanās ar ieinteresētajām personāmDivām attiecīgajām dalībvalstīm ir zināms, ka Komisija gatavo krājumu saglabāšanas pasākumus Melnajai jūrai, ievērojot Komisijas paziņojumā “Apspriešanās par zvejas iespējām 2010. gadam” izklāstītos principus.Jūrlietu un zivsaimniecības ģenerāldirektorāts 2009. gada 5. jūnijā aicināja Rumānijas un Bulgārijas zivsaimniecības lietu padomniekus uz apspriešanos par to, kā ZZTEK pavasara ziņojums ietekmēs Padomes Regulā (EK) Nr. 1139/2008 paredzēto akmeņplekstes KPN pārskatīšanu, kura tiek veikta gada gaitā. Abas minētās dalībvalstis atbildēja rakstveidā un ir kopīgi vienojušās prasīt palielināt akmeņplekstes KPN līdz 130 tonnām.Ņemot vērā ZZTEK 2009. gada 17. jūlija paziņojumu, akmeņplekstes KPN palielināšanas iespēja ir pilnībā jāizslēdz. Tomēr pagaidām jautājums vēl nav konkrēti apspriests ar abu attiecīgo dalībvalstu valdību un ieinteresētajām personām. Šādas apspriedes ir ieplānotas 2009. gada septembra sākumā.Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošanaZivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komiteja (ZZTEK) 2009. gada martā un jūlijā sasauca divas darba grupas, kurās darbojās zinātnieki no Melnās jūras reģiona valstīm (Bulgārija, Rumānija, Turcija un Ukraina). Šīs darba grupas sagatavoja ziņojumus par brētliņas un akmeņplekstes krājumiem Melnajā jūrā, īpašu uzmanību pievēršot Kopienas ūdeņiem. Ziņojumus iesniedza Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komitejai (ZZTEK), kura 2009. gada aprīļa plenārsēdē izskatīja jautājumu par akmeņplekstes zvejniecību Melnajā jūrā, bet jūlija sesijā, kura notika Kopenhāgenā 2009. gada 13.–17. jūlijā, — par brētliņas un akmeņplekstes zvejniecību Melnajā jūrā.Zinātnisko ieteikumu par zvejas iespējām Melnajā jūrā 2010. gadā[2] Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komiteja (ZZTEK) sniedza 2009. gada 17. jūlijā.ZZTEK atzīmē, ka saskaņā ar Komisijas paziņojumu “Apspriešanās par zvejas iespējām 2010. gadam” akmeņplekstes krājums būtu klasificējams 10. kategorijā, un tas nozīmē, ka akmeņplekstes KPN būtu jāsamazina vismaz par 25 % salīdzinājumā ar Kopienas 2009. gada KPN jeb no 100 tonnām uz 75 tonnām. Jāīsteno krājuma atjaunošanas pasākumi, tostarp jāsamazina zvejas piepūle un jāizmanto augstākas selektivitātes zvejas rīki. Jautājumā par kvotas sadalījuma proporciju abām attiecīgajām dalībvalstīm (patlaban 50:50) izmaiņu nav.Brētliņas krājumu ZZTEK ierosina klasificēt 6. kategorijā, un tas nozīmē, ka šim krājumam Kopienas KPN nenosaka. Būtībā 6. kategorijā klasificē krājumus, kuru stāvoklis nav precīzi zināms, un ZZTEK iesaka atbilstošu nozvejas apjomu. KPN nosaka saskaņā ar ZZTEK ieteikumu, bet nemaina vairāk kā par 15 %. Tā kā nav pienācīgu datu par krājuma apmēru, KPN vajadzētu saglabāties nemainīgai.Ietekmes novērtējumsPriekšlikums paredz ievērojamu KPN samazinājumu salīdzinājumā ar 2009. gadu. Potenciālā ietekme uz zivsaimniecības nozari tika izvērtēta 2007. un 2008. gadā kopīgi ar attiecīgo divu dalībvalstu valdību, kā arī nozares ekspertiem un zinātniekiem. Ierosinātais samazinājums rada vajadzību pēc saistītajiem pasākumiem, kuri vēl jāapspriež ar attiecīgajām dalībvalstīm.Akmeņplekstes zvejas iespējas 2009. gadā raksturo šīs zvejas aizliegums Bulgārijā un no 1. aprīļa — arī Kopienas mērogā. No 15. aprīļa līdz 15. jūnijam ir spēkā ikgadējs akmeņplekstes zvejas aizliegums. Paredzēts, ka Komisijas inspektori 2009. gada oktobrī pārbaudīs to, kā tiek kontrolētas nozvejas un izkrāvumi.Zvejas iespēju sadales 2010. gada principu piemērošana attiecībā uz brētliņu nozīmē to, ka 2009. gadā neiedalītā KPN paliek nemainīga. Tas neradīs grūtības, jo Bulgārijas un Rumānijas kopējās ikgadējās nozvejas pēdējos gados ir mazākas par pusi no šā daudzuma.Tā kā akmeņplekstes zveja 2009. gadā Bulgārijā ir ievērojami pieaugusi un gada kvota bija pilnībā apgūta jau 2009. gada 1. aprīlī, KPN un kvotas samazinājumi īstermiņā izraisīs ļoti būtisku Bulgārijas zvejas darbību apsīkumu.Šis priekšlikums caurmērā ir uzskatāms par 2008. un 2009. gada pasākumu turpinājumu, lai ilgtermiņā radītu apstākļus, kuros būtu iespējama ilgtspējīga zvejas resursu izmantošana šajā apgabalā.3. PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTIJuridiskais pamatsŠā priekšlikuma juridiskais pamats ir Padomes Regula (EK) Nr. 2371/2002 un jo īpaši tās 20. pants.4. IETEKME UZ BUDžETUVarētu būt vajadzīga flotes sabalansēšana, kā paredzēts darbības programmās, ar kurām attiecīgajās divās dalībvalstīs īsteno Eiropas Zivsaimniecības fonda pasākumus. Citādā ziņā priekšlikums Kopienas budžetu neietekmē.5. PAPILDU INFORMāCIJASīkāks skaidrojumsPriekšlikumā noteiktas zvejas iespējas, kas 2010. gadā ir pieejamas dalībvalstīm, kuras zvejo Melnajā jūrā. Dalībvalstīm iedalītās KPN un kvotas ir norādītas I pielikumā. Zvejas iespēju apjoms noteikts, pamatojoties uz Komisijas paziņojumu “Apspriešanās par zvejas iespējām 2010. gadam”.Papildus daudzuma ierobežojumiem ir noteikti tehniskie pasākumi: aizliegta akmeņplekstes zveja no 15. aprīļa līdz 15. jūnijam, akmeņplekstes minimālais izkrāvuma izmērs ir 45 cm un minimālais atļautais linuma acs izmērs pie grunts nostiprinātiem zvejas rīkiem, ko izmanto akmeņplekstes zvejai, ir 400 mm. Laikposms, kurā vajadzēja pakāpeniski pārtraukt mazāka acs izmēra zvejas rīku izmantošanu, nu ir beidzies.Visām sugām, uz kurām attiecas nozvejas kvota, noteikts augstākas izmēra kategorijas zivju atlasījumu aizliegums. Tas darīts galvenokārt tādēļ, lai samazinātu izmetumus. Praktiski šis aizliegums nozīmē to, ka nedrīkst izmest jūrā tādu sugu zivis, kurām ir noteikta nozvejas kvota un kuras ir likumīgi zvejojamas un izkraujamas saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem, kas pieņemti zivsaimniecības jomā.Komisija turklāt atbalsta sadarbību ar trešajām valstīm, kuras robežojas ar Melno jūru, zvejniecības pārvaldības jomā iesaistoties divpusējās apspriedēs ar Turciju un Ukrainu un darbojoties tādās reģionālajās zvejniecības pārvaldības organizācijās kā Vidusjūras Vispārējā zvejniecības komisija jeb GFCM .PriekšlikumsPADOMES REGULA,ar ko 2010. gadam nosaka konkrētu zivju krājumu zvejas iespējas un ar tām saistītus nosacījumus, kuri piemērojami Melnajā jūrāEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 2002. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 2371/2002 par zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku[3] un jo īpaši tās 20. pantu,ņemot vērā Padomes 1996. gada 6. maija Regulu (EK) Nr. 847/1996, kas ievieš papildu nosacījumus ikgadējai kopējās pieļaujamās nozvejas (KPN) un kvotu pārvaldei[4], un jo īpaši tās 2. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:(1) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2371/2002 4. pantu Padome pieņem pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu piekļuvi apgabaliem un resursiem un zvejas darbību ilgtspējīgu norisi, ņemot vērā pieejamos zinātniskos ieteikumus un jo īpaši Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komitejas sagatavoto ziņojumu.(2) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2371/2002 20. pantu Padome nosaka zvejas iespējas katrā zvejniecībā vai zvejniecību grupā un sadala šīs iespējas dalībvalstīm.(3) Lai nodrošinātu zvejas iespēju faktisku pārvaldību, ir jāparedz īpaši nosacījumi, saskaņā ar kuriem tiek veiktas zvejas darbības.(4) Regulas (EK) Nr. 2371/2002 3. pantā ir noteiktas ar zvejas iespēju sadali saistītās definīcijas.(5) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 847/96 2. pantu ir jānosaka krājumi, uz kuriem attiecas dažādie minētajā regulā paredzētie pasākumi.(6) Lai veicinātu zivju krājumu saglabāšanu, 2010. gadā jāīsteno daži papildu pasākumi, kas saistīti ar zvejas tehniskajiem nosacījumiem.(7) Brētliņu kopējās pieļaujamās nozvejas (KPN) samazinājumam nav jāietekmē turpmākie šā krājuma nozvejas apjomi, un jāņem vērā citu Melnās jūras piekrastes valstu zvejas darbības.(8) Zvejas iespējas jāizmanto saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem šajā jomā, jo īpaši Padomes 1993. gada 12. oktobra Regulu (EEK) Nr. 2847/93, ar kuru izveido kontroles sistēmu, kas piemērojama kopējai zivsaimniecības politikai[5], un Padomes 1998. gada 30. marta Regulu (EK) Nr. 850/98 par zvejas resursu saglabāšanu, izmantojot tehniskos līdzekļus jūras organismu mazuļu aizsardzībai[6].(9) Lai nodrošinātu noteikumu pienācīgu izpildi un šīs izpildes kontroli, linuma acs izmērs jānosaka saskaņā ar Komisijas 2008. gada 10. jūnija Regulu (EK) Nr. 517/2008, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 850/98 īstenošanai attiecībā uz zvejas rīku linuma acs izmēra noteikšanu un auklas diametra novērtēšanu[7].(10) Lai samazinātu izmetumu apjomu, ir lietderīgi attiecībā uz visām sugām, kuru nozveju regulē ar kvotām, aizliegt augstākas izmēra kategorijas zivju atlasīšanu, un praksē tas nozīmētu aizliegumu izmest jūrā tādu sugu zivis, kurām ir noteikta nozvejas kvota un kuras ir likumīgi zvejojamas un izkraujamas saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem, kas pieņemti zivsaimniecības jomā.(11) Lai nodrošinātu Kopienas zvejnieku iztikas līdzekļus, minētajās zvejniecībās ir svarīgi atļaut zveju no 2010. gada 1. janvāra. Ņemot vērā jautājuma steidzamību, ir obligāti jāpiešķir izņēmums no sešu nedēļu laikposma, kas minēts I punkta 3. apakšpunktā Protokolā par valstu parlamentu lomu Eiropas Savienībā, kurš pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienu dibināšanas līgumiem,IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.I NODAĻA Priekšmets, darbības joma un definīcijas1. pants PriekšmetsAr šo regulu nosaka konkrētu zivju krājumu zvejas iespējas Melnajā jūrā 2010. gadā un nosacījumus, saskaņā ar kuriem šīs zvejas iespējas var izmantot.2. pants Darbības joma1. Šo regulu piemēro Kopienas zvejas kuģiem (Kopienas kuģi), kuri darbojas Melnajā jūrā.2. Atkāpjoties no 1. punkta, šo regulu nepiemēro zvejas darbībām, kuras veic tikai tādas zinātniskās izpētes mērķiem, ko īsteno ar attiecīgās dalībvalsts atļauju un pilnvarojumu un par ko iepriekš ir informēta Komisija un dalībvalsts, kuras ūdeņos veic šo izpēti.3. pants DefinīcijasPapildus Regulas (EK) Nr. 2371/2002 3. panta definīcijām šajā regulā piemēro šādas definīcijas:(a) “ GFCM ” ir Vidusjūras Vispārējā zvejniecības komisija;(b) “Melnā jūra” ir GFCM teritorijas ģeogrāfiskais apakšapgabals atbilstīgi definīcijai rezolūcijā GFCM /31/2007/2;(c) “kopējā pieļaujamā nozveja (KPN)” ir daudzums, ko katru gadu var iegūt no katra krājuma;(d) “kvota” ir KPN daļa, kas iedalīta Kopienai, dalībvalstij vai trešai valstij.II NODAĻA Zvejas iespējas un ar tām saistītie nosacījumi4. pants Nozvejas limiti un to sadalījumsNozvejas limiti, šādu limitu sadalījums dalībvalstīm un papildu nosacījumi, ko piemēro saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 847/96 2. pantu, ir norādīti šīs regulas I pielikumā.5. pants Īpaši noteikumi par sadalījumuŠīs regulas I pielikumā noteiktais nozvejas limitu sadalījums dalībvalstīm neskar:1) zvejas iespēju apmaiņu, kas veikta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2371/2002 20. panta 5. punktu;2) pārdales, kas veiktas saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2847/93 21. panta 4. punktu, 23. panta 1. punktu un 32. panta 2. punktu un Regulas (EK) Nr. 2371/2002 23. panta 4. punkta otro daļu;3) papildu izkrāvumus, kas atļauti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 847/96 3. pantu;4) atvilkumus, kas veikti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 847/96 5. pantu un Regulas (EK) Nr. 2371/2002 23. panta 4. punkta pirmo daļu.6. pants Nozvejas un piezvejas nosacījumi1. Zivis no krājumiem, kam ir noteikti nozvejas limiti, paturēt uz kuģa un izkraut drīkst tikai tad, ja nozveju ir guvuši tādas dalībvalsts zvejas kuģi, kurai ir kvota, un ja minētā kvota nav pilnībā apgūta.2. Visus izkrāvumus atskaita no kvotas vai no Kopienas daļas, ja tā nav sadalīta dalībvalstīm kvotu veidā.7. pants Augstākas izmēra kategorijas zivju atlasīšanas aizliegumsVisas nozvejas, kurām piemēro kvotu un kuras gūtas zvejas darbībās, uzceļ uz kuģa un vēlāk izkrauj, ja vien tas nav pretrunā ar pienākumiem, kas paredzēti zivsaimniecības jomā pieņemtajos Kopienas tiesību aktos, ar kuriem nosaka tehniskos, kontroles un saglabāšanas pasākumus, un jo īpaši ar šīs regulas, Regulas (EEK) Nr. 2847/1993 un Regulas (EK) Nr. 2371/2002 noteikumiem.8. pants Pārejas posma tehniskie pasākumiPārejas posma tehniskie pasākumi ir noteikti II pielikumā.III NODAĻA Nobeiguma noteikumi9. pants Datu nosūtīšanaKad dalībvalstis saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2847/93 15. panta 1. punktu nosūta Komisijai datus par nozvejas izkrāvumiem, tās izmanto šīs regulas I pielikumā noteiktos krājumu kodus.10. pants Stāšanās spēkāŠī regula stājas spēkā dienā, kad tā publicēta Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .To piemēro no 2010. gada 1. janvāra.Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPIELIKUMSNozvejas limiti un saistītie nosacījumi to nozvejas limitu ikgadējai pārvaldībai, kas piemērojami Kopienas kuģiem apgabalos, kuros ir noteikti nozvejas limitiTurpmāk tabulās ir noteiktas KPN un kvotas (dzīvsvara tonnās, ja nav norādīts citādi) atkarībā no krājuma, kā arī kvotu sadalījums dalībvalstīm un saistītie nosacījumi šo kvotu ikgadējai pārvaldībai.Katra apgabala zivju krājumi nosaukti alfabētiskā secībā, pirmo norādot sugas nosaukumu latīņu valodā. Minētajās tabulās sugu apzīmēšanai izmantoti šādi kodi.Zinātniskais nosaukums | Trīsburtu kods | Vispārpieņemtais nosaukums |Psetta maxima | TUR | Akmeņplekste |Sprattus sprattus | SPR | Brētliņa |Suga: | Akmeņplekste | Zona: | Melnā jūra |Psetta maxima |Bulgārija Rumānija | 38 38 | Piesardzības KPN Piemēro Regulas (EK) Nr. 847/96 3. pantu. Regulas (EK) Nr. 847/96 4. pantu nepiemēro. Piemēro Regulas (EK) Nr. 847/96 5. pantu. |EK | 76 |KPN | Nepiemēro |Suga: | Brētliņa | Zona: | Melnā jūra |Sprattus sprattus |Piesardzības KPN Piemēro Regulas (EK) Nr. 847/96 3. pantu. Regulas (EK) Nr. 847/96 4. pantu nepiemēro. Piemēro Regulas (EK) Nr. 847/96 5. pantu. |EK | 12750 (1) |KPN | Nepiemēro |(1) Drīkst zvejot tikai kuģi, kuri peld ar Bulgārijas vai Rumānijas karogu.II PIELIKUMSPĀREJAS POSMA TEHNISKIE PASĀKUMI1. No 15. aprīļa līdz 15. jūnijam Eiropas Kopienas ūdeņos Melnajā jūrā nav atļauts zvejot akmeņpleksti.2. Minimālais atļautais linuma acs izmērs pie grunts nostiprinātiem zvejas rīkiem, ko izmanto akmeņplekstes zvejai, ir ne mazāks kā 400 mm.3. Akmeņplekstes minimālais izkrāvuma izmērs nedrīkst būt mazāks par 45 cm (kopējais garums), mērot atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 850/98 18. pantam.[1] COM (2009) 224, 12.5.2009.[2] ZZTEK. Pārskats par zinātniskajiem ieteikumiem 2010. gadam, I daļa, 159.–160. lpp.[3] OV L 358, 31.12.2002., 59. lpp.[4] OV L 115, 9.5.1996., 3. lpp.[5] OV L 261, 20.10.1993., 1. lpp.[6] OV L 125, 27.4.1998., 1. lpp.[7] OV L 151, 11.6.2008., 5. lpp.


				|

		52014PC0556

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par ārstnieciskās dzīvnieku barības izgatavošanu, laišanu tirgū un lietošanu un par Padomes Direktīvas 90/167/EEK atcelšanu /* COM/2014/0556 final - 2014/0255 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Eiropas Savienībā lauksaimniecības
dzīvniekus baro ar rupjo barību, barības
sastāvdaļām un barības maisījumiem (barības
sastāvdaļu maisījumi). Ja dzīvnieki ir slimi un tiem vajadzīga
ārstēšana, veterinārās zāles var ievadīt,
pamatojoties uz veterinārārsta recepti. Vairums ārstniecisko
barību lauksaimniecības dzīvniekiem satur antimikrobiālus
vai pretparazītu līdzekļus.
Ja dzīvniekiem zāles jāievada
perorāli, dzīvnieku turētāji paši var pievienot zāles
dzīvnieku barībai vai dzeramajam ūdenim vai izmantot
ārstniecisko dzīvnieku barību, kurā iemaisa zāles paši
vai to dara cits apstiprināts izgatavotājs.
Ārstniecisko dzīvnieku barību
parasti izmanto, lai ārstētu dzīvnieku slimības lielās
dzīvnieku grupās, jo īpaši cūkas un mājputnus.
Pastāv tieša sakarība starp izgatavošanas standartiem un
ārstēšanas kvalitāti, izmantojot ārstniecisko
dzīvnieku barību. Augsti standarti nozīmē to, ka zāles
dzīvnieku barībā ir atbilstoši vienmērīgi
iestrādātas, zāles labi sader ar barību un
tādējādi ir viegli dozējamas un nodrošina dzīvnieka
efektīvu ārstēšanu, kā arī zāļu
pārnešanas līmenis uz nemērķa dzīvnieku barību ir
zems.
Eiropas Savienībā ir 13,7 miljoni
dzīvnieku saimniecību. Lopkopības produkcijas vērtība
Eiropas Savienībā ir EUR 157 miljardi. ES
akvakultūras, kas ietver vēžveidīgo, gliemju un zivju ražošanu,
vērtība tiek lēsta EUR 3,3 miljardu apmērā.
No Eiropas Savienībā turētajiem dzīvniekiem
lolojumdzīvnieki ir otra lielākā dzīvnieku grupa. Ir
aptuveni 64 miljoni kaķu, 60 miljoni suņu, 40 miljoni
lolojumputnu, 25 miljoni mazu zīdītāju un daudzi miljoni
dekoratīvo zivju. Visiem minētajiem lauksaimniecības
dzīvniekiem, akvakultūras sugām un lolojumdzīvniekiem,
atkarībā no to veselības stāvokļa, var būt
nepieciešami medikamenti.
Ārstnieciskās dzīvnieku
barības noteikumu pārskatīšanas mērķis ir
saskaņot ārstnieciskās dzīvnieku barības un
starpproduktu izgatavošanu, tirdzniecību un lietošanu ES, nodrošinot augstu
drošības līmeni, un atspoguļot tehnikas attīstību
šajā jomā. Ar priekšlikuma projektu atjaunina pašreizējos
tiesību aktus par ārstniecisko dzīvnieku barību,
atceļot Direktīvu 90/167/EEK, kurā ir paredzēti
nosacījumi, saskaņā ar kuriem ārstniecisko dzīvnieku
barību var izgatavot, laist tirgū un lietot Eiropas
Savienībā. Direktīva tika sagatavota pirms iekšējā
tirgus izveides, un tā nekad nav pielāgota pēc
būtības. Šā juridiskā instrumenta transponēšana valstu
tiesību aktos ir sniegusi dalībvalstīm brīvību
tiesību aktu noteikumu interpretēšanā un īstenošanā,
taču šī elastība ir veicinājusi dažas problēmas.
Direktīva nesniedz norādi par to, kādi standarti
piemērojami, apstiprinot ražotnes vai pieņemamas metodes
ārstnieciskā dzīvnieku barības izgatavošanai, vai standartiem
būtu jābūt balstītiem uz tehnoloģijām vai
rezultātiem, tā neparedz viendabīguma kritērijus, tajā
nav aplūkots jēdziens par ārstnieciskās dzīvnieku
barības pārnešanu starp partijām, tajā nerunā par
ārstnieciskās dzīvnieku barības īpašu
marķēšanu un ārstniecisko barību lolojumdzīvniekiem,
un nav skaidrs, vai barību var izgatavot barības ražotnē pirms
receptes izrakstīšanas, tādējādi ļaujot
dalībvalstīm to interpretēt atšķirīgi.
Turklāt
spēkā esošie tiesību akti varētu vēl vairāk
veicināt īstenošanas atšķirības starp
dalībvalstīm. Tas rada nevienlīdzīgus apstākļus
profesionāliem operatoriem vienotajā tirgū. Nepieciešams
saskaņot tiesību aktu īstenošanu, samazināt finanšu un
administratīvo slogu un atbalstīt inovāciju.
Priekšlikuma projekts ļaus ārstniecisko dzīvnieku barību
izgatavot iepriekš, to varēs sagatavot mobils barības
sagatavotājs un saimniecības vietējais barības
sagatavotājs, vienlaikus nosakot parametrus šīm shēmām.
Noteikumos iekļauti pasākumi saimniecībā neizmantotās
ārstnieciskā dzīvnieku barības likvidēšanai/iznīcināšanai. Tiks noteikti ES
mēroga ierobežojumi attiecībā uz veterināro zāļu
pārnešanu barībā, kas būtu jāpielāgo,
pamatojoties uz riska novērtējumu attiecībā uz
dzīvniekiem un cilvēkiem saistībā ar dažādu veidu
aktīvajām vielām.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
Ietekmes novērtējuma pamatā ir
rezultāti, kas iegūti neatkarīgā pētījumā
"ES tiesību aktu novērtēšana ārstnieciskās
dzīvnieku barības jomā", ko 2009./2010. gadā veicis
Pārtikas aprites vērtēšanas konsorcijs (FCEC).
Tas pamatojas arī uz plašu apspriešanos ar
ieinteresētajām personām saistībā ar
2009./2010. gadā veikto novērtējumu, pēc kura notika
iekšējās apspriedes un diskusijas ar dalībvalstīm.
Turklāt visa procesa gaitā apspriešanās ar
ieinteresētajām personām notika Pārtikas aprites un
dzīvnieku un augu veselības padomdevējā grupā,
Dzīvnieku veselības padomdevējā komitejā un
Zivsaimniecības un akvakultūras Padomdevējā komitejā
akvakultūras darba grupā. Turklāt notika
mērķtiecīgas konsultācijas ar Starptautisko dzīvnieku
veselības federāciju Eiropai (IFAH Europa), Eiropas
barības ražotāju federāciju (EFMF), Eiropas
Veterinārārstu federāciju (FVE) un ES lauksaimnieku un
lauksaimniecības kooperatīviem.
Pēc apspriešanās ar
ieinteresētajām personām FCEC novērtējuma
laikā, no 2011. gada 30. marta līdz 31. maijam
tīmeklī tika rīkots jauns ieinteresēto personu apsekojums,
izmantojot interaktīvas politikas veidošanas aptauju, lai saņemtu
atsauksmes par politikas risinājumiem.
Visbeidzot, notika mērķtiecīgas
sarunas ar nozares ekspertiem un kompetentajām iestādēm,
galvenokārt, lai savāktu datus dažādu risinājumu
izvērtēšanai.
2009. gada jūnijā aptaujas anketa tika
nosūtīta dalībvalstīm, Norvēģijai un Šveicei, lai
apkopotu informāciju no kompetentajām iestādēm par status
quo ārstnieciskās dzīvnieku barības jomā.
Turklāt Komisija apspriedās un
regulāri informēja galveno veterinārijas speciālistu darba
grupu, Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības
pastāvīgo komiteju (nodaļa – dzīvnieku ēdināšana)
un Veterināro zāļu komiteju.
Ietekmes novērtējuma mērķis
bija atbalstīt ierosinātās izmaiņas tiesību aktos
ārstnieciskās dzīvnieku barības jomā (Direktīva
90/167/EEK) saskaņā ar principiem, kas izklāstīti Komisijas
darba programmā. Tas ir saistīts ar līdzīgu darbu, kas
norit veterināro zāļu jomā. Veselības un
patērētāju aizsardzības ģenerāldirektorāts
ir uzņēmies iniciatīvu pārskatīt Direktīvu
90/167/EEK, vienlaicīgi pārskatot veterināro zāļu
tiesību aktus.
Dalībvalstis un šajā jomā
iesaistītās dažādās ieinteresētās personas jau
vairākas reizes ir norādījušas, cik svarīgi ir
nodrošināt, ka tiesību aktu pārskatīšanā
ārstnieciskās dzīvnieku barības jomā tiek ņemtas
vērā nozares īpatnības. To var izdarīt, tikai
izmantojot neatkarīgu pieeju, kuras pamatā ir saikne ar tiesību
aktiem dzīvnieku barības jomā un veterināro zāļu
jomā.
Ietekmes
novērtējumā noteica vairākus galvenos virzienus,
saskaņā ar kuriem jāmaina sistēma, lai tā būtu
piemērota ieinteresēto personu vajadzībām: veterināro
zāļu atliekas dzīvnieku barībā, veterināro
zāļu neprecīza dozēšana, ārstnieciskās
barības lolojumdzīvniekiem nepieejamība tirgū un
šķēršļi ārstnieciskās dzīvnieku barības
tirdzniecībai ES.
Ietekmes novērtējumā secināts,
ka ES regulai ar sīki izstrādātiem noteikumiem būtu
vispozitīvākā ietekme un tas būtu labākais veids ES
mērķu sasniegšanai. Tai būtu ievērojama pozitīva
ietekme uz rentabilitāti un ekonomikas izaugsmi ārstnieciskās
dzīvnieku barības izgatavošanas nozarē, ņemot
vērā arī veterināro zāļu novatoriskus lietojumus.
Sagaidāms, ka dzīvnieku un sabiedrības veselība uzlabosies
gan dalībvalstīs, kurās pašlaik ir vāji standarti
attiecībā uz ārstniecisko dzīvnieku barību, gan
tajās, kurās standarti ir stingri. Nosakot drošus pielaides
līmeņus veterināro zāļu nenovēršamai
pārnešanai barībā, tiktu radīti pragmatiski un
līdzvērtīgi konkurences apstākļi nozarei un kontroles
iestādēm.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
Šā priekšlikuma mērķis ir
Direktīvas 90/167/EEK atcelšana ar ierosināto regulu.
Vispārīgi noteikumi
Ierosinātās regulas darbības joma
aptver ārstnieciskās dzīvnieku barības izgatavošanu,
laišanu tirgū un lietošanu lolojumdzīvniekiem un produktīvajiem
dzīvniekiem Savienībā. Tā neattiecas uz
veterinārajām zālēm, ko izmanto kā
ārstnieciskās dzīvnieku barības ārstnieciskās
sastāvdaļas (agrāk sauktas par ārstnieciskiem premiksiem),
uz kurām attiecas veterināro zāļu tiesību akti.
Ar šo regulu paredz noteikumus par
ārstnieciskās dzīvnieku barības izgatavošanu, sastāvu,
laišanu tirgū un lietošanu. Piemēro Regulā (EK)
Nr. 183/2005 noteiktās vispārējās ražošanas prasības.
Turklāt ārstniecisko dzīvnieku barību var izgatavot tikai
no veterinārajām zālēm, kas atļautas saskaņā
ar veterināro zāļu tiesību aktiem. Turklāt regulā
paredzēti noteikumi barības uzņēmumu operatoru
apstiprināšanai un noteikumi, kas tiem jāizpilda, lai izgatavotu
ārstniecisko dzīvnieku barību. Šajā regulā ir
paredzēti noteikumi par veterināro zāļu
vienmērīgu iestrādāšanu ārstnieciskajā
dzīvnieku barībā un prasības, lai izvairītos no
veterināro zāļu aktīvo vielu pārnešanas
nemērķa barībā.
Attiecībā uz marķēšanu
piemēro Regulas (EK) Nr. 767/2009 vispārīgos noteikumus. Ir
paredzēti īpaši noteikumi par receptēm, recepšu derīguma
termiņu, tādas ārstnieciskās dzīvnieku barības
lietošanu produktīvajiem dzīvniekiem, kuras sastāvā ir
antimikrobiālas vielas, un daudzumiem, kas vajadzīgi dzīvnieku
ārstēšanai ar ārstniecisko dzīvnieku barību.
Ārstnieciskās dzīvnieku barības izgatavotājiem,
izplatītājiem un lietotājiem ir jāveic ikdienas uzskaite,
lai varētu efektīvi izsekot ārstnieciskajai dzīvnieku
barībai. Attiecībā uz veterinārajām zālēm,
kas atļautas valsts līmenī, regula nosaka Savienības
iekšējos noteikumus tirdzniecībai ar ārstniecisko dzīvnieku
barību, lai novērstu konkurences kropļojumus.
Priekšlikumā ir paredzēti noteikumi par
deleģēto aktu un īstenošanas aktu pieņemšanu, pamatojoties
uz regulu.
Juridiskais pamats
Priekšlikuma juridiskais pamats ir LESD 43. pants un
168. panta 4. punkta b) apakšpunkts.
Direktīva 90/167/EEK bija balstīta uz Eiropas Ekonomikas
Kopienas dibināšanas līguma 43. pantu (tagad — LESD
43. pants), ar ko īsteno kopējo lauksaimniecības politiku.
Šīs politikas mērķi ir palielināt lauksaimniecības
produktivitāti, nodrošināt pietiekami augstu dzīves līmeni
lauksaimniecībā nodarbinātajiem iedzīvotājiem,
stabilizēt tirgus, nodrošināt piedāvāto produktu pieejamību
tirgū un panākt, lai patērētāji piedāvātos
produktus saņemtu par samērīgām cenām. No šā
panta arī izriet mērķis nodrošināt saskaņotus un
atbilstošus ražošanas apstākļus ES lopkopjiem.
LESD 168. panta 4. punkta b) apakšpunkts ietver
pasākumus veterinārijas un fitosanitārijas jomā, kuru
tiešais mērķis ir sabiedrības veselības aizsardzība.
Priekšlikums ir Eiropas Parlamenta un Padomes
regula. Citi līdzekļi nebūtu piemēroti, jo pasākuma
mērķus visefektīvāk var sasniegt ar pilnībā
saskaņotām prasībām visā Savienībā.
2014/0255 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
par ārstnieciskās dzīvnieku
barības izgatavošanu, laišanu tirgū un lietošanu un par Padomes
Direktīvas 90/167/EEK atcelšanu
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. pantu un
168. panta 4. punkta b) apakšpunktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[1],

ņemot vērā Reģionu
komitejas atzinumu[2],

saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
(1)       Padomes Direktīva
90/167/EEK[3]
ir Savienības tiesiskais regulējums ārstnieciskās
dzīvnieku barības izgatavošanai, laišanai tirgū un lietošanai.
(2)       Lopkopībai ir ļoti
liela nozīme Savienības lauksaimniecībā. Noteikumi par
ārstniecisko dzīvnieku barību būtiski ietekmē
dzīvnieku, tostarp neproduktīvo dzīvnieku, turēšanu un audzēšanu
un dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu.
(3)       Augsts cilvēku un
dzīvnieku veselības aizsardzības līmenis ir viens no
pārtikas aprites tiesību aktu pamatmērķiem, kā
noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 178/2002[4], un
vispārējie principi, kas noteikti minētajā regulā,
būtu jāattiecina uz dzīvnieku barības laišanu tirgū un
lietošanu, neierobežojot īpašos Savienības tiesību aktos.
Turklāt dzīvnieku veselības aizsardzība ir viens no ES
pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgajiem
mērķiem.
(4)       Pieredze, kas gūta,
piemērojot Direktīvu 90/167/EEK, ir parādījusi, ka
būtu jāveic turpmāki pasākumi, lai stiprinātu
iekšējā tirgus efektīvu darbību un skaidri dotu un uzlabotu
iespēju ārstēt neproduktīvos dzīvniekus ar
ārstniecisko dzīvnieku barību.
(5)       Ārstnieciskā
dzīvnieku barība ir viens no veidiem, kā ievadīt
veterinārās zāles, kas ir iestrādātas dzīvnieku
barībā. Atļauju veterinārās zāles izmantot
dzīvnieku barībā, to ražošanu, izplatīšanu, reklamēšanu
un uzraudzību reglamentē Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva
2001/82/EK[5].
(6)       Uz ārstniecisko
dzīvnieku barību kā barības veidu attiecas Eiropas
Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 183/2005[6], Eiropas Parlamenta un
Padomes Regula (EK) Nr. 767/2009[7],
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1831/2003[8] un Eiropas Parlamenta
un Padomes Direktīva 2002/32/EK[9].
Īpaši noteikumi attiecībā uz ārstniecisko dzīvnieku
barību un starpproduktiem būtu jānosaka attiecībā uz
telpām, iekārtām, darbiniekiem, izgatavošanas kvalitātes
kontroli, uzglabāšanu un pārvadāšanu, uzskaiti,
sūdzībām un produktu atsaukšanu, procedūru izmantošanu, kas
izriet no riska analīzes un kritisko kontrolpunktu noteikšanas (HACCP)
principiem, un marķēšanu.
(7)       Savienībā
importētajai ārstnieciskajai dzīvnieku barībai
jāatbilst vispārējām prasībām, kas noteiktas
Regulas (EK) Nr. 178/2002 11. pantā, un importa nosacījumiem,
kas paredzēti Regulā (EK) Nr. 183/2005 un Eiropas Parlamenta un
Padomes Regulā (EK) Nr. 882/2004[10].
Šajā kontekstā jāuzskata, ka Savienībā
importētā ārstnieciskā dzīvnieku barība ietilpst
šīs regulas darbības jomā.
(8)       Neskarot vispārējos
pienākumus, kas Regulas (EK) Nr. 178/2002 12. pantā
noteikti attiecībā uz dzīvnieku barības eksportu uz
trešām valstīm, šīs regulas noteikumi būtu
jāpiemēro attiecībā uz ārstniecisko dzīvnieku
barību un starpproduktiem, ko izgatavo, uzglabā, pārvadā
vai laiž tirgū Savienībā ar nolūku eksportēt.
Tomēr eksportam paredzētajiem produktiem nebūtu
jāpiemēro īpašās prasības attiecībā uz ārstnieciskās
dzīvnieku barības un starpproduktu marķēšanu, receptes
izrakstīšanu un lietošanu.
(9)       Lai produkts būtu drošs
un iedarbīgs, ārstnieciskā dzīvnieku barība būtu
jāizgatavo tikai ar atļautām veterinārajām
zālēm un būtu jānodrošina visu izmantoto sastāvdaļu
atbilstība. Būtu jāparedz īpašas papildu prasības un
norādījumi attiecībā uz veterināro zāļu
iestrādāšanu dzīvnieku barībā, lai nodrošinātu
drošu un iedarbīgu dzīvnieku ārstēšanu.
(10)     Lai izgatavotu drošu un
iedarbīgu ārstniecisko dzīvnieku barību, ir būtiski
veterinārās zāles viendabīgi iestrādāt
dzīvnieku barībā. Tādēļ būtu jāparedz
iespēja noteikt kritērijus, piemēram, mērķa
vērtības, attiecībā uz ārstnieciskās
dzīvnieku barības viendabīgumu.
(11)     Barības
uzņēmumu operatori vienā objektā var izgatavot plašu
dzīvnieku barības veidu klāstu, kas paredzēti dažādiem
mērķdzīvniekiem un satur dažādas sastāvdaļas,
piemēram, barības piedevas vai veterinārās zāles.
Izgatavojot dažādu veidu dzīvnieku barību vienu pēc otras
uz tās pašas ražošanas līnijas, uz tās var būt vielas
atliekas, kas tiek izlietotas citas dzīvnieku barības izgatavošanas sākumā.
Šādu vielas atlieku nokļūšanu no vienas ražojuma partijas
citā sauc par “pārnešanu”.
(12)     Pārnešana var notikt
dzīvnieku barības izgatavošanas, apstrādes, uzglabāšanas un
pārvadāšanas laikā, ja dzīvnieku barībai ar
dažādām sastāvdaļām izmanto tās pašas
izgatavošanas un apstrādes iekārtas, uzglabāšanas telpas vai
transportlīdzekļus. Šajā regulā jēdziens
"pārnešana" tiek lietots, lai īpaši apzīmētu
ārstnieciskajā dzīvnieku barībā esošas
aktīvās vielas atlieku pārnešanu uz nemērķa
barību, savukārt termins
"šķērskontaminācija" jāuzskata par
kontamināciju, kas rodas jebkādas neparedzētas vielas
pārnešanas vai nokļūšanas dzīvnieku barībā
dēļ.  Būtu jāizvairās no ārstnieciskajā
dzīvnieku barībā esošo aktīvo vielu pārnešanas uz
nemērķa barību, vai tai būtu jābūt pēc
iespējas zemai. Lai aizsargātu dzīvnieku veselību,
cilvēku veselību un vidi, ārstnieciskajā dzīvnieku
barībā esošo aktīvo vielu pārnešanas maksimālie
līmeņi būtu jānosaka, pamatojoties uz īpašu
zinātnisku riska novērtējumu, ko veikusi Eiropas Pārtikas
nekaitīguma iestāde, un ņemot vērā labas ražošanas
prakses piemērošanu, kā arī zemākā saprātīgi
sasniedzamā līmeņa (ALARA) principu. Šajā
regulā būtu jānosaka vispārīgi ierobežojumi,
ņemot vērā nenovēršamu pārnešanu un risku, ko rada
attiecīgās aktīvās vielas.
(13)     Ārstnieciskās
dzīvnieku barības marķēšanai būtu jāatbilst
vispārējiem principiem, kas noteikti Regulā (EK)
Nr. 767/2009, un tai būtu jāpiemēro īpašas
marķēšanas prasības, lai sniegtu lietotājam
informāciju, kas nepieciešama ārstnieciskās dzīvnieku
barības pareizai lietošanai. Tāpat būtu jānosaka
ierobežojumi marķējumā norādītā
ārstnieciskās dzīvnieku barības satura novirzēm no
faktiskā satura.
(14)     Drošības apsvērumu
dēļ un lai aizsargātu lietotāju intereses,
ārstnieciskā dzīvnieku barība būtu jātirgo
noslēgtās tvertnēs.
(15)     Attiecībā uz
ārstnieciskās dzīvnieku barības tirdzniecību
Savienībā būtu jānodrošina, ka ārstnieciskajā
dzīvnieku barībā iekļautās veterinārās
zāles ir pienācīgi atļautas galamērķa
dalībvalstī saskaņā ar Direktīvu 2001/82/EK.
(16)     Barības
uzņēmumu operatori, neatkarīgi no tā, vai tie darbojas
barības ražotnē, ar īpaši aprīkotu transportlīdzekli
vai saimniecībā, kuri ārstniecisko dzīvnieku barību un
starpproduktus izgatavo, uzglabā, pārvadā vai laiž tirgū,
kompetentajai iestādei būtu jāapstiprina atbilstīgi
Regulā (EK) Nr. 183/2005 noteiktajai apstiprināšanas
sistēmai, lai nodrošinātu gan dzīvnieku barības
nekaitīgumu, gan produktu izsekojamību. Būtu jāparedz
pārejas procedūra attiecībā uz objektiem, kas jau ir
apstiprināti saskaņā ar Direktīvu 90/167/EEK.
(17)     Lai nodrošinātu
ārstnieciskās dzīvnieku barības drošu izmantošanu, to
piegādājot un lietojot, būtu jāuzrāda derīga
veterinārārsta recepte, kas ir izsniegta pēc ārstējamo
dzīvnieku pārbaudes. Tomēr nebūtu jāizslēdz iespēja
izgatavot ārstniecisko dzīvnieku barību pirms receptes
uzrādīšanas izgatavotājam.
(18)     Lai nodrošinātu, ka
ārstnieciskā dzīvnieku barība tiek īpaši
piesardzīgi lietota produktīviem dzīvniekiem, un
tādējādi nodrošinātu augstu sabiedrības veselības
aizsardzības līmeni, būtu jāparedz īpaši
nosacījumi attiecībā uz receptes izmantošanu un derīguma
termiņu, zāļu izdalīšanās perioda ievērošanu un
dzīvnieku turētāja uzskaiti.
(19)     Ņemot vērā
nopietnu risku sabiedrības veselībai, ko rada rezistence pret antimikrobiālajiem
līdzekļiem, ir lietderīgi ierobežot tādas
ārstnieciskās dzīvnieku barības lietošanu
produktīvajiem dzīvniekiem, kas satur antimikrobiālos
līdzekļus. Jo īpaši nevajadzētu atļaut profilaktisku
lietošanu vai lietošanu ar mērķi uzlabot produktīvo
dzīvnieku produktivitāti.
(20)     Būtu jāievieš
sistēma neizlietotu produktu vai tādu produktu, kuriem beidzies
derīguma termiņš, savākšanai, lai novērstu risku, ko
šādi produkti varētu radīt attiecībā uz dzīvnieku
un cilvēku veselības vai vides aizsardzību.
(21)     Lai īstenotu šīs
regulas mērķi un ņemtu vērā tehnikas un zinātnes
attīstību, pilnvaras pieņemt tiesību aktus
saskaņā ar 290. pantu Līgumā par Eiropas
Savienības darbību būtu jādeleģē Komisijai
attiecībā uz īpašu pārnešanas ierobežojumu noteikšanu un
grozījumu izdarīšanu šīs regulas pielikumos. Šie pielikumi
ietver noteikumus par barības uzņēmumu operatoru
pienākumiem, kas saistīti ar ārstnieciskās dzīvnieku
barības un starpproduktu izgatavošanu, uzglabāšanu,
pārvadāšanu un laišanu tirgū, veterināro zāļu
iestrādāšanu barībā, ārstnieciskās dzīvnieku
barības un starpproduktu marķējumā norādāmo
informāciju, atļautās pielaides attiecībā uz
marķējumā norādāmo ārstnieciskās
dzīvnieku barības vai starpproduktu sastāvu un veidlapas
paraugu, ko izmanto veterinārārsta receptei. Komisijai, sagatavojot
un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina
vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu
nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(22)     Lai nodrošinātu
vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai
attiecībā uz ārstnieciskās dzīvnieku barības
viendabīguma kritēriju noteikšanu, īstenošanas pilnvaras
būtu jāpiešķir Komisijai. Šīs pilnvaras būtu
jāīsteno atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes
2011. gada 16. februāra Regulai (ES) Nr. 182/2011, ar
ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu
kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas
pilnvaru izmantošanu[11].
(23)     Dalībvalstīm
būtu jānosaka sankcijas, ko piemēro šīs regulas noteikumu
pārkāpumu gadījumā, un būtu jāveic visi
pasākumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka tās tiek
īstenotas. Šīm sankcijām vajadzētu būt iedarbīgām,
samērīgām un atturošām.
(24)     Ņemot vērā to,
ka šīs regulas mērķi, proti, panākt cilvēku un
dzīvnieku augstu veselības aizsardzības līmeni, sniegt
lietotājiem pienācīgu informāciju un stiprināt iekšējā
tirgus efektīvu darbību, nevar pietiekami labi sasniegt
dalībvalstīs un tādēļ to var labāk sasniegt
Savienības līmenī, Savienība var pieņemt
pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5.
pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar
minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā
regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi šā
mērķa sasniegšanai,
IR
PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I nodaļa
Darbības joma un definīcijas
1. pants
Darbības joma
Šo regulu
piemēro:
a)           ārstnieciskās
dzīvnieku barības un starpproduktu izgatavošanai, uzglabāšanai
un pārvadāšanai;
b)           ārstnieciskās
dzīvnieku barības un starpproduktu laišanai tirgū, tostarp
importam, un lietošanai;
c)           ārstnieciskās
dzīvnieku barības un starpproduktu eksportēšanai uz trešām
valstīm. Tomēr 9., 15., 16. un 17. punkts neattiecas uz ārstniecisko
dzīvnieku barību un starpproduktiem, kuru marķējumā
norādīts, ka tie ir paredzēti eksportam uz trešām
valstīm.
2. pants
Definīcijas
1.           Šajā regulā
piemēro šādas definīcijas:
(a)
"barība", "barības
uzņēmums" un "laišana tirgū", kā noteikts
Regulas (EK) Nr. 178/2002 3. pantā;
(b)
"lopbarības piedeva" un "dienas
deva", kā noteikts Regulas (EK) Nr. 1831/2003 2. panta 2.
punktā;
(c)
"produktīvs dzīvnieks",
"barības sastāvdaļas", "barības
maisījums", "papildbarība",
"minerālbarība", "marķēšana",
"marķējums", "minimālais glabāšanas
termiņš" un "partija", kā noteikts Regulas (EK)
Nr. 767/2009 3. panta 2. punktā;
(d)
"objekts", kā noteikts Regulas (EK)
Nr. 183/2005 3. pantā;
(e)
"oficiālā kontrole" un
"kompetentā iestāde", kā noteikts Regulas (EK)
Nr. 882/2004 2. pantā;
(f)
"veterinārās zāles",
"zāļu izdalīšanās periods", "stiprums"
un "veterinārārsta recepte", kā noteikts
Direktīvas 2001/82/EK 1. pantā.
2.           Piemēro arī
šādas definīcijas:
(a)
"ārstnieciskā dzīvnieku
barība": vienu vai vairāku veterināro zāļu vai
starpproduktu un viena vai vairāku barības veidu maisījums, kas
bez papildu apstrādes ir gatavs tiešai izbarošanai dzīvniekiem;
(b)
"starpprodukts": vienu vai vairāku
veterināro zāļu un viena vai vairāku barības veidu
maisījums, kas paredzēts ārstnieciskās dzīvnieku
barības izgatavošanai;
(c)
"aktīvā viela": viela ar
farmakoloģisku iedarbību;
(d)
"nemērķa barība":
dzīvnieku barība, kuras saturā nav paredzēts iekļaut
konkrētas veterinārās zāles;
(e)
"pārnešana": aktīvās
vielas atlieku nokļūšana nemērķa barībā;
(f)
"barības uzņēmuma
operators": fiziska vai juridiska persona, kas ir atbildīga par to,
lai šīs personas kontrolē esošajā barības
uzņēmumā tiktu nodrošināta šīs regulas prasību
ievērošana;
(g)
"izplatītājs": barības
uzņēmuma operators, kas dzīvnieku turētājam
piegādā ārstniecisko dzīvnieku barību, kas iepakota un
gatava lietošanai;
(h)
"mobilais barības
sagatavotājs": barības uzņēmuma operators, kuram ir
tāds barības uzņēmuma objekts, kas ir īpaši
aprīkots kravas automobilis ārstnieciskās dzīvnieku barības
izgatavošanai;
(i)
"saimniecības vietējais barības
sagatavotājs": barības uzņēmuma operators, kas
izgatavo ārstniecisko dzīvnieku barību saimniecībā,
kur to izmantos.
II nodaļa
Izgatavošana, uzglabāšana, pārvadāšana un laišana tirgū
3. pants
Vispārīgie pienākumi
Barības uzņēmumu operatori
izgatavo, uzglabā, pārvadā un laiž tirgū ārstniecisko
dzīvnieku barību un starpproduktus saskaņā ar
I pielikumu.
4. pants
Riska analīze un kritisko kontrolpunktu noteikšanas sistēma
Barības uzņēmumu operatori, kas
izgatavo, uzglabā, pārvadā un laiž tirgū ārstniecisko
dzīvnieku barību un starpproduktus, ievieš, īsteno un uztur
pastāvīgu rakstisku procedūru vai procedūras, pamatojoties
uz riska analīzes un kritisko kontrolpunktu (turpmāk — HACCP)
noteikšanas sistēmu, kā paredzēts Regulā (EK)
Nr. 183/2005.
5. pants
Sastāvs
1.           Ārstniecisko
dzīvnieku barību un starpproduktus izgatavo tikai no
veterinārajām zālēm, kas atļautas
ārstnieciskās dzīvnieku barības izgatavošanai
saskaņā ar Direktīvā 2001/82/EK paredzētajiem
nosacījumiem.
2.           Ārstnieciskās
dzīvnieku barības izgatavotājs nodrošina, ka:
(a)
veterinārās zāles ir
iestrādātas dzīvnieku barībā saskaņā ar
II pielikumu;
(b)
ārstniecisko dzīvnieku barību
izgatavo saskaņā ar attiecīgajiem nosacījumiem, kas
izklāstīti Direktīvas 2001/82/EK 14. pantā
minētajā zāļu aprakstā saistībā ar veterinārajām
zālēm, kas paredzētas iestrādāšanai
ārstnieciskajā dzīvnieku barībā;
(c)
nav iespējama veterināro zāļu
un barības mijiedarbība, kas mazina ārstnieciskās
dzīvnieku barības drošumu vai iedarbīgumu;
(d)
barības piedeva, kuras maksimālais saturs
ir noteikts attiecīgā tirdzniecības atļaujā, nav
iestrādāta ārstnieciskajā dzīvnieku barībā,
ja tā jau ir izmantota kā aktīvā viela
veterinārajās zālēs.
6. pants
Viendabīgums
1.           Barības
uzņēmumu operatori, kas izgatavo ārstniecisko dzīvnieku
barību, nodrošina veterināro zāļu vai starpprodukta
viendabīgu iestrādāšanu barībā.
2.           Komisija, izmantojot
īstenošanas aktus, var noteikt kritērijus veterināro
zāļu viendabīgai iestrādāšanai
ārstnieciskajā dzīvnieku barībā vai
starpproduktā, ņemot vērā veterināro zāļu un
maisījumu tehnoloģijas specifiskās īpašības. Šos
īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 20. panta
2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
7. pants
Pārnešana
1.           Barības
uzņēmumu operatori, kas izgatavo, uzglabā, pārvadā un
laiž tirgū ārstniecisko dzīvnieku barību un starpproduktus,
saskaņā ar 4. un 3. pantu piemēro pasākumus, lai
izvairītos no pārnešanas.
2.           Komisija ir pilnvarota
saskaņā ar 19. pantu pieņemt deleģētos aktus par
īpašiem aktīvo vielu pārnešanas ierobežojumiem.
Ja īpaši pārnešanas ierobežojumi
aktīvajai vielai nav noteikti, piemēro šādus pārnešanas
ierobežojumus:
(a)
antimikrobiālajām aktīvajām
vielām – ārstnieciskās dzīvnieku barības vai
starpprodukta pēdējā partijā, kura izgatavota pirms
nemērķa barības izgatavošanas – 1 % aktīvās
vielas;
(b)
citām aktīvajām vielām –
ārstnieciskās dzīvnieku barības vai starpprodukta
pēdējā partijā, kura izgatavota pirms nemērķa
barības izgatavošanas – 3 % aktīvās vielas.
8. pants
Iepriekšēja izgatavošana
Ārstniecisko dzīvnieku barību
un starpproduktus var izgatavot un uzglabāt pirms tiek izsniegta
15. pantā minētā recepte. Šis noteikums neattiecas uz
saimniecības vietējiem barības sagatavotājiem vai
gadījumiem, kad ārstniecisko dzīvnieku barību vai starpproduktus
izgatavo no veterinārajām zālēm saskaņā ar
Direktīvas 2001/82/EK 10. vai 11. pantu.
9. pants
Marķēšana
1.           Papildus Regulas (EK)
Nr. 767/2009 11. panta 1. punktam, 12. un 14. pantam
ārstniecisko dzīvnieku barību un starpproduktus marķē
saskaņā ar šīs regulas III pielikumu.
2.           Ja iepakojuma materiāla
vietā izmanto tvertnes, tām pievieno dokumentus, kas atbilst
1. punkta noteikumiem.
3.           Marķējumā
norādīto ārstnieciskās dzīvnieku barības vai
starpprodukta sastāvā esošo sastāvdaļu un atbilstīgi
Regulai (EK) Nr. 882/2004 veiktajās oficiālajās kontrolēs
analizēto sastāvdaļu neatbilstību pieļaujamās
pielaides ir norādītas šīs regulas IV pielikumā.
10. pants
Iepakojums
Ārstniecisko dzīvnieku barību
un starpproduktus laiž tirgū tikai noslēgtos iepakojumos vai
tvertnēs. Iepakojums vai tvertnes ir noslēgtas tā, lai,
iepakojumu vai tvertni atverot, noslēgšanas mehānisms tiek
bojāts un to nevar izmantot atkārtoti.
11. pants
Iekšējā tirdzniecība Savienībā
Ja ārstnieciskās dzīvnieku
barības ražotāja dalībvalsts nav tā pati dalībvalsts,
kurā to izmanto dzīvnieku turētājs, veterinārajām
zālēm atļauju piešķir saskaņā ar Direktīvu
2001/82/EK tajā dalībvalstī, kur dzīvnieku barību
izmanto.
III nodaļa
Objektu apstiprināšana
12. pants
Apstiprināšanas pienākums
Barības uzņēmumu operatori, kas
izgatavo, uzglabā, pārvadā vai laiž tirgū ārstniecisko
dzīvnieku barību vai starpproduktus, nodrošina, ka to kontrolē
esošos objektus ir apstiprinājusi kompetentā iestāde.
13. pants
Apstiprināšanas procedūra un apstiprināto objektu saraksti
1.           Kompetentā iestāde
apstiprina objektus tikai tad, ja apmeklējumā uz vietas pirms
darbības sākšanas ir konstatēts, ka ieviestā sistēma
ārstnieciskās dzīvnieku barības un starpproduktu
izgatavošanai, uzglabāšanai, pārvadāšanai un laišanai tirgū
atbilst II nodaļā noteiktajām prasībām.
2.           Procedūrai,
saskaņā ar kuru piešķir, aptur, atsauc vai groza objekta
apstiprinājumu, piemēro Regulas (EK) Nr. 183/2005 13. panta
2. punktu un 14., 15., 16. un 17. pantu.
3.           Objektus reģistrē
Regulas (EK) Nr. 183/2005 19. panta 2. punktā minētajā
valsts sarakstā ar individuālu identifikācijas numuru, kas
piešķirts atbilstoši struktūrai, kura noteikta minētās
regulas V pielikuma II nodaļā.
14. pants
Objekti, kas apstiprināti saskaņā ar
Direktīvu 90/167/EEK
1.           Objekti, uz kuriem attiecas
šīs regulas darbības joma un kuri jau ir apstiprināti
saskaņā ar Direktīvu 90/167/EEK, drīkst turpināt savu
darbību, līdz [Office of Publications, please insert date counting
18 months from the date of entry into force of this Regulation]
iesniedzot paziņojumu attiecīgajai kompetentajai iestādei, kuras
apgabalā atrodas to ražotnes, formā, ko nosaka šī
kompetentā iestāde, par to, vai tie atbilst 13. panta 1. punktā
minētajām apstiprināšanas prasībām.
2.           Kompetentās
iestādes atjaunina, aptur, atsauc vai groza šo objektu apstiprinājumu
saskaņā ar attiecīgajiem noteikumiem un procedūrām,
kas minētas šīs regulas 13. panta 1. punktā un Regulas (EK)
Nr. 183/2005 13. panta 2. punktā, 14., 15. un 16. pantā. Ja
1. punktā minētais paziņojums nav iesniegts noteiktajā
termiņā, kompetentā iestāde aptur spēkā esošo
apstiprinājumu saskaņā ar Regulas (EK)
Nr. 183/2005 14. pantu.
IV nodaļa
Recepte un lietošana
15. pants
Recepte
1.           Ārstniecisko
dzīvnieku barību piegādā dzīvnieku
turētājiem, ja tie uzrāda veterinārārsta recepti, un,
gadījumā, ja dzīvnieku barību izgatavo saimniecības
vietējie sagatavotāji, tiem ir šāda recepte, kā arī
ievērojot 2. līdz 6. punktā paredzētos
nosacījumus.
2.           Receptē norāda
V pielikumā minēto informāciju. Receptes
oriģinālu glabā izgatavotājs vai vajadzības
gadījumā izplatītājs. Persona, kas izsniedz recepti, un
dzīvnieku turētājs glabā receptes kopiju.
Oriģinālu un kopijas glabā trīs gadus no izdošanas dienas.
3.           Ārstniecisko
dzīvnieku barību, kas saņemta pēc vienas receptes,
nedrīkst lietot vairāk kā vienai ārstēšanas reizei,
bet tas neattiecas uz ārstniecisko barību neproduktīvajiem
dzīvniekiem.
4.           Recepte ir derīga ne
ilgāk kā sešus mēnešus attiecībā uz
neproduktīvajiem dzīvniekiem un trīs nedēļas
attiecībā uz produktīvajiem dzīvniekiem.
5.           Izrakstīto
ārstniecisko dzīvnieku barību var izmantot tikai
dzīvniekiem, kurus ir pārbaudījusi tā persona, kas
izsniegusi recepti, un tikai diagnosticētai slimībai. Persona, kas
izsniegusi recepti, pārliecinās, ka no veterināriem
apsvērumiem šo zāļu lietošana mērķdzīvniekiem ir
pamatota. Turklāt šī persona nodrošina, ka attiecīgo
veterināro zāļu lietošana nav nesavietojama ar citu
ārstēšanu vai lietošanu un nav kontrindikāciju vai
mijiedarbības, lietojot vairāku veidu zāles.
6.           Saskaņā ar
veterināro zāļu aprakstu receptē norāda
veterināro zāļu iestrādājamo daudzumu, kas
aprēķināts, pamatojoties uz attiecīgiem parametriem.
16. pants
Lietošana produktīvajiem dzīvniekiem
1.           Barības
uzņēmumu operatori, kas piegādā ārstniecisko
dzīvnieku barību produktīvo dzīvnieku turētājam,
vai saimniecības vietējie produktīvajiem dzīvniekiem
paredzētas ārstnieciskās barības sagatavotāji
nodrošina, ka piegādātie vai sagatavotie daudzumi nepārsniedz:
(a)
receptē paredzētos daudzumus un
(b)
daudzumus, kas nepieciešami viena mēneša
ārstēšanai vai divu nedēļu ārstēšanai, ja
ārstnieciskā dzīvnieku barība satur antimikrobiālas
veterinārās zāles.
2.           Ārstniecisko
dzīvnieku barību, kas satur antimikrobiālas
veterinārās zāles, neizmanto produktīvo dzīvnieku
slimību profilaksei un to produktivitātes uzlabošanai.
3.           Lietojot ārstniecisko
dzīvnieku barību, produktīvo dzīvnieku turētājs
ievēro zāļu izdalīšanās periodu, kas
norādīts veterinārārsta receptē.
4.           Barības
uzņēmumu operatori, kas baro produktīvos dzīvniekus ar
ārstniecisko dzīvnieku barību, veic uzskaiti saskaņā
ar Direktīvas 2001/82/EK 69. pantu. Šo uzskaiti glabā piecus
gadus pēc ārstnieciskās dzīvnieku barības lietošanas,
un arī tad, ja šo piecu gadu laikā dzīvnieks ir nokauts.
17. pants
Neizlietoto produktu vai tādu produktu, kuriem beidzies derīguma
termiņš, savākšanas sistēmas
Dalībvalstis nodrošina, ka tiek ieviestas
atbilstīgas sistēmas, lai savāktu ārstniecisko
dzīvnieku barību un starpproduktus, kuru termiņš ir beidzies,
vai gadījumā, ja dzīvnieku turētājs ir
saņēmis lielāku ārstnieciskās dzīvnieku
barības daudzumu, nekā viņš faktiski lieto
veterinārārsta receptē norādītajai
ārstēšanai.
V nodaļa
Procedūras un nobeiguma noteikumi
18. pants
Pielikumu grozījumi
Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus
saskaņā ar 19. pantu attiecībā uz grozījumiem I
līdz V pielikumā, lai ņemtu vērā tehnikas un
zinātnes attīstību.
19. pants
Deleģēšanas īstenošana
1.           Pilnvaras pieņemt
deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā
pantā izklāstītos nosacījumus.
2.           Šīs regulas 7. un
18. pantā minētās deleģētās pilnvaras
piešķir Komisijai uz nenoteiktu laiku no šīs regulas spēkā
stāšanās dienas.
3.           Eiropas Parlaments vai Padome
jebkurā laikā var atsaukt 7. un 18. pantā minēto
pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz
minētajā lēmumā norādīto pilnvaru
deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā
nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai arī
vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar
jau spēkā esošo deleģēto aktu spēkā esību.
4.           Tiklīdz Komija
pieņem deleģēto aktu, tā paziņo par to vienlaikus
Eiropas Parlamentam un Padomei.
5.           Saskaņā ar 7. un
18. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā
tikai tad, ja divu mēnešu laikā no dienas, kad minētais akts
paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome
nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām
gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu
neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas
šo laikposmu var pagarināt par diviem mēnešiem.
20. pants
Komitejas procedūra
1.           Komisijai palīdz Augu,
dzīvnieku, pārtikas aprites un dzīvnieku barības
pastāvīgā komiteja, kas izveidota ar Regulas (EK) Nr. 178/2002
58. panta 1. punktu (turpmāk — komiteja). Minētā
komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2.           Ja ir atsauce uz šo punktu,
piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
3.           Ja komitejas atzinums
jāsaņem rakstiskā procedūrā, minēto
procedūru izbeidz, nepanākot rezultātu, ja atzinuma sniegšanas
termiņā tā nolemj komitejas priekšsēdētājs vai to
pieprasa vienkāršs komitejas locekļu vairākums.
21. pants
Sankcijas
1.           Dalībvalstis paredz
noteikumus par sankcijām, kas piemērojamas par šīs regulas
noteikumu pārkāpšanu, un veic visus vajadzīgos pasākumus,
lai nodrošinātu to īstenošanu. Paredzētajām sankcijām
jābūt iedarbīgām, samērīgām un atturošām.
2.           Dalībvalstis
vēlākais līdz … [Office of Publications, please insert date
counting [12] months from the date of entry into force of this Regulation]
paziņo šos noteikumus Komisijai un nekavējoties paziņo tai visus
turpmākos grozījumus, kas ietekmē šos noteikumus.
22. pants
Atcelšana
Direktīvu 90/167/EEK atceļ.
Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par
atsaucēm uz šo regulu un lasa saskaņā ar atbilstības tabulu
VI pielikumā.
23. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā
divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no [Office of Publications,
please insert date counting [12] months from the date of entry into force of
this Regulation].
Šī
regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama
visās dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā —                        Padomes
vārdā —
priekšsēdētājs                                                 priekšsēdētājs
[1]               OV C , , lpp.
[2]               OV C , , lpp.
[3]               Padomes 1990. gada 26. marta
Direktīva 90/167/EEK, ar ko izklāsta nosacījumus, kuri
Kopienā reglamentē ārstnieciskās dzīvnieku barības
pagatavošanu, laišanu tirgū un lietošanu (OV L 92, 7.4.1990., 42. lpp.).
[4]               Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada
28. janvāra Regula (EK) 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites
tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido
Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras
saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (OV L 31, 1.2.2002.,
1. lpp.).
[5]               Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada
6. novembra Direktīva 2001/82/EK par Kopienas kodeksu, kas
attiecas uz veterinārajām zālēm (OV L 311, 28.11.2001.,
1. lpp.).
[6]               Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada
12. janvāra Regula (EK) Nr. 183/2005, ar ko paredz barības
higiēnas prasības (OV L 35, 8.2.2005., 1. lpp.).
[7]               Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13.
jūlija Regula (EK) Nr. 767/2009 par barības laišanu tirgū
un lietošanu (OV L 229, 1.9.2009., 1. lpp.).
[8]               Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra
Regula (EK) Nr. 1831/2003 par dzīvnieku ēdināšanā
lietotām piedevām (OV L 268, 18.10.2003., 29. lpp.).
[9]               Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada
7. maija Direktīva 2002/32/EK par nevēlamām vielām
dzīvnieku barībā (OV L 140, 30.5.2002.,
10. lpp.).
[10]             Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29.
aprīļa Regula (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko
veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar
dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un
dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (OV
L 165, 30.4.2004., 1. lpp.) (Labojums: OV L 191, 28.5.2004., 1. lpp.).
[11]             OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.
I PIELIKUMS
Prasības
barības uzņēmumu operatoriem, kā minēts 3. pantā
1. IEDAĻA.
TELPAS UN APRĪKOJUMS
Barības uzņēmumu operatori izmanto telpas un
aprīkojumu, kas atbilst šādām prasībām.
1.
Telpām un aprīkojumam un to
tuvākajai apkārtnei jābūt tīriem, un jāievieš
efektīvas kaitēkļu kontroles programmas. Jāievieš
tīrīšanas programmas. Šīm programmām jānodrošina, ka
līdz minimumam tiek samazināts jebkāda veida
piesārņojums, tostarp no mazgāšanas līdzekļu un
biocīdu atliekām, un šķērskontaminācija, tostarp no pārnešanas.
2.
Telpu un aprīkojuma izkārtojumam,
plānojumam, konstrukcijām un izmēram jābūt
tādiem, lai:
(a)
samazinātu kļūdas risku un
izvairītos no jebkādas nelabvēlīgas ietekmes uz produktu
nekaitīgumu un kvalitāti;
(b)
varētu veikt atbilstošu tīrīšanu un
dezinfekciju;
(c)
pēc slapjās uzkopšanas varētu
nožāvēt tehniku, kas nonāk saskarē ar dzīvnieku barību.
3.
Izgatavošanā izmantotās telpas un
aprīkojums atbilstoši un regulāri jāpārbauda
saskaņā ar rakstiskām procedūrām, ko iepriekš noteicis
aprīkojuma ražotājs.
Visiem svariem un mērīšanas
ierīcēm jābūt piemērotiem tam smaguma diapazonam vai
daudzumiem, kas tiks mērīti, un to precizitāte regulāri
jāpārbauda.
Visiem maisītājiem
jābūt piemērotiem tiem smaguma diapazoniem vai daudzumiem, kas
tiks maisīti, un jābūt spējīgiem sagatavot atbilstoši
viendabīgus maisījumus. Operatoriem jāpierāda
maisītāju efektivitāte attiecībā uz viendabīgumu.

4.
Telpās jābūt piemērotam
dabiskajam vai mākslīgajam apgaismojumam.
5.
Notekūdeņu sistēmām
jābūt piemērotām paredzētajam mērķim;
tām jābūt projektētām un konstruētām
tā, lai izvairītos no barības piesārņojuma riska.
6.
Ūdenim, kas tiek lietots izgatavošanā,
jābūt dzīvniekiem piemērotā kvalitātē;
ūdens cauruļvadiem jābūt inertiem.
7.
No notekūdeņiem, atkritumiem un lietus
ūdens jāatbrīvojas tā, lai netiktu ietekmēts
aprīkojums un ārstnieciskās dzīvnieku barības un
starpproduktu nekaitīgums un kvalitāte.
8.
Ja nepieciešams,
temperatūras jāuztur iespējami zemas, lai izvairītos no
kondensēšanās un bojājumiem.
9.
Produktu bojāšanās un putekļi
jākontrolē, lai nepieļautu kaitēkļu invāziju.
10.
Logiem un citiem atvērumiem, ja tas
nepieciešams, jābūt nodrošinātiem pret kaitēkļiem.
Durvīm jābūt ciešām un aizvērtā
stāvoklī nodrošinātām pret kaitēkļiem.
11.
Ja nepieciešams, griestiem un pie griestiem
stiprināmām ierīcēm jābūt projektētām,
veidotām un apdarinātām tā, lai aizkavētu
netīrumu uzkrāšanos un mazinātu kondensēšanos,
nevēlamu pelējumu augšanu un daļiņu izplatību, kas var
ietekmēt ārstnieciskās dzīvnieku barības un
starpproduktu nekaitīgumu un kvalitāti.
2. IEDAĻA.
PERSONĀLS
1.
Barības uzņēmumu operatoriem
jābūt pietiekamam skaitam darbinieku, kam ir attiecīgo produktu
izgatavošanai nepieciešamās prasmes un kvalifikācija. Visiem
darbiniekiem jābūt rakstveidā skaidri informētiem par to
pienākumiem, atbildību un pilnvarām, īpaši gadījumos,
kad notiek izmaiņas, lai tādējādi iegūtu vēlamo
produktu kvalitāti.
Jāizraugās kvalificēta persona, kas
atbild par ārstnieciskās dzīvnieku barības un starpproduktu
izgatavošanu, un kvalificēta persona, kas atbild par kvalitātes kontroli.
2.
Jāsagatavo organizācijas shēma,
kurā noteikta uzraudzības uzdevumu izpildē iesaistīto
darbinieku kvalifikācija un pienākumi, un pārbaudes
gadījumā šī shēma jādara pieejama kompetentajām
iestādēm.
3. IEDAĻA.
IZGATAVOŠANA
1.
Barības uzņēmumu operatori nodrošina,
ka dažādie izgatavošanas posmi tiek veikti saskaņā ar iepriekš
noteiktām rakstiskām procedūrām.
2.
Jāveic tehniskie vai organizatoriskie
pasākumi, lai nepieļautu šķērskontamināciju un
kļūdas, veiktu pārbaudes izgatavošanas gaitā un
nodrošinātu ārstnieciskās dzīvnieku barības un
starpproduktu izgatavošanā izmantoto produktu efektīvu
izsekojamību.
3.
Jāuzrauga nevēlamu vielu
klātbūtne Direktīvas 2002/32/EK nozīmē un citu
piesārņotāju klātbūtne saistībā ar
cilvēku un dzīvnieku veselību, un jāveic attiecīgi
pasākumi, lai mazinātu to klātbūtni.
4.
Izgatavošanā izmantotie produkti un
neapstrādāta barība jāuzglabā atsevišķi no
ārstnieciskās dzīvnieku barības un starpproduktiem, lai
nepieļautu šķērskontamināciju.
5.
Atkritumi un citi materiāli, kas nav
paredzēti izmantošanai dzīvnieku barībā, ir
jānošķir, pareizi jāmarķē un atbilstoši jāizmanto
vai jāiznīcina, un tos nedrīkst lietot kā dzīvnieku barību.

4. IEDAĻA.
KVALITĀTES KONTROLE
1.
Barības uzņēmumu operatoriem
kvalitātes kontroles sistēmas ietvaros jābūt piekļuvei
laboratorijai ar atbilstošu personālu un aprīkojumu.
2.
Rakstveidā jāsagatavo un
jāīsteno kvalitātes kontroles plāns. Tajā jo
īpaši jāietver izgatavošanas procesa kritisko punktu pārbaudes,
paraugu ņemšanas kārtība un biežums, analīzes metodes un to
biežums, atbilstība specifikācijām no
pārstrādātiem materiāliem līdz gala produktiem, un
pasākumi, kas jāveic neatbilstības gadījumā.
3.
Ar īpašām regulārām
paškontrolēm jānodrošina atbilstība viendabīguma
kritērijiem, kā noteikts saskaņā ar 6. panta
2. punktu, pārnešanas ierobežojumiem, kā noteikts
saskaņā ar 7. panta 2. punktu, un ārstnieciskās dzīvnieku
barības minimālajam glabāšanas termiņam.
4.
Lai nodrošinātu izsekojamību, paraugus no
produktiem, ko izmanto ārstnieciskās dzīvnieku barības un
starpproduktu izgatavošanā, un no katras ārstnieciskās dzīvnieku
barības un starpproduktu partijas ņem pietiekamā daudzumā
saskaņā ar iepriekš noteiktu paraugu ņemšanas plānu.
Paraugiem jābūt aizzīmogotiem un marķētiem, lai tos
varētu viegli identificēt, un tie jāuzglabā
apstākļos, kas nepieļauj neparedzētas izmaiņas parauga
struktūrā vai piejaukumus. Tie jātur kompetentās
iestādes rīcībā tik ilgu laikposmu, kas atbilst lietojumam,
kuram ārstnieciskā dzīvnieku barība vai starpprodukti
laisti tirgū.
5. IEDAĻA.
GLABĀŠANA UN PĀRVADĀŠANA
Ārstniecisko dzīvnieku barību
un starpproduktus uzglabā piemērotās atsevišķās un
nodrošinātās telpās, kurām var piekļūt tikai
personas, kuras pilnvarojusi barības uzņēmuma operators, vai
aizzīmogotās, hermētiskās tvertnēs, kas speciāli
paredzētas šādu produktu glabāšanai. Tās
jāuzglabā vietās, kas paredzētas, piemērotas un
uzturētas tā, lai nodrošinātu labus uzglabāšanas
apstākļus.
Ārstnieciskā dzīvnieku barība
un starpprodukti ir jāuzglabā un jāpārvadā tā,
lai tie būtu viegli identificējami. Ārstnieciskā dzīvnieku
barība un starpprodukti ir jāpārvadā piemērotā
transportlīdzeklī.
6. IEDAĻA.
UZSKAITE
1.
Barības uzņēmumu operatoriem, kas
izgatavo, uzglabā, pārvadā vai laiž tirgū ārstniecisko
dzīvnieku barību un starpproduktus, jāuztur reģistrs ar
attiecīgiem datiem, kurā ietverta informācija par pirkumu,
izgatavošanu, uzglabāšanu, pārvadāšanu un laišanu tirgū,
lai nodrošinātu efektīvu izsekojamību no saņemšanas
līdz piegādei, tostarp eksportu līdz galamērķim.
2.
1. punktā minētajā
reģistrā ietver:
(a)
HACCP dokumentāciju,
kas minēta Regulas (EK) Nr. 183/2005 6. panta 2. punkta
g) apakšpunktā;
(b)
kvalitātes kontroles plānu un
attiecīgo kontroļu rezultātus;
(c)
veterināro zāļu, barības
sastāvdaļu, barības maisījumu, barības piedevu,
starpproduktu un ārstnieciskās dzīvnieku barības
specifikācijas un iegādātos daudzumus;
(d)
izgatavotās ārstnieciskās dzīvnieku
barības un starpproduktu partiju, tostarp izmantoto veterināro
zāļu, barības sastāvdaļu, barības maisījumu
specifikācijas un daudzumu;
(e)
uzglabātās vai pārvadātās
ārstnieciskās dzīvnieku barības un starpproduktu partiju
specifikācijas un daudzumu;
(f)
tirgū laistās vai uz trešām
valstīm eksportētās ārstnieciskās dzīvnieku barības
un starpproduktu specifikācijas un daudzumu;
(g)
informāciju par ārstnieciskās dzīvnieku
barības un starpproduktu vai ārstnieciskās dzīvnieku barības
un starpproduktu izgatavošanā izmantoto produktu ražotājiem vai
piegādātājiem, tostarp vismaz to vārdu/nosaukumu, adresi un
attiecīgā gadījumā to apstiprinājuma
identifikācijas numuru;
(h)
informāciju par ārstnieciskās dzīvnieku
barības un starpproduktu saņēmējiem, tostarp vismaz to
vārdu/nosaukumu, adresi un attiecīgā gadījumā to
apstiprinājuma identifikācijas numuru, un
(i)
informāciju par personu, kura izsniegusi
recepti, tostarp vismaz tās vārdu un adresi.
Papildus dokumentiem, kas ir pastāvīgi
pieejami, dokumentus reģistrā jāglabā trīs gadus
pēc to izdošanas datuma.
7. IEDAĻA.
SŪDZĪBAS UN PRODUKTA ATSAUKŠANA
1.
Barības uzņēmumu operatoriem, kas
laiž ārstniecisko dzīvnieku barību un starpproduktus tirgū,
jāievieš sistēma sūdzību reģistrācijai un
apstrādei.
2.
Tām jāievieš sistēma
ārstnieciskās dzīvnieku barības vai starpproduktu
tūlītējai izņemšanai no tirgus, un vajadzības
gadījumā atsaukšanai no produktu izplatīšanas tīkla, ja
izrādās, ka tie neatbilst šīs regulas prasībām. Ar
rakstveida procedūru tām jānosaka visu atsaukto produktu
galamērķis, un pirms šie produkti tiek laisti atpakaļ
apritē, tiem jāveic atkārtots kvalitātes kontroles
novērtējums.
II PIELIKUMS
Veterināro
zāļu iestrādāšana barībā, kā minēts
5. panta 2. punkta a) apakšpunktā
1.
Mobilais barības sagatavotājs vai
saimniecības vietējais barības sagatavotājs izmanto
vienīgi veterinārās zāles, kuru iestrādājamais
daudzums ir virs 2 kg/t barības.
2.
Veterināro zāļu dienas devu
iestrādā tādā ārstnieciskās dzīvnieku barības
daudzumā, kas nodrošina, ka mērķdzīvnieks uzņem šo
dienas devu, ņemot vērā, ka slimu dzīvnieku barības
uzņemšanas daudzums var atšķirties no normālas dienas devas.
3.
Ārstnieciskajai dzīvnieku barībai,
kas satur veterināro zāļu dienas devu, jāatbilst vismaz
50 % ikdienas barības devas sausnā. Atgremotājiem
veterināro zāļu dienas deva jāiekļauj vismaz 50 %
papildbarības, izņemot minerālbarību.
III PIELIKUMS
Marķējumā
norādāmā informācija, kā minēts 9. panta 1.
punktā
Ārstnieciskās dzīvnieku barības
un starpproduktu marķējumā iekļauj šādu
informāciju:
(1)          apzīmējums
“ārstnieciskā dzīvnieku barība” vai “ārstnieciskās
dzīvnieku barības starpprodukts”, ko attiecīgi papildina ar
vārdiem “pilnīga” vai “papildu”, un mērķa sugas;
(2)          tā barības
uzņēmuma operatora vārds vai uzņēmuma nosaukums un
adrese, kurš atbildīgs par marķējumu;
(3)          par marķējumu
atbildīgās personas apstiprinājuma numurs saskaņā ar
12. pantu;
(4)          ārstnieciskās dzīvnieku
barības vai starpprodukta partijas identifikācijas numurs;
(5)          svara mērvienībās
izteikts ārstnieciskās dzīvnieku barības neto daudzums
cietai barībai un svara vai tilpuma mērvienībās izteikts
neto daudzums šķidrai barībai;
(6)          veterināro zāļu
nosaukums, aktīvā viela, stiprums, pievienotais daudzums,
tirdzniecības atļaujas turētājs un tirdzniecības
atļaujas numurs, pirms kura ir uzraksts “zāles”;
(7)          veterināro zāļu
terapeitiskās indikācijas, kontrindikācijas un nevēlami
notikumi, ciktāl šī informācija ir vajadzīga barības
lietošanai;
(8)          ja ārstnieciskā dzīvnieku
barība vai starpprodukts ir paredzēts produktīvajiem
dzīvniekiem, zāļu izdalīšanās periods vai norāde
“nav”;
(9)          ieteikums izlasīt
veterināro zāļu lietošanas pamācību, iekļaujot
hipersaiti, kur šo informāciju var atrast, brīdinājums par to,
ka produkts ir paredzēts tikai dzīvnieku ārstēšanai, un
brīdinājums, ka produkts jāglabā bērniem
nepieejamā vietā;
(10)        to barības piedevu saraksts
(pirms kura ir norāde “piedevas”), kuras iekļautas produktīvo
dzīvnieku ārstnieciskajā barībā saskaņā ar
Regulas (EK) Nr. 767/2009 VI pielikuma I nodaļu vai, ja
ārstnieciskā dzīvnieku barība paredzēta
neproduktīvajiem dzīvniekiem, saskaņā ar minētās
regulas VII pielikuma I nodaļu, un attiecīgā
gadījumā marķēšanas prasības, kas noteiktas
tiesību aktā, ar ko atļauj attiecīgo barības piedevu;
(11)        barības sastāvdaļu
nosaukums(-i), kas norādīts(-i) Regulas (EK) Nr. 767/2009
24. panta 1. punktā minētajā katalogā vai
minētās regulas 24. panta 6. punktā minētajā reģistrā.
Ja izgatavošanā izmanto vairākas barības sastāvdaļas,
tās uzskaita saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti
Regulas (EK) Nr. 767/2009 17. panta 1. punkta
e) apakšpunktā un 2. punktā;
(12)        produktīvajiem dzīvniekiem
paredzētās ārstnieciskās barības analītiskie
komponenti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 767/2009
VI pielikuma II nodaļu vai saskaņā ar
minētās regulas VII pielikuma II nodaļu, ja
ārstnieciskā barība paredzēta neproduktīvajiem
dzīvniekiem;
(13)        neproduktīvajiem
dzīvniekiem paredzētas ārstnieciskās barības
marķējumā norāda bezmaksas tālruņa numuru vai
citu piemērotu saziņas veidu, kā pircējs papildus
obligātajai informācijai var saņemt ziņas par barības
piedevām, kas iekļautas ārstnieciskajā dzīvnieku barībā,
vai barības sastāvdaļām, kas ietvertas
ārstnieciskajā dzīvnieku barībā, kur tās
norādītas pēc kategorijas, kā paredzēts Regulas (EK)
Nr. 767/2009 17. panta 2. punkta c) apakšpunktā;
(14)        mitruma saturs, ja tas pārsniedz
14 %;
(15)        lietošanas pamācība
saskaņā ar veterinārārsta recepti, un zāļu
apraksts, kā minēts Direktīvas 2001/82/EK 14. pantā;
(16)        minimālais glabāšanas
termiņš, ņemot vērā barības piedevu un veterināro
zāļu stabilitāti, un vajadzības gadījumā
īpaši piesardzības pasākumi glabāšanai.
IV PIELIKUMS
Pieļaujamās
pielaides ārstnieciskās dzīvnieku barības
vai starpproduktu sastāva norādīšanai marķējumā,
kā minēts 9. panta 3. punktā
1.
Šajā punktā noteiktajās
pielaidēs ir ietvertas tehniskas un analītiskas novirzes.
Ja tiek konstatēts, ka
ārstnieciskās dzīvnieku barības vai starpproduktu
sastāvs atšķiras no antimikrobiālās aktīvās
vielas daudzuma, kas norādīts marķējumā, piemēro
10 % pielaidi. Citām aktīvajām vielām piemēro
šādas pielaides:
 Aktīvā viela/kg dzīvnieku barības || Pielaide
 > 500 mg || ± 10 %
 > 10 mg un ≤ 500 mg || ± 20 %
 > 0,5 mg un ≤ 10 mg || ± 30 %
 > 0,5 mg || ± 40 %
2.
Šīs regulas III pielikuma 10. un
12. punktā minētajai informācijai, kas norādāma
marķējumā, attiecīgi piemēro pielaides, kas noteiktas
Regulas (EK) Nr. 767/2009 IV pielikumā.
V PIELIKUMS
Receptes
veidlapa, kā minēts 15. panta 2. punktā
"ĀRSTNIECISKĀS DZĪVNIEKU BARĪBAS
RECEPTE
1.
Tās personas uzvārds, vārds, adrese
un profesionālās darbības reģistrācijas numurs, kurai
atļauts parakstīt veterinārās zāles.
2.
Izdošanas datums un tās personas paraksts vai
elektroniska identifikācija, kurai atļauts parakstīt
veterinārās zāles.
3.
Dzīvnieku turētāja vārds un
adrese.
4.
Dzīvnieku identifikācija un skaits.
5.
Diagnosticētā slimība, kas
jāārstē.
6.
Veterināro zāļu nosaukums, tostarp
aktīvās(-o) vielas(-u) nosaukums.
7.
Jānorāda, ja zāles parakstītas
saskaņā ar Direktīvas 2001/82/EK 10. un 11. pantu.
8.
Veterināro zāļu iestrādājamais
daudzums (daudzums uz ārstnieciskās dzīvnieku barība svara
vienību).
9.
Ārstnieciskās dzīvnieku barības
daudzums.
10.
Lietošanas pamācība dzīvnieku
turētājam, norādot ārstēšanas ilgumu.
11.
Ārstnieciskās dzīvnieku barības
procentuālais daudzums dienas devā vai ārstnieciskās dzīvnieku
barības daudzums vienam dzīvniekam dienā.
12.
Vajadzības gadījumā, zāļu
izdalīšanās periods pirms tirgū laiž produktus, kas iegūti
no ārstētajiem dzīvniekiem.
13.
Attiecīgi brīdinājumi.
14.
Attiecībā uz produktīvajiem
dzīvniekiem – norāde “Šo recepti nedrīkst izmantot
atkārtoti”.
15.
Ja nepieciešams, ārstnieciskās dzīvnieku
barības piegādātājs vai saimniecības vietējais
barības sagatavotājs norāda šādas ziņas:
–
vārds vai uzņēmuma nosaukums un
adrese;
–
piegādes datums vai sagatavošanas datums
saimniecībā.
16.
Piegādātāja vai saimniecības
vietējā barības sagatavotāja paraksts."
VI PIELIKUMS
22. pantā
minētā atbilstības tabula
 Direktīva 90/167/EEK || Šī regula
 1. pants || 1. pants
 2. pants || 2. pants
 3. panta 1. punkts || 5. panta 1. punkts
 3. panta 2. punkts || -
 4. panta 1. punkts || 3., 4. pants, 5. panta 2. punkts, 6. pants,  I un II pielikums
 4. panta 2. punkts || -
 5. panta 1. punkts || 10. pants
 5. panta 2. punkts || 3., 7. pants un I pielikums
 - || 8. pants
 6. pants || 9. pants un III pielikums
 7. pants || -
 8. panta 1. punkts || 15. pants
 8. panta 2. punkts || -
 8. panta 3. punkts || 16. panta 3. punkts
 9. panta 1. punkts || 12. pants un 16. panta 1. punkts
 9. panta 2. punkts || -
 9. panta 3. punkts || -
 10. pants || 11. pants
 - || 13. pants
 - || 14. pants
 - || 16. panta 2. punkts
 - || 16. panta 4. punkts
 - || 17. pants
 11. pants || -
 12. pants || 18. pants
 - || 19. pants
 - || 20. pants
 - || 21. pants
 - || 22. pants
 - || 23. pants
 13. pants || -
 14. pants || -
 15. pants || -
 16. pants || -
 A pielikums || V pielikums
 B pielikums || -
 - || IV pielikums