|

52011PC0932

/* COM/2011/0932 galīgā redakcija - 2011/0464 (NLE) */  Priekšlikums PADOMES REGULA ar ko izbeidz daļēju starpposma pārskatīšanu saskaņā ar 11. panta 3. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 1225/2009 attiecībā uz antidempinga pasākumiem, ko piemēro ferosilīcija importam, kura izcelsme cita starpā ir Krievijā

	PASKAIDROJUMA RAKSTS1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTSPriekšlikuma pamatojums un mērķiŠis priekšlikums attiecas uz to, kā piemērot Padomes 2009. gada 30. novembra Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (“pamatregula”), daļējā starpposma pārskatīšanā attiecībā uz Krievijas izcelsmes ferosilīcija importu.Vispārīgais kontekstsŠis priekšlikums sagatavots, īstenojot pamatregulu un veicot izmeklēšanu saskaņā ar pamatregulā noteiktajām pamatprasībām un procedūras prasībām.Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomāAr Regulu (EK) Nr. 172/2008 Padome noteica galīgus antidempinga pasākumus cita starpā Krievijas izcelsmes ferosilīcija importam.Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiemNepiemēro.2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTIApspriešanās ar ieinteresētajām personāmProcedūrā iesaistītajām ieinteresētajām personām jau ir bijusi iespēja aizstāvēt savas intereses izmeklēšanas laikā saskaņā ar pamatregulas noteikumiem.Ekspertu atzinuma pieprasīšana un izmantošanaNeatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs.Ietekmes novērtējumsŠis priekšlikums ir sagatavots, īstenojot pamatregulu. Pamatregulā nav paredzēts vispārējs ietekmes novērtējums, bet sniegts pilnīgs vērtējamo nosacījumu uzskaitījums.3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTIIerosināto pasākumu kopsavilkumsKomisija 2010. gada 18. februārī sāka daļēju starpposma pārskatīšanu, kas attiecās uz dempingu un pieprasījuma iesniedzēju Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant un tā saistīto uzņēmumu Joint Stock Company (JSC) Kuznetsk Ferroalloy Works, par antidempinga pasākumiem, kas noteikti Krievijas izcelsmes ferosilīcija importam. Pārskatīšanas rezultāti liecina par ievērojama dempinga turpināšanos. Turklāt ir secināts, ka pārmaiņas apstākļos, kuru rezultātā ir konstatēta augsta dempinga starpība, nav ilglaicīgas.Tādēļ ir ierosināts, lai Padome pieņem pievienoto regulas priekšlikumu par daļējas starpposma pārskatīšanas beigšanu attiecībā uz antidempinga pasākumiem, ko piemēro Krievijas izcelsmes ferosilīcija importam, negrozot spēkā esošos pasākumus. Regula ne vēlāk kā 2012. gada 25. janvārī ir jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Juridiskais pamatsPadomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis.Subsidiaritātes principsPriekšlikums ir Eiropas Savienības ekskluzīvā kompetencē. Tādēļ subsidiaritātes principu nepiemēro.Proporcionalitātes principsPriekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ.Rīcības forma ir aprakstīta iepriekš minētajā pamatregulā un neparedz valstu lēmumus.Netiek prasīts norādīt, kā līdz minimumam samazina un proporcionāli priekšlikuma mērķim sadala Savienības, valstu valdību, reģionālo un vietējo iestāžu, uzņēmēju un pilsoņu finansiālo un administratīvo slogu.Juridisko instrumentu izvēleIerosinātais juridiskais instruments: Padomes regula.Citi instrumenti nebūtu piemēroti, jo pamatregula neparedz alternatīvas.4. IETEKME UZ BUDŽETUPriekšlikums neietekmē Savienības budžetu.5. IZVĒLES ELEMENTIPriekšlikumā nav izvēles elementu.2011/0464 (NLE)PriekšlikumsPADOMES REGULAar ko izbeidz daļēju starpposma pārskatīšanu saskaņā ar 11. panta 3. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 1225/2009 attiecībā uz antidempinga pasākumiem, ko piemēro ferosilīcija importam, kura izcelsme cita starpā ir KrievijāEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,ņemot vērā Padomes 2009. gada 30. novembra Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis[1] (“pamatregula”), un jo īpaši tās 11. panta 3. punktu,ņemot vērā priekšlikumu, ko Eiropas Komisija iesniedza pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju,tā kā:1.  Procedūra2.  Spēkā esošie pasākumi3.  Padome ar Regulu (EK) Nr. 172/2008[2] (“sākotnējā regula”) noteica galīgo antidempinga maksājumu cita starpā Krievijas izcelsmes ferosilīcija importam. Pasākumi ir ad valorem maksājums ar likmi no 17,8 % līdz 22,7 %. Izmeklēšana, kuras rezultātā ir izstrādāta šī regula, turpmāk tekstā saukta par “sākotnējo izmeklēšanu”.4.  Pārskatīšanas pieprasījums5.  Eiropas Komisija (“Komisija”) 2009. gada 30. novembrī saņēma daļējas starpposma pārskatīšanas pieprasījumu saskaņā ar pamatregulas 11. panta 3. punktu (“starpposma pārskatīšana”). Pieprasījums, ko iesniedza Krievijas ražotājs eksportētājs Joint Stock Company (JSC) Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant un tā saistītais uzņēmums Joint Stock Company (JSC) Kuznetsk Ferroalloy Works (turpmāk tekstā kopā saukti par “pieprasījuma iesniedzēju”), attiecās tikai uz dempinga pārbaudi attiecībā uz pieprasījuma iesniedzēju. Antidempinga maksājuma likme, ko piemēro pieprasījuma iesniedzējam, ir 22,7 %, pamatojoties uz pieprasījuma iesniedzēja dempinga starpību.6.  Pieprasījumā iesniedzējs apgalvoja, ka attiecībā uz viņu apstākļi, pamatojoties uz kuriem bija noteikti pasākumi, ir mainījušies un ka šīs pārmaiņas ir ilglaicīgas.7.  Pieprasījuma iesniedzējs sniedza pirmšķietamus pierādījumus, kuri liecina, ka, lai neitralizētu dempingu, attiecībā uz pieprasījuma iesniedzēju pasākuma turpmāka piemērošana pašreizējā līmenī vairs nav nepieciešama. Saskaņā ar pieprasījumā sniegto informāciju salīdzinājums starp pieprasījuma iesniedzēja cenām iekšzemes tirgū un tā eksporta cenām uz Savienību liecina, ka dempinga starpība, šķiet, ir ievērojami mazāka nekā pašreizējais pasākuma līmenis.8.  Pārskatīšanas sākšana9.  Pēc apspriešanās ar padomdevēju komiteju konstatējusi, ka ir pietiekami pierādījumi, lai uzsāktu starpposma pārskatīšanu, Komisija nolēma sākt daļēju starpposma pārskatīšanu saskaņā ar pamatregulas 11. panta 3. punktu tikai attiecībā uz dempinga pārbaudi, ciktāl tas attiecas uz pieprasījuma iesniedzēju. Komisija 2010. gada 27. oktobrī Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī [3] publicēja paziņojumu par izmeklēšanas sākšanu (“paziņojums par sākšanu”) un to sāka.10.  Attiecīgais ražojums un līdzīgais ražojums11.  Ražojums, uz kuru attiecas starpposma pārskatīšana, ir tas pats, uz kuru attiecās sākotnējā izmeklēšana, proti, Krievijas izcelsmes ferosilīcijs, ko pašlaik klasificē ar KN kodiem 7202 21 00, 7202 29 10 un 7202 29 90.12.  Ražojumam, ko ražo un pārdod Krievijā, un ražojumam, ko eksportē uz Savienību, ir vienādas fizikālās un tehniskās pamatīpašības un izmantošanas veidi, tādēļ šos ražojumus uzskata par līdzīgiem pamatregulas 1. panta 4. punkta nozīmē.13.  Iesaistītās personas14.  Komisija oficiāli paziņoja Savienības ražošanas nozarei, pieprasījuma iesniedzējam un eksportētājvalsts iestādēm par starpposma pārskatīšanas sākšanu. Ieinteresētajām personām bija dota iespēja rakstiski darīt zināmu savu viedokli un tikt uzklausītām.15.  Komisija nosūtīja pieprasījuma iesniedzējam anketas un šim nolūkam noteiktajā termiņā saņēma atbildi. Komisija ieguva un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu dempinga noteikšanai, un veica pārbaudes apmeklējumus šādās vietās:16.  Joint Stock Company JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant (“CHEM”), Čeļabinska, Krievija;17.  Joint Stock Company JSC Kuznetsk Ferroalloy Works (“KF”), Kuzņecka , Krievija; un18.  RFA International LP (“RFAI”), Mishawaka , ASV un Nieuwdorp Zld , Nīderlande.19.  Izmeklēšanas periods20.  Izmeklēšana aptvēra laiku no 2009. gada 1. oktobra līdz 2010. gada 30. septembrim (“pārskatīšanas izmeklēšanas periods” jeb “PIP”).21.  Apstākļu pārmaiņu ilglaicīgums22.  Ievads23.  Iesākumam jāatgādina, ka saskaņā ar ES tiesu praksi[4], pārskatīšanā, ko veic atbilstīgi pamatregulas 11. panta 3. punktam, novērtējot nepieciešamību turpināt esošos pasākumus, iestādēm ir plaša rīcības brīvība, kas ietver iespēju veikt perspektīvu novērtējumu attiecībā uz attiecīgo eksportētāju cenu politiku. Šajā kontekstā iestādēm jāpārbauda pieprasījuma iesniedzēja argumenti par to, kāpēc tā apstākļi ir ilglaicīgi mainījušies, tādējādi, iespējams, pamatojot maksājuma samazināšanu vai pat atcelšanu.24.  Pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka apstākļu maiņu var pamatoti uzskatīt par ilglaicīgu, tādēļ ir jāpazemina pasākumu līmenis vai arī tie jāatceļ pilnībā attiecībā uz pieprasījuma iesniedzēju, jo bija maz ticams, ka paredzamā nākotnē imports par dempinga cenām vispār varētu atkārtoties vai notikt līmenī, kas līdzīgs sākotnējā izmeklēšanā konstatētajam.25.  Attiecībā uz jautājumu par to, vai pieprasījuma iesniedzējs pārskatīšanas izmeklēšanas periodā joprojām nodarbojās ar dempingu ES tirgū[5]26.  Pirms atbildēt uz pieprasījuma iesniedzēja dažādajiem argumentiem par (iespējams) ilglaicīgajām (iespējams) apstākļu pārmaiņām, ir lietderīgi vispirms sniegt iestāžu apsvērumus attiecībā uz jautājumu, vai pieprasījuma iesniedzējs vēl joprojām nodarbojās ar dempingu ES tirgū pārskatīšanas izmeklēšanas periodā.27.  Normālā vērtība28.  Lai noteiktu normālo vērtību, vispirms noteica, vai uzņēmuma līdzīgā ražojuma pārdevumu kopējais apjoms iekšzemes tirgū neatkarīgiem klientiem bija uzskatāms par reprezentatīvu salīdzinājumā ar tā kopējo apjomu, kas bija pārdots eksportam uz Savienību. Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. punktu pārdevumus iekšzemes tirgū uzskata par reprezentatīviem, ja kopējais pārdevumu apjoms iekšzemes tirgū ir vismaz 5 % no kopējā attiecīgā ražojuma pārdevumu apjoma uz Savienību. Tika konstatēts, ka uzņēmuma kopējie līdzīgā ražojuma pārdevumi iekšzemes tirgū bija reprezentatīvi.29.  Par katru ražojuma veidu, kuru uzņēmums bija pārdevis iekšzemes tirgū un kas bija tieši salīdzināms ar eksportam uz Savienību pārdotā ražojuma veidu, tika noteikts, vai pārdošanas apjoms iekšzemes tirgū ir bijis pietiekami reprezentatīvs pamatregulas 2. panta 2. punkta nozīmē. Konkrēta ražojuma veida pārdevumu apjomu iekšzemes tirgū uzskatīja par pietiekami reprezentatīvu, ja pārskatīšanas izmeklēšanas periodā minētā veida ražojumu kopējais pārdevumu apjoms neatkarīgiem klientiem iekšzemes tirgū bija vismaz 5 % no uz Savienību eksportētā līdzīgā ražojuma veida kopējā pārdevumu apjoma.30.  Turklāt atbilstīgi pamatregulas 2. panta 4. punktam tika pārbaudīts, vai katra ražojuma veida pārdevumus iekšzemes tirgū var uzskatīt par tādiem, kas veikti parastajā tirdzniecības apritē. To darīja, nosakot katra eksportētā attiecīgā ražojuma veida rentablo iekšzemes pārdevumu īpatsvaru iekšzemes tirgū, kas katrā no periodiem veikti neatkarīgiem klientiem.31.  Ražojuma veidiem, kuriem vairāk nekā 80 % no pārdevumu apjoma iekšzemes tirgū pārsniedza izmaksas, un vidējā svērtā pārdevumu cena bija vienāda ar vai lielāka par ražošanas izmaksām, normālo vērtību ražojuma veidam aprēķināja kā visu attiecīgā veida pārdevumu faktisko iekšzemes cenu vidējo svērto vērtību, neņemot vērā, vai minētie pārdevumi bija rentabli.32.  Ja kāda ražojuma veida rentablo pārdevumu apjoms bija mazāks par 80 % vai vienāds ar 80 % no minētā veida pārdevumu kopējā apjoma vai ja minētā veida vidējā svērtā cena bija mazāka par vienības ražošanas izmaksām, normālo vērtību noteica, izmantojot faktisko pārdošanas cenu iekšzemes tirgū, ko aprēķināja kā vidējo svērto cenu vienīgi attiecīgā veida rentablajiem pārdevumiem, kas katrā no periodiem veikti iekšzemes tirgū.33.  Ja normālās vērtības noteikšanai nevarēja izmantot uzņēmuma pārdotā ražojuma veida iekšzemes tirgus cenas, normālo vērtību aprēķināja saskaņā ar pamatregulas 2. panta 3. punktu.34.  Aprēķinot normālo vērtību saskaņā ar pamatregulas 2. panta 3. punktu, pārdošanas, vispārējo un administratīvo izmaksu un peļņas apmēri saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6. punktu pamatojās uz faktiskajiem datiem par parastā tirdzniecības apritē notikušu līdzīgā ražojuma ražošanu un pārdošanu, ko veicis uzņēmums.35.  Eksporta cena36.  Uzņēmuma eksporta pārdevumi uz ES tiek veikti, izmantojot Šveices filiāli, kas pieder tā saistītajam uzņēmumam RFAI , kurš pārskatīšanas izmeklēšanas periodā pildīja visas importa funkcijas saistībā ar precēm, kuras nonāca brīvā apritē Savienībā, proti, saistītā importētāja funkcijas.37.  Tāpēc eksporta cenu noteica saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu, pamatojoties uz cenām, par kādām importētos ražojumus pirmo reizi tālākpārdeva neatkarīgam pircējam, tās attiecīgi koriģējot attiecībā uz visām izmaksām, kas radušās importēšanas un tālākpārdošanas procesā, kā arī ietverot saprātīgas tirdzniecības, vispārējās un administratīvās izmaksas ( SG&A ) un peļņas normu. Šajā nolūkā izmantoja to pašu peļņas likmi kā sākotnējā izmeklēšanā, proti, 6 %, jo nebija pieejama jauna informācija no neatkarīgiem importētājiem par uzkrāto peļņu.38.  Pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka RFAI būtu jāuzskata par daļu no vienas un tās pašas ekonomiskās vienības un ka līdz ar to, nosakot eksporta cenas, nav jāatskaita SG&A un RFAI peļņa.39.  Šim apgalvojumam nevar piekrist šādu iemeslu dēļ:40.  abiem ražotājiem eksportētājiem ir pašiem sava eksporta pārdošanas nodaļa;41.  RFAI ir cieši iesaistīts grupas starptautiskajā darbībā (piemēram, atbalsts klientiem, loģistika un piegāžu plānošana, ražošanas līdzekļu un galveno izejmateriālu iegāde, u.c.);42.  RFAI Šveices filiāle veic visas funkcijas, kuras parasti veic saistīts importētājs ES;43.  RFAI pārdod ferosilīciju savā vārdā un uz sava rēķina nesaistītiem pircējiem ES un citur;44.  RFAI ir pirkšanas-pārdošanas attiecības ar abiem saistītajiem Krievijas ražotājiem KF un CHEM ;45.  katrs uzņēmums izstrādā savu finanšu pārskatu un netiek izstrādāts konsolidēts finanšu pārskats; un46.  katrs uzņēmums iesniedz savu nodokļu deklarāciju attiecīgajām iestādēm.47.  Tādēļ bija jānoraida apgalvojums, ka, aprēķinot eksporta cenu, nav jāatskaita SG&A un peļņa. Pieprasījuma iesniedzēja piezīmes par šo jautājumu, atbildot uz galīgo informācijas izpaušanu, ir izskatītas turpmāk (2.3. punkts).48.  Pieprasījuma iesniedzējs arī apgalvoja, ka, aprēķinot eksporta cenu atbilstīgi pamatregulas 11. panta 10. punktam, nav jāatskaita antidempinga maksājumi, jo maksājums ir attiecīgi atspoguļots tālākpārdošanas cenās un turpmākajās pārdošanas cenās Savienībā. Attiecībā uz šo apgalvojumu izmeklēšanā konstatēja, ka ferosilīcija vidējās svērtās tālākpārdošanas cenas Eiropā ir palielinājušās, salīdzinot ar cenām sākotnējā izmeklēšanā, un pašreizējās tālākpārdošanas eksporta cenas ir daudz vairāk nekā par 22,7 % augstākas nekā šādas cenas sākotnējā izmeklēšanā. Tādēļ var secināt, ka antidempinga maksājums ir pienācīgi atspoguļots pieprasījuma iesniedzēja tālākpārdošanas cenās. Rezultātā šim pieprasījuma iesniedzēja apgalvojumam varēja piekrist, un, aprēķinot saliktās eksporta cenas saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu, netika veikti nekādi antidempinga maksājumu atskaitījumi.49.  Salīdzinājums50.  Normālo vērtību un eksporta cenu salīdzināja, pamatojoties uz EXW. Lai nodrošinātu taisnīgu normālās vērtības un eksporta cenas salīdzinājumu saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu, attiecīgos un pamatotos gadījumos korekciju veidā tika pienācīgi ņemtas vērā transporta izmaksas, apdrošināšanas izmaksas, termināla un pārkraušanas izmaksas, kredīta izmaksas un komisijas maksas.51.  Dempinga starpība52.  Atbilstoši pamatregulas 2. panta 11. punktam katra ražojuma veida vidējo svērto normālo vērtību salīdzināja ar attiecīgā ražojuma atbilstošā veida vidējo svērto eksporta cenu. Rezultāti liecināja, ka pastāv dempings.53.  Lai aprēķinātu dempinga starpību, iestādes, tāpat kā sākotnējā izmeklēšanā, konstatēja, ka CHEMK un KF ir cieši saistīti. Tāpat kā sākotnējā izmeklēšanā un saskaņā ar iestāžu standarta praksi, visai grupai aprēķināja vienu dempinga starpību. Metodē, ko šim aprēķinam izmantoja galīgajā informācijas izpaušanā, dempinga apjomu aprēķināja katram ražotājam eksportētājam atsevišķi pirms dempinga vidējās svērtās likmes noteikšanas grupai kopumā. Jānorāda, ka šī metodoloģija atšķīrās no sākotnējā izmeklēšanā piemērotās metodoloģijas, kurā dempingu aprēķināja, grupējot visus attiecīgos datus par ražošanas vienību pārdošanas apjomu iekšzemes tirgū, ražošanas izmaksām, rentabilitāti un pārdošanas apjomu Eiropas Savienībā. Pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka šīs metodoloģijas piemērošana ir pretrunā pamatregulas 11. panta 9. punktam. Arī šis jautājums turpmāk tiks apskatīts vēlreiz (2.3. punkts).54.  Reakcijas analīze pēc galīgās izpaušanas attiecībā uz dempinga starpību pārskatīšanas izmeklēšanas periodā55.  Pieprasījuma iesniedzējs iesniedza vairākus komentārus par aprēķina konkrētiem aspektiem, piemēram, ražošanas izmaksām, SG&A , peļņas normu, normālo vērtību un korekcijām. Visas šīs piezīmes tika izskatītas un vajadzības gadījumā tika izlabotas pārrakstīšanās kļūdas. Attiecīgi tika grozīti galīgie secinājumi.56.  Turklāt pieprasījuma iesniedzējs Komisijai pieprasīja izteikt dempinga summu, balstoties uz CIF vērtību, ko tas pats bija izveidojis šai izmeklēšanai, tādējādi atsaucoties uz pamatregulas 2. panta 9. apakšpunktu. Šo prasību pamatoja ar to, ka muitas iestādēs deklarētā cena ir transfērcena, kuru, iespējams, varētu uzskatīt par atbilstošu cenu muitas nolūkiem, taču tā nav cena, kas būtu jāizmanto, aprēķinot dempingu antidempinga procedūrās. Šī prasība ir jānoraida, jo starpība starp eksporta cenu un normālo vērtību, proti, dempinga summa būtu jāizsaka, izmantojot to pašu pamatu, ko pēc tam izmanto muitas iestādes, lai noteiktu jebkuru iekasējamu maksājumu. Tā faktiski ir CIF vērtība, ko pieprasījuma iesniedzējs norādījis muitas iestādēm. Tādējādi tā tika izmantota aprēķinos.57.  Attiecībā uz ražošanas izmaksu aprēķināšanu pieprasījuma iesniedzējs apstrīdēja Komisijas pieeju, saskaņā ar ko normālās vērtības veidošanā tiek izmantota nesaistīta piegādātāja galvenā izmaksu posteņa vidējā iepirkuma cena un nevis faktiskā cena, ko maksā saistītam piegādātājam tajā pašā izmaksu postenī. Šis apgalvojums ir jānoraida, jo saistītā piegādātāja noteiktā cena bija ievērojami zemāka nekā cena, ko maksāja par tādu pašu izejmateriālu neatkarīgam piegādātājam. Tādēļ šo cenu nevar uzskatīt par nesaistītu pušu darījumu nosacījumiem atbilstošu cenu. Tāpēc šis izmaksu elements bija jākoriģē.58.  Pēc informācijas izpaušanas pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka, veicot eksporta cenu salīdzināšanu ar normālajām vērtībām, iepakošanas izmaksas netika ņemtas vērā konsekventā veidā. Šis jautājums tika izskatīts, un vajadzības gadījumā pārrakstīšanās kļūdas tika izlabotas.59.  Pieprasījuma iesniedzējs izteica piezīmi arī par to, ka konkrēts ražojuma veids ticis izslēgts no eksporta darījumiem. Šā ražojuma veida ES pārdošanas apjoms veidoja mazāk nekā 5 % no pieprasījuma iesniedzēja attiecīgā ražojuma ES pārdošanas apjoma pārskatīšanas izmeklēšanas periodā. Šis apgalvojums bija jānoraida, ņemot vērā, ka šā ražojuma veida pārdošana vietējā tirgū netika veikta, kā arī netika sniegtas īpašas ražošanas izmaksas. Tā kā pārskatīšanas izmeklēšanas periodā šis ražojuma veids uz ES tika eksportēts nelielā apjomā, tas netika uzskatīts par piemērotu, lai aprēķinātu normālo vērtību, pamatojoties uz cita veidu ražojumu ražošanas izmaksām, tādējādi veicot korekcijas attiecībā uz ražojumu atšķirībām.60.  Turklāt un kā tika paskaidrots iepriekš, pieprasījuma iesniedzējs atbildē uz galīgo informācijas izpaušanu izteica detalizētas piezīmes, jo īpaši attiecībā uz diviem svarīgiem aspektiem saistībā ar dempinga starpības aprēķināšanu, proti, i) par jautājumu, vai CHEMK , KF un RFAI veido vienu ekonomisku vienību[6], un ii) par dempinga summas aprēķināšanu atsevišķi gan CHEMK, gan KF [7].61.  Attiecībā uz pirmo apgalvojumu un īpaši saistībā ar aspektiem, ko pieprasījuma iesniedzējs uzsvēra atbildē uz galīgo informācijas izpaušanu, tika novērots turpmāk minētais.62.  Pieprasījuma iesniedzējs atkārtoti uzsvēra savu nostāju, saskaņā ar ko abi ražotāji eksportētāji un saistītais tirgotājs RFAI principā atrodas vienu un to pašu saņēmēju īpašumā un kontrolē, un tādējādi pieprasījuma iesniedzējs nevarēs būt autonoms un tam būs vienkārši jāievēro īpašnieku norādījumi. Tas atzina visus elementus, kas iepriekš uzskaitīti 24. apsvērumā, bet nepiekrita iestāžu novērtējumam, uzskatot, ka šie elementi neattiecas uz to, vai CHEMK , KF un RFAI visi ir daļa no vienas un tās pašas ekonomiskās vienības.63.  Iestādes noraida pieprasījuma iesniedzēja piezīmes. Jau iepriekš uzskaitītie kritēriji, jo īpaši visi kopā, ir labs pamatojums pieprasījuma iesniedzēja apgalvojuma noraidīšanai. Visi iepriekš 24. apsvērumā minētie elementi norāda uz grupas struktūru, kurā visi uzņēmumi ir atsevišķas juridiskas vienības un kurā KF un CHEMK veic pilnvērtīgas ražotāju eksportētāju funkcijas (ražošanas un eksporta funkcijas), savukārt RFAI darbojas galvenokārt kā saistītais tirgotājs/importētājs ES.64.  Attiecībā uz otru apgalvojumu šajā pārskatīšanas izmeklēšanā nav nepieciešams pieņemt galīgo nostāju šajā jautājumā. Tā tas ir divu iemeslu apvienojuma dēļ. Pirmkārt, pat ja šis apgalvojums būtu ticis pieņemts (vajadzības gadījumā papildus iepriekš 29. apsvērumā minētajiem apgalvojumiem), joprojām varētu konstatēt, ka pārskatīšanas izmeklēšanas periodā pieprasījuma iesniedzējs nodarbojies ar dempingu ES tirgū ar dempinga starpību aptuveni 13 %. Otrkārt, kā paskaidrots turpmāk, jebkurā gadījumā pašlaik nav pietiekamu pierādījumu, lai pārskatīšanas izmeklēšanas periodā dempinga starpību uzskatītu par ilglaicīgu.65.  Savā atbildē uz galīgo informācijas izpaušanu Savienības ražošanas nozare apgalvoja, ka pārskatīšanas izmeklēšanas rezultātā maksājumu attiecībā uz pieprasījuma iesniedzēja ražojumiem būtu jāpalielina, jo, pieņemot, ka visi pieprasījuma iesniedzēja apgalvojumi tiek noraidīti, pārskatīšanas izmeklēšanas periodā konstatētā dempinga starpība ir lielāka nekā piemērojamais maksājums. Tomēr, kā paskaidrots turpmāk, tā kā trūkst pierādījumu par ilglaicīgu apstākļu maiņu, nav pietiekama pamata grozīt maksājumu, ne to palielinot, ne samazinot.66.  Analīze attiecībā uz jautājumu, vai pastāv ilglaicīga apstākļu maiņa, kas pamatotu maksājuma samazināšanu vai atcelšanu67.  Tomēr, neraugoties uz dažu pieprasījuma iesniedzēja iepriekš aprakstīto apgalvojumu pieņemšanu, joprojām var konstatēt, ka tas pārskatīšanas izmeklēšanas periodā nodarbojās ar dempingu ES tirgū ar dempinga starpību vismaz 13 %. Turklāt, kā tiks paskaidrots turpmāk, jebkurā gadījumā nav pietiekamu pierādījumu, lai pārskatīšanas izmeklēšanas periodā dempinga starpību uzskatītu par ilglaicīgu.68.  Pieprasījuma iesniedzējs savu viedokli par apstākļu maiņas ilglaicīgumu pamatoja ar šādiem apsvērumiem.69.  i) Pirmkārt, pieprasījuma iesniedzējs atsaucās uz pārmaiņām grupas eksporta pārdošanas struktūrā, kuras apvienojumā ar jaunu augošu tirgu izpēti esot paaugstinājušas ferosilīcija eksporta cenas visos eksporta tirgos, tostarp ES, salīdzinājumā ar cenām sākotnējās izmeklēšanas laikā. Tomēr pieprasījuma iesniedzējs nesniedza pamatotus pierādījumus, lai parādītu saikni starp jauno uzņēmuma struktūru, jaunu augošu tirgu izpēti un lielākām cenām ES tirgū. Arī izmeklēšanas secinājumos šāda saikne netika konstatēta. Gluži pretēji, lai gan pārskatīšanas izmeklēšanas periodā eksporta cenas bija nepārprotami augstākas salīdzinājumā ar cenām sākotnējās izmeklēšanas periodā, tomēr tās bija ārkārtīgi nepastāvīgas. Piemēram, pārskatīšanas izmeklēšanas periodā starpība starp zemāko un augstāko darījuma cenu par visvairāk pārdotā modeļa tonnu ES tirgū bija vairāk nekā 100 %. Līdzīgu nepastāvību varēja novērot iekšzemes tirgū, taču cenu attīstības tendences ES tirgū nebija salīdzināmas ar cenu tendencēm iekšzemes tirgū. Tas attiecas arī uz 12 mēnešu periodu, kurš bija pirms pārskatīšanas izmeklēšanas perioda un tika detalizēti izskatīts saistībā ar vienlaikus notiekošo izmeklēšanu saistībā ar kompensācijām. Šķiet, ka eksporta pārdošanas cenas ir tikai mainījušās globālā tirgus cenu iespaidā.70.  Pēc informācijas izpaušanas pieprasījuma iesniedzējs izmantoja līdzīgus argumentus. Tomēr atkal netika sniegti pietiekami pierādījumi. Tādēļ tika secināts, ka pašlaik nav pietiekamu pierādījumu par to, ka pārskatīšanas izmeklēšanas periodā šīs pieprasījuma iesniedzēja augstākās eksporta cenas varētu būt radušās dominējošo tirgus cenu (jo īpaši ES tirgus cenu) ietekmē. Citiem vārdiem sakot, nav pietiekamu pierādījumu tam, ka pieprasījuma iesniedzēja veiktās pārmaiņas eksporta struktūrā bijušas šo augstāko cenu iemesls un ka tādējādi šīs cenas varētu saglabāties līdzīgā (vai augstākā) līmenī arī turpmāk. Īpaši, pretēji iesniedzēja apgalvotajam, pat pieņemot, ka jaunā struktūra ir padarījusi grupas darbību efektīvāku, tas nenozīmē, ka nākotnē tā eksporta cenas ES būs augstas un neizraisīs dempingu.71.  ii) Otrkārt, pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka tā eksporta cenas uz citiem tirgiem bija līdzīgas pārdošanas cenām uz ES vai pat lielākas par tām. Tika veikti ievērojami ieguldījumi, lai labāk apgādātu citus tirgus. Tādēļ antidempinga pasākumu mazināšana vai atcelšana attiecībā uz pieprasījuma iesniedzēju neradīs stimulu palielināt eksportu uz ES un/vai samazināt eksporta cenas uz to.72.  Tomēr šis apgalvojums nevar būt pamatojums spēkā esošo pasākumu atcelšanai vai samazināšanai. Jāatgādina, ka pat saskaņā ar pieprasījuma iesniedzēja paša viedokli pārskatīšanas izmeklēšanas periodā joprojām bija konstatējams dempings. Turklāt pieprasījuma iesniedzējs pats uzsvēra, ka ES vēl joprojām ir viens no tā tradicionālajiem tirgiem. To apstiprina fakts, ka iesniedzēja pārdotie apjomi ES joprojām ir ļoti būtiski — ja salīdzina pārdošanas apjomus ar ES patēriņu sākotnējās izmeklēšanas periodā[8], tie veido nozīmīgu tirgus daļu (starp 5 un 20 %, precīzus skaitļus nevar atklāt konfidencialitātes apsvērumu dēļ).73.  Pēc informācijas izpaušanas pieprasījuma iesniedzējs atkārtoja savu nostāju par to, ka jaunās tirgus iespējas drīzāk būtu citos tirgos (Indijā, Āzijā un Amerikas Savienotajās Valstīs) un nevis ES. Tomēr pieprasījuma iesniedzējs nesniedza nekādus būtiskus pierādījumus, lai pamatotu savas tirgus stratēģijas. Vēl joprojām pastāvošā dempinga starpība pārskatīšanas izmeklēšanas periodā, datu trūkums par citiem tirgiem un eksporta pārdošanas cenas nepastāvība starptautiskajā tirgū — ir visi tie elementi, kas neapstiprina minēto apgalvojumu, kas šā iemesla dēļ ir jānoraida.74.  iii) Treškārt, no pieprasījuma iesniedzēja viedokļa Krievijas iekšzemes tirgus ar nozīmīgu tērauda rūpniecību vēl joprojām ir viens no tā nozīmīgākajiem tirgiem, un ir sagaidāms, ka pieprasījums pēc līdzīga ražojuma Krievijā palielināsies. Arī ferosilīcija iekšzemes tirgus un eksporta cenas augs daudz ātrāk nekā ražošanas izmaksas. Tādējādi pieprasījuma iesniedzējs varēs arī turpmāk palielināt pārdošanu iekšzemes tirgū, jo īpaši tādēļ, ka saskaņā ar iesniedzēja apgalvojumu vienīgais otrs Krievijas ferosilīcija ražotājs ražos galvenokārt pašu patēriņam, jo tajā nesen notikušas pārmaiņas īpašumtiesību jomā.75.  Pat ja visi šie apgalvojumi būtu uzskatāmi par patiesiem, tomēr joprojām var konstatēt, ka pārskatīšanas izmeklēšanas periodā pieprasījuma iesniedzējs veica dempingu ar ievērojamu starpību un nestabilām cenām. Turklāt, kā tika paskaidrots iepriekš, iesniedzēja pārdotie apjomi ES pārskatīšanas izmeklēšanas periodā neliecina par to, ka tas vairs nedarbotos šajā tirgū vai gatavotos to darīt tuvākajā nākotnē.76.  Pieprasījuma iesniedzējs piezīmēs par informācijas izpaušanu apgalvoja, ka Komisijas vienīgais informācijas izpaušanā izteiktais pamatojums, lai noliegtu jautājuma par augošo pieprasījumu iekšējā tirgū atbilstību, ir nozīmīgā konstatētā dempinga starpība. Turklāt pieprasījuma iesniedzējs uzsvēra, ka Komisija, lai gan tā atzina daudzus no galvenajiem apsvērumiem, kas attiecas uz Krievijas tirgu, nespēj no šiem argumentiem izdarīt atbilstošus secinājumus.77.  Šie apgalvojumi ir jānoraida. Pirmkārt, ne tikai dempinga konstatējumi, bet arī konstatējumi saistībā ar apjomu ir pretrunā ar šo argumentu. Otrkārt, iestādes norāda, ka Komisija nav neko atzinusi un nav tikuši sniegti pārliecinoši neatkarīgi dati, lai apstiprinātu apgalvojumu, ka Krievijā gaidāms pieprasījuma pieaugums pēc attiecīgā ražojuma un ka grupas eksporta cenas pieaugs daudz straujāk nekā ražošanas izmaksas.78.  iv) Ceturtkārt, pieprasījuma iesniedzējs norādīja, ka viņa ferosilīcija ražotnes Krievijā jau gadiem darbojas ar pilnu jaudu, ka viņš neplāno paredzamā nākotnē palielināt savu ferosilīcija kopējo ražošanas jaudu un ka nav pierādījumu par pretējo.79.  Tomēr pēc 2009. gada finanšu krīzes tika novērota ievērojama jaudas atjaunošanās, un pieprasījuma iesniedzējs ziņoja par jaudas palielināšanu par 10 % - 20 % (intervāls norādīts konfidencialitātes nolūkos) salīdzinājumā ar periodu pirms 2009. gada finanšu krīzes.80.  Pēc informācijas izpaušanas pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka nebija atbilstoši salīdzināt ražošanas jaudu laikā pēc pārskatīšanas izmeklēšanas perioda ar ražošanas jaudu pārskata periodā, jo pieprasījuma iesniedzējs bija paredzējis 2009. gada finanšu krīzi un tādēļ jau samazinājis ražošanas jaudu. Šim argumentam nevar piekrist; paziņotās jaudas pieaugumu par 10 % – 20 % var novērot, to salīdzinot ar 2007. gadu, nevis 2009. gadu, kad jauda bija zemākajā līmenī. Turklāt 2009. finanšu krīze vēl nevarēja iespaidot pieprasījuma iesniedzēja 2007. gada ražošanas jaudu.81.  Secinājums: trūkst pierādījumu par apstākļu maiņas ilglaicīgumu82.  Analizējot iesniedzēja apgalvojumus attiecībā uz apstākļu maiņas ilglaicīgumu, kā apkopojoši aprakstīts iepriekš, tika secināts, ka pašlaik nav pietiekamu pierādījumu par to, ka apstākļu maiņa ir ilglaicīga. Pieprasījuma iesniedzēja eksporta cenas un tādēļ arī tā dempinga starpība, šķiet, varētu turpināt svārstīties, jo īpaši atkarībā no pasaules tirgus cenu attīstības tendencēm. Lai gan pieprasījuma iesniedzējs ir norādījis, ka daži apstākļi ir mainījušies, tomēr tos nevar šā iemesla dēļ uzskatīt par apliecinājumu tam, ka pieprasījuma iesniedzēja cenu veidošanas tendences pārskatīšanas izmeklēšanas periodā ir ilglaicīgas. Tādēļ tiek izdarīts secinājums, ka pašlaik būtu pāragri un līdz ar to nepamatoti samazināt maksājumu.83.  Cenu labojumi84.  Pieprasījuma iesniedzējs kopā ar tā saistīto importētāju piedāvāja cenu labojumus saskaņā ar pamatregulas 8. panta 1. punktu.85.  Izmeklēšanā apstiprinājās, ka ražojuma cena ir ļoti nepastāvīga. Kā jau iepriekš minēts 42. apsvērumā, tika konstatēts, ka pieprasījuma iesniedzēja ES pārdošanas cenas pārskatīšanas izmeklēšanas periodā svārstījās ļoti būtiski. Ražojums tādējādi nav piemērots, lai noteiktu nemainīgās cenas saistības. Kaut arī eksportētājs ierosināja indeksācijas mehānismu, nebija iespējams noteikt korelāciju starp gatavā ražojuma cenu nepastāvīgumu un ierosināto indeksācijas avotu, īpaši tādēļ, ka tas arī ir saistīts ar gatavo ražojumu un attiecas uz cenām, kuras ietekmēja imports par dempinga cenām. Tāpēc ierosinātā indeksācija netika uzskatīta par piemērotu.86.  Attiecībā uz riskiem, kas saistīti ar uzņēmumiem, tika konstatēts, ka uzņēmuma struktūras sarežģītības dēļ šķērskompensācijas risks ir ļoti augsts: tirgotājs ārpus Savienības varētu pārdot citus ražojumus, kas nav attiecīgais ražojums, citai saistītai trešas valsts filiālei un pēc tam tos atkārtoti pārdot Savienībā.87.  Visbeidzot, tā kā pats ražojums pastāv atšķirīgā kvalitātē un to galvenokārt importē nefasētā veidā, muitas iestādēm nebūtu iespējams atšķirt ķīmisko specifikāciju (uz ko potenciāli attiecas dažādas minimālās importa cenas), neveicot katra darījuma individuālu analīzi, tādējādi padarot pārraudzību ļoti apgrūtinošu vai pat neiespējamu.88.  Tādējādi cenu labojumu piedāvājums tika noraidīts.89.  Pārskatīšanas pabeigšana90.  Ņemot vērā konstatējumus par dempingu, kā arī ar to, ka nav pierādīts apstākļu maiņas ilglaicīgums, tiek secināts, ka uz JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant un tā saistīto uzņēmumu JSC Kuznetsk Ferroalloy Works būtu jāturpina attiecināt maksājuma likmi, kas norādīta sākotnējā regulā, t.i., 22,7 %,IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.1. pantsAr šo izbeidz saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1225/2009 11. panta 3. punktu uzsākto daļējo starpposma pārskatīšanu attiecībā uz antidempinga pasākumiem, ko piemēro ferosilīcija importam, kura izcelsme cita starpā ir Krievijā, negrozot spēkā esošā antidempinga pasākuma līmeni.2. pantsŠī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] OV L 343, 21.12.2009., 51. lpp.[2] OV L 55, 28.2.2008., 6. lpp.[3] OV C 290, 27.10.2010., 15. lpp.[4] Skatīt jo īpaši 2009. gada 17. novembra spriedumu lietā T-143/06 MTZ Polyfilms Ltd. pret Eiropas Savienības Padomi, ECR-II , 4133. lpp.[5] Kā tiks paskaidrots turpmāk, normālā vērtība, eksporta cena un to salīdzinājums pirmo reizi tika aprēķināts/veikts CHEMK un KF atsevišķi. Skaidrības labad šajā daļā dažkārt “pieprasījuma iesniedzēja” vietā ir izmantots vārds “uzņēmums”, jo “pieprasījuma iesniedzējs”, kā minēts iepriekš, attiecas uz CHEMK un KF kopā.[6] Skatīt 23. apsvērumu iepriekš.[7] Skatīt 27. apsvērumu iepriekš.[8] Iestādes drīzāk izmanto datus par ES patēriņu sākotnējās izmeklēšanas periodā, nevis PIP laikā. Tā notiek, jo šis pārskats attiecas tikai uz dempinga pārbaudi un nevis uz jautājumiem saistībā ar kaitējumu, tādēļ iestādēm nav pārbaudītu datu par ES patēriņu PIP laikā.


				|

		52013PC0578

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar ko attiecībā uz deleģēto un īstenošanas pilnvaru piešķiršanu Komisijai konkrētu pasākumu pieņemšanai, muitas pārvaldes veikto informācijas paziņošanu, konfidenciālu datu apmaiņu starp dalībvalstīm un statistiskās vērtības definēšanu groza Regulu (EK) Nr. 638/2004 par Kopienas statistiku dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības jomā /* COM/2013/0578 final - 2013/0278 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA
KONTEKSTS
Līgumā par Eiropas Savienības
darbību (LESD) noteikta atšķirība starp pilnvarām, kuras
var tikt deleģētas Komisijai pieņemt vispārēji
piemērojamus neleģislatīvus aktus, lai papildinātu vai
grozītu dažus nebūtiskus konkrētu leģislatīvu aktu
elementus (deleģētos aktus), kā noteikts LESD 290. panta 1. punktā,
un pilnvarām, kuras piešķir Komisijai pieņemt vienotus
nosacījumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu juridiski saistošos
Savienības aktus (īstenošanas aktus), kā noteikts LESD 291. panta
2. punktā.
Ņemot vērā to, ka ir
pieņemta Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra
Regula (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus
principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz
Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu[1],
Komisija ir apņēmusies[2]
pārskatīt tos leģislatīvos aktus attiecībā uz
LESD noteiktajiem kritērijiem, kuros patlaban ir iekļautas atsauces
uz regulatīvo kontroles procedūru.
Vispārīgais mērķis ir
līdz parlamenta septītā pilnvaru termiņa beigām (2014. gada
jūnijs) visos juridiskajos instrumentos svītrot visus noteikumus,
kuros ir atsauces uz regulatīvo kontroles procedūru.
Saistībā ar to, ka Eiropas
Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Regula (EEK) Nr. 638/2004
par Kopienas statistiku dalībvalstu savstarpējās preču
tirdzniecības jomā un par Padomes Regulas (EEK) Nr. 3330/91
atcelšanu[3]
tiek saskaņota ar jaunajiem LESD noteikumiem, īstenošanas pilnvaras,
kas Komisijai patlaban piešķirtas ar minēto regulu, būtu
jāsaglabā, paredzot, ka Komisijai tiek piešķirtas pilnvaras
pieņemt deleģētos un/vai īstenošanas aktus.
Turklāt ierosinātas dažas citas
pārmaiņas, lai uzlabotu ES iekšējās tirdzniecības
statistikas sagatavošanu.
2.           APSPRIEŠANĀS
AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMI
Notika apspriešanās ar Dalībvalstu savstarpējās
preču tirdzniecības statistikas komiteju un Eiropas Statistikas
sistēmas komiteju.
Ietekmes novērtējums nebija
vajadzīgs.
3.           PRIEKŠLIKUMA
JURIDISKIE ASPEKTI
Ierosināto pasākumu kopsavilkums
·      i) Pielāgošana
Galvenais šā priekšlikuma
mērķis ir grozīt Regulu (EK) Nr. 638/2004, lai to
pielāgotu jaunajam institucionālajam kontekstam.
Konkrēti jānosaka Komisijai
piešķirtās pilnvaras un jāievieš piemērota procedūra
pasākumu pieņemšanai, pamatojoties uz šīm pilnvarām.
Kas attiecas uz Regulu (EK) Nr. 638/2004,
ir ierosināts pilnvarot Komisiju pieņemt deleģētos aktus
attiecībā uz atšķirīgu vai īpašu noteikumu
pieņemšanu, ko piemēro īpašām precēm vai
pārvadājumiem, pārskata perioda pielāgošanu, Intrastat
aptvēruma rādītāju pielāgošanu, to nosacījumu
precizēšanu, kuri jāievēro 10. panta 4. punktā
minēto robežvērtību noteikšanā, to nosacījumu
precizēšanu, kuri jāievēro, vienkāršojot sniedzamo
informāciju par maziem atsevišķiem darījumiem, kopējo datu
definēšanu un to kritēriju noteikšanu, kuriem būtu
jāatbilst aprēķinu rezultātiem.
Turklāt ir ierosināts piešķirt
īstenošanas pilnvaras Komisijai, tādējādi dodot tai
iespēju saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantā
paredzēto pārbaudes procedūru pieņemt pasākumus
saistībā ar Intrastat informācijas vākšanu,
īpaši saistībā ar izmantojamajiem kodiem, tehniskajiem
noteikumiem par ikgadējās tirdzniecības statistikas apkopošanu
uzņēmumu raksturlielumu dalījumā un visiem pasākumiem,
kas vajadzīgi, lai nodrošinātu nosūtītās statistikas
kvalitāti atbilstoši kvalitātes kritērijiem.
·      ii) Papildu pārmaiņas
Pēc muitošanas shēmu
vienkāršošanas muitas līmenī vairs nav pieejama statistikas
informācija par precēm, uz kurām attiecas muitas apstrādes
procedūras. Lai nodrošinātu ES iekšējās tirdzniecības
statistikas kvalitāti un aptvērumu, ierosināts vākt
informāciju par šo preču pārvadājumiem, izmantojot Intrastat
sistēmu.
Turklāt ES iekšējās
tirdzniecības statistika varētu gūt priekšrocības
kvalitātes un sistēmas efektivitātes ziņā, pateicoties
arī pastiprinātai konfidenciālu datu apmaiņai starp
dalībvalstu attiecīgajām iestādēm. Tāpēc
būtu viennozīmīgi jāatļauj vienīgi statistikas vajadzībām
veikt šādu apmaiņu.
Savienības līmenī visā
preču tirdzniecības statistikā ir jāievieš datu elementa
“statistiskā vērtība” vienota definīcija. Tāpēc
ir ierosināts šā datu elementa spēkā esošo definīciju
ES iekšējās tirdzniecības statistikā pielāgot ES
ārējās tirdzniecības statistikā izmantotajai
definīcijai.
·      iii) Eiropas Statistikas sistēmas optimizēšana
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 11. marta
Regulā (EK) Nr. 223/2009 par Eiropas statistiku[4] Eiropas Statistiskas
sistēma (ESS) definēta kā partnerība starp Eiropas
statistikas iestādi — Komisiju (Eurostat) —, valstu statistikas
iestādēm (VSI) un citām valsts iestādēm, kuras
katrā dalībvalstī ir atbildīgas par Eiropas statistikas
izstrādi, sagatavošanu un izplatīšanu.
Ar Regulas (EK) Nr. 223/2009 7. pantu izveidoto Eiropas
Statistikas sistēmas komiteju (ESSK) uzskata par t.s. jumta komiteju ESS.
Tā palīdz Komisijai izmantot īstenošanas pilnvaras
konkrētās statistikas jomās. Tajās nav iekļauta
starptautiskā preču tirdzniecība.
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 638/2004 14. pantu
šajā jomā Komisijai palīdz Dalībvalstu
savstarpējās preču tirdzniecības statistikas komiteja (Intrastat
komiteja).
Komisija ierosina jaunu ESS struktūru, lai uzlabotu
koordināciju un partnerību skaidrā piramīdveida
struktūrā ESS ar ESSK kā augstāko stratēģisko
struktūru. Viens no šīs optimizācijas aspektiem ir sakopot komitoloģijas
pilnvaras ESSK rīcībā. ESSK 2012. gada februārī[5] atbalstīja šo jauno
pieeju.
Tādējādi ir ierosināts
grozīt arī Regulu (EK) Nr. 638/2004, aizstājot atsauci uz Intrastat
komiteju ar atsauci uz ESSK.
·      Juridiskais pamats
Līguma par Eiropas Savienības
darbību 338. panta 1. punkts.
·      Juridiskā instrumenta izvēle
Eiropas Parlamenta un Padomes regula.
4.           IETEKME
UZ BUDŽETU
Priekšlikums neietekmē ES budžetu.
5.           IZVĒLES ELEMENTI
Nav.
·      Eiropas Ekonomikas zona
Nav attiecināms.
2013/0278 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA,
ar ko attiecībā uz
deleģēto un īstenošanas pilnvaru piešķiršanu Komisijai
konkrētu pasākumu pieņemšanai, muitas pārvaldes veikto
informācijas paziņošanu, konfidenciālu datu apmaiņu starp
dalībvalstīm un statistiskās vērtības definēšanu
groza Regulu (EK) Nr. 638/2004 par Kopienas statistiku dalībvalstu
savstarpējās preču tirdzniecības jomā
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 338. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
(1)       Stājoties
spēkā Līgumam par Eiropas Savienības darbību
(“Līgums”), Komisijai piešķirtās pilnvaras būtu
jāsaskaņo ar Līguma 290. un 291. pantu.
(2)       Ņemot vērā to,
ka ir pieņemta Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra
Regula (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus
principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz
Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu[6],
Komisija ir apņēmusies[7]
pārskatīt tos leģislatīvos aktus attiecībā uz
Līgumā noteiktajiem kritērijiem, kuros patlaban ir
iekļautas atsauces uz regulatīvo kontroles procedūru.
(3)       Lai īstenotu dažus šīs
regulas noteikumus, ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta
Regulu (EK) Nr. 638/2004 par Kopienas statistiku dalībvalstu
savstarpējās preču tirdzniecības jomā un par Padomes
Regulas (EEK) Nr. 3330/91 atcelšanu[8]
pilnvaras ir piešķirtas Komisijai.
(4)       Saistībā ar to, ka
Regula (EK) Nr. 638/2004 tiek saskaņota ar jaunajiem Līguma
noteikumiem, īstenošanas pilnvaras, kuras patlaban piešķirtas
Komisijai, būtu jāsaglabā, paredzot, ka Komisijai tiek
piešķirtas pilnvaras pieņemt deleģētos un īstenošanas
aktus.
(5)       Lai pietiekami
apmierinātu lietotāju vajadzības pēc statistikas
informācijas, pārmērīgi nenoslogojot uzņēmumus,
lai ņemtu vērā pārmaiņas, kas nepieciešamas metodikas
apsvērumu dēļ un vajadzību izveidot efektīvu datu
vākšanas un statistikas apkopošanas sistēmu, būtu
jādeleģē pilnvaras Komisijai pieņemt aktus
saskaņā ar Līguma 290. pantu attiecībā uz
atšķirīgu vai īpašu noteikumu pieņemšanu, ko piemēro
īpašām precēm vai pārvadājumiem, pārskata perioda
pielāgošanu, Intrastat aptvēruma rādītāju
pielāgošanu, to nosacījumu precizēšanu, kuri jāievēro 10. panta
4. punktā minēto robežvērtību noteikšanā, to
nosacījumu precizēšanu, kuri jāievēro, vienkāršojot
sniedzamo informāciju par maziem atsevišķiem darījumiem,
kopējo datu definēšanu un to kritēriju noteikšanu, kuriem
būtu jāatbilst aprēķinu rezultātiem.
(6)       Ir īpaši svarīgi,
lai sagatavošanas darba gaitā Komisija pienācīgi apspriestos,
tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un
izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina
attiecīgo dokumentu vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga
nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(7)       Komisijai būtu
jānodrošina, ka ar šiem deleģētajiem aktiem netiktu radīts
ievērojams papildu slogs dalībvalstīm un respondentu
vienībām.
(8)       Lai nodrošinātu
vienādus Regulas (EK) Nr. 638/2004 īstenošanas nosacījumus,
būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai,
tādējādi dodot tai iespēju pieņemt pasākumus
saistībā ar informācijas vākšanu, īpaši attiecībā
uz izmantojamajiem kodiem, tehniskajiem noteikumiem par gada tirdzniecības
statistikas apkopošanu uzņēmumu raksturlielumu dalījumā un
visiem pasākumiem, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka
nosūtītās statistikas kvalitāte atbilst kvalitātes
kritērijiem. Šīs pilnvaras būtu jāīsteno
saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 182/2011.
(9)       Regulas (EK) Nr. 638/2004 14. pantā minētā
Dalībvalstu savstarpējās preču tirdzniecības
statistikas komiteja (Intrastat komiteja) sniedz padomu Komisijai un
palīdz tai izmantot īstenošanas pilnvaras.
(10)     Atbilstoši jaunajai Eiropas
Statistikas sistēmas (turpmāk “ESS”) struktūras
stratēģijai, kuras mērķis ir uzlabot koordināciju un
partnerību skaidrā piramīdveida struktūrā ESS, Eiropas
Statistikas sistēmas komitejai (turpmāk “ESSK”), kas izveidota ar
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 11. marta Regulu (EK)
Nr. 223/2009 par Eiropas statistiku[9],
būtu jāpilda padomdevējas uzdevums un jāpalīdz
Komisijai tās īstenošanas pilnvaru izmantošanā.
(11)     Regula (EK) Nr. 638/2004
būtu jāgroza, aizstājot atsauci uz Intrastat komiteju ar
atsauci uz ESSK.
(12)     Pēc muitošanas shēmu
vienkāršošanas muitas līmenī vairs nav pieejama statistikas
informācija par precēm, uz kuram attiecas muitas apstrādes
procedūras. Lai nodrošinātu datu aptvērumu, informācija par
minēto preču pārvadājumiem būtu jāiekļauj Intrastat
sistēmā.
(13)     Dalībvalstīm
būtu jāatļauj apmainīties ar konfidenciāliem datiem
saistībā ar ES iekšējās tirdzniecības statistiku, lai
palielinātu minētās statistikas izstrādes, sagatavošanas un
izplatīšanas efektivitāti vai uzlabotu kvalitāti.
(14)     Statistiskās vērtība
būtu skaidrāk jādefinē un jāpielāgo šā datu
elementa definīcijai ES ārējās tirdzniecības
statistikā.
(15)     Saskaņā ar
proporcionalitātes principu ir nepieciešams un lietderīgi
paredzēt noteikumus par muitas pārvalžu veikto informācijas
paziņošanu, konfidenciālo datu apmaiņu starp
dalībvalstīm un statistiskās vērtības definīciju
ES iekšējās tirdzniecības statistikas jomā. Šajā
regulā paredz vienīgi to, kas nepieciešams izvirzītā
mērķa sasniegšanai saskaņā ar Līguma par Eiropas
Savienību 5. panta 4. punktu.
(16)     Lai nodrošinātu tiesisko
noteiktību, šai regulai nevajadzētu ietekmēt pasākumu
pieņemšanas procedūras, kuras pirms šīs regulas
stāšanās spēkā ir sāktas, bet nav pabeigtas.
(17)     Tāpēc būtu
attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 638/2004,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (EK) Nr. 638/2004 groza šādi:
1) regulas 3. panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
“4. Komisija saskaņā ar 13.a pantu
ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, kuri attiecas uz
atšķirīgiem vai īpašiem noteikumiem, ko piemēro
īpašām precēm vai pārvadājumiem.”;
2) regulas 5. pantu
groza šādi:
a)         panta 1. punktā
svītro vārdu “Kopiena”;
b)         panta 2. punktu aizstāj ar
šādu:
“2. Vismaz reizi mēnesī muita tieši
valsts iestādēm sniedz statistikas informāciju par tādu
preču nosūtīšanu un saņemšanu, uz kurām attiecas
vienots administratīvs dokuments muitas vai nodokļu
vajadzībām.”;
c)         pantā iekļauj šādu 2.a punktu:
“2.a Atbildīgā
muitas pārvalde katrā dalībvalstī pēc savas ierosmes
vai valsts iestādes pieprasījuma sniedz valsts iestādei visu
pieejamo informāciju, kas varētu uzlabot statistikas
kvalitāti.”;
(3)        regulas 6. panta 2. punktu aizstāj ar
šādu:
“2. Komisija saskaņā ar 13.a pantu ir pilnvarota
pieņemt deleģētos aktus ar mērķi pielāgot
pārskata periodu, lai ņemtu vērā saistību ar
pievienotās vērtības nodokli (PVN) un muitas
saistībām.”;
(4)        regulas 9. panta 1. punkta otro daļu
aizstāj ar šādu:
“To statistikas datu definīcijas, kas minēti e) līdz
h) apakšpunktā, ir sniegtas pielikumā. Izmantojot
īstenošanas aktus, Komisija pieņem noteikumus par šīs
informācijas apkopošanu, īpaši par izmantojamajiem kodiem.
Šos
īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 14. panta 2. punktā
minēto pārbaudes procedūru.”;
(5)        iekļauj
šādu 9.a pantu:
“9.a pants

Konfidenciālu
datu apmaiņa
Starp katras dalībvalsts
attiecīgajām iestādēm vienīgi statistikas
vajadzībām ir atļauta apmaiņa ar konfidenciāliem
datiem, kas definēti 3. panta 7. punktā Eiropas Parlamenta
un Padomes 2009. gada 11. marta Regulā (EK) Nr. 223/2009
par Eiropas statistiku (*), ja apmaiņa veicina efektīvu Eiropas
statistikas izstrādi, sagatavošanu un izplatīšanu saistībā
ar preču tirdzniecību starp dalībvalstīm un uzlabo tās
kvalitāti.
Valsts iestādes, ka
ir saņēmušas konfidenciālus datus, attiecas pret šo
informāciju kā pret konfidenciālu informāciju un izmanto to
vienīgi statistikas vajadzībām.”
(*) OV L 87, 31.3.2009., 164. lpp.;
(6)        regulas 10. pantu groza šādi:
a)         panta 3. punkta otro daļu aizstāj ar
šādu:
“Komisija saskaņā ar 13.a pantu ir pilnvarota
pieņemt deleģētos aktus, lai pielāgotu šos Intrastat aptvēruma
rādītājus tehniskajai un ekonomiskajai attīstībai, ja
ir iespējams tos samazināt, vienlaikus nodrošinot statistiku, kas
atbilst spēkā esošajiem kvalitātes rādītājiem un
standartiem.”;
b)         panta 4. punkta otro daļu aizstāj ar
šādu:
“Komisija saskaņā ar 13.a pantu ir pilnvarota
pieņemt deleģētos aktus, lai precizētu minēto
robežvērtību noteikšanas nosacījumus.”;
c)         panta 5. punktu aizstāj ar šādu:
“5. Ievērojot atsevišķus nosacījumus, kas atbilst
kvalitātes prasībām, dalībvalstis var vienkāršot par
maziem atsevišķiem darījumiem sniedzamo informāciju. Komisija
saskaņā ar 13.a pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos
aktus, lai definētu šos nosacījumus.”;
(7)        regulas 12. pantu groza šādi:
a)         panta 1. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar
šādu:
“a) 40 kalendārās dienas pēc pārskata
mēneša beigām attiecībā uz kopējiem datiem, kuri
jādefinē Komisijai. Komisija saskaņā ar 13.a pantu ir
pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai definētu šos
kopējos datus.”;
b)         panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2. Dalībvalstis sniedz Komisijai (Eurostat) mēneša
statistikas rezultātus, kas raksturo to kopējo preču
tirdzniecību, vajadzības gadījumā izmantojot aprēķinus.
Komisija saskaņā ar 13.a pantu ir pilnvarota pieņemt
deleģētos aktus, lai definētu kritērijus, kuriem atbilst
aprēķinu rezultāti.”;
c)         panta 4. punkta trešo daļu aizstāj ar
šādu:
“Izmantojot īstenošanas aktus, Komisija pieņem šīs
statistikas apkopošanas tehniskos noteikumus.
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 14. panta
2. punktā minēto pārbaudes procedūru.”;
(8)        regulas 13. panta 4. punktu aizstāj ar
šādu:
“4. Izmantojot īstenošanas aktus, Komisija pieņem visus
pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu
nosūtītās statistikas kvalitāti atbilstoši kvalitātes
kritērijiem.
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 14. panta
2. punktā minēto pārbaudes procedūru.”;
(9)        iekļauj šādu 13.a pantu:
“13.a pants
Deleģēšanas īstenošana
1.         Pilnvaras pieņemt
deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šā panta
nosacījumus.
2.         Īstenojot 3. panta 4. punktā,
6. panta 2. punktā, 10. panta 3., 4. un 5. punktā,
12. panta 1. punkta a) apakšpunktā un 2. punktā
deleģētās pilnvaras, Komisija nodrošina, ka deleģētie
akti nerada ievērojamu papildu administratīvo slogu
dalībvalstīm un respondentiem.
3.         Pilnvaras pieņemt 3. panta
4. punktā, 6. panta 2. punktā, 10. panta 3., 4. un
5. punktā, 12. panta 1. punkta a) apakšpunktā un 2. punktā
minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz nenoteiktu
laiku no [(Publikāciju birojs: ierakstīt precīzu grozošās
regulas spēkā stāšanās datumu)].
4.         Eiropas Parlaments vai Padome
jebkurā laikā var atsaukt 3. panta 4. punktā, 6. panta
2. punktā, 10. panta 3., 4. un 5. punktā, 12. panta
1. punkta a) apakšpunktā un 2. punktā minēto
pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz
minētajā lēmumā norādīto pilnvaru
deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā
nākamajā dienā pēc lēmuma publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai
vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar
jau spēkā esošos deleģētos aktus.
5.         Tiklīdz tā pieņem
deleģēto aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas
Parlamentam un Padomei.
6.         Saskaņā ar 3. panta 4. punktā,
6. panta 2. punktā, 10. panta 3., 4. un 5. punktā,
12. panta 1. punkta a) apakšpunktā un 2. punktā
pieņemts deleģēts akts stājas spēkā tikai tad, ja
divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas
Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav cēluši
iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas
Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju, ka necels iebildumus.
Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina
par diviem mēnešiem.”;
10) regulas 14. pantu aizstāj
ar šādu:
“14. pants
Komiteja
1.         Komisijai palīdz Eiropas
Statistikas sistēmas komiteja, kas izveidota ar Regulu (EK) Nr. 223/2009.
Šī komiteja ir komiteja Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra
Regulas (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un
vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem,
kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu,
nozīmē(*).
2.         Ja ir atsauce uz šo punktu,
piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
_________________________
(*) OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.”;
11) pielikumā 3. punkta b) apakšpunktu
aizstāj ar šādu:
“b) kā statistisko
vērtību, kas ir vērtība, kuru aprēķina pie
dalībvalstu robežām. Tā pamatojas uz summu, kura apliekama ar
nodokli, vai attiecīgā gadījumā uz vērtību, kas
to aizstāj. Tā ietver tikai papildu izmaksas (frakts,
apdrošināšana), kas attiecībā uz preču nosūtīšanu
radušās pārvadājuma daļā nosūtītājas
dalībvalsts teritorijā un attiecībā uz preču
saņemšanu ― tajā pārvadājuma daļā, kas ir
ārpus saņēmējas dalībvalsts teritorijas. To sauc par
FOB vērtību (franko uz kuģa klāja) attiecībā uz
preču nosūtīšanu un CIF vērtību (cena,
apdrošināšana un frakts) attiecībā uz preču
saņemšanu.”
2. pants
Šī regula neskar Regulā (EK)
Nr. 638/2004 paredzētās pasākumu pieņemšanas
procedūras, kuras pirms šīs regulas stāšanās
spēkā ir sāktas, bet nav pabeigtas.
3. pants
Šī regula stājas spēkā
divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta
vārdā —                       Padomes vārdā —
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
[1]               OV L 55,
28.2.2011., 13. lpp.
[2]               OV L 55, 28.2.2011., 19. lpp.
[3]               OV L 102, 7.4.2004., 1. lpp.
[4]               OV L 87, 31.3.2009., 164. lpp.
[5]               ESSK 12. sanāksme 2012. gada 12. februārī.
[6]               OV L
55, 28.2.2011., 13. lpp.
[7]               OV L 55, 28.2.2011., 19. lpp.
[8]               OV L 102, 7.4.2004., 1. lpp.
[9]               OV L 87, 31.3.2009., 164. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 4.5.2016
            COM(2016) 241 final
            2016/0128(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES REGULA,
            ar ko Regulu (ES) 2016/72 groza attiecībā uz tūbīšu zvejas iespējām konkrētos Savienības ūdeņos

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Padomes Regulā (ES) 2016/72 ir noteiktas konkrētu zivju krājumu un zivju krājumu grupu 2016. gada zvejas iespējas, kuras piemērojamas Savienības ūdeņos un – attiecībā uz Savienības kuģiem – konkrētos ūdeņos, kas nav Savienības ūdeņi. Šīs zvejas iespējas parasti tiek vairākkārt grozītas laikposmā, kad tās ir spēkā.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem politikas jomā

               Ierosinātie pasākumi ir izstrādāti saskaņā ar kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) mērķiem un noteikumiem un atbilst Savienības ilgtspējīgas attīstības politikai.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

               Ierosinātie pasākumi ir saskaņā ar citām Savienības politikas jomām, jo īpaši politiku vides jomā.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 43. panta 3. punkts.

               Savienības pienākumi saistībā ar ūdeņu dzīvo resursu ilgtspējīgu izmantošanu izriet no jaunās KZP pamatregulas 2. pantā noteiktajiem pienākumiem.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Priekšlikums ir Savienības ekskluzīvā kompetencē, kā minēts Līguma 3. panta 1. punkta d) apakšpunktā. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro.

               •Proporcionalitāte

                  Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šāda iemesla dēļ: KZP ir kopēja politika. Saskaņā ar Līguma 43. panta 3. punktu Padomei ir jāparedz pasākumi par zvejas iespēju noteikšanu un iedalīšanu.

               •Instrumenta izvēle

               Ierosinātais juridiskais instruments: regula.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi/spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

                  Neattiecas.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Priekšlikumā ņemta vērā ieinteresēto personu un valsts pārvaldes iestāžu sniegtā informācija.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Šā priekšlikuma pamatā ir zinātniskais ieteikums, kas saņemts no Starptautiskās Jūras pētniecības padomes (ICES).

               •Ietekmes novērtējums

               Zvejas iespēju regulas darbības jomu ierobežo Līguma 43. panta 3. punkts.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Neattiecas.

               •Pamattiesības

                  Neattiecas.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Ierosinātie pasākumi neietekmē budžetu.

               5.CITI ELEMENTI

               •Konkrētu priekšlikuma noteikumu sīks skaidrojums

               Ierosināto grozījumu mērķis ir grozīt Regulu (ES) 2016/72, kā aprakstīts turpmāk.

               Regulā (ES) 2016/72, kas grozīta ar Padomes Regulu (ES) 2016/458, tūbīšu kopējā pieļaujamā nozveja (KPN) Savienības ūdeņos ICES IIa, IIIa rajonā un ICES IV apakšapgabalā tika noteikta 79 219 tonnu apmērā, savukārt tūbīšu nozvejas limits 1. pārvaldības apgabalā tika noteikts 13 000 tonnu apmērā. Tūbītes nav ilgdzīvojoša suga, un reāllaika monitoringa rezultāti kļūst pieejami tikai maija vidū. Šim apgabalam noteiktais KPN limits tagad jāgroza atbilstoši šiem rezultātiem un jaunākajam ICES ieteikumam.

               2016/0128 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES REGULA,

               ar ko Regulu (ES) 2016/72 groza attiecībā uz tūbīšu zvejas iespējām konkrētos Savienības ūdeņos

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 3. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Padomes Regulā (ES) 2016/72
                  1
                ir noteiktas konkrētu zivju krājumu un zivju krājumu grupu 2016. gada zvejas iespējas, kuras piemērojamas Savienības ūdeņos un – attiecībā uz Savienības kuģiem – konkrētos ūdeņos, kas nav Savienības ūdeņi.

               (2)Lai pārvaldītu tūbīšu zvejas iespējas ICES IIa, IIIa rajonā un ICES IV apakšapgabalā, Regulas (ES) 2016/72 IID pielikumā ir noteikti septiņi pārvaldības apgabali, kuros piemēro īpašus nozvejas limitus.

               (3)Regulā (ES) 2016/72, kas grozīta ar Padomes Regulu (ES) 2016/458
                  2
               , tūbīšu kopējā pieļaujamā nozveja (KPN) Savienības ūdeņos ICES IIa, IIIa rajonā un ICES IV apakšapgabalā tika noteikta 79 219 tonnu apmērā, savukārt tūbīšu nozvejas limits 1. pārvaldības apgabalā tika noteikts 13 000 tonnu apmērā.  Lai nodrošinātu optimālu ieguvi no krājuma, minētais nozvejas limits tagad būtu jāgroza, pamatojoties uz reāllaika monitoringa rezultātiem un ievērojot ICES jaunāko zinātnisko ieteikumu.

               (4)Tādēļ Regula (ES) 2016/72 būtu attiecīgi jāgroza.

               (5)Tā kā nozvejas limitu izmaiņas ietekmē Savienības kuģu saimniecisko darbību un zvejas sezonas plānošanu, šai regulai būtu jāstājas spēkā uzreiz pēc tās publicēšanas.

               (6)Regulā (ES) 2016/72 paredzētie nozvejas limiti ir piemērojami no 2016. gada 1. janvāra. Tāpēc šīs regulas noteikumi par nozvejas limitiem arī būtu jāpiemēro no minētā datuma. Šāda piemērošana ar atpakaļejošu spēku neskar juridiskās noteiktības un tiesiskās paļāvības aizsardzības principus, jo attiecīgās zvejas iespējas vēl nav pilnībā izmantotas,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

               1. pants
                  Grozījumi Regulā (ES) 2016/72

               Regulas (ES) 2016/72 IA pielikumā ierakstu par tūbītēm (Ammodytes spp.) Savienības ūdeņos IIa, IIIa un IV zonā aizstāj ar šādu:

                        Suga:

                        Tūbītes

                        Zona:

                        Savienības ūdeņi IIa, IIIa un IV zonā(1)

                        Ammodytes spp.

                        Dānija

                        p.m.

                        (2)

                        Analītiska KPN

                        Apvienotā Karaliste

                        p.m.

                        (2)

                        Regulas (EK) Nr. 847/96 3. pantu nepiemēro.

                        Vācija

                        p.m.

                        (2)

                        Regulas (EK) Nr. 847/96 4. pantu nepiemēro.

                        Zviedrija

                        p.m.

                        (2)

                        Savienība

                        p.m.

                        KPN

                        p.m.

                        (1)

                        Izņemot ūdeņus līdz sešu jūras jūdžu attālumam no Apvienotās Karalistes bāzes līnijām pie Šetlandes, Fēras salas un Fūlas.

                        (2)

                        Neskarot izkraušanas pienākumu, limandas, merlanga un makreles nozveju drīkst ne vairāk kā 2 % apmērā atskaitīt no kvotas (OT1/*2A3A4) ar noteikumu, ka šī nozveja un tādu sugu piezveja, kas noteiktas Regulas (ES) Nr. 1380/2013 15. panta 8. punktā, kopumā neveido vairāk kā 9 % no šīs tūbīšu kvotas.

                        Īpašs nosacījums: ievērojot iepriekšminēto kvotu limitus, turpmāk norādītajos tūbīšu pārvaldības apgabalos, kas noteikti IID pielikumā, nedrīkst nozvejot vairāk par šādiem daudzumiem.

                        Zona: Savienības ūdeņi tūbīšu pārvaldības apgabalos

                        1

                         2

                        3

                        4

                        5

                        6

                        7

                        (SAN/234_1)

                        (SAN/234_2)

                        (SAN/234_3)

                        (SAN/234_4)

                        (SAN/234_5)

                        (SAN/234_6)

                        (SAN/234_7)

                        Dānija

                        p.m.

                        4 717

                        59 428

                        5 659

                        0

                        206

                        0

                        Apvienotā Karaliste

                        p.m.

                        103

                        1 299

                        124

                        0

                        5

                        0

                        Vācija

                        p.m.

                        7

                        91

                        9

                        0

                        0

                        0

                        Zviedrija

                        p.m.

                        173

                        2 182

                        208

                        0

                        8

                        0

                        Savienība

                        p.m.

                        5 000

                        63 000

                        6 000

                        0

                        219

                        0

                        Kopā

                        p.m.

                        5 000

                        63 000

                        6 000

                        0

                        219

                        0

               2. pants
                  Stāšanās spēkā

               Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               To piemēro no 2016. gada 1. janvāra.

               Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Padomes 2016. gada 22. janvāra Regula (ES) 2016/72, ar ko 2016. gadam nosaka konkrētu zivju krājumu un zivju krājumu grupu zvejas iespējas, kuras piemērojamas Savienības ūdeņos un – attiecībā uz Savienības zvejas kuģiem – konkrētos ūdeņos, kas nav Savienības ūdeņi, un groza Regulu (ES) 2015/104 (OV L 22, 28.1.2016., 1. lpp.).

                     (2)
                  Padomes 2016. gada 30. marta Regula (ES) 2016/458, ar ko attiecībā uz dažām zvejas iespējām groza Regulu (ES) 2016/72 (OV L 80, 31.3.2016., 1. lpp.).


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0541

Priekšlikums Padomes regula, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 708/2007 par svešzemju un vietējā areālā nesastopamu sugu izmantošanu akvakultūrā {SEC(2009)1347}  /* COM/2009/0541 galīgā redakcija - CNS 2009/0153 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 15.10.2009COM(2009) 541 galīgā redakcija2009/0153 (CNS)PriekšlikumsPADOMES REGULA,ar ko groza Regulu (EK) Nr. 708/2007 par svešzemju un vietējā areālā nesastopamu sugu izmantošanu akvakultūrā{SEC(2009)1347}PASKAIDROJUMA RAKSTSPRIEKšLIKUMA KONTEKSTS-  Priekšlikuma pamatojums un mērķiPadomes Regula (EK) Nr. 708/2007 par svešzemju un vietējā areālā nesastopamu sugu izmantošanu akvakultūrā tika pieņemta 2007. gada 11. jūnijā. Ar to ir izveidota sistēma, kas reglamentē akvakultūras praksi attiecībā uz svešzemju sugām un vietējā areālā nesastopamām sugām, lai izvērtētu un pēc iespējas samazinātu šo sugu un ar tām saistītu sugu, kuras nav mērķsugas, iespējamo ietekmi uz ūdens dzīvotnēm. Regula nosaka, ka valsts līmenī ir izveidojama atļauju izdošanas sistēma.Regulas 2. panta 7. punktā noteikts, ka uz ieviešanu un pārvietošanu, ko veic, lai sugas izmantotu “slēgtās akvakultūras platībās”, nākotnē var neattiecināt minētās regulas III nodaļā paredzēto prasību par atļauju, balstoties uz jaunu zinātnisku informāciju un konsultācijām.Sestajā pamatprogrammā tika finansēta saskaņota rīcība ar nosaukumu “Svešzemju sugu ietekme uz vidi akvakultūrā” (projekts IMPASSE ). Tās virsmērķis ir izstrādāt vadlīnijas ekoloģiski pareizai ieviešanas un pārvietošanas praksei akvakultūrā. Bez tam īpaši rūpīgi jāizvērtē, vai mūsdienu slēgtās akvakultūras platības uz cietzemes ir uzskatāmas par bioloģiski drošām un cik lielā mērā pārvietošanu uz šīm platībām var nošķirt no pārvietošanas uz atklātām akvakultūras platībām saskaņā ar Kopienas normām.Nesen iesniegtais nobeiguma ziņojums par projektu IMPASSE ir devis darba definīciju “slēgtām akvakultūras platībām”, kurās ievērojami var samazināt risku, kas saistīts ar svešzemju sugām, iespējams, pat līdz pieņemamam līmenim, ja transportēšanas laikā tiek pievērsta vērība audzējamo organismu un īpatņu, kas nepieder pie mērķsugas, iespējām nokļūt savvaļā un ja saņēmējā platībā tiek piemēroti pareizi definēti protokoli. Tas nozīmē, ka ieviešanu un pārvietošanu izmantošanai šādās platībās varētu ar zināmiem nosacījumiem atbrīvot no prasības iegūt atļauju. IMPASSE sniegtā “slēgtu akvakultūras platību” definīcija ir detalizētāka un stingrāka par līdzšinējo definīciju Padomes Regulas 708/2007 3. panta 3. punktā. IMPASSE definīcija nosaka galvenās iezīmes, kurām “slēgtai akvakultūras platībai” ir jāpiemīt, lai nodrošinātu tās bioloģisko drošību.Saskaņā ar IMPASSE rezultātiem “slēgta sistēma” ir akvakultūras platība ar izvadu(-iem), kas nekādā veidā netiek pieslēgts(-i) atklātiem ūdeņiem pirms sijāšanas, filtrēšanas vai perkolācijas un apstrādes, kura novērš audzējamo krājumu vai ar tiem saistītu organismu nokļūšanu savvaļā.Slēgtās turēšanas sistēmās ir barjeras tehnoloģija, kas nepieļauj nekādu saskari starp savvaļas un saimniecībā audzējamiem ūdens organismiem. Slēgtās platības parasti darbojas uz recirkulācijas sistēmas pamata. Šīm sistēmām ir ļoti niecīgs risks, ka organismi var nokļūt savvaļā ( Occhipinti et al. 2008 ), bet lielākās problēmas rodas pie to pārvietošanas uz audzētavu vai no tās.Šīs sistēmas novērš: cieto atkritumu izvadīšanu ūdens vidē; mērķsugu un sugu, kas nav mērķsuga, organismu izkļūšanu no audzētavas; ir paredzams, ka tās novērsīs slimību un parazītu pārnešanu starp savvaļas un audzējamiem ūdens organismiem un saimniecības zaudējumus tādu vides faktoru dēļ kā applūšana, plēsīgi dzīvnieki (piem., plēsējputni), zādzības un vandālisms.Svarīgākie elementi ir šādi: fiziska barjera starp savvaļas un saimniecībās audzētajiem organismiem; cieto atkritumu apstrāde; mirušo organismu piemērota izvākšana; ieplūstošā un izplūstošā ūdens uzraudzība un attīrīšana.Definējot šīs sistēmas, jāatzīst, ka ūdens nav vienīgā vide, kurā var pārnest parazītus, slimības un citas sugas. To izplatīšanās mehānismi ir, piemēram, transporta sistēmas vai nepareiza atkritumu izvešana.Tādēļ var uzskatīt, ka ar zināmiem nosacījumiem svešzemju vai vietējā teritorijā nesastopamu sugu pārvietošana izmantošanai precīzi definētās un bioloģiski drošās slēgtās akvakultūras platībās rada nelielu un pieņemamu risku un līdz ar to var tikt atbrīvota no atļaujas iegūšanas procedūras. Šā priekšlikuma mērķis ir izdarīt nepieciešamās tehniskās izmaiņas “slēgtu akvakultūras platību” definīcijā, lai ieviešanu un pārvietošanu izmantošanai šādās platībās atbrīvotu no Padomes Regulas (EK) Nr. 708/2007 III nodaļā noteiktās atļaujas iegūšanas prasības. Mērķis ir mazināt birokrātiju, reizē nodrošinot adekvātu vides aizsardzību svešzemju vai vietējā teritorijā nesastopamu sugu izmantošanā akvakultūrā.-  Vispārīgais kontekstsSugu ieviešana ārpus to dabiskās izplatības areāla strauji paplašinās, pieaugot satiksmei, tirdzniecībai, ceļošanai un tūrismam. Svešu sugu invāzija ir viens no vispāratzītiem pasaules bioloģiskās daudzveidības mazināšanās iemesliem. Tai var būt negatīva ekoloģiska, saimnieciska un sociāla ietekme. Svešzemju sugas var izplatīt jaunas slimības, mainīt ekosistēmas, sacensties ar vietējām sugām utt.Padomes Regulā (EK) Nr. 708/2007 ir risināta tikai daļa problēmas. Runājot par vispārīgo kontekstu, jāņem vērā dažu neseno Kopienas projektu ( IMPASSE un DAISY ) dati. Pēc šiem datiem galvenie ceļi, pa kuriem Eiropas piekrastes jūrās un iekšējos ūdeņos var ieviesties svešzemju sugas, ir šādi: “kuģu balasta ūdens un izmeši” (30 % no visiem ieviešanās gadījumiem); “jūras un iekšzemes kanāli” (24 %) un “akvakultūras un audzēšanas darbības” — 20 %. Citi ceļi, kas tiek raksturoti kā dekoratīvo dzīvnieku turēšana, pētniecība u. c. vai nezināmi, aizņem 26 %. 2008. gada decembrī Komisija publicēja paziņojumu “Ceļā uz ES stratēģiju par invazīvajām sugām” ar mērķi izstrādāt visaptverošu ES līmeņa stratēģiju, kas risinātu invazīvo sugu negatīvās ietekmes jautājumus.Kopienas “Stratēģijā Eiropas akvakultūras ilgtspējīgai attīstībai” (2002) jau bija atzīta vajadzība akvakultūrā mazināt ar svešo sugu ieviešanu saistīto risku. Rezultātā 2007. gada 11. jūnijā tika pieņemta Padomes Regula (EK) Nr. 708/2007 par svešzemju un vietējā areālā nesastopamu sugu izmantošanu akvakultūrā. Tajā reizē tomēr netika pieņemts lēmums par “slēgtu akvakultūras platību” bioloģisko drošību. Dalībvalstu uzskati atšķīrās, un trūka zinātnes atziņu, ar kurām pamatot lēmumu. Šā iemesla dēļ iespējamais atbrīvojums no pienākuma iegūt atļauju ieviest un pārvietot izmantošanai šādās audzētavās tika atlikts.-  Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomāPadomes Regula (EK) Nr. 708/2007 par svešzemju un vietējā areālā nesastopamu sugu izmantošanu akvakultūrā.-  Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiemPriekšlikums saskan ar pārējo Eiropas Savienības politiku un mērķiem nodrošināt augsta līmeņa aizsardzību videi, kā arī vienkāršot un mazināt administratīvo slogu.APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS-  Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošanaPar priekšlikuma tehnisko pamatu ir izmantoti projekta IMPASSE rezultāti. Saskaņoto rīcību veica 14 partneri, kurus koordinēja Hallas Universitāte. Projektā piedalījās arī FEAP — Eiropas Akvakultūras produktu ražotāju federācija. IMPASSE gaitā tika sarīkoti divi labi apmeklēti darbsemināri (2007. gadā Ungārijā un 2008. gadā Itālijā). Viens no aplūkotajiem tematiem bija jautājums par “slēgtām akvakultūras platībām”. 1. iedaļā apkopoto pārskatu un diskusiju rezultāti ļāva konsorcijam izstrādāt stingrāku definīciju “slēgtām akvakultūras platībām”.-  Ietekmes novērtējums un apspriešanās ar ieinteresētajām personāmPadomes Regula (EK) Nr. 708/2007 attiecas uz visām akvakultūras platībām. Tomēr tās pieņemšanas reizē netika pieņemts lēmums par “slēgtu akvakultūras platību” bioloģisko drošību. Tomēr ievešana šajās platībās tiek šķirta no ievešanas citu veidu platībās un parasti tiek uzskatīta par “parastu transportēšanu”, kurai prasība iepriekš veikt vides izvērtējumu nav obligāta (2. panta 6. punkts).Projekts IMPASSE ir devis “slēgtu akvakultūras platību” definīciju, kurā iekļautas iezīmes, kas nepieciešamas, lai šīs platības uzskatītu par bioloģiski drošām. Šī definīcija ir stingrāka un nodrošina labāku vides aizsardzību. Pārlabojot 3. panta 3. punktā doto līdzšinējo “slēgto akvakultūras platību” definīciju un uz IMPASSE rezultātu pamata nosakot jaunu definīciju, kļūs iespējams ieviešanu un pārvietošanu izmantošanai šādās platībās atbrīvot no atļaujas iegūšanas prasības. Taču tas nozīmē Padomes Regulā (EK) Nr. 708/2007 izdarīt grozījumu, kuru nevar panākt ar komitoloģijas procedūru. Tomēr projekta IMPASSE rezultāti attiecībā uz slēgtām akvakultūras platībām tika iesniegti Zvejniecības un akvakultūras pārvaldības komitejai, un daudzas dalībvalstis atbalstīja pašreizējās definīcijas uzlabošanu nolūkā pieļaut minēto atbrīvojumu. Tādēļ tika sagatavots šis priekšlikums izdarīt grozījumus Padomes Regulā (EK) Nr. 708/2007. Tā mērķis ir likvidēt birokrātiju, kas saistās ar atļauju procedūru tām “slēgtajām akvakultūras platībām”, kuras var uzskatīt par bioloģiski drošām.Ierosinātais pārlabojums nav liela vai būtiska regulas izmaiņa. Ir vajadzīgas tehniskas korekcijas “slēgtas akvakultūras platības” definīcijā un ar to saistītajos noteikumos par paredzēto atbrīvojumu.Padomes Regulas (EK) Nr. 708/2007 priekšlikumam bija pievienots tā Ietekmes novērtējums (SEC (2006)421). Projekta IMPASSE saskaņotā rīcība jau sniedz tehnisko pamatu lēmumam atbrīvot no atļaujas iegūšanas pienākuma ieviešanu un pārvietošanu izmantošanai “slēgtās akvakultūras platībās”. Pie tam priekšlikuma sekas ir stipri ierobežotas, jo tas attiecas tikai uz “slēgtām akvakultūras platībām”. Taču šīm platībām ierosinātā vienkāršošana būs ieguvums, jo tiks likvidētas laikietilpīgas atļaujas iegūšanas procedūras, kas sasaista resursus. Šis grozījums nodrošinās vides aizsardzības uzturēšanu un tajā pašā laikā palīdzēs panākt labvēlīgu sociālo un ekonomisko ietekmi, jo attiecīgās platības var atbrīvot no izmaksām, kas saistītas ar atļauju iegūšanas procedūru. Īpašs ietekmes novērtējums, kurā būtu skatīta ierobežotā regulas pārlabošana, tādējādi nedotu nekādu pievienoto vērtību, jo ir runa tikai par administratīvu lēmumu par tehnisku jautājumu ar marginālu ietekmi. Papildu enerģijas un laika ieguldījums formālā ietekmes novērtējumā būtu neproporcionāls.PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI-  Ierosināto pasākumu kopsavilkumsPadomes Regulas Nr. 708/2007 2. panta 7. punktā noteikts, ka uz ieviešanu un pārvietošanu, ko veic, lai sugas izmantotu “slēgtās akvakultūras platībās”, nākotnē var neattiecināt minētās regulas III nodaļā paredzēto prasību par atļauju, balstoties uz jaunu zinātnisku informāciju un konsultācijām.Ierosinātās darbības mērķis ir atbrīvot bioloģiski drošas “slēgtas akvakultūras platības” no regulas III nodaļā noteiktās atļaujas iegūšanas procedūras. Ņemot vērā konsultācijas ar zinātniekiem, priekšlikumā ir iekļauts “slēgtu akvakultūras platību” pašreizējās definīcijas pārlabojums, pievienojot piemērotas iezīmes, kas garantē, ka šādas platības neļauj savvaļas vidē nokļūt mērķsugu un sugu, kas nav mērķsuga, organismiem. Bez tam ir iekļauts jauns noteikums par svešzemju un vietējā areālā nesastopamu sugu transportēšanu uz “slēgtām akvakultūras platībām”. Līdz ar to dalībvalstīm ir jāizveido slēgto akvakultūras platību saraksts. Saraksts publicējams un regulāri atjaunināms tīmekļa vietnē, kas izveidota ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 535/2008. Daži panti un I pielikums tiek attiecīgi grozīti, atspoguļojot jaunos noteikumus.-  Juridiskais pamatsJuridiskais pamats ir Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 37. pants un 299. panta 2. punkts.-  Subsidiaritātes principsPriekšlikums ietilpst Kopējās zivsaimniecības politikas jomā, kas ir ekskluzīvā Kopienas kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro.-  Proporcionalitātes principsPriekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu. Vides aizsardzība un akvakultūras nozares vajadzības pārlabojumā ir līdzsvarā. Ievešana “slēgtās akvakultūras platībās”, kas atbilst standartiem, kuri nodrošina adekvātu vides aizsardzību, ir jāatbrīvo no administratīvās nastas un izmaksām, kas saistās ar regulas ieviesto atļauju iegūšanas procedūru. Vienkāršošana un birokrātijas mazināšana ir svarīgi mērķi.-  Likumdošanas instrumentu izvēlePadomes Regulas (EK) Nr. 708/2007 2. panta 7. punktā ir noteikts, ka lēmumu par to, vai svešzemju vai vietējā areālā nesastopamu sugu pārvietošanu uz slēgtām akvakultūras platībām atbrīvot no regulas noteiktā atļaujas iegūšanas pienākuma, pieņems Regulas (EK) Nr. 2371/2002 30. panta 2. punktā noteiktajā kārtībā (ar komitoloģijas procedūru). Taču iespēja atbrīvot šo pārvietošanu no atļaujas iegūšanas pienākuma liek pārlabot “slēgtas akvakultūras platības” definīciju un līdz ar to arī Padomes regulu, un komitoloģijas procedūrā to nevar izdarīt. Padomes regulu var grozīt tikai ar citu regulu.IETEKME UZ BUDžETUPriekšlikums neietekmē Kopienas budžetu.2009/0153 (CNS)PriekšlikumsPADOMES REGULA,ar ko groza Regulu (EK) Nr. 708/2007 par svešzemju un vietējā areālā nesastopamu sugu izmantošanu akvakultūrāEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 37. pantu un 299. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[2],ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[3],tā kā:1.  Ar Regulu (EK) Nr. 708/2007[4] ir izveidota sistēma, kas reglamentē akvakultūras praksi attiecībā uz svešzemju sugām un vietējā areālā nesastopamām sugām, lai izvērtētu un pēc iespējas samazinātu šo sugu un ar tām saistītu sugu, kuras nav mērķsuga, iespējamo ietekmi uz ūdens dzīvotnēm. Tās 2. panta 7. punktā ir noteikts, ka uz ieviešanu un pārvietošanu, ko veic, lai sugas izmantotu slēgtās akvakultūras platībās, nākotnē var neattiecināt minētās regulas III nodaļā paredzēto prasību par atļauju, balstoties uz jaunu zinātnisku informāciju un konsultācijām.2.  Kopienas finansētā saskaņotā rīcība “Svešzemju akvakultūras sugu ietekme uz vidi” ( IMPASSE ) ir sniegusi jaunu darba definīciju “slēgtām akvakultūras platībām”. Ar svešzemju un vietējā areālā nesastopamām sugām saistīto risku šādās platībās varētu pietiekami samazināt, ja transportēšanas laikā piegrieztu vērību audzējamo organismu un īpatņu, kas nepieder pie mērķsugas, iespējām nokļūt savvaļā un ja saņēmējā platībā piemērotu pareizi definētus protokolus. Ieviešanu un pārvietošanu izmantošanai slēgtās akvakultūras platībās var atbrīvot no prasības iegūt atļauju tikai tad, ja šie nosacījumi tiek ievēroti.3.  Tādēļ ir jāgroza “slēgtu akvakultūras platību” definīcija Regulas (EK) Nr. 708/2007 3. panta 3. punktā, to papildinot ar īpašām iezīmēm, lai garantētu šo platību bioloģisko drošību.4.  Dalībvalstīm ir jāizveido saraksts, kurā iekļaujamas to teritorijā esošās slēgtās akvakultūras platības. Pārredzamības labad šis saraksts publicējams un regulāri atjaunināms tīmekļa vietnē, kas izveidota saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 535/2008[5].5.  Pēc šiem grozījumiem regulā ir vajadzīgi citi pārlabojumi.6.  Tādēļ Padomes Regula (EK) Nr. 708/2007 attiecīgi jāgroza,IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.1. pantsAr šo Regulu (EK) Nr. 708/2007 groza šādi.(1) Regulas 2. panta 7. punktu aizstāj ar šādu punktu:“7. Regulas III–VI nodaļa neattiecas uz svešzemju vai vietējā areālā nesastopamu sugu pārvietošanu turēšanai slēgtās akvakultūras platībās, ja pārvietošanu izdara apstākļos, kas novērš šo sugu un sugu, kas nav mērķsuga, nokļūšanu savvaļā.Dalībvalstis izveido sarakstu, kurā iekļauj savā teritorijā esošās slēgtās akvakultūras platības, kas atbilst 3. panta 3. punkta definīcijai, un šo sarakstu regulāri atjaunina. Sarakstu publicē tīmekļa vietnē, kas izveidota saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 535/2008 4. panta 2. punktu.”(2) Regulas 3. pantu groza šādi.a) Panta 3. punktu aizstāj ar šādu punktu:“3. “Slēgta akvakultūras platība” ir platība,a) kurā akvakultūru praktizē tādā ūdens vidē, kur notiek ūdens recirkulācija un kam ir izvads(-i), kas nekādā veidā netiek pieslēgts(-i) atklātiem ūdeņiem pirms sijāšanas, filtrēšanas vai perkolācijas un apstrādes, kura novērš cieto atkritumu izvadīšanu ūdens vidē un tādu audzēto sugu vai sugu, kuras nav mērķsuga, īpatņu nokļūšanu savvaļā, kas varētu izdzīvot un pēc tam savairoties;unb) kurā ir novērsti saimniecības zaudējumi tādu vides faktoru dēļ kā applūšana, plēsīgi dzīvnieki (piem., plēsējputni), zādzības un vandālisms un ir nodrošināta mirušo organismu pienācīga izvākšana;”b) panta 16. punktu aizstāj ar šādu punktu:“16. “parasta transportēšana” ir no izejmateriāla avota veikta ūdens organismu transportēšana, kas rada mazu iespējamību, ka var būt pārvietotas sugas, kuras nav mērķsuga un kuras, ņemot vērā to ūdens organismu īpašības un/vai akvakultūras metodi, ko paredzēts izmantot, neizraisa nelabvēlīgu ekoloģisku ietekmi;”(3) Regulas 14. pantu aizstāj ar šādu pantu:“ 14. pantsIelaišana akvakultūras platībās parastas ieviešanas gadījumāParastas ieviešanas gadījumā ūdens organismu ielaišana akvakultūras platībās ir atļauta bez karantīnas vai izmēģinājuma ielaišanas, ja vien — ārkārtas gadījumā — kompetentā iestāde nenolemj citādi, pamatojoties uz īpašu padomdevējas komitejas ieteikumu. Transportēšanu no slēgtas akvakultūras platības uz atklātu akvakultūras platību neuzskata par parastu transportēšanu.”(4) Regulas I pielikumu groza šādi:a) Pirmo daļu aizstāj ar šādu daļu:“Ja vien iespējams, informācija ir pamatojama ar atsaucēm uz zinātnisko literatūru un norādēm uz personisku saziņu ar zinātniskajām iestādēm un zivsaimniecības ekspertiem.”b) D iedaļu (Mijiedarbība ar vietējām sugām) groza šādi:- iedaļas 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:“1. Kādas ir ieviestā organisma iespējas izdzīvot un iedzīvoties, nokļūstot savvaļā?”- iedaļas 6. punktu aizstāj ar šādu punktu:“6. Vai ieviestie organismi izdzīvos un veiksmīgi vairosies ierosinātajā plānotajā ieviešanas teritorijā, vai arī katru gadu būs jāievieš jauni krājumi?”2. pantsŠī regula stājas spēkā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] , , lpp.[2] , , lpp.[3] , , lpp.[4] OV L 168, 28.6.2007., 1. lpp.[5] OV L 156, 14.6.2008., 6. lpp.