               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 8.3.2019
            COM(2019) 108 final
            2019/0058(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Konvencijas par mintaja resursu aizsardzību un pārvaldību Beringa jūras centrālajā daļā gadskārtējā pušu konferencē, un ar kuru aizstāj Lēmumu 9782/17

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu par nostāju, kas Konvencijas par mintaja resursu aizsardzību un pārvaldību Beringa jūras centrālajā daļā gadskārtējās pušu konferences sanāksmēs 2019.–2023. gada periodā Savienības vārdā jāieņem saistībā ar saglabāšanas un pārvaldības pasākumu paredzamo pieņemšanu.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Konvencija par mintaja resursu aizsardzību un pārvaldību Beringa jūras centrālajā daļā

               Konvencija par mintaja resursu aizsardzību un pārvaldību Beringa jūras centrālajā daļā (Beringa jūras konvencija), izveidojot gadskārtējo konvencijas pušu konferenci, tiecas nodrošināt mintaja resursu ilgtermiņa saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu konvencijas apgabalā. Konvencija stājās spēkā 1995. gada 8. decembrī.

               Polijas Republika ir Beringa jūras konvencijas līgumslēdzēja puse. Savienība nav konvencijas puse. Saskaņā ar Pievienošanās akta
                  1
                6. panta 9. punktu zvejniecības nolīgumi, ko dalībvalstis noslēgušas ar trešām valstīm, ir jāpārvalda Savienībai, un Savienībai ir jāīsteno visi lēmumi, kas pieņemti šādu nolīgumu satvarā.

               Ar Padomes 2016. gada 11. aprīļa Lēmumu 7277/16 Polija tika pilnvarota Savienības interesēs risināt sarunas par grozījumu, kas Beringa jūras konvencijā jāizdara, lai Savienība kļūtu par līgumslēdzēju pusi. Minētais pilnvarojums patlaban tiek īstenots. Tiek uzskatīts, ka Polija savu dalību konvencijā atsauks, tiklīdz Savienība būs apstiprināta par pilntiesīgu līgumslēdzēju pusi.

               2.2.Gadskārtējā pušu konference

               Gadskārtējā pušu konference ir struktūra, kas izveidota ar Beringa jūras konvenciju un ir atbildīga par mintaja resursu pārvaldību un saglabāšanu konvencijas apgabalā. Tā pieņem saglabāšanas un pārvaldības pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu tās kompetencē ietilpstošo zvejas resursu ilgtermiņa saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu.

               Polijai kā gadskārtējās pušu konferences loceklei ir līdzdalības tiesības un balsstiesības. Tā kā Savienība nav konvencijas puse, gadskārtējā pušu konferencē to pārstāv Polija. Gadskārtējā pušu konference lēmumus parasti pieņem vienprātīgi.

               2.3.Gadskārtējās pušu konferences lēmumi

               Gadskārtējai pušu konferencei ir pilnvaras pieņemt pasākumus attiecībā uz tās kompetencē ietilpstošajām zvejniecībām, un šie pasākumi līgumslēdzējām pusēm ir saistoši.

               Pasākumi, par kuriem vienojušās līgumslēdzējas puses, stājas spēkā tūlīt pēc tam, kad par tiem paziņots līgumslēdzējām pusēm.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem reģionālo zvejniecības pārvaldības organizāciju (RZPO) gadskārtējās sanāksmēs, patlaban tiek noteikta atbilstīgi divpakāpju pieejai. Padomes lēmumā tiek izklāstīti Savienības nostājas vadošie principi un orientējošie norādījumi vairākiem gadiem, un pēc tam šī nostāja neoficiālos Komisijas dokumentos, kuri jāapspriež Padomes darba grupā, tiek pielāgota katrai gadskārtējai sanāksmei.

               Gadskārtējās pušu konferences gadījumā šī pieeja ir īstenota ar Padomes 2017. gada 30. maija Lēmumu 9782/17, kurā izklāstīta Savienības nostāja Beringa jūras konvencijā 2017.–2021. gada periodā. Lēmumā ir ietverti vispārīgi principi un orientējoši norādījumi, bet, ciktāl iespējams, ņemta vērā arī Beringa jūras konvencijas specifika. Turklāt pēc dalībvalstu lūguma tajā iekļauta standarta procedūra, kas izmantojama Savienības nostājas ikgadējā noteikšanā.

               Lēmums 9782/17 neparedz Savienības nostāju gadskārtējā pušu konferencē pārskatīt [agrāk kā] pirms gadskārtējās sanāksmes 2022. gadā. Tomēr lielākā daļa Padomes lēmumu, ar ko nosaka Savienības nostāju dažādās RZPO, kurās tā ir līgumslēdzēja puse, ir jāpārskata pirms minēto RZPO gadskārtējās sanāksmes 2019. gadā. Tāpēc un lai veicinātu Savienības nostājas saskanību visās RZPO un sinhronizētu pārskatīšanas procedūru grafiku, ir lietderīgi Savienības nostāju gadskārtējā pušu konferencē 2019.–2023. gada periodā pārskatīt agrāk un Lēmumu 9782/17 attiecīgi aizstāt.

               Lēmumā 9782/17 tika iestrādāti jaunās kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) principi un virzieni, kas izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1380/2013
                  2
               , kā arī ņemti vērā mērķi, kas noteikti Komisijas paziņojumā par KZP ārējo dimensiju
                  3
               . Turklāt lēmums Savienības nostāju pielāgoja Lisabonas līgumam.

               Zvejas ietekmējuma aspektā pašreizējā pārskatīšanā ir ņemts vērā Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par Eiropas stratēģiju attiecībā uz plastmasu aprites ekonomikā
                  4
               , Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un Eiropas Komisijas kopīgais paziņojums Starptautiskā okeānu pārvaldība – okeānu nākotnes veidošanas darbakārtība
                  5
                un Padomes secinājumi par minēto kopīgo paziņojumu
                  6
               .

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas uz tādu starptautisko tiesību normu pamata, kuras reglamentē attiecīgo struktūru, un instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  7
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Gadskārtējā pušu konference ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, Beringa jūras konvenciju.

               Akti, kurus gadskārtējā pušu konference ir aicināta pieņemt, ir akti ar juridiskām sekām. Paredzētie akti saskaņā ar Beringa jūras konvenciju ir saistoši atbilstoši starptautiskajām tiesībām, un tie var būtiski ietekmēt tādu ES tiesību aktu saturu kā:

               ·Padomes Regula (EK) Nr. 1005/2008, ar ko izveido Kopienas sistēmu, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju
                  8
               ;

               ·Padomes Regula (EK) Nr. 1224/2009, ar ko izveido Kopienas kontroles sistēmu, lai nodrošinātu atbilstību kopējās zivsaimniecības politikas noteikumiem
                  9
               ;

               ·Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 12. decembra Regula (ES) 2017/2403 par ārējo zvejas flotu ilgtspējīgu pārvaldību
                  10
               .

               Paredzētie akti nepapildina un negroza Beringa jūras konvencijā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats ir galvenokārt atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta noteikta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz zivsaimniecību. Juridiskais pamats, kas nosaka šajā nostājā atspoguļojamos principus, ir Regula (ES) Nr. 1380/2013.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 43. panta 2. punkts. Ar šo lēmumu ir jāaizstāj Lēmums 9782/17.

               4.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 43. panta 2. punktam, lasītam saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               2019/0058 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Konvencijas par mintaja resursu aizsardzību un pārvaldību Beringa jūras centrālajā daļā gadskārtējā pušu konferencē, un ar kuru aizstāj Lēmumu 9782/17

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu, lasītu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Polijas Republika ir Konvencijas par mintaja resursu aizsardzību un pārvaldību Beringa jūras centrālajā daļā (Beringa jūras konvencija) līgumslēdzēja puse. Savienība nav minētās konvencijas puse. Saskaņā ar Pievienošanās akta
                  11
                6. panta 9. punktu zvejniecības nolīgumus, ko dalībvalstis noslēgušas ar trešām valstīm, pārvalda Savienība, un Savienībai būtu jāīsteno visi lēmumi, kas pieņemti saskaņā ar Beringa jūras konvenciju.

               (2)Ar Padomes 2016. gada 11. aprīļa Lēmumu 7277/16 Polija tika pilnvarota Savienības interesēs risināt sarunas par grozījumu, kas Beringa jūras konvencijā jāizdara, lai Savienība kļūtu par minētās konvencijas līgumslēdzēju pusi. Minētais pilnvarojums patlaban tiek īstenots. Tiek uzskatīts, ka Polijas Republika savu dalību konvencijā atsauks, tiklīdz Savienība būs apstiprināta par pilntiesīgu Beringa jūras konvencijas līgumslēdzēju pusi.

               (3)Beringa jūras konvencijas gadskārtējā pušu konference (gadskārtējā pušu konference) ir atbildīga par mintaja resursu pārvaldību un saglabāšanu Beringa jūras konvencijas apgabalā. Šādi pasākumi Savienībai var kļūt saistoši.

               (4)Kā paredz Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1380/2013
                  12
               , Savienībai ir jānodrošina, ka zvejas un akvakultūras darbības ilgtermiņā ir vidiski ilgtspējīgas un tiek pārvaldītas atbilstīgi mērķim nodrošināt ieguvumus ekonomiskajā, sociālajā un nodarbinātības jomā un veicināt pārtikas pieejamību. Tā paredz arī to, ka Savienībai zvejniecības pārvaldībā jāievēro piesardzīga pieeja un tās mērķim jābūt nodrošināt, lai dzīvo jūras bioloģisko resursu izmantošanas rezultātā iegūto sugu populācijas tiktu atjaunotas un uzturētas virs līmeņa, kas nodrošina maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu. Turklāt tā paredz, ka Savienībai ir jāpieņem pārvaldības un saglabāšanas pasākumi, kuru pamatā ir labākie pieejamie zinātniskie ieteikumi, jāatbalsta zinātnisko atziņu gūšana un zinātnisko ieteikumu izstrāde, pakāpeniski jāizskauž izmetumi un jāveicina zvejas metodes, kas palīdz nodrošināt selektīvāku zveju un, ciktāl iespējams, nevēlamu nozveju nepieļaušanu un samazināšanu, kā arī zveju, kurai ir maza ietekme uz jūras ekosistēmu un zvejas resursiem. Turklāt Regulā (ES) Nr. 1380/2013 ir konkrēti paredzēts, ka minētie mērķi un principi Savienībai jāpiemēro ārējās attiecībās zivsaimniecības jomā.

               (5)Kā norādīts Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un Eiropas Komisijas kopīgajā paziņojumā Starptautiskā okeānu pārvaldība – okeānu nākotnes veidošanas darbakārtība
                  13
                un Padomes secinājumos par minēto kopīgo paziņojumu
                  14
               , galvenais Savienības darba uzdevums reģionālajās zvejniecības pārvaldības organizācijās (RZPO) ir veicināt pasākumus, kas atbalsta un kāpina šo forumu rezultativitāti un attiecīgā gadījumā uzlabo to pārvaldību.

               (6)Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par Eiropas stratēģiju attiecībā uz plastmasu aprites ekonomikā
                  15
                ir minēti konkrēti pasākumi, kuru mērķis ir mazināt plastmasas radīto piedrazojumu, jūras piesārņojumu, kā arī jūrā nozaudēto vai pamesto zvejas rīku daudzumu.

               (7)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem gadskārtējā pušu konferencē 2019.–2023. gada periodā, jo gadskārtējā pušu konferencē pieņemtie saglabāšanas un izpildes panākšanas pasākumi būs Savienībai saistoši un var būtiski ietekmēt tādu Savienības tiesību aktu saturu kā Padomes Regula (EK) Nr. 1005/2008
                  16
               , Padomes Regula (EK) Nr. 1224/2009
                  17
                un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2017/2403
                  18
               .

               (8)Padomes Lēmums 9782/17
                  19
                neparedz Savienības nostāju gadskārtējā pušu konferencē pārskatīt [agrāk kā] pirms gadskārtējās sanāksmes 2022. gadā. Tomēr lielākā daļa Padomes lēmumu, ar ko nosaka Savienības nostāju dažādās RZPO, kurās Savienība ir līgumslēdzēja puse, ir jāpārskata pirms minēto RZPO gadskārtējās sanāksmes 2019. gadā. Tāpēc un lai veicinātu Savienības nostājas saskanību visās RZPO un racionalizētu pārskatīšanas procesu, ir lietderīgi Padomes Lēmumu 9782/17 pārskatīt agrāk, atcelt to un aizstāt ar jaunu lēmumu 2019.–2023. gada periodam.

               (9)Ņemot vērā Beringa jūras konvencijas apgabala zvejas resursu dinamisko raksturu un no tā izrietošo nepieciešamību Savienības nostājā ņemt vērā jaunākās izmaiņas, to vidū jaunu zinātnisko un citu relevanto informāciju, kas iesniegta pirms gadskārtējās pušu konferences sanāksmēm vai to laikā, saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību (LES) 13. panta 2. punktā iestrādāto Savienības iestāžu pilnīgas sadarbības principu būtu jāizveido procedūras, kas jāievēro, kad ik gadu tiek precizēta Savienības nostāja 2019.–2023. gada periodā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Beringa jūras konvencijas gadskārtējās pušu konferences sanāksmēs, ir izklāstīta I pielikumā.

               2. pants

               Savienības nostāju, kas jāieņem Beringa jūras konvencijas gadskārtējās pušu konferences sanāksmēs, katru gadu precizē saskaņā ar II pielikumu.

               3. pants

               I pielikumā izklāstīto Savienības nostāju Padome pēc Komisijas priekšlikuma novērtē un vajadzības gadījumā pārskata vēlākais līdz Beringa jūras konvencijas gadskārtējais pušu konferencei 2024. gadā.

               4. pants

               2017. gada 30. maija Lēmumu 9782/17 atceļ.

               5. pants

               1.
                     Šis lēmums ir adresēts Polijas Republikai.

               2.
                     Ja Savienība pievienojas Beringa jūras konvencijai, šo lēmumu adresē Komisijai, kas pārstāv Savienību Beringa jūras konvencijas gadskārtējās pušu konferences sanāksmēs.

               3.
                     Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Akts par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā (OV L 236, 23.9.2003., 33. lpp.).

                     (2)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK (OV L 354, 28.12.2013., 22. lpp.).

                     (3)

                        COM(2011) 424, 13.7.2011.

                     (4)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (5)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (6)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (7)

                        Tiesas 2014. gada 7. oktobra spriedums lietā C-399/12 Vācija/Padome, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (8)

                        OV L 286, 29.10.2008., 1. lpp.

                     (9)

                        OV L 343, 22.12.2009., 1. lpp.

                     (10)

                        OV L 347, 28.12.2017., 81. lpp.

                     (11)

                        Akts par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā (OV L 236, 23.9.2003., 33. lpp.).

                     (12)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 11. decembra Regula (ES) Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK (OV L 354, 28.12.2013., 22. lpp.).

                     (13)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (14)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (15)

                        COM(2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (16)

                        Padomes Regula (EK) Nr. 1005/2008, ar ko izveido Kopienas sistēmu, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju, un ar ko groza Regulas (EEK) Nr. 2847/93, (EK) Nr. 1936/2001 un (EK) Nr. 601/2004, un ar ko atceļ Regulas (EK) Nr. 1093/94 un (EK) Nr. 1447/1999 (OV L 286, 29.10.2008., 1. lpp.).

                     (17)

                        Padomes 2009. gada 20. novembra Regula (EK) Nr. 1224/2009, ar ko izveido Savienības kontroles sistēmu, lai nodrošinātu atbilstību kopējās zivsaimniecības politikas noteikumiem, un groza Regulas (EK) Nr. 847/96, (EK) Nr. 2371/2002, (EK) Nr. 811/2004, (EK) Nr. 768/2005, (EK) Nr. 2115/2005, (EK) Nr. 2166/2005, (EK) Nr. 388/2006, (EK) Nr. 509/2007, (EK) Nr. 676/2007, (EK) Nr. 1098/2007, (EK) Nr. 1300/2008 un (EK) Nr. 1342/2008, un atceļ Regulas (EEK) Nr. 2847/93, (EK) Nr. 1627/94 un (EK) Nr. 1966/2006 (OV L 343, 22.12.2009., 1. lpp.).

                     (18)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 12. decembra Regula (ES) 2017/2403 par ārējo zvejas flotu ilgtspējīgu pārvaldību un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1006/2008 (OV L 347, 28.12.2017., 81. lpp.).

                     (19)

                        Padomes 2017. gada 30. maija lēmums, ar ko nosaka nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Konvencijas par mintaja resursu aizsardzību un pārvaldību Beringa jūras centrālajā daļā pušu gadskārtējā konferencē, un atceļ Padomes 2012. gada 10. jūlija lēmumu par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāpieņem attiecībā uz Konvenciju par saidas resursu aizsardzību un pārvaldību Beringa jūras centrālajā daļā.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 8.3.2019
            COM(2019) 108 final
            PIELIKUMI
            dokumentam
            priekšlikums Padomes lēmumam
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Konvencijas par mintaja resursu aizsardzību un pārvaldību Beringa jūras centrālajā daļā gadskārtējā pušu konferencē, un ar kuru aizstāj Lēmumu 9782/17

               I PIELIKUMS

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Beringa jūras konvencijas gadskārtējā pušu konferencē

               1.PRINCIPI

               Beringa jūras konvencijas satvarā Savienība:

               a)rīkojas saskaņā ar mērķiem un principiem, kurus tā tiecas īstenot kopējā zivsaimniecības politikā (KZP), jo īpaši izmantojot piesardzīgu pieeju un ar maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu saistītos mērķus, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 1380/2013 2. panta 2. punktā, ar nolūku veicināt uz ekosistēmu balstītas pieejas īstenošanu zvejniecības pārvaldībā, nepieļaut un, ciktāl iespējams, samazināt nevēlamas nozvejas, pakāpeniski izskaust izmetumus, minimalizēt zvejas darbību ietekmi uz jūras ekosistēmām un to biotopiem, kā arī, veicinot Savienības zvejniecību ekonomisko dzīvotspēju un konkurētspēju, nodrošināt pietiekami augstu dzīves līmeni tiem, kas atkarīgi no zvejas darbībām, un ņemt vērā patērētāju intereses;

               b)nodrošina, ka gadskārtējā pušu konferencē pieņemtie pasākumi ir saskaņā ar Beringa jūras konvenciju;

               c)nodrošina, ka gadskārtējā pušu konferencē pieņemtie pasākumi ir saskanīgi ar starptautiskajām tiesībām un jo īpaši ar ANO 1982. gada Jūras tiesību konvenciju, ANO 1995. gada Nolīgumu par transzonālo zivju krājumu un tālu migrējošo zivju krājumu saglabāšanu un pārvaldību, 1993. gada Nolīgumu par zvejas kuģu atbilstības veicināšanu starptautiskajiem saglabāšanas un pārvaldības pasākumiem atklātā jūrā un Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas 2009. gada Nolīgumu par ostas valsts pasākumiem;

               d)veicina nostājas, kas ir saskanīgas ar reģionālo zvejniecības pārvaldības organizāciju (RZPO) paraugpraksi attiecīgajā apgabalā;

               e)tiecas panākt konsekvenci un sinerģiju ar rīcībpolitiku, kuru Savienība zivsaimniecības nozarē īsteno divpusējās attiecībās ar trešām valstīm, un nodrošina saskaņotību ar citām rīcībpolitikām tādās jomās kā ārējās attiecības, nodarbinātība, vide, tirdzniecība, attīstība, pētniecība un inovācija;

               f)nodrošina Savienības starptautisko saistību ievērošanu;

               g)ievēro Padomes 2012. gada 19. marta secinājumus par Komisijas paziņojumu par kopējās zivsaimniecības politikas ārējo dimensiju
                  1
               ;

               h)tiecas Savienības flotei Beringa jūras konvencijas apgabalā radīt vienlīdzīgus konkurences apstākļus, pamatojoties uz tiem pašiem principiem un standartiem, kas piemērojami saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, un veicināt minēto principu un standartu vienādu īstenošanu;

               i)darbojas saskaņā ar Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un Eiropas Komisijas kopīgo paziņojumu Starptautiskā okeānu pārvaldība – okeānu nākotnes veidošanas darbakārtība
                  2
               , kā arī Padomes secinājumiem par minēto kopīgo paziņojumu
                  3
                un veicina pasākumus, kas atbalsta un kāpina gadskārtējās pušu konferences rezultativitāti un attiecīgā gadījumā uzlabo tās pārvaldību un sniegumu (jo īpaši attiecībā uz zinātni, atbilstību, pārredzamību un lēmumu pieņemšanu), un tādējādi dod ieguldījumu visos ilgtspējīgas okeānu pārvaldības aspektos;

               j)atbilstoši partnerstruktūru pilnvarojumam veicina attiecīgi RZPO darba koordināciju ar reģionālajām jūras konvencijām (RJK) un sadarbību ar pasaules mēroga organizācijām;

               k)veicina mehānismus, kas izmantojami sadarbībai starp RZPO, kuru pārziņā nav tunzivju, un kas ir līdzīgi tā sauktajam Kobes procesam, kurā iesaistījušās tunzivju RZPO.

               2.ORIENTĒJOŠI NORĀDĪJUMI

               Savienība vajadzības gadījumā cenšas atbalstīt gadskārtējo pušu konferenci šādu pasākumu pieņemšanā:

               a)nolīguma apgabala zvejas resursu saglabāšanas un pārvaldības pasākumi, kas pamatojas uz labākajiem pieejamajiem zinātniskajiem ieteikumiem un ietver gadskārtējās pušu konferences reglamentēto dzīvo jūras bioloģisko resursu pieļaujamo ieguves apjomu (PIA) un individuālas valstu kvotas vai zvejas piepūles regulējumu, arī izmaiņas Beringa jūras konvencijas pielikumā, un kas ļautu pakāpeniski pieaugošā veidā sasniegt maksimālajam ilgtspējīgas ieguves apjomam atbilstošu izmantošanas pakāpi. Minētie saglabāšanas un pārvaldības pasākumi vajadzības gadījumā ietver īpašus pasākumus, kuri vērsti uz pārzvejotiem krājumiem un kuru mērķis ir saglabāt pieejamajām zvejas iespējām atbilstošu zvejas piepūli;

               b)nelegālas, nereģistrētas un neregulētas (NNN) zvejas darbību novēršanas, aizkavēšanas un izskaušanas pasākumi Beringa jūras konvencijas apgabalā, arī NNN zvejas kuģu sarakstu izveide;

               c)konvencijas apgabalā piemērojami uzraudzības, kontroles un pārraudzības pasākumi, kuru mērķis ir nodrošināt kontroles efektivitāti un atbilstību gadskārtējās pušu konferences pieņemtajiem pasākumiem;

               d)pasākumi, kuru mērķis ir minimalizēt zvejas darbību negatīvo ietekmi uz jūras bioloģisko daudzveidību, jūras ekosistēmām un to biotopiem, t. sk. pasākumi, kuru mērķis ir samazināt jūras piesārņojumu un novērst plastmasas izmešanu jūrā, samazināt jūrā esošās plastmasas ietekmi uz jūras bioloģisko daudzveidību un ekosistēmām, tādi jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzības pasākumi Beringa jūras konvencijas apgabalā, kas ir saskaņā ar FAO Starptautiskajām vadlīnijām par dziļūdens zvejniecību pārvaldību atklātā jūrā, un pasākumi, kuru mērķis ir nepieļaut un, ciktāl iespējams, samazināt nevēlamas nozvejas, jo īpaši jutīgu jūras sugu nozvejas, un pakāpeniski izskaust izmetumus;

               e)pasākumi, kuru mērķis ir mazināt pamesto, nozaudēto vai citādi izmesto zvejas rīku ietekmi okeānā un atvieglot šādu zvejas rīku identificēšanu un atgūšanu;

               f)pasākumi, kuru mērķis ir aizliegt zveju, kuras vienīgais nolūks ir iegūt haizivju spuras, un prasīt, lai visas haizivis tiktu izkrautas ar neatdalītām spurām;

               g)pēc vajadzības un tādā apmērā, kādā to atļauj attiecīgie dibināšanas dokumenti, – ieteikumi, kas rosina īstenot Starptautiskās Darba organizācijas (SDO) Konvenciju par darbu zvejniecībā;

               h)vajadzības gadījumā – vienotas pieejas ar citām RZPO, jo īpaši tām, kas iesaistītas zvejniecības pārvaldībā tajā pašā reģionā;

               i)papildu tehniskie pasākumi, kas pamatojas uz gadskārtējās pušu konferences apakšstruktūru un darba grupu ieteikumiem.

               II PIELIKUMS

               Kārtība, kādā ik gadu precizējama Savienības nostāja, kas jāieņem

               gadskārtējā pušu konferencē

               Pirms katras gadskārtējās pušu konferences sanāksmes, kurā minētā struktūra ir aicināta pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām Savienībai, tiek veikti pasākumi, kas vajadzīgi, lai nostājā, kas Savienības vārdā paužama saskaņā ar I pielikumā izklāstītajiem principiem un orientējošajiem norādījumiem, tiktu ņemta vērā jaunākā zinātniskā informācija un cita relevanta informācija, kas nosūtīta Eiropas Komisijai.

               Šajā nolūkā, pamatojoties uz minēto informāciju, Eiropas Komisija pietiekami laicīgi pirms katras gadskārtējās pušu konferences sanāksmes Padomei vai tās darba sagatavošanas struktūrām, lai tās varētu apspriest un apstiprināt Savienības vārdā paužamās nostājas detaļas, nosūta rakstisku dokumentu, kurā detalizēti izklāstīti ierosinātie Savienības nostājas precizējumi.

               Ja gadskārtējās pušu konferences sanāksmes gaitā, arī uz vietas, panākt vienošanos par jauno elementu iekļaušanu Savienības nostājā nav iespējams, šo jautājumu nodod Padomei vai tās darba sagatavošanas struktūrām.

                     (1)

                        7087/12REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.