               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 14.10.2015
            COM(2015) 501 final
            2015/0240(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko nosaka nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas Pakalpojumu tirdzniecības padomē, tiekties iegūt apstiprinājumu attiecībā uz preferenciālo režīmu, kas pārsniedz tirgus piekļuvi, ko, pamatojoties uz LDC pakalpojumu atbrīvojumu, Eiropas Savienība plāno vienpusēji piešķirt vismazāk attīstīto valstu izcelsmes pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Padomes lēmuma priekšlikums iesniegts sakarībā ar PTO pakalpojumu atbrīvojumu vismazāk attīstītajām valstīm (LDC). Pakalpojumu atbrīvojums
                  1
                ļauj PTO dalībniekiem piešķirt LDC vienpusējas preferences attiecībā uz pakalpojumiem, un ir nepieciešama Pakalpojumu tirdzniecības padomes (CTS) piekrišana paziņotajām preferencēm, kas piešķirtas attiecībā uz pasākumiem, kuri nav aprakstīti GATS XVI pantā (piekļuve tirgum).

               Komisija 2015. gada 23. jūlijā pieņēma priekšlikumu padomes lēmumam
                  2
               , ar ko nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem PTO Pakalpojumu tirdzniecības padomē saistībā ar to preferenču pieņemšanu, kuras paziņojuši PTO dalībnieki attiecībā uz vismazāk attīstīto valstu izcelsmes pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem, izņemot tos, kas aprakstīti GATS XVI pantā (tirgus piekļuve)

               Ar ierosināto Padomes lēmumu nosaka Eiropas Savienības nostāju CTS, proti, tiecas iegūt apstiprinājumu attiecībā uz preferenciālo režīmu, kas pārsniedz tirgus piekļuvi, ko Eiropas Savienība grasās piešķirt LDC vienpusēji.

               Paredzētais režīms, ko grasās piemērot LDC, tika sagatavots, pamatojoties uz tādu pieeju, kas izteikta PTO dalībnieku CTS augsta līmeņa sanāksmē 2015. gada 5. februārī, un 2015. gada 30. jūlijā PTO tika pausts nodoms par to.

               Atbilstība pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā un citām Savienības politikām

               Devītajā PTO Ministru konferencē Bali (2013. gada 3.–6. decembris) Eiropas Savienība pievienojās konsensam par lēmuma pieņemšanu par pakalpojumu atbrīvojuma darbību attiecībā uz LDC
                  3
               . ES vēlas, lai izdotos 2015. gada decembrī gaidāmā desmitā PTO Ministru konference Nairobi un lai pārliecinoši virzītos uz priekšu Dohas attīstības kārtas sarunas un Bali rezultātu paketes īstenošana, tostarp elementi saistībā ar LDC. Ierosinātais Padomes lēmums ir daļa no šā Bali paketes īstenošanas procesa.

               Atbalstot LDC ekonomikas attīstību ar preferencēm, ko piešķirs saskaņā ar atbrīvojumu, ES veicinās to Līgumā noteikto mērķu sasniegšanu, saskaņā ar kuriem ES sekmēs pasaules tirdzniecības līdzsvarotu attīstību un definēs un īstenos kopēju politiku, lai veicinātu jaunattīstības valstu ilgtspējīgu attīstību
                  4
               . Šis ierosinātais paziņojums arī veicinās Dohas attīstības programmas sarunu noslēgšanu pakalpojumu sadaļā.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               Juridiskais pamats

                  Ierosinātā Padomes lēmuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 91. pants, 100. pants un 207. panta 4. punkta pirmā daļa saistībā ar tā 218. panta 9. punktu.

               LESD 218. panta 9. punktā ir noteikts, ka gadījumā, kad ar starptautisku nolīgumu izveidotā struktūrā jāpieņem tiesību akts ar juridiskām sekām, Padome pēc Komisijas vai Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikuma pieņem lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kura Savienības vārdā jāieņem attiecībā uz šāda akta pieņemšanu minētajā struktūrā. Lai gan paziņojumam par preferencēm, ko Savienība grasās piešķirt LDC, nav juridiska spēka, tas ietvertu saistības, kas pārsniedz tirgus piekļuvi, kam vajadzīgs tāds apstiprinājums CTS, kuram atbilst 218. panta 9. punkts. Paredzētās preferences attiecas uz visām saistībām, kuras izriet no Vispārējās vienošanās par pakalpojumu tirdzniecību, un var skart visas pakalpojumu nozares, ieskaitot transporta pakalpojumus. Tādēļ ierosinātais lēmums ietilpst LESD 91. panta, 100. panta un 207. panta 4. punkta pirmās daļas darbības jomā.

               3.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Priekšlikums neietekmē budžetu.

               2015/0240 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko nosaka nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas Pakalpojumu tirdzniecības padomē, tiekties iegūt apstiprinājumu attiecībā uz preferenciālo režīmu, kas pārsniedz tirgus piekļuvi, ko, pamatojoties uz LDC pakalpojumu atbrīvojumu, Eiropas Savienība plāno vienpusēji piešķirt vismazāk attīstīto valstu izcelsmes pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. pantu, 100. pantu un 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar tā 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Marrākešas nolīguma, ar ko izveido Pasaules Tirdzniecības organizāciju (PTO), IX pantā noteiktas procedūras, saskaņā ar kurām piešķir atbrīvojumus attiecībā uz daudzpusējiem tirdzniecības nolīgumiem minētā nolīguma 1.A, 1.B vai 1.C pielikumā un to pielikumos.

               (2)Ir pieprasīts atbrīvojums, saskaņā ar kuru PTO dalībnieki varētu noteikt preferenču režīmu vismazāk attīstīto valstu (PTO dalībnieču) izcelsmes pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem, vienlaikus nepiešķirot tādu pašu režīmu līdzīgiem visu pārējo PTO dalībnieku pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem, tādējādi izņēmuma kārtā atkāpjoties no Vispārējās vienošanās par pakalpojumu tirdzniecību (GATS) II. panta 1. punkta saistībām. Padome ar 2011. gada 14. decembra Padomes lēmumu (2012/8/ES) pieņēma Savienības nostāju, atbalstot atbrīvojumu.

               (3)PTO Ministru 2011. gada 17. decembra lēmumā, ar ko PTO dalībniekiem atļauj piešķirt šādu preferenciālu režīmu vismazāk attīstīto valstu (PTO dalībnieču) izcelsmes pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem 15 gadus, 1. un 2. punktā ir noteikts, ka i) dalībnieki, kuri piešķir preferenciālu režīmu atbilstīgi šim atbrīvojumam iesniedz paziņojumu Pakalpojumu tirdzniecības padomē un ka ii) preferenciāls režīms attiecībā uz pasākumu piemērošanu, kuri nav aprakstīti GATS XVI pantā, jāapstiprina Pakalpojumu tirdzniecības padomei saskaņā ar tās procedūrām. Pakalpojumu tirdzniecības padomes piekrišanas nepieciešamība attiecībā uz šiem pasākumiem tika norādīta arī 2013. gada 7. decembra PTO Ministru lēmuma 1.3. punktā.

               (4)Ar Padomes 2015. gada [] [] lēmumu noteica Savienības nostāju pieņemt preferences, kas pārsniedz GATS XVI pantu un kuras pārējie PTO dalībnieki piešķīruši vismazāk attīstīto valstu (PTO dalībnieču) izcelsmes pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem.

               (5)Eiropas Savienības attīstības mērķu interesēs ir pieņemt preferences, ko piešķīruši pārējie PTO dalībnieki, un veicināt Dohas attīstības programmas sarunu noslēgšanu sadaļā par pakalpojumiem, kurus Eiropas Savienība grasās apstiprināt preferenciālajam režīmam, kas pārsniedz tirgus piekļuvi, ko tā grasās piešķirt vismazāk attīstīto valstu izcelsmes pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem, īpašu uzmanību pievēršot piešķirtajām preferencēm attiecībā uz fizisku personu pagaidu uzturēšanos pakalpojumu sniegšanas nolūkā, lai radītu stimulus atpakaļuzņemšanas saistību izpildei saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, īstenotu spēkā esošos atpakaļuzņemšanas nolīgumus un noslēgtu jaunus nolīgumus ar nosacījumu, ka vismazāk attīstītās valsis (PTO dalībnieces) sadarbojas ar Eiropas Savienību migrācijas pārvaldības jautājumā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Eiropas Savienība PTO Pakalpojumu tirdzniecības padomē tiecas apstiprināt preferenciālo režīmu, ko Savienība grasās piešķirt vismazāk attīstīto valstu pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem, konkrēti attiecībā uz tām preferencēm, kas pārsniedz tirgus piekļuvi, kura paredzēta šā lēmuma papildinājumā, un ir saskaņā ar PTO ministru lēmumiem 2011. gada 17. decembrī (WT/L/847) un 2013. gada 7. decembrī (WT/L/918).

               Šo nostāju pauž Eiropas Komisija.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Atbrīvojumi ir atļaujas, ko piešķir PTO Ģenerālpadome/Ministru konference, ļaujot uz laiku atkāpties no konkrētām PTO saistībām, kas citādi būtu piemērojamas.

                     (2)
                  COM(2015) 356.

                     (3)
                  WT/L/918.

                     (4)
                  LESD 205. un 206. pants un LES 21. pants.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 7.6.2016
            COM(2016) 367 final
            2016/0168(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko pilnvaro Austrijas Republiku un Rumāniju Eiropas Savienības interesēs akceptēt Peru pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

                  1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvencijas par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (turpmāk “1980. gada Konvencija”), kuru līdz šim brīdim ir ratificējušas 93 valstis, tostarp visas ES dalībvalstis, mērķis ir atjaunot status quo, nodrošinot nelikumīgi aizvestu vai aizturētu bērnu ātru atgriešanos, izmantojot šīs konvencijas dalībvalstu norīkoto centrālo iestāžu sadarbības sistēmu.

                  Tā kā bērnu nolaupīšanas novēršana ir būtiska ES bērnu tiesību veicināšanas politikas sastāvdaļa, Eiropas Savienība aktīvi darbojas starptautiskā mērogā, lai uzlabotu 1980. gada Konvencijas piemērošanu, un aicina trešās valstis tai pievienoties.

                  Peru savu 1980. gada Konvencijas pievienošanās instrumentu deponēja 2001. gada 28. maijā. Konvencija Peru stājās spēkā 2001. gada 1. augustā.

                  1980. gada Konvencijas 38. panta ceturtā daļa nosaka, ka konvenciju piemēro arī attiecībās starp valsti, kas tai pievienojas, un konvencijas dalībvalstīm, kuras būs deklarējušas, ka akceptē šo pievienošanos.

                  Tā kā starptautiskās bērnu nolaupīšanas jautājums ietilpst Eiropas Savienības ekskluzīvajā ārējā kompetencē, tad lēmums par to, vai dalībvalstīm būtu jāakceptē Peru pievienošanās, ir jāpieņem ES Padomes lēmuma veidā. Tādēļ dalībvalstīm būtu jādeklarē, ka tās Eiropas Savienības interesēs akceptē Peru pievienošanos.

                  Konsultācijā, kas notika pēc Komisijas ierosmes, Eiropas Savienības Tiesa apstiprināja, ka tas ietilpst ES ekskluzīvajā kompetencē – akceptēt, ka trešā valsts pievienojas 1980. gada Konvencijai.

                  Eiropas Savienības Tiesa savā 2014. gada 14. oktobra Atzinumā 1/13 norāda, ka “piekrišanas sniegšana faktam par trešās valsts pievienošanos Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem, kas noslēgta Hāgā 1980. gada 25. oktobrī, ir Eiropas Savienības ekskluzīvā kompetencē”.

                  Tiesa uzstāj uz nepieciešamību šajā jomā nodrošināt vienotu ES mēroga pieeju, tādējādi izvairoties no pieeju dažādības (géométrie variable) dalībvalstu vidū.

                  1980. gada Konvencija jau ir spēkā attiecībās starp Peru un lielāko daļu ES dalībvalstu (25). Vienīgi Austrija, Dānija un Rumānija vēl nav akceptējušas Peru pievienošanos 1980. gada Konvencijai.

                  2015. gadā Peru paziņoja Komisijai to, ka tā ir ieinteresēta panākt konvencijas stāšanos spēkā arī attiecībā uz Austriju un Rumāniju, un tāpēc Eiropas Savienībai būtu tās jāpilnvaro akceptēt Peru pievienošanos 1980. gada Konvencijai.

                  Austrijai un Rumānijai akceptējot Peru pievienošanos, 1980. gada Konvencija kļūtu piemērojama attiecībās starp Peru un visām ES dalībvalstīm, izņemot Dāniju.

               •Saskanība ar šajā politikas jomā spēkā esošajiem noteikumiem

                  Attiecībā uz vecāku veiktu bērnu nolaupīšanu 1980. gada Konvencija ir starptautiskais ekvivalents Padomes Regulai Nr. 2201/2003 (pazīstama kā “Briseles IIa regula”), kas ir ES tiesu iestāžu sadarbības stūrakmens laulības lietās un lietās par vecāku atbildību
                     1
                  .

                  Viens no galvenajiem regulas mērķiem ir bērnu nolaupīšanas novēršana dalībvalstīs, izveidojot procedūras, ar kurām paredzēts nodrošināt bērna nekavējošu atpakaļatdošanu uz dalībvalsti, kurā atrodas viņa/viņas parastā dzīvesvieta. Šajā nolūkā Briseles IIa regulas 11. pantā ir ietverta procedūra, kas noteikta 1980. gada Konvencijā, un tās papildinājums, kurā precizēti daži tās aspekti, jo īpaši bērnu uzklausīšana, termiņi lēmuma pieņemšanai pēc atpakaļatdošanas pieteikuma iesniegšanas un bērna neatdošanas pamatojums. Tajā ir ietverti arī noteikumi, kas reglamentē situācijas, kad dažādās dalībvalstīs izdoti atšķirīgi rīkojumi – par atpakaļatdošanu un neatdošanu atpakaļ.

                  Starptautiskā mērogā Eiropas Savienība atbalsta trešo valstu pievienošanos 1980. gada Konvencijai, lai tās dalībvalstis, risinot starptautiskas bērnu nolaupīšanas lietas, varētu pamatoties uz kopēju tiesisko regulējumu.

                  Komisija 2011. gada 21. decembrī pieņēma astoņus priekšlikumus Padomes lēmumiem, ar kuriem paredzēts akceptēt astoņu trešo valstu (Marokas, Singapūras, Krievijas Federācijas, Albānijas, Andoras, Seišelu, Gabonas un Armēnijas) pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautisko bērnu nolaupīšanu.
                     2

                  Laikposmā no 2015. gada jūnija līdz decembrim Eiropas Savienības Padome, balstoties uz minētajiem priekšlikumiem, pieņēma septiņus lēmumus
                     3
                  .

                  Šajā priekšlikumā tiek apsvērta trešā valsts (Peru), kas 1980. gada Konvencijai pievienojās pirms ar regulas “Brisele IIa” pieņemšanu tika noteikta ES ārējā kompetence starptautiskās bērnu nolaupīšanas jomā.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

                  Papildus vispārējam mērķim – izvērst tiesu iestāžu sadarbību civillietās ar LESD 81. pantā minēto pārrobežu elementu – šis priekšlikums ir saistīts ar Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā noteikto vispārējo mērķi aizsargāt bērna tiesības. 1980. gada Konvencijas sistēmas nolūks ir aizsargāt bērnus no vecāku veiktas bērnu nolaupīšanas kaitīgās ietekmes un nodrošināt, ka bērns var uzturēt sakarus ar abiem vecākiem, piemēram, nodrošinot saskarsmes tiesību iedarbīgu īstenošanu.

                  Priekšlikums atbilst arī ieteikumam pārrobežu ģimenes strīdos plašāk izmantot mediāciju. Direktīva par konkrētiem mediācijas aspektiem civillietās un komerclietās
                     4
                   citstarp attiecas uz ģimenes tiesībām kopējā Eiropas tiesību telpā. 1980. gada Konvencijā ir pausts arī mudinājums ģimenes strīdus risināt ar izlīguma palīdzību. Viena no labas prakses rokasgrāmatām, ko saskaņā ar 1980. gada Konvenciju ir publicējusi Hāgas Starptautisko privāttiesību konference, ir veltīta mediācijas izmantošanai, risinot konvencijas darbības jomā ietilpstošus starptautiskos ģimenes strīdus par bērniem. Lai atbalstītu dialogu ar valstīm, kuras konvenciju vēl nav ratificējušas, un palīdzētu atrast konkrētus veidus, kā risināt problēmas, ko rada starptautiskā bērnu nolaupīšana valstīs, kas nav ratificējušas konvenciju, pēc Eiropas Komisijas ierosinājuma šī rokasgrāmata ir pārtulkota visās ES valodās (papildus angļu un franču valodai), kā arī arābu valodā.
                     5

               2.TIESISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN SAMĒRĪGUMS

               •Tiesiskais pamats

                  Ņemot vērā, ka lēmums attiecas uz starptautisku nolīgumu, piemērojamais tiesiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. pants kopsakarā ar tā 81. panta 3. punktu. Padome pēc apspriešanās ar Eiropas Parlamentu pieņem vienprātīgu lēmumu.

                  Apvienotajai Karalistei un Īrijai ir saistoša Regula (EK) Nr. 2201/2003, un tādēļ tās piedalās šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

                  Saskaņā ar 1. un 2. pantu 22. protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

                  •
                        Subsidiaritāte

                  Saskaņā ar LESD 3. panta 2. punktu šī iniciatīva ietilpst ES ekskluzīvajā kompetencē, un Eiropas Savienības Tiesa to ir apstiprinājusi savā Atzinumā 1/13. Tādēļ subsidiaritātes princips uz to neattiecas.

               •Samērīgums

                  Šis priekšlikums ir izstrādāts, balstoties uz jau pieņemtajiem Padomes lēmumiem par šo pašu jautājumu, un nepārsniedz to, kas ir nepieciešams, lai panāktu saskaņotu ES rīcību starptautiskās bērnu nolaupīšanas jautājumā, nodrošinot, ka visas ES dalībvalstis noteiktā termiņā akceptē Peru pievienošanos 1980. gada Konvencijai.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Pēc Komisijas apspriešanās ar Austriju un Rumāniju par to gatavību akceptēt Peru pievienošanos 1980. gada Konvencijai Austrija un Rumānija pauda apstiprinošu nostāju.

                  2016. gada 15. janvāra ekspertu sanāksmē notikušajās diskusijās tika konstatēts, ka šajā posmā dalībvalstīm nav iebildumu, ka Austrija un Rumānija akceptē Peru pievienošanos 1980. gada Konvencijai.

               •Ekspertu atzinumu apkopošana un izmantošana

                  Ņemot vērā to, ka konvencija jau ir spēkā attiecībā uz 25 dalībvalstīm, Komisija un dalībvalstu eksperti uzskata, ka šādos gadījumos speciāls novērtējums par stāvokli attiecīgajā trešā valstī nav nepieciešams.

                  Dalībvalstu eksperti nav ziņojuši par jelkādām problēmām 1980. gada Konvencijas piemērošanā attiecībā uz Peru.

               •Ietekmes novērtējums

                  Šim priekšlikumam nav nozīmīgas ekonomiskas, sociālas un ar vidi saistītas ietekmes, kuras dēļ būtu nepieciešams veikt ietekmes novērtējumu saskaņā ar Eiropas Komisijas Labāka regulējuma pamatnostādnēm. Līdzīgi jau 2015. gadā pieņemtajiem septiņiem Padomes lēmumiem, ar kuriem akceptēta konkrētu trešo valstu pievienošanās 1980. gada Konvencijai, ietekmes novērtējums šim priekšlikumam nav nepieciešams, ņemot vērā šā tiesību akta būtību. Padomes lēmums ir vienīgais variants, kā var akceptēt trešās valsts pievienošanos 1980. gada Konvencijai.

                  Speciāls novērtējums par stāvokli Peru tika uzskatīts par lieku, ņemot vērā gan to, ka konvencija attiecībās starp Peru un 25 ES dalībvalstīm jau ir spēkā, gan to, ka Austrija un Rumānija ir gatavas akceptēt Peru pievienošanos.

                  4.
                        IETEKME UZ BUDŽETU

                  Ierosinātais lēmums neietekmē ES budžetu.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Tā kā priekšlikums attiecas tikai uz konkrētu dalībvalstu pilnvarošanu akceptēt Peru pievienošanos 1980. gada Konvencijai, tā īstenošanas uzraudzība paredz tikai to, ka dalībvalstis ievēro deklarācijas formulējumu, paredzētajā termiņā deponē deklarāciju un informē Komisiju par tās deklarācijas deponēšanu, kā noteikts Padomes lēmumā.

               2016/0168 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko pilnvaro Austrijas Republiku un Rumāniju Eiropas Savienības interesēs akceptēt Peru pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 81. panta 3. punktu saistībā ar tā 218. pantu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu
                  6
               ,

               tā kā:

               (1)Eiropas Savienība bērnu tiesību aizsardzības veicināšanu ir izvirzījusi par vienu no saviem mērķiem, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā. Pasākumi bērnu aizsardzībai pret nelikumīgu aizvešanu vai aizturēšanu ir minētās politikas būtiska sastāvdaļa.

               (2)Savienība ir pieņēmusi Padomes Regulu (EK) Nr. 2201/2003
                  7
                (turpmāk “Briseles IIa regula”), kuras mērķis ir aizsargāt bērnus no nelabvēlīgās ietekmes, ko rada viņu nelikumīga aizvešana vai aizturēšana, un izveidot procedūras, ar kurām paredzēts nodrošināt viņu ātru atpakaļatdošanu viņu pastāvīgās dzīvesvietas valstī, kā arī nodrošināt saskarsmes tiesību un aizgādības tiesību aizsardzību.

               (3)Regula (EK) Nr. 2201/2003 papildina un pastiprina 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvenciju par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (turpmāk “1980. gada Hāgas konvencija”), kas starptautiskā mērogā izveido saistību un sadarbības sistēmu attiecībās starp līgumslēdzējām valstīm un starp centrālajām iestādēm un kas tiecas nodrošināt nelikumīgi aizvestu vai aizturētu bērnu ātru atgriešanos.

               (4)Visas Savienības dalībvalstis ir 1980. gada Hāgas konvencijas dalībvalstis.

               (5)Savienība mudina trešās valstis pievienoties 1980. gada Hāgas konvencijai un atbalsta 1980. gada Hāgas konvencijas pareizu īstenošanu, kopā ar dalībvalstīm citstarp piedaloties speciālajās komisijās, kuras regulāri organizē Hāgas Starptautisko privāttiesību konference.

               (6)Kopīgu tiesisko regulējumu, kas piemērojams attiecībās starp Savienības dalībvalstīm un trešām valstīm, var uzskatīt par vislabāko risinājumu sensitīvos starptautiskās bērnu nolaupīšanas gadījumos.

               (7)1980. gada Hāgas konvencijā ir noteikts, ka to piemēro attiecībās starp valsti, kas tai pievienojas, un konvencijas dalībvalstīm, kuras ir deklarējušas, ka akceptē šo pievienošanos.

               (8)1980. gada Hāgas konvencija liedz reģionālām ekonomiskās integrācijas organizācijām, piemēram, Savienībai, kļūt par tās dalībnieci. Tādēļ Savienība konvencijai nevar pievienoties, un tā nevar arī deponēt deklarāciju, ar ko tā akceptē attiecīgas valsts pievienošanos.

               (9)Saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas Atzinumu 1/13 1980. gada Hāgas konvencijā paredzētās akceptēšanas deklarācijas ietilpst Savienības ekskluzīvajā ārējā kompetencē.

               (10)Peru savu instrumentu par pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai deponēja 2001. gada 28. aprīlī. Minētā Konvencija Peru stājās spēkā 2001. gada 1. augustā.

               (11)Konvencija jau ir spēkā attiecībās starp Peru un 25 dalībvalstīm, izņemot Austrijas Republiku, Dānijas Karalisti un Rumāniju. Austrijas Republika un Rumānija var Savienības interesēs akceptēt Peru pievienošanos saskaņā ar 1980. gada Hāgas konvencijas noteikumiem.

               (12)Tādēļ Austrijas Republikai un Rumānijai vajadzētu tikt pilnvarotām akceptēt Savienības interesēs Peru pievienošanos un saskaņā ar šajā lēmumā izklāstītajiem noteikumiem deponēt savas deklarācijas par akceptēšanu. Pārējās ES dalībvalstis jau ir akceptējušas Peru pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai, un tādēļ tām nebūtu jādeponē jauna deklarācija par akceptēšanu, jo saskaņā ar starptautiskajām publiskajām tiesībām pašreizējā deklarācija paliek spēkā.

               (13)Apvienotajai Karalistei un Īrijai ir saistoša Regula (EK) Nr. 2201/2003, un tādēļ tās piedalās šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

               (14)Saskaņā ar 1. un 2. pantu 22. protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1.
                     Austrijas Republika un Rumānija ar šo tiek pilnvarotas Savienības interesēs akceptēt Peru pievienošanos 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (“1980. gada Hāgas konvencija”).

               2.
                     Ikviena 1. punktā minētā dalībvalsts līdz ...* deponē deklarāciju, ar ko tā Savienības interesēs akceptē Peru pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai un kura ir formulēta šādi:

               “[Pilns DALĪBVALSTS nosaukums] deklarē, ka tā saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2016/...** akceptē Peru pievienošanos 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem.”

               3.
                     Katra dalībvalsts informē Padomi un Komisiju par savas deklarācijas deponēšanu un deklarācijas tekstu dara zināmu Komisijai divos mēnešos pēc tās deponēšanas.

               2. pants

               Ikviena dalībvalsts, kas savu deklarāciju, ar ko tā akceptē Peru pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai, ir deponējusi pirms šā lēmuma pieņemšanas dienas, jaunu deklarāciju nesniedz.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               4. pants

               Šis lēmums ir adresēts Austrijas Republikai un Rumānijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 338, 23.12.2003., 31. lpp.

                     (2)
                  COM (2011) 904, 908, 909, 911, 912, 915, 916, 917, pieņemti 21.12.2011.

                     (3)
                  PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/1023 (2015. gada 15. jūnijs); PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/1024 (2015. gada 15. jūnijs); PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/2354 (2015. gada 10. decembris); PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/2355 (2015. gada 10. decembris); PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/2356 (2015. gada 10. decembris);  PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/2358 (2015. gada 10. decembris); PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/2358 (2015. gada 10. decembris). Lēmums par Gabonu ir pagaidām apturēts, kamēr Gabona vēl nav izraudzījusies saskaņā ar konvencijas 6. pantu norīkojamo iestādi.

                     (4)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 21. maija Direktīva 2008/52/EK par konkrētiem mediācijas aspektiem civillietās un komerclietās (OV L 136, 24.05.2008., 3. lpp.).

                     (5)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (6)
                  OV C , , .lpp.

                     (7)
                  Padomes Regula (EK) Nr. 2201/2003 (2003. gada 27. novembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (OV L 338, 23.12.2003., 1. lpp.).


				|

		52013PC0903

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Horvātijā /* COM/2013/0903 final - 2013/0437 (NLE) */

			   	2013/0437 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS
par pārmērīga budžeta
deficīta pastāvēšanu Horvātijā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā
Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta
6. punktu,
ņemot vērā
Komisijas priekšlikumu,
ņemot vērā
Horvātijas izteiktos apsvērumus,
tā kā:
(1)       Saskaņā ar
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 126. pantu
dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga
valdības budžeta deficīta.
(2)       Stabilitātes un
izaugsmes pakta (SIP) pamatā ir mērķis panākt stabilu valdības
finansiālo stāvokli, kas ir veids, kā stiprināt
priekšnosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai,
ilgtspējīgai izaugsmei, kura ir labvēlīga jaunu darbvietu
radīšanai.
(3)       Pārmērīga
budžeta deficīta novēršanas procedūrā saskaņā ar
LESD 126. pantu, ko sīkāk reglamentē Padomes Regula (EK)
Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt
pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
īstenošanu[1],
kura ir ietverta SIP, paredzēts lēmums par pārmērīga
budžeta deficīta pastāvēšanu. Līgumam pievienotajā
Protokolā par pārmērīga budžeta deficīta
novēršanas procedūru ir paredzēti papildu noteikumi
saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta
novēršanas procedūras īstenošanu. Padomes Regulā (EK)
Nr. 479/2009[2]
paredzēti sīki izstrādāti noteikumi un definīcijas par
to, kā piemērot minētā protokola noteikumus.
(4)       Saskaņā ar LESD 126.
panta 5. punktu, ja Komisija uzskata, ka dalībvalstī pastāv
vai var rasties pārmērīgs budžeta deficīts, tā
nosūta attiecīgajai dalībvalstij atzinumu un attiecīgi
informē Padomi. Komisija, ņemot vērā savu ziņojumu
saskaņā ar LESD 126. panta 3. punktu un balstoties uz
Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu, kas sniegts atbilstoši LESD 126.
panta 4. punktam, ir secinājusi, ka Horvātijā pastāv
pārmērīgs budžeta deficīts. Tāpēc Komisija ir
adresējusi Horvātijai atbilstošu atzinumu un 2013. gada 10.
decembrī informēja par to Padomi[3].
(5)       LESD 126. panta 6. punktā
noteikts, ka Padomei būtu jāņem vērā apsvērumi,
ko sniegusi attiecīgā dalībvalsts, un tad jāpieņem
lēmums par to, vai pastāv pārmērīgs budžeta
deficīts, pamatojoties uz vispārēju novērtējumu.
Horvātijas gadījumā šā vispārējā
novērtējuma rezultātā ir pieņemti turpmāk
minētie secinājumi.
(6)       Saskaņā ar 2013.
gada budžeta grozījumiem un 2014. gada budžeta projektu[4], ko valdība
pieņēmusi un kas 2013. gada 14. novembrī nosūtīts
Parlamentam, Horvātijas iestādes 2013. gadā
vispārējās valdības budžeta deficītu plāno 5,5%
apmērā no IKP salīdzinājumā ar 5% no IKP 2012. gadā,
2014. gadā plāno deficītu bez izmaiņām un tikai 2015. un
2016. gadā paredz tā pakāpenisku samazināšanu. Komisija 2013. gada
rudens prognozē, kas ir pieejama kopš 5. novembra, jau 2013.
gadā prognozē vispārējās valdības budžeta
deficītu krietni virs Līgumā noteiktās atsauces
vērtības 3 % no IKP, kas 2013.-2015. gadā varētu pieaugt
virs 6 % no IKP, ja netiktu veikti situācijas koriģēšanas
pasākumi. Kā norādīts Komisijas ziņojumā
atbilstoši LESD 126. panta 3. punktam, plānotais un
prognozētais deficīts ir krietni virs Līgumā noteiktās
atsauces vērtības. Atsauces vērtības pārsniegšanu SIP
izpratnē var uzskatīt par izņēmuma gadījumu. It
īpaši tādēļ, ka daļēji tai par iemeslu ir
nopietna ekonomikas lejupslīde SIP izpratnē. Ekonomiskā
aktivitāte kopš augstākā rādītāja, kas tika
sasniegts 2008. gadā, ir samazinājusies par gandrīz 12 %.
Prognozējams reālā IKP vēl lielāks sarukums 2013.
gadā, neliela atgūšanās gaidāma vien 2014. gadā.
Potenciālais izlaides pieaugums, ko Komisija noteica pēc vienotas
metodikas, 2009. gadā bija nemainīgs, 2010. gadā kļuva
negatīvs un kopš tā laika joprojām ir negatīvs.
Gaidāms, ka aprēķinātā potenciālās un
faktiskās izlaides starpība, kas bijusi negatīva kopš 2009. gada,
prognozes periodā pakāpeniski samazināsies, tomēr 2015. gadā
joprojām būs negatīva, tādējādi apstiprinot
recesijas nopietnību un ilgumu. Tomēr plānoto atsauces
vērtības pārsniegšanu SIP izpratnē nevar uzskatīt par
īslaicīgu. Atbilstoši iestāžu aplēsēm un Komisijas 2013.
gada rudens prognozei vispārējās valdības deficīts
arī 2014. un 2015. gadā saglabāsies līmenī, kas
krietni pārsniedz atsauces vērtību. Tādēļ
Līguma prasība attiecībā uz deficīta kritēriju
nav izpildīta.
(7)       2014. gada budžeta
projektā valdība paredz parāda un IKP attiecības pieaugumu
no 58,1 % 2013. gadā līdz 62 % 2014. gadā un
turpmāku pieaugumu līdz 64,1 % 2015. gadā un līdz 64,7 %
2016. gadā. Šie skaitļi nedaudz pārsniedz 2013. gada rudens
Ekonomikas un fiskālās politikas vadlīnijās minēto
informāciju, kur valdība prognozēja parāda attiecību 56,6 %
2013. gadā un attiecīgi 60,6 %, 63,4 % un 65,3 % 2014., 2015.
un 2016. gadā. Komisijas 2013. gada rudens prognozē 2013. gada
vispārējās valdības parāda attiecības aplēse
ir 59,7 %. Ja politika nemanīsies, gaidāms, ka parāda
attiecība 2014. gadā būs vairāk nekā 60 %,
tādējādi pārsniedzot Līgumā noteikto atsauces
vērtību. Saskaņā ar pašlaik pieejamo informāciju ASV
dolāros izteikto obligāciju emisija 2013. gada novembrī
palielinās vispārējās valdības parāda
attiecību tiktāl, ka tā pārsniegs 60 % slieksni jau 2013.
gada beigās. Regulas 1467/97 2. panta 1.a punktā noteikts,
ka parāda kritērija prasību uzskata par izpildītu arī
tad, ja Komisijas sniegtajās budžeta prognozēs ir norādīts,
ka prasītais atšķirības samazinājums notiks trīs gadu
ilgā laikposmā, ietverot divus gadus pēc pēdējā
gada, par kuru ir pieejami dati. Iestāžu un Komisijas prognozes liecina,
ka parāda attiecībai ir tendence palielināties, jo parāda
līmenis ir liels un ekonomiskā aktivitāte neliela, un
domājams, ka prognozes laikā šis palielinājums saglabāsies.
Tāpēc parāda robežvērtība un tādējādi
Līguma prasība par parāda kritēriju nav ievērota.
(8)       Saskaņā ar
Līguma noteikumiem Komisija savā ziņojumā arī
izvērtēja “būtiskos faktorus” atbilstoši LESD 126. panta 3. punktam.
Kā norādīts Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. panta 4. punktā,
novērtējot atbilstību pēc budžeta deficīta
kritērija valstīm, kuru parāda attiecība pret IKP
pārsniedz atsauces vērtību, šie faktori lēmuma par
pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu
sagatavošanas posmā jāņem vērā tikai tad, ja
vispārējās valdības budžeta deficīts saglabājas
tuvu atsauces vērtībai un atsauces vērtība tiek
pārsniegta tikai īslaicīgi, bet Horvātijas
gadījumā tā nav. Izvērtējot atbilstību
parāda kritērijam, ir ņemti vērā būtiskie
faktori, it īpaši nopietnā un ilgstošā recesija, ko vēl
pastiprina nelabvēlīgi ārēji apstākļi. Tie
nemaina secinājumu, ka Līgumā noteiktais parāda
kritērijs nav izpildīts,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
No
vispārējā novērtējuma izriet, ka Horvātijā
pastāv pārmērīgs budžeta deficīts.
2. pants
Šis lēmums adresēts Horvātijas
Republikai.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.
[2]               OV L 145, 10.6.2009., 1.-9. lpp.
[3]               Visi ar pārmērīgā budžeta
deficīta novēršanas procedūru saistītie dokumenti par
Horvātiju pieejami tīmekļa vietnē:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/croatia_en.htm.
[4]               Budžeta projekts nav sagatavots atbilstoši EKS 95
metodikai. Deficīta aplēses 2009. līdz 2012. gadam,
pamatojoties uz EKS95, par 1,5 līdz 3,3 procentpunktiem pārsniedz
aplēses atbilstoši valsts metodikai. Atšķirību galvenais iemesls
ir tas, ka deficīta rādītāji atbilstoši EKS 95 ietver
konkrētus garantiju maksājumus,
parāda pārņemšanu un pensiju parāda atmaksu.


title: Proposition de DÉCISION DU CONSEIL relative à la reconduction du statut d'entreprise commune de la Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG)

text:
|

52011PC0141

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 24.3.2011COM(2011) 141 galīgā redakcija2011/0061 (NLE)Pr iekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) kopuzņēmuma statusa pagarināšanuPASKAIDROJUMA RAKSTSEURATOM LĪGUMA NOTEIKUMI PAR KOPUZŅĒMUMU STATUSU1.  Euratom līguma 45. pants paredz iespēju dibināt kopuzņēmumus, kas saskaņā ar Līgumu ir uzņēmumi, kuri ir būtiski svarīgi Kopienas kodolrūpniecības attīstībai.Saskaņā ar Euratom līguma 46. pantu Komisija izskata visus kopuzņēmumu dibināšanas projektus.Komisija nodod Padomei visus kopuzņēmumu dibināšanas projektus līdz ar motivētiem atzinumiem.2.  Saskaņā ar Euratom līguma 47.līdz 49. pantu kopuzņēmumus dibina ar Padomes lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma.HKG KOPUZŅĒMUMA STATUSA UN THTR 300 PROJEKTA PRIEKŠVĒSTUREPieteikuma pamatojums3.  Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG ) mērķi bija Vācijas Federatīvajā Republikā, Untropā [ Uentrop ] Unnas [ Unna ] rajonā, uzbūvēt, aprīkot un ekspluatēt atomelektrostaciju. Bija paredzēts uzbūvēt torija augsttemperatūras reaktora ( THTR 300 ) prototipu ar jaudu aptuveni 300 MWe. Lai sasniegtu šo mērķi, HKG iesniedza kopuzņēmuma dibināšanas pieteikumu.4.  Padome tolaik atzina, ka HKG statūti ir saderīgi ar Euratom līguma noteikumiem par kopuzņēmumiem un ka HKG projekts ir būtiski svarīgs Kopienas kodolrūpniecības attīstībai, tāpēc tā no 1974. gada 1. janvāra uz 25 gadiem piešķīra HKG kopuzņēmuma statusu.5.  HKG arī lūdza piešķirt tam dažas no Euratom līguma III pielikumā minētajiem atvieglojumiem.Tā kā:6.  bija paredzēts, ka atomelektrostaciju gandrīz tikai no Kopienā ražotiem komponentiem būvēs Kopienas uzņēmumu konsorcijs,7.  elektrostacijas būve ļautu ievērojami uzlabot ar elektroenerģijas ražošanu rūpnieciskā mērogā saistītos tehniskos procesus;8.  Līguma III pielikumā minēto atvieglojumu piešķiršana varētu mazināt HKG finanšu slogu un ierobežot šādam uzņēmumam raksturīgos ekonomiskos riskus,9.  HKG bija jādara pieejama Kopienai tāda informācija, kuru tas iegūtu atomelektrostacijas projekta īstenošanas gaitā, kas nav patentspējīga,Padome nolēma piešķirt HKG dažas no Euratom līguma III pielikumā minētajiem atvieglojumiem, konkrēti, atbrīvojumu no dažiem nodokļiem. Šos atvieglojumus uzņēmumam piešķīra uz laikposmu līdz trim gadiem no elektrostacijas galīgās nodošanas ekspluatācijā.Sākotnējie lēmumi10.  Padome pēc Komisijas priekšlikuma 1974. gada jūnijā pieņēma divus lēmumus:11.  Padomes 1974. gada 4. jūnija Lēmumu 74/295/Euratom[1] par kopuzņēmuma Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) dibināšanu ,12.  Padomes 1974. gada 4. jūnija Lēmumu 74/296/Euratom[2] par atvieglojumu piešķiršanu kopuzņēmumam Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG).Sākotnējo lēmumu grozījumi13.  Kopuzņēmuma kopsapulce 1983. gada 11. jūlijā nolēma palielināt uzņēmuma parakstīto kapitālu. Līdz ar to bija jāgroza kopuzņēmuma statūti.Saskaņā ar iepriekš minēto kapitāla palielinājumu kopuzņēmums lūdza pagarināt arī ieguldītajiem aktīviem 1974. gadā piešķirto atbrīvojumu no „ Kapitalverkehrsteuer ”.14.  Tā kā:15.  statūtu grozījumi neietekmēja kopuzņēmumu reglamentējošos noteikumus un bija saskaņā ar projekta izstrādi,16.  atbrīvojuma pagarinājums varēja samazināt finansēšanas izdevumus, ierobežojot šādam uzņēmumam raksturīgos ekonomiskos riskus,Padome 1984. gada februārī pieņēma divus lēmumus, ar kuriem 1974. gada lēmumus pielāgoja, ņemot vērā HKG kapitāla palielinājumu:17.  Padomes 1984. gada 21. februāra Lēmumu 84/104/Euratom, ar ko apstiprina kopuzņēmuma HKG statūtu grozījumus[3],18.  Padomes 1984. gada 21. februāra Lēmumu 84/105/Euratom, ar ko groza Lēmumu 74/296/Euratom par atvieglojumu piešķiršanu kopuzņēmumam HKG [4].Informācija par elektrostacijas darbību un mērķu grozīšanas pamatojums19.  HKG 1987. gada 1. jūnijā beidzot iedarbināja THTR 300 . Elektrostacija darbojās līdz tās slēgšanai 1988. gada 29. septembrī. Defektu dēļ tās ekspluatāciju šajā laikā vairākkārt pārtrauca.20.  Ekonomiski, tehniski un ar degvielas elementu piegādi saistīti sarežģījumi kopā ar finansiālu nenoteiktību, kas apgrūtināja iekārtas atkārtotai iedarbināšanai vajadzīgās atļaujas iegūšanu, 1989. gada 1. septembrī lika pieņemt lēmumu nekavējoties un galīgi slēgt iekārtu.21.  No tā laika kopuzņēmuma darbības mērķi ir reaktora slēgšana, serdeņa iztukšošana, aizsargietvēruma izveidošana un uzraudzība. Federālās iestādes, Ziemeļreinas-Vestfālenes federālā zeme, HKG un tā dalībnieki 1989. gada 13. decembrī noslēdza līgumu par kontrolētu THTR 300 ekspluatācijas izbeigšanu. Tajā bija iekļauti arī noteikumi attiecībā uz finanšu aspektiem.HKG turpmākie pieteikumi22.  Ar Lēmumu 74/296/Euratom HKG piešķirto nodokļu atvieglojumu piemērošanas termiņš beidzās 1990. gada 31. maijā, trīs gadus pēc elektrostacijas galīgās nodošanas ekspluatācijā 1987. gada 1. jūnijā.23.  Ar 1990. gada 9. februāra un 6. marta vēstuli HKG dalībnieki lūdza pagarināt atvieglojumu piemērošanas termiņu līdz HKG kopuzņēmuma statusa termiņa beigām un pielāgot atvieglojumus uzņēmuma toreizējam stāvoklim, kas bija prasījis papildu finanšu ieguldījumus, kuri nodokļu aplikšanas nolūkiem bija uzskatāmi par aktīvu ieguldījumiem.24.  HKG bija apņēmies īstenot atomelektrostacijas ekspluatācijas izbeigšanas programmu līdz aizsargietvēruma izveidošanas posmam un plānoja īstenot attiecīgo kodoliekārtu uzraudzības programmu.25.  Padome atzina, ka Kopienā nav līdzvērtīgu programmu un ka šo programmu īstenošana ir svarīga, jo tā sniegtu noderīgu pieredzi kodolrūpniecībai un sekmētu Kopienas atomenerģijas nozares turpmāko attīstību.26.  Padome arī atzina, ka būtu vēlams sniegt HKG ar programmu īstenošanu saistītu palīdzību, proti, atvieglot tā finansiālo slogu, pagarinot atvieglojumu termiņu.27.  Ar 1992. gada 16. novembra lēmumu[5] Padome pagarināja līdz Lēmuma 74/295/Euratom spēkā esamības termiņa beigām HKG piešķirto atvieglojumu termiņu.28.  HKG 1998. gada 30. martā lūdza Komisiju pagarināt tā kopuzņēmuma statusu vēl par 25 gadiem.29.  HKG pamatoja šo lūgumu, norādot, ka ar galīgu slēgšanu un ekspluatācijas izbeigšanu saistītās darbības sniegtu svarīgu pieredzi kodolrūpniecībai Vācijā, Eiropā un visā pasaulē. Šā viedokļa pamatā bija apsvērums, ka THTR 300 ir pasaulē lielākais šāda tipa reaktors un ka iekārtas unikālā konfigurācija, jo īpaši attiecībā uz aizsargietvērumu, sniedz nebijušu iespēju gūt pieredzi par ietvēruma rezultātiem un izmaksām.30.  HKG norādīja, ka Vācijas Federatīvā Republika, Ziemeļreinas-Vestfālenes federālā zeme, HKG un tā dalībnieki 1989. gada 13. novembrī ir noslēguši pamatnolīgumu par THTR 300 projekta pēdējā posma pabeigšanu. Šis pamatnolīgums un tam 1996. gada 18. decembrī pievienotie grozījumi reglamentē projekta posmus līdz 2009. gadam, tostarp HKG darbību finansēšanu.31.  Vācija atbalstīja HKG lūgumu un paziņoja, ka federālā valdība piekrīt nodokļu atvieglojumu saglabāšanai.32.  Pamatojoties uz saņemto informāciju, Komisija atzina, ka Padomes 1992. gadā atzītie argumenti joprojām ir spēkā, īpaši atzīmējot, ka uzņēmuma darbības joprojām ir tās pašas un apstākļi, kuros uzņēmums tās veic, ir identiski.33.  Tā kā Vācijas Federatīvās Republikas, Ziemeļreinas-Vestfālenes federālās zemes, HKG un tā dalībnieku noslēgtais HKG darbību finansēšanas nolīgums bija spēkā tikai līdz 2009. gada 31. decembrim, Komisija, ievērojot laikposmu, par kuru bija vienojušās Vācijas iestādes un HKG , ieteica Padomei pagarināt HKG kopuzņēmuma statusa un uzņēmumam piešķirto atvieglojumu termiņa par tādu pašu laikposmu, tātad līdz 2009. gada 31. decembrim.34.  Pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, Padome 2002. gada 7. maijā līdz 2009. gada 31. decembrim[6] pagarināja HKG piešķirtā kopuzņēmuma statusa un atvieglojumu darbības termiņu.JAUNĀKĀS NORISES35.  Ar 2010. gada 26. aprīļa vēstuli Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG), Hamm , lūdza atkārtoti pagarināt tā sākotnēji ar Lēmumu 74/295/Euratom noteikto kopuzņēmuma statusu, kas, sākot no 1999. gada 1. janvāra, vienreiz jau bija pagarināts par 11 gadiem ar Padomes 2002. gada 7. maija Lēmumu. Šim pagarinājumam būtu jāattiecas arī uz vienlaikus piešķirto atbrīvojumu no nekustamā īpašuma iegādes nodokļa, zemes nodokļa un rūpnieciskās vai komerciālās peļņas nodokļa daļas, ko piemēro ilgtermiņa kredīta procentu maksai.36.  HKG lūdza pēc 2009. gada 31. decembra pagarināt tā statusu vēl par 25 gadiem. Kā pamatojumu HKG sniedza šādus argumentus:37.  ar torija augsttemperatūras reaktora ( Thorium High-Temperature Reactor — THTR ) prototipa atomelektrostacijas projektu Hammā-Untropā HKG bija apņēmies veikt rūpnieciska mēroga un ekonomisku augsttemperatūras reaktoru tehnoloģijas testēšanu valsts energresursu nākotnes nodrošinājuma un energoapgādes drošības interesēs ilgtermiņā;38.  zināšanas, ko sniedz pieredze attiecībā uz atomenerģijas izmantošanu elektroenerģijas ražošanā, nevar aprobežoties tikai ar būvniecības un ekspluatācijas posmu. Lai zināšanas būtu pilnīgas, jāgūst arī ar iekārtu (šajā gadījumā augsttemperatūras reaktoru tehnoloģijas) slēgšanas plānošanu, slēgšanu, aizsargietvēruma uzturēšanu un ekspluatācijas izbeigšanu saistīta pieredze;39.  HKG uzskata, ka aizsargietvēruma uzturēšanas (ietvēruma laikā) un vēlāk ekspluatācijas izbeigšanas posmā iegūtās zināšanas būs ļoti svarīgas kodolrūpniecībai Eiropā un visā pasaulē, jo īpaši laikā, kad augsttemperatūras reaktoru tehnoloģiju atkal izmanto ceturtās paaudzes reaktoru izstrādē, un kopainā jāiekļauj arī visi slēgšanas posmi (lai gūtu priekšstatu par aprites cikla izmaksām);40.  THTR 300 ir pasaulē lielākais kodolreaktors ar lodīšu sabērumu un reaktora augstspiediena tvertni no dzelzsbetona ( reinforced concrete reactor pressure vessel — RCRPV ), iebūvētu keramikas reflektoru, oderējumu un karstās gāzes vada izolāciju;41.  šī īpašā tipa droša ietvēruma iekārta sniedz līdz šim nebijušu iespēju aprēķināt ar RCRPV aprīkotas iekārtas „kvazipasīvas” ietveršanas datus un izmaksas, jo īpaši energoizmaksas (ventilācijas, gaisa sausināšanas u.c. izmaksas), ekspluatācijas izmaksas, periodisko testu un remontdarbu izmaksas;42.  HKG paredz, ka galīgā iekārtas ekspluatācijas izbeigšanas, ar tālvadības iekārtām vadāmie un manuālie demontāžas darbi serdeņa iekšienē ļaus gūt svarīgus atzinumus. Turklāt RCRPV iekšējās virsmas tīrīšana (ne visus savienojumus ir iespējams pilnīgi izjaukt) un RCRPV iekšienē uzstādīto 550 Mg radioloģiski kontaminēto keramikas komponentu demontāža ļaus iegūt jaunas zināšanas par augsttemperatūras reaktoru ekspluatācijas izbeigšanu;43.  HKG vēlas arī turpmāk darīt ES dalībvalstīm pieejamus arī šos atzinumus;44.  vēl nav skaidrs, kad ekspluatācijas izbeigšana varētu notikt (svarīgs faktors ir piemērota un izmantošanai gatava repozitārija nodrošināšana), tāpēc HKG lūdz pagarināt tā kopuzņēmuma statusu vēl par 25 gadiem;45.  pieņemot 1992. gada 16. novembra lēmumu par HKG piešķirto atvieglojumu piemērošanas termiņa pagarināšanu, t.i., laikā, kad THTR 300 iekārta bija apturēta, Padome jau ir atzinusi, ka uzņēmums ir būtiski svarīgs Kopienas kodolrūpniecības attīstībai (Eiropas kopuzņēmuma statusa piešķiršanas priekšnosacījums). Padome turklāt ir atzinusi, ka Kopienā nav salīdzināmu programmu, kas aptvertu elektrostacijas ekspluatācijas izbeigšanu līdz aizsargietvēruma izveidošanas posmam un šādas droši ietvertas iekārtas uzturēšanu un uzraudzību. Turklāt tā ir secinājusi, ka šo programmu īstenošana sniedz noderīgu pieredzi kodolrūpniecībai un sekmē Kopienas atomenerģijas nozares turpmāko attīstību;46.  THTR 300 projekts turpinās saņemt ievērojamu Vācijas valdības un Ziemeļreinas-Vestfālenes federālās zemes atbalstu. Tas paredzēts 1989. gadā noslēgtajā līgumā par kontrolētu THTR 300 ekspluatācijas izbeigšanu, saskaņā ar kuru, inter alia , no 2009. gada 31. decembra finansē THTR 300 ekspluatāciju rezerves režīmā.Vācijas valdības paziņojums par HKG lūgumu pagarināt kopuzņēmuma statusu47.  Eiropas Komisijai adresētajā paziņojumā Vācijas valdība atbalsta HKG lūgumu pagarināt tā kopuzņēmuma statusu jo īpaši šādu iemeslu dēļ:48.  HKG ir uzņēmums, kas atbild par torija augsttemperatūras reaktoru ( THTR ) Hammā-Untropā. No 1989. gada turpinās THTR ekspluatācijas izbeigšanas posms ar mērķi pēc ilgstoša droša ietvēruma perioda (tā plānotais ilgums ir 30 gadi) iekārtu pilnīgi likvidēt. Ekspluatācijas pilnīgas izbeigšanas laiks cita starpā ir atkarīgs no augstas aktivitātes radioaktīvo atkritumu galīgās noglabāšanas pieejamības, kas, ņemot vērā Gorlēbenes [ Gorleben ] neskaidro nākotni, pašlaik nav paredzama;49.  var pieņemt, ka THTR droša ietvēruma periods būs ilgāks nekā patlaban plānots. Finansējumu šajā periodā nodrošina pēc Vācijas Federatīvās Republikas, Ziemeļreinas-Vestfālenes federālās zemes un HKG starpā noslēgtā nolīguma. Taču finansēšanas nolīgums ir spēkā tikai līdz 2017. gada 31. decembrim;50.  nav šaubu, ka paredzamais neparasti ilgais THTR droša ietvēruma periods un jo īpaši ar reaktora betona spiedientvertnes ( SRB ) ekspluatācijas izbeigšanu saistītie turpmākie darbi sniegs jaunas zināšanas par šādu iekārtu ekspluatācijas izbeigšanu. Ar SRB ekspluatācijas izbeigšanu saistītie darbi, kas līdz šim praksē nekad nav veikti, radītu arī ievērojamas izmaksas. Ievērojot šos apsvērumus, ir būtiski nodrošināt HKG un ar to saistīto uzņēmumu turpmāko līdzdalību un kopuzņēmuma statusa pagarināšanu.51.  Taču kopuzņēmuma statuss būtu jāpagarina nevis vēl par 25 gadiem, kā to lūdz HKG, bet tikai līdz 2017. gada 31. decembrim, jo līdz šim datumam ir spēkā Vācijas finansēšanas nolīgums.52.  Federālā valdība iestājas par šādu termiņa ierobežojumu, jo uzskata, ka nav iemesla atsaistīt kopuzņēmuma statusu no Vācijas finansēšanas nolīguma darbības termiņa.53.  Ievērojot šos apsvērumus, federālā valdība piekrīt HKG kopuzņēmuma statusa pagarināšanai līdz 2017. gada 31. decembrim.IETEKME UZ BUDŽETU54.  Priekšlikums neietekmē ES budžetu.SECINĀJUMI55.  Komisija uzskata, ka Padomes 2002. gadā atzītie argumenti par HKG kopuzņēmuma statusa termiņa pagarināšanu joprojām ir spēkā, īpaši atzīmējot, ka uzņēmuma darbības joprojām ir tās pašas un apstākļi, kurā uzņēmums tās veic, ir identiski.56.  Vācijas Federatīvās Republikas, Ziemeļreinas-Vestfālenes federālās zemes, HKG un tā dalībnieku starpā noslēgtais nolīgums par HKG darbību finansēšanu ir spēkā tikai līdz 2017. gada 31. decembrim.57.  Tāpēc, ievērojot laikposmu, par kuru ir vienojušās Vācijas iestādes un HKG, Komisija iesaka Padomei apstiprināt HKG kopuzņēmuma statusa pagarināšanu līdz 2017. gada 31. decembrim.2011/0061 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) kopuzņēmuma statusa pagarināšanuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Atomenerģētikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 49. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[7],tā kā:58.  Ar Lēmumu 74/295/Euratom[8] Padome no 1974. gada 1. janvāra uz 25 gadiem nodibināja kopuzņēmumu Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (turpmāk „ HKG ”).59.  HKG mērķis bija Vācijas Federatīvajā Republikā, Untropā [ Uentrop ] Unnas [ Unna ] rajonā, uzbūvēt, aprīkot un ekspluatēt atomelektrostaciju ar jaudu aptuveni 300 MWe.60.  Atomelektrostacija darbojās no 1987. līdz 1988. gadam, bet 1989. gada 1. septembrī tehnisku un ekonomisku sarežģījumu dēļ to slēdza.61.  No tā laika HKG mērķis ir bijis īstenot atomelektrostacijas ekspluatācijas izbeigšanas programmu līdz aizsargietvēruma izveidošanas posmam un vēlāk īstenot droši ietverto kodoliekārtu uzraudzības programmu.62.  Padome 1992. gada 16. novembra Lēmumā 92/547/Euratom[9] par Kernkraftwerklingen GmbH kopuzņēmuma statusa pagarināšanu atzina, ka Kopienā nav līdzvērtīgu programmu un ka šo programmu īstenošana ir svarīga, jo tās sniedz noderīgu pieredzi kodolrūpniecībai un sekmē Kopienas atomenerģijas nozares turpmāko attīstību.63.  Lai sasniegtu izvirzīto mērķi, HKG lūdza no 1999. gada 1. janvāra pagarināt tā kopuzņēmuma statusu.64.  Ar 2002. gada 7. maija Lēmumu 2002/355/Euratom[10] Padome pagarināja HKG kopuzņēmuma statusu līdz 2009. gada 31. decembrim, lai HKG varētu pabeigt ekspluatācijas izbeigšanas un uzraudzības programmu, jo īpaši samazinot tā finanšu slogu.65.  Pagarinājuma termiņš atbilda Vācijas Federatīvās Republikas, Ziemeļreinas-Vestfālenes federālās zemes, HKG un tā dalībnieku starpā noslēgtā HKG darbību finansēšana līguma termiņam.66.  Ar 2010. gada 26. aprīļa vēstuli Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG), Hamm , ir lūdzis atkārtoti pagarināt tā kopuzņēmuma statusu vēl par 25 gadiem, lai pabeigtu programmu īstenošanu.67.  HKG kopuzņēmuma statusa pagarināšanai būtu jādod HKG iespēja pabeigt ekspluatācijas izbeigšanas un uzraudzības programmu, jo īpaši samazinot tā finanšu slogu.68.  Vācijas Federatīvās Republikas, Ziemeļreinas-Vestfālenes federālās zemes, HKG un tā dalībnieku starpā noslēgtais HKG darbību finansēšanas nolīgums ir spēkā tikai līdz 2017. gada 31. decembrim.69.  Tāpēc HKG kopuzņēmuma statuss būtu jāpagarina par tādu pašu laikposmu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1 . pants70.  Ar šo Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) Līguma izpratnē piešķirto kopuzņēmuma statusu pagarina par astoņiem gadiem, sākot no 2010. gada 1. janvāra.71.  HKG mērķis ir īstenot Vācijas Federatīvajā Republikā Untropā [ Uentrop ] Unnas [ Unna ] rajonā esošās atomelektrostacijas ekspluatācijas izbeigšanas programmu līdz aizsargnožogojuma izveides posmam un vēlāk īstenot nožogoto kodoliekārtu uzraudzības programmu.2 . pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm un HKG .[..], [..],Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] OV L 165, 20.6.1974., 7.–13. lpp.[2] OV L 165, 20.6.1974., 14. –15. lpp.[3] OV L 58, 29.2.1984., 35. lpp.[4] OV L 58, 29.2.1984., 37. lpp.[5] Nav publicēts.[6] OV L 123, 2002/355/Euratom, 9.5.2002., 53. lpp.; OV L123, 2002/356/Euratom, 9.5.2002., 54. lpp.[7][8] OV L 165, 20.6.1974., 7. lpp.[9] OV L 352, 02.12.1992, 9. līdz 12. lpp.[10] L 123, 9.5.2002., 53. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 30.6.2016
            COM(2016) 313 final
            Priekšlikums
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
            par elastības instrumenta izmantošanu, lai finansētu steidzamus budžeta pasākumus nolūkā risināt pašreizējo migrācijas, bēgļu un drošības krīzi

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               Ar Padomes 2013. gada 2. decembra Regulu (ES, EURATOM) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam
                  1
               , ir atļauts izmantot elastības instrumentu, lai finansētu skaidri noteiktus izdevumus, ko nav iespējams finansēt, nepārsniedzot daudzgadu finanšu shēmas vienai vai vairākām izdevumu kategorijām noteiktos maksimālos apjomus.

               Saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 1311/2013 11. pantu un Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  2
                12. punktu un pēc tam, kad bija izskatītas visas iespējas apropriāciju pārdalīšanai un izsmelta visa nepiešķirtu līdzekļu rezerve izdevumu kategorijā Drošība un pilsoniskums (3. izdevumu kategorija), Komisija ierosina izmantot 2017. gadā elastības instrumentu, kuram pieejamais ikgadējais maksimālais apjoms ir 471 miljons euro (2011. gada cenās), kas atbilst 530 miljoniem euro pašreizējās cenās.

               Šā instrumenta izmantošana attiecas uz summu, kas par 530,0 miljoniem euro pārsniedz daudzgadu finanšu shēmas 3. izdevumu kategorijas maksimālo apjomu un ir paredzēta tam, lai finansētu atbalsta pasākumus migrācijas, bēgļu un drošības krīzes pārvaldīšanai.

               Indikatīvās maksājumu apropriācijas, kas atbilst ierosinātajai elastības instrumenta izmantošanai, ir aprēķinātas, balstoties uz piemērojamajiem noteikumiem par priekšfinansējumu, priekšfinansējuma dzēšanu un galīgajiem maksājumiem, kuri paredzēti dažādu veidu finansējamiem pasākumiem, un apkopotas turpmākajā tabulā.

               (miljonos euro, pašreizējās cenās)

                        Gads

                        Maksājumu apropriācijas saistībā ar elastības instrumenta izmantošanu pasākumiem bēgļu krīzes pārvaldībai 2017. gadā

                        2017.

                        238,3

                        2018.

                        91,0

                        2019.

                        141,9

                        2020.

                        58,8

                        Kopā

                        530,0

               Priekšlikums

               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS

               par elastības instrumenta izmantošanu, lai finansētu steidzamus budžeta pasākumus nolūkā risināt pašreizējo migrācijas, bēgļu un drošības krīzi

               EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  3
                un jo īpaši tā 12. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Elastības instruments ir paredzēts tam, lai finansētu skaidri noteiktus izdevumus, kurus nebūtu iespējams finansēt, nepārsniedzot vienai vai vairākām citām izdevumu kategorijām noteiktos maksimālos apjomus.

               (2)Kā noteikts Padomes Regulas (ES, EURATOM) Nr. 1311/2013
                  4
                11. pantā, elastības instrumentam pieejamais ikgadējais maksimālais apjoms ir 471 miljons euro (2011. gada cenās).

               (3)Ņemot vērā steidzamās vajadzības, ir jāizmanto ievērojamas papildu summas, lai finansētu pasākumus ar nolūku mazināt pašreizējo migrācijas, bēgļu un drošības krīzi.

               (4)Pēc tam, kad ir tikušas izskatītas visas iespējas pārdalīt apropriācijas 3. izdevumu kategorijas (Drošība un pilsoniskums) maksimālā apjoma ietvaros, tiek atzīts par nepieciešamu izmantot elastības instrumentu, lai Eiropas Savienības 2017. finanšu gada vispārējā budžetā papildinātu finansējumu, pārsniedzot 3. izdevumu kategorijas maksimālo apjomu par summu 530,0 miljons euro, lai finansētu pasākumus migrācijas, bēgļu un drošības jomā.

               (5)Balstoties uz paredzamo maksājumu profilu, maksājumu apropriācijas, kas atbilst elastības instrumenta izmantošanai, būtu jāsadala pa vairākiem finanšu gadiem, un tās tiek lēstas 238,3 miljonu euro apmērā 2017. gadā, 91,0 miljona euro apmērā 2018. gadā, 141,9 miljonu euro apmērā 2019. gadā un 58,8 miljonu euro apmērā 2020. gadā.

               (6)Lai pēc iespējas saīsinātu laiku, kas vajadzīgs elastības instrumenta izmantošanai, šis lēmums būtu jāpiemēro no 2017. gada 1. janvāra,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               (1)Attiecībā uz Savienības vispārējo budžetu 2017. finanšu gadam elastības instrumentu izmanto, lai paredzētu summu 530,0 miljona euro apmērā saistību apropriācijām 3. izdevumu kategorijā (Drošība un pilsoniskums).

               Minēto summu izmanto, lai finansētu pasākumus pašreizējās migrācijas, bēgļu un drošības krīzes pārvaldībai.

               (2)Balstoties uz paredzamo maksājumu profilu, maksājumu apropriācijas, kas atbilst elastības instrumenta izmantošanai, būs šādas:

               (a)238,3 miljoni euro 2017. gadā;

               (b)91,0 miljons euro 2018. gadā;

               (c)141,9 miljoni euro 2019. gadā;

               (d)58,8 miljoni euro 2020. gadā.

               Konkrētās summas katram finanšu gadam apstiprina ikgadējās budžeta procedūras gaitā.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               To piemēro no 2017. gada 1. janvāra.

               Briselē,

                  Eiropas Parlamenta vārdā –
                        Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs
                        priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.

                     (2)
                  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (3)
                  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (4)
                  Padomes Regula (ES, EURATOM) Nr. 1311/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp).


title: Priekšlikums Padomes lemumam, ar ko pilnvaro Vāciju noslēgt nolīgumu ar Šveici, kurā iekļauti noteikumi, ar kuriem atkāpjas no Padomes Sestās direktīvas 77/388/EEK 2. un 3. panta par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005PC0392

Priekšlikums Padomes Lemumam, ar ko pilnvaro Vāciju noslēgt nolīgumu ar Šveici, kurā iekļauti noteikumi, ar kuriem atkāpjas no Padomes Sestās direktīvas 77/388/EEK 2. un 3. panta par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem  /* COM/2005/0392 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 26.8.2005COM(2005) 392 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMAM,ar ko pilnvaro Vāciju noslēgt nolīgumu ar Šveici, kurā iekļauti noteikumi, ar kuriem atkāpjas no Padomes Sestās direktīvas 77/388/EEK 2. un 3. panta par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiemPASKAIDROJUMA RAKSTSPRIEKŠLIKUMA SATURS |Priekšlikuma pamatojums un mērķi Vēstulē, kas Komisijas ģenerālsekretariātā reģistrēta 2004. gada 14. janvārī, Vācija pieprasīja pilnvarojumu, lai saskaņā ar 30. panta 1. punktu Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, noslēgtu nolīgumu ar Šveici, kurā iekļauti nodokļu noteikumi, atkāpjoties no minētās direktīvas 2. un 3. panta. Saskaņā ar Direktīvas 77/388/EEK 30. panta 2. punktu Komisija 2005. gada 17. janvārī informēja pārējās dalībvalstis par izdarīto pieprasījumu un 2005. gada 19. janvāra vēstulē informēja Vāciju, ka saņēmusi visu informāciju, kas uzskatāma par nepieciešamu, lai izvērtētu pieprasījumu. |Vispārējais konteksts Vācijas un Šveices Nolīguma priekšmets ir pierobežas tilta, kas šķērso Reinu starp Laufenburgu (Bādene-Virtemberga) un Laufenburgu (Ārgava) un savieno Vācijas federālo ceļu B 34 ar Šveices kantonālo ceļu K 130, būve un tālāka uzturēšana. Līgumā paredzēts, ka preces un pakalpojumi, kas piegādāti tilta būvei un uzturēšanai tiks aplikti ar PVN Šveicē un tiem nepiemēros PVN Vācijā. Tajā noteikts arī, ka preces, ko importē no Šveices uz Vāciju, ir atbrīvotas no PVN ar noteikumu, ka preces izmanto pierobežas tilta būvei un uzturēšanai. Atkāpe neattiecas uz precēm, ko šādiem mērķiem piegādā valsts iestāde. Teritorialitātes principi, kas izklāstīti Direktīvā 77/388/EEK paredz to, ka preču un pakalpojumu piegādes, ko veic Vācijas teritorijā, ar pievienotās vērtības nodokli apliek Vācijā, turpretī uz attiecīgu darbu, kas veikts Šveices teritorijā, neattiecas Direktīvas 77/388/EEK noteikumi. Ja piemērotu šos noteikumus, tad būtu jānošķir darbības pēc teritorijas, kurā tiek veikta attiecīgā darbu daļa. Turklāt visas preces, ko importē no Šveices uz Vāciju tilta būvei un uzturēšanai, būtu jāapliek ar pievienotās vērtības nodokli Vācijā. Līgumslēdzējas puses uzskata, ka šo nosacījumu piemērošana uzņēmumiem, kas ir atbildīgi par minētajiem darbiem, sagādātu ievērojamus sarežģījumus nodokļu jomā. Tādēļ tās uzskata, ka nolīguma projektā paredzētie nodokļu nosacījumi ir pamatoti un ievērojami vienkāršos uzņēmuma nodokļu saistības. Komisija piekrīt tam, ka ierosinātais būves un uzturēšanas darbu nodokļu aplikšanas veids un pievienotās vērtības nodokļa atcelšana precēm, ko importē, lai izmantotu šajos darbos, ir atvieglojums, kas vienkāršos attiecīgu uzņēmumu nodokļu nosacījumu piemērošanu salīdzinājumā ar nosacījumiem, ko piemēro parasti. |Spēkā esošie noteikumi šā priekšlikuma jomā Jāatzīmē, ka Padome iepriekš vairākos gadījumos pilnvaroja Vāciju noslēgt līdzīgus nolīgumus ar trešajām valstīm attiecībā uz projektiem pierobežas zonās, un ka šajos nolīgumos arī bija iekļauti nodokļu noteikumi, kas līdzīgi iepriekšminētajiem. |Atbilstība citām politikām un Savienības mērķiem Nepiemēro. |APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS |Apspriešanās ar ieinteresētajām personām |Uz šo jomu neattiecas. |Ekspertu atzinuma pieprasīšana un izmantošana |Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. |Ietekmes novērtējums Lēmuma priekšlikuma mērķis ir vienkāršot nodokļu iekasēšanas kārtību attiecībā uz pierobežas tilta būvi un uzturēšanu, tādēļ tam ir pozitīva ekonomiskā ietekme. Katrā gadījumā šī ietekme būs ierobežota atkāpes šaurās darbības jomas dēļ. |PRIEKšLIKUMA TIESISKIE FAKTORI |Ierosinātās rīcības kopsavilkums Vācijas pilnvarojums noslēgt nolīgumu ar Šveici, kurā iekļauti noteikumi, lai atkāptos no Padomes Sestās direktīvas 77/388/EEK attiecībā uz PVN teritoriālu piemērošanu. |Juridiskais pamats 30. pants Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze. |Subsidiaritātes princips Priekšlikums ir ekskluzīvā Kopienas kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro. |Proporcionalitātes princips Priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam šāda(-u) iemesla(-u) dēļ: |Šis lēmums attiecas uz atļauju, ko piešķir dalībvalstij pēc tās pieprasījuma, un neuzliek tālākus pienākumus. |Tā kā atkāpes piemērošanas joma ir ierobežota, īpašais pasākums ir proporcionāls izvirzītajam mērķim. |Juridisko instrumentu izvēle |Iecerētie instrumenti: citi. |Citi tiesību aktu veidi nav piemēroti turpmāk norādītā(-o) iemesla(-u) dēļ. Saskaņā ar Padomes Sestās direktīvas 77/388/EEK 30. pantu par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, iespējams piemērot tikai Padomes lēmumu. |IETEKME UZ BUDžETU |Ja pilnvarojumu piešķirs, tam būs ārkārtīgi maza ietekme uz Kopienas pašu resursiem, ko iegūst no pievienotās vērtības nodokļa ieņēmumiem. |-  PriekšlikumsPADOMES LĒMUMAM,ar ko pilnvaro Vāciju noslēgt nolīgumu ar Šveici, kurā iekļauti noteikumi, ar kuriem atkāpjas no Padomes Sestās direktīvas 77/388/EEK 2. un 3. panta par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiemEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1977. gada 17. maija Sesto direktīvu 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze [1], un jo īpaši tās 30. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [2],tā kā:(1) Saskaņā ar Direktīvas 77/388/EEK 30. panta 1. punktu Padome, rīkojoties vienbalsīgi attiecībā uz Komisijas priekšlikumu, var pilnvarot jebkuru dalībvalsti noslēgt nolīgumu ar trešo valsti, kurā var iekļaut atkāpes no minētās direktīvas.(2) Vēstulē, kas Komisijas ģenerālsekretariātā reģistrēta 2005. gada 14. janvārī, Vācija pieprasīja pilnvarojumu noslēgt nolīgumu ar Šveici par pierobežas tilta, kas šķērso Reinu starp Laufenburgu (Bādene-Virtemberga) un Laufenburgu (Ārgava), būvi un tālāku uzturēšanu.(3) Saskaņā ar Direktīvas 77/388/EEK 30. panta 2. punktu Komisija ar 2005. gada 17. janvāra vēstuli ir informējusi pārējās dalībvalstis par Vācijas lūgumu. 2005. gada 19. janvāra vēstulē Komisija paziņoja Vācijai, ka tās rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskatīja par nepieciešamu pieprasījuma izvērtēšanai.(4) Šim nolīgumam jāietver nosacījumi par PVN, atkāpjoties no Direktīvas 77/388/EEK 2. panta 2. un 3. punkta, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, ko piegādā pierobežas tilta būvei un uzturēšanai, kā arī importiem, ko veic šādiem nolūkiem.(5) Ja atkāpe no Direktīvas 77/388/EEK netiktu piešķirta, būves un uzturēšanas darbi, ko veic Vācijā tiktu aplikti ar PVN Vācijā, bet uz tiem, kurus veic Šveicē, neattiektos Direktīvas 77/388/EEK nosacījumi. Turklāt preces, ko pierobežas tilta būvei un uzturēšanai importētu no Šveices uz Vāciju, būtu jāapliek ar PVN Vācijā.(6) Piemērojot parastos nodokļu nosacījumus, uzņēmumi, kas atbildīgi par darbu veikšanu, tiktu pakļauti ievērojamiem nodokļu sarežģījumiem.(7) Ar atkāpi ir plānots vienkāršot nodokļu iekasēšanu saistībā ar darbiem minētā tilta atjaunošanai un tālākai uzturēšanai.(8) Atkāpei būs ārkārtīgi maza ietekme uz Kopienas pašu resursiem, kas piekrīt PVN,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Vāciju pilnvaro noslēgt nolīgumu ar Šveici, kurā ietverta atkāpe no nosacījumiem Padomes Sestajā direktīvā 77/388/EEK par pierobežas tilta, kas šķērso Reinu starp Laufenburgu (Bādene-Virtemberga) un Laufenburgu (Ārgava), būvi un uzturēšanu.Nolīguma noteikumi attiecībā uz nodokļiem, kuros piemēro atkāpes, ir noteikti 2. un 3. pantā.2. pantsAtkāpjoties no Padomes Sestās direktīvas 77/388/EEK 3. panta, to daļu no tilta, kas atrodas Vācijas teritorijā, tilta būvei un uzturēšanai nepieciešamo preču un pakalpojumu piegāžu nolūkos uzskata par Šveices teritorijas daļu.3. pantsAtkāpjoties no Padomes Sestās direktīvas 77/388/EEK 2. panta 2. punkta, preces, kas ir importētas no Šveices uz Vāciju neapliek ar pievienotās vērtības nodokli, ar noteikumu, ka tās izmanto 1. pantā minētā tilta būvei un uzturēšanai. Atkāpe neattiecas uz precēm, ko šādiem mērķiem piegādā valsts iestāde.Šis lēmums ir adresēts Vācijas Federatīvajai Republikai.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] OV L 145, 13.6.1977, p. 1. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/66/EK (OV L 168, 1.5.2004., 35. lpp.).[2] OV C […], […], […]. lpp.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0243

Priekšlikums Padomes lēmums neiekļaut metamu Padomes direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un atsaukt atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir minētā viela (Dokuments attiecas uz EEZ)  /* COM/2009/0243 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 25.5.2009COM(2009) 243 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSneiekļaut metamu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un atsaukt atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir minētā viela(Dokuments attiecas uz EEZ)PASKAIDROJUMA RAKSTSPievienotais Padomes lēmuma priekšlikuma projekts attiecas uz metama kā darbīgās vielas neiekļaušanu atļauto vielu sarakstā (I pielikums) Padomes Direktīvā 91/414/EEK un uz augu aizsardzības līdzekļu, kuros ir minētā viela, izņemšanu no tirgus. Šā priekšlikuma par neiekļaušanu pamatā ir vairāki aspekti, kas radīja bažas darbīgās vielas novērtēšanas gaitā.Ar Padomes Direktīvu 91/414/EEK tika izveidota saskaņota sistēma augu aizsardzības līdzekļu atļaušanai un laišanai tirgū. Darbīgās vielas, kuras izmanto kā augu aizsardzības līdzekļus, novērtē un atļauj Kopienas līmenī, un tās ir uzskaitītas minētās direktīvas I pielikumā. Atsevišķus augu aizsardzības līdzekļus, kuros ir darbīgās vielas, atbilstīgi saskaņotiem noteikumiem novērtē un atļauj dalībvalstis.Nozares iesniegtos datus sākotnēji novērtēja ziņotāja dalībvalsts, kas šajā gadījumā ir Beļģija, kura arī iesniedza novērtējuma ziņojuma projektu. Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde veica sākotnējā novērtējuma salīdzinošo pārskatu un 2008. gada 26. novembrī sniedza Komisijai atzinumu par metama riska novērtējumu.Šīs darbīgās vielas novērtēšanas gaitā radās bažas par vairākiem aspektiem. Nepietiekama atlieku izpēte un informācijas trūkums par toksikoloģiski būtisku piemaisījumu N,N'-dimetiltiourīnvielu ( DMTU ) neļāva konstatēt, ka vielai varētu ļaut nonākt saskarsmē ar patērētājiem. Turklāt, ņemot vērā izmantošanas biežumu, vidē nonāk liels DMTU piemaisījumu daudzums, un bažas rada datu trūkums par vielas īpašībām vidē.Lēmuma par neiekļaušanu projekts tika iesniegts Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajai komitejai 2009. gada 26. februārī, un-  11 dalībvalstis (100 balsis) balsoja par,-  11 dalībvalstis (139 balsis) balsoja pret,-  5 dalībvalstis (106 balsis) atturējās.Komiteja atzinumu nesniedza. Tādēļ atbilstīgi Direktīvas 91/414/EEK 19. pantam un saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. pantu Komisijai ir jāiesniedz Padomei priekšlikums saistībā ar veicamajiem pasākumiem, un Padome trīs mēnešu laikā rīkojas, pieņemot lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.Uz lēmuma projektu neattiecas Eiropas Parlamenta pārbaudes tiesības (Padomes Lēmuma 1999/468/EK 8. pants).PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSneiekļaut metamu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un atsaukt atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir minētā viela(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū[1] un jo īpaši tās 8. panta 2. punkta ceturto daļu,tā kā:(1) Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 2. punktā noteikts, ka 12 gadu laikā pēc minētās direktīvas izziņošanas dalībvalsts var atļaut tādu augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, kuri satur I pielikumā neiekļautas darbīgās vielas, kas jau ir pieejamas tirgū divus gadus pēc direktīvas izziņošanas, kamēr minētās vielas pakāpeniski pārbauda atbilstīgi darba programmai.(2) Komisijas Regulā (EK) Nr. 451/2000[2] un Regulā (EK) Nr. 1490/2002[3] paredzēti sīki izstrādāti noteikumi Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 2. punktā minētās darba programmas trešā posma īstenošanai un sniegts to darbīgo vielu saraksts, kuras jānovērtē saistībā ar to iespējamu iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Metams ir minētajā sarakstā.(3) Metama iedarbība uz cilvēka veselību un vidi pieteikuma iesniedzēja ierosinātajos izmantošanas veidos ir izvērtēta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 451/2000 un Regulas (EK) Nr. 1490/2002 noteikumiem. Turklāt minētajās regulās ir izraudzītas ziņotājas dalībvalstis, kurām jāiesniedz Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (EPNI) attiecīgie novērtējuma ziņojumi un ieteikumi saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1490/2002 10. panta 1. punktu. Ziņotāja dalībvalsts par metamu bija Beļģija, un visa attiecīgā informācija tika iesniegta 2007. gada 10. septembrī.(4) Dalībvalstu un EPNI speciālisti darba grupas novērtējumā veica novērtējuma ziņojuma salīdzinošo pārskatīšanu un 2008. gada 26. novembrī to iesniedza Komisijai kā EPNI atzinumu par darbīgās vielas metama pesticīdu riska novērtējuma salīdzinošo pārskatīšanu[4]. Šo ziņojumu dalībvalstis un Komisija pārskatīja Pastāvīgajā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejā, un tas tika pabeigts 2009. gada 26. februārī kā Komisijas pārskata ziņojums par metamu.(5) Šīs darbīgās vielas novērtēšanas gaitā radās bažas par vairākiem aspektiem. Nepietiekama atlieku izpēte un informācijas trūkums par toksikoloģiski būtisku piemaisījumu N,N'-dimetiltiourīnvielu ( DMTU ) neļāva konstatēt, ka vielai varētu ļaut nonākt saskarsmē ar patērētājiem. Turklāt, ņemot vērā izmantošanas biežumu, vidē nonāk liels DMTU piemaisījumu daudzums, un bažas rada datu trūkums par vielas īpašībām vidē. Tādējādi, pamatojoties uz pieejamo informāciju, nebija iespējams izdarīt secinājumu par to, ka metams atbilst kritērijiem, lai to iekļautu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā.(6) Komisija aicināja pieteikuma iesniedzēju iesniegt apsvērumus par salīdzinošās pārskatīšanas rezultātiem un par to, vai darbīgo vielu turpmāk atļaut vai neatļaut. Pieprasījuma iesniedzējs iesniedza apsvērumus, kas tika rūpīgi izskatīti. Tomēr, neskatoties uz iesniedzēja minētajiem argumentiem, aspektus, kas radīja bažas nevarēja novērst, un novērtējumi, kurus veica, pamatojoties uz informāciju, ko iesniedza un novērtēja Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes speciālistu sanāksmēs, neliecina, ka, ņemot vērā paredzētos izmantošanas nosacījumus, metamu saturošie augu aizsardzības līdzekļi kopumā atbilstu Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta prasībām.(7) Tāpēc metams nav iekļaujams Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā.(8) Jāveic pasākumi, lai noteiktā laikposmā atsauktu un nepagarinātu atļaujas metamu saturošiem augu aizsardzības līdzekļiem un tādiem produktiem neizsniegtu jaunas atļaujas.(9) Papildlaiks, ko dalībvalstis piešķir metamu saturošu augu aizsardzības līdzekļu krājumu likvidēšanai, glabāšanai, laišanai tirgū un lietošanai, jāierobežo līdz 12 mēnešiem, ļaujot esošos krājumus lietot vēl viena augšanas perioda laikā, tādējādi nodrošinot, ka augu aizsardzības līdzekļi, kuros ir metams, ir pieejami lauksaimniekiem 18 mēnešus pēc šā lēmuma pieņemšanas dienas.(10) Šis lēmums neierobežo iespēju iesniegt pieteikumus attiecībā uz metamu saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu un Komisijas 2008. gada 17. janvāra Regulu (EK) Nr. 33/2008, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus Padomes Direktīvas 91/414/EEK piemērošanai attiecībā uz parasto un paātrināto procedūru to darbīgo vielu novērtēšanai, kas ir iekļautas darba programmā, kura minēta šīs direktīvas 8. panta 2. punktā, bet nav iekļautas I pielikumā[5], saistībā ar šīs vielas iespējamo iekļaušanu minētās direktīvas I pielikumā.(11) Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja nav sniegusi atzinumu tās priekšsēdētāja noteiktajā termiņā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsMetamu kā darbīgo vielu neiekļauj Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā.2. pantsDalībvalstis nodrošina, ka:a) atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir metams, atsauc līdz [… NORĀDĪT DATUMU, KAS ATBILST 6 MĒNEŠIEM PĒC ŠĀ LĒMUMA PIEŅEMŠANAS DIENAS ];b) no šā lēmuma publicēšanas dienas nepiešķir un nepagarina atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir metams.3. pantsPapildlaikam, ko piešķir dalībvalsts saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 6. punktu, jābūt iespējami īsam un jābeidzas ne vēlāk kā [… NORĀDĪT DATUMU, KAS ATBILST 18 MĒNEŠIEM PĒC ŠĀ LĒMUMA PIEŅEMŠANAS DIENAS ].4. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē,Padomes vārdā –priekšsēdētājs [1] OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.[2] OV L 55, 29.2.2000., 25. lpp.[3] OV L 224, 21.8.2002., 23. lpp.[4] EPNI zinātniskais ziņojums (2008) 203, Secinājums par darbīgās vielas metama pesticīdu riska novērtējuma salīdzinošo pārskatīšanu (pabeigts 2008. gada 26. novembrī).[5] OV L 15, 18.1.2009., 5. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 10.10.2016
            COM(2016) 649 final
            2016/0317(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Asociācijas komitejā īpašā sastāvā tirdzniecības jautājumu risināšanai, kura izveidota ar Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Pievienotais priekšlikums ir juridisks instruments, ar ko nosaka Savienības nostājas, kas Savienības vārdā jāpieņem struktūrā, kura izveidota ar asociācijas nolīgumu starp Savienību un trešo valsti. Konkrēti tas attiecas uz nolīguma starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses (“nolīgums”), īstenošanu attiecībā uz šķīrējtiesnešu saraksta pieņemšanu ar tirdzniecību saistītu strīdu izšķiršanai.

               Nolīgums tika parakstīts 2014. gada 27. jūnijā, un kopš 2014. gada 1. septembra līdz tā ratificēšanai dalībvalstīs tas tika daļēji piemērots provizoriski. Ar Padomes 2016. gada 23. maija Lēmumu (ES) 2016/839
                  1
                tika apstiprināta nolīguma noslēgšana, un saskaņā ar nolīguma 464. panta 2. punktu tas stājās spēkā 2016. gada 1. jūlijā.

               Ar nolīgumu tika izveidota Asociācijas komiteja īpašā sastāvā tirdzniecības jautājumu risināšanai, kas uzrauga nolīguma V sadaļas (Tirdzniecība un ar tirdzniecību saistīti jautājumi) īstenošanu un risina ar to saistītus jautājumus. Šai komitejai ir jāizveido šķīrējtiesnešu saraksts, kas vajadzīgs, lai nodrošinātu, ka pienācīgi darbojas strīdu izšķiršanas mehānisms, kā paredzēts nolīguma 404. pantā.

               Ar šo priekšlikumu aizstāj Komisijas priekšlikumu COM(2015)390 final
                  2
               . Aizstāšana ir nepieciešama, jo divi no Moldovas Republikas ierosinātajiem šķīrējtiesnešiem vairs neatbilst nosacījumiem, kas izklāstīti nolīguma 404. panta 2. punktā. Moldovas Republika ir ierosinājusi un Eiropas Komisija iesaka Padomei pieņemt divus citus kandidātus, kuri atbilst nosacījumiem, kas izklāstīti nolīguma 404. panta 2. punktā. Turklāt šajā priekšlikumā ir ņemts vērā tas, ka nolīgums stājās spēkā 2016. gada 1. jūlijā.

               Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

               Ar šo priekšlikumu, pamatojoties uz iepriekš minētā nolīguma noteikumiem, īsteno Savienības kopējo tirdzniecības politiku attiecībā uz austrumu partnervalsti. Tā mērķis ir izveidot vajadzīgos institucionālos instrumentus, kas ļautu Savienībai un Moldovas Republikai efektīvi risināt divpusējus strīdus attiecībā uz nolīguma piemērošanu un interpretēšanu. Tas atbilst Savienības pieejai strīdu izšķiršanas prasībām, par kurām risinātas sarunas vai kuras tiek īstenotas ar brīvās tirdzniecības nolīgumiem ar citiem tirdzniecības partneriem.

               Saskanība ar citām ES politikas jomām

               Šis priekšlikums atbilst pārējām Savienības ārpolitikas jomām un papildina tās, jo īpaši Eiropas kaimiņattiecību politiku un attīstības sadarbības politiku attiecībā uz Moldovas Republiku.

               2.Juridiskais pamats, subsidiaritāte un proporcionalitāte

               Juridiskais pamats

               Juridiskais pamats, kas vajadzīgs, lai noteiktu Savienības nostāju, kura jāieņem komitejās, kas izveidotas ar nolīgumu, ir Līgums par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkts saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Saskaņā ar LESD 3. pantu kopējā tirdzniecības politika ir ekskluzīvā Savienības kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro.

               Proporcionalitāte

               Šis priekšlikums ir nepieciešams, lai īstenotu Savienības starptautiskās saistības, kas iestrādātas nolīgumā ar Moldovas Republiku.

               Instrumenta izvēle

               Šis priekšlikums ir saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, kas paredz pieņemt Padomes lēmumus. Nav cita juridiska instrumenta, ko varētu izmantot šā priekšlikuma mērķa sasniegšanai.

               3. EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               Ex post izvērtējumi/spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

                  Neattiecas.

               Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Apspriešanās ar ieinteresētajām personām uz šo priekšlikumu neattiecas.

               Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Komisija ir ņēmusi vērā dalībvalstu pēdējos gados sniegto informāciju attiecībā uz Savienības valstspiederīgajiem, kas ir piemēroti un kvalificēti, lai darbotos par šķīrējtiesnešiem strīdos, uz kuriem attiecas Savienības tirdzniecības nolīgumi.

               Ietekmes novērtējums

                  Priekšlikums attiecas uz nolīguma starp Savienību un Moldovas Republiku institucionālo aspektu un īpaši tā V sadaļas par tirdzniecību un ar tirdzniecību saistītiem jautājumiem īstenošanu. Priekšlikums neietekmē Savienības ekonomisko, sociālo vai vides politiku. Nolīgums stājās spēkā 2016. gada 1. septembrī, un tā īstenošana ir ļoti agrīnā posmā.

               Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Uz nolīgumu starp Savienību un Moldovas Republiku neattiecas REFIT procedūras, tas nerada izmaksas MVU un nerada problēmas digitālās vides jomā.

               Pamattiesības

               Šim priekšlikumam nav ietekmes uz pamattiesību aizsardzību.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Neattiecas.

               5.CITI ELEMENTI

               Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Nolīguma īstenošanu regulāri pārskata ES un Moldovas Republikas Asociācijas padome. Eiropas Komisija arī apņēmās katru gadu iesniegt Eiropas Parlamentam ziņojumu par to, kā tiek īstenota nolīguma V sadaļa (Tirdzniecība un ar tirdzniecību saistīti jautājumi), tostarp jautājumi, kas iekļauti šajā priekšlikumā.

               Skaidrojošie dokumenti (direktīvām)

                  Neattiecas.

               Konkrētu priekšlikuma noteikumu sīks skaidrojums

                  Ar priekšlikumu paredzēts pieņemt Savienības nostāju attiecībā uz nolīguma starp Savienību un Moldovas Republiku tirdzniecības daļas īstenošanu. Minētā nolīguma V sadaļā (Tirdzniecība un ar tirdzniecību saistīti jautājumi) ietilpst 14. nodaļa (Strīdu izšķiršana), kas paredz mehānismu, lai atrisinātu tirdzniecības strīdus starp nolīguma pusēm par minētā nolīguma tirdzniecības daļas piemērošanu vai interpretāciju. Šķīrējtiesas procedūrā, kas izklāstīta 14. nodaļā, paredzēts, ka sūdzības iesniedzēja puse var pieprasīt izveidot šķīrējtiesu, lai atrisinātu divpusēju strīdu. Nolīguma 404. pantā izklāstīti noteikumi par šķīrējtiesas sastāvu. Nolīgumā paredzēts izveidot tādu kvalificētu personu sarakstu, kuras var darboties par šķīrējtiesnešiem. Tādu šķīrējtiesnešu saraksta projekts, kuri vēlas un var darboties šķīrējtiesā, attiecīgi ir apspriests ar Moldovas Republikas valdību, paredzot piecus šķīrējtiesnešu kandidātus, ko ierosinājusi Savienība, piecus šķīrējtiesnešu kandidātus, ko ierosinājusi Moldovas Republika, un piecus trešo valstu valstspiederīgos, kuri var būt par šķīrējtiesas priekšsēdētājiem. Saraksts tiks izmantots gadījumos, kad būs jāizveido šķīrējtiesa.

               2016/0317 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Asociācijas komitejā īpašā sastāvā tirdzniecības jautājumu risināšanai, kura izveidota ar Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Asociācijas nolīgums starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses
                  3
                (“nolīgums”), stājās spēkā 2016. gada 1. jūlijā.

               (2)Nolīguma 404. panta 1. punktā ir noteikts, ka Asociācijas komitejai īpašā sastāvā tirdzniecības jautājumu risināšanai, kas paredzēta nolīguma 438. panta 4. punktā, sešu mēnešu laikā pēc nolīguma stāšanās spēkā ir jāvienojas par to personu sarakstu, kuras darbosies par šķīrējtiesnešiem strīdu izšķiršanas procesā.

               (3)Saskaņā ar nolīguma 404. panta 1. punktu tādu šķīrējtiesnešu saraksta projekts, kuri darbosies šķīrējtiesā, ir apspriests ar Moldovas Republikas valdību, paredzot piecus šķīrējtiesnešu kandidātus, ko ierosinājusi Savienība, piecus šķīrējtiesnešu kandidātus, ko ierosinājusi Moldovas Republika, un piecus trešo valstu valstspiederīgos, kuri var būt par šķīrējtiesas priekšsēdētājiem.

               (4)Tādēļ ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā ir jāieņem Asociācijas komitejā īpašā sastāvā tirdzniecības jautājumu risināšanai saistībā ar to personu sarakstu, kuras darbosies par šķīrējtiesnešiem strīdu izšķiršanas procedūrā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienībai jāieņem Asociācijas komitejā īpašā sastāvā tirdzniecības jautājumu risināšanai saistībā ar to personu saraksta pieņemšanu, kuras darbosies par šķīrējtiesnešiem strīdu izšķiršanas procedūrā, pamatojas uz minētās komitejas lēmuma projektu, kas pievienots šim lēmumam.

               Savienības pārstāvji Asociācijas komitejā īpašā sastāvā tirdzniecības jautājumu risināšanai var vienoties par nelielām izmaiņām lēmuma projektā bez Padomes papildu lēmuma.

               2. pants

               Pēc Asociācijas komitejas īpašā sastāvā tirdzniecības jautājumu risināšanai lēmuma pieņemšanas to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 141, 28.5.2016., 28. lpp.

                     (2)

                     http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?qid=1469533573883&uri=CELEX:52015PC0390

                     (3)
                  Padomes 2014. gada 16. jūnija Lēmums 2014/492/ES par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses (OV L 260, 30.8.2014., 1. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 10.10.2016
            COM(2016) 649 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes Lēmums
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Asociācijas komitejā īpašā sastāvā tirdzniecības jautājumu risināšanai, kura izveidota ar Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses

               Projekts

               ES un MOLDOVAS REPUBLIKAS Asociācijas komitejas īpašā sastāvā tirdzniecības jautājumu risināšanai Lēmums Nr. 1/2016

               (2016. gada ...)

               par šķīrējtiesnešu saraksta izveidošanu saskaņā ar 404. panta 1. punktu Asociācijas nolīgumā starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses

               Asociācijas KOMITEJA ĪPAŠĀ SASTĀVĀ TIRDZNIECĪBAS JAUTĀJUMU RISINĀŠANAI,

               ņemot vērā Asociācijas nolīgumu, kas 2014. gada 27. jūnijā parakstīts starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses, un jo īpaši tā 404. panta 1. punktu,

               tā kā:

               (1)Asociācijas nolīgums starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses ("nolīgums"), stājās spēkā 2016. gada 1. jūlijā.

               (2)Saskaņā ar nolīguma 404. panta 1. pantu Asociācijas komitejai īpašā sastāvā tirdzniecības jautājumu risināšanai atbilstīgi nolīguma 438. panta 4. punktam ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc nolīguma spēkā stāšanās ir jāizveido saraksts ar 15 personām, kas darbosies par šķīrējtiesnešiem divpusējā strīdu izšķiršanas procedūrā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Saraksts ar personām, kas var darboties par šķīrējtiesnešiem saskaņā ar 404. panta 1. punktu Asociācijas nolīgumā starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Moldovas Republiku, no otras puses, ir norādīts šā lēmuma pielikumā.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               ..., ...

                         Asociācijas komitejas

                        īpašā sastāvā tirdzniecības jautājumu risināšanai

                        priekšsēdētājs

               PIELIKUMS

               NOLĪGUMA 404. PANTA 1. PUNKTĀ MINĒTAIS ŠĶĪRĒJTIESNEŠU SARAKSTS

               Moldovas Republikas ierosinātie šķīrējtiesneši

               1.Mihail BURUIANĂ

               2.Procop BURUIANA

               3.Octavian CAZAC

               4.Lilia GRIBINCEA

               5.Viorel RUSU

               Eiropas Savienības ierosinātie šķīrējtiesneši

               1.Jacques BOURGEOIS

               2.Claus–Dieter EHLERMANN

               3.Pieter Jan KUIJPER

               4.Giorgio SACERDOTI

               5.Ramon TORRENT

               Priekšsēdētāji

               1.Leora BLUMBERG (Dienvidāfrika)

               2.William DAVEY (Amerikas Savienotās Valstis)

               3.Merit JANOW (Amerikas Savienotās Valstis)

               4.Helge SELAND (Norvēģija)

               5.David UNTERHALTER (Dienvidāfrika)