				|

		52013PC0860

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS par makrofinansiālo palīdzību Tunisijas Republikai /* COM/2013/0860 final - 2013/0416 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
·      Priekšlikuma pamatojums un mērķi
Tunisijas
ekonomiku ir negatīvi ietekmējuši iekšējie nemieri, kas
sākās pēc 2011. gada revolūcijas,
reģionālā nestabilitāte (it īpaši karš
Lībijā) un nelabvēlīga ekonomiskā situācija
pasaulē, jo īpaši eurozonā, ar kuru Tunisija uztur ciešus
tirdzniecības un finanšu sakarus. 2011. gadā ekonomikā bija
lejupslīde, un, neraugoties uz mērenu ekonomikas atlabšanu
2012. gadā, kad pieauga tūrisms un ārvalstu tiešie
ieguldījumi (ĀTI) un aktivizējās saimnieciskā
darbība, makroekonomiskā situācija vēl aizvien ir
ļoti nestabila. Jo īpaši fiskālā situācija un
maksājumu bilance ir būtiski pasliktinājušās, radot
vajadzību pēc ievērojamiem finanšu resursiem.
Pēc tam, kad 2011. gada
14. janvārī tika gāzts prezidents Ben Ali, valsts
vienlaikus veic nozīmīgus pasākumus, lai ieviestu
demokrātiskus mehānismus, tostarp organizētu brīvas
vēlēšanas un izveidotu Nacionālo konstitucionālo asambleju.
Kaut arī politiskās pārejas process nav bijis bez grūtībām
un nestabilitātes periodiem, paredzams, ka šā procesa
rezultātā tiks apstiprināta jauna konstitūcija un
2014. gada pirmajā pusē tiks organizētas jaunas
vēlēšanas.
Šajos
apstākļos Tunisijas iestādes 2013. gada aprīļa
vidū vienojās ar Starptautiskā Valūtas fonda (SVF)
pārstāvjiem par rezerves vienošanos (SBA)
1,75 miljardu ASV dolāru apmērā (tas atbilst 400 %
no kvotas) ar 24 mēnešu termiņu; SVF valde šo vienošanos
apstiprināja jūnijā. SBA mērķis ir
atbalstīt valdības ekonomikas reformu programmu, samazināt
ekonomisko nestabilitāti un sekmēt ilgtspējīgu un
iekļaujošu izaugsmi.
Šajā
kontekstā Tunisijas valdība 2013. gada 28. augustā lūdza
Eiropas Savienībai makrofinansiālo palīdzību (MFP)
500 miljonu euro apmērā, lūdzot piešķirt daļu
no palīdzības dotācijas veidā (skatīt
pieprasījuma vēstuli pielikumā). Eiropas Komisija iesniedz
Eiropas Parlamentam un Padomei priekšlikumu, ar ko Tunisijas Republikai
piešķir makrofinansiālo palīdzību maksimāli
250 miljonu euro apmērā. Palīdzība tiktu
piešķirta vidēja termiņa aizdevumu veidā, neparedzot
dotācijas komponentu, jo Tunisija neizpilda atbilstības
kritērijus par dotāciju izmantošanu MFP darbībās.
Ierosinātā ES
MFP palīdzētu Tunisijai segt daļu no savām
SVF programmas kontekstā atlikušajām ārējā
finansējuma vajadzībām 2014. un 2015. gadā, kuras
saskaņā ar aplēsēm ir 3,0 miljardi ASV dolāru.
Makrofinansiālā palīdzība mazinātu maksājumu
bilances un fiskālo īstermiņa nelīdzsvarotību
ekonomikā, vienlaikus atbalstot korekciju un reformu programmu, kas
saskaņota ar SVF un Pasaules Banku, kā arī reformas, par
kurām gūta vienošanās atbilstoši ES budžeta atbalsta
pasākumiem, jo īpaši valsts veidošanas līgumu
„Atveseļošanas atbalsta programma” (Programme d’Appui à la Relance,
PAR), ko daļēji finansē no ES SPRING programmas
„Atbalsts partnerībai, reformām un iekļaujošai izaugsmei” (Support
for Partnership Reform and Inclusive Growth) līdzekļiem.
Ierosinātā
makrofinansiālā palīdzība atbilst G8 Dovilas
augstākā līmeņa sanāksmē ierosinātās
Partnerības iniciatīvas mērķiem un jaunās Eiropas
kaimiņattiecību politikas (EKP) ievirzēm. Tā būtu
signāls citām reģiona valstīm, ka ES ir gatava ekonomisko
grūtību brīžos atbalstīt valstis, kas uzsāk politiskas
reformas.
Šajā
kontekstā Komisija uzskata, ka ir ievēroti politiskie un ekonomiskie
priekšnosacījumi MFP darbībai atbilstoši ierosinātajai summai un
veidam.
·      Vispārīgais konteksts
Pēc smagas
lejupslīdes 2011. gadā, kad iekšzemē notikušo politisko
nemieru un Lībijas konflikta rezultātā ekonomika saruka par
1,9 %, 2012. gadā, neraugoties uz nelabvēlīgu
starptautisko un iekšējo ekonomisko situāciju, sākās
mērena atlabšana, reālai IKP izaugsmei saskaņā ar
aplēsēm pieaugot līdz 3,6 %; tam par iemeslu
galvenokārt bija tūrisma un ĀTI plūsmu palielinājums.
Neskatoties uz daudzsološo ražošanas aktivitātes pieaugumu un līdz
2013. gada vidum konstatēto tūrisma palielinājumu,
ieilgušais politiskais strupceļš, mazāka nekā paredzēts
izaugsme Eiropas Savienībā (kas ir Tunisijas svarīgākā
tirdzniecības partnere) un jaunietekmes valstu tirgos, kā arī
slikta raža ir palēninājuši ekonomikas aktivitāti. SVF nesen
pārskatīja savu prognozi par IKP izaugsmi 2013. gadā,
samazinot to no 4 % līdz 3 %. Arī prognoze par izaugsmi
2014. gadā ir pārskatīta samazinājuma virzienā,
proti, no 4,5 % līdz 3,7 %, un riski viennozīmīgi
liecina par lejupvērstu tendenci, tādējādi
atspoguļojot politisko situāciju valstī.
Bezdarbs joprojām rada nopietnas bažas, proti, 2013. gada jūnija
beigās bezdarba līmenis bija 15,9 % salīdzinājumā
ar 13,5 % pirms revolūcijas, īpaši augsts tas ir jauniešu un
sieviešu vidū. Kopš 2012. gada sākuma ir konstatējams inflācijas
spiediens, kura iemesls galvenokārt ir administratīvi regulējamo
enerģijas cenu palielinājums un augstākas cenas par
pārtiku. Tomēr līdz septembrim inflācija ir
samazinājusies līdz 5,7 % (pamatinflācija līdz
4,4 %), un paredzams, ka tā paliks stabila aptuveni šajā
līmenī.
2011. gadā
un 2012. gada pirmajos mēnešos tika īstenota stimulējoša monetārā
politika, lai reaģētu uz lielo potenciālā un
faktiskā ražošanas apjoma starpību un samērā stabilo
pamatinflāciju. Tomēr pēc tam, kad inflācijas pieaugums
sāka paātrināties un ārējā un fiskālā
bilance vēl vairāk pasliktinājās, Tunisijas
Centrālā banka (CBT) veica dažus ierobežojošus pasākumus,
kopš 2012. gada augusta palielinot savu procentu pamatlikmi par
50 bāzes punktiem (līdz 4 %).
Attiecībā
uz publiskā sektora finansēm SVF programmā bija
paredzēta mērena fiskālā korekcija 2013. gadā,
proti, bija plānots, ka fiskālais deficīts palielināsies
līdz 7,3 % no IKP, kas visumā atspoguļo izmaksas par banku
plānoto rekapitalizāciju un kavēto maksājumu atmaksu.
Tomēr jaunākās tendences liecina, ka tad, ja netiktu veikti
jauni pasākumi, būs ievērojama fiskālā novirze (tagad
tiek prognozēts, ka, neveicot korektīvus pasākumus,
deficīts sasniegs 8,4 % no IKP). Paredzams, ka šo fiskālā
stāvokļa pasliktināšanos 2013. gadā –
līdzīgi kā pagājušā gadā – daļēji
izlīdzinās zemāks valsts ieguldījumu izpildes
līmenis.
Attiecībā
uz 2014. gadu SVF aicina īstenot papildu korekciju aptuveni
2 procentu punktu apmērā no IKP, lai tādējādi
sasniegtu plānoto deficīta mērķi (6,4 % no IKP).
Domājams, ka korektīvie pasākumi ietvers enerģijas
tarifu pielāgošanu, vienlaikus izstrādājot mērķtiecīgāku
sociālā nodrošinājuma tīklu, pastiprināti
kontrolējot algu izdevumus publiskajā sektorā (kuri veido
aptuveni 13 % no IKP un 60 % no ieņēmumiem), paaugstinot
akcīzes nodokļus un pastiprinot pasākumus, kuru mērķis
ir uzlabot publiskā sektora izdevumu efektivitāti. Turklāt
finanšu nozares rekapitalizācijai vajadzīgie līdzekļi
būtu pareizi jānosaka tiesību aktos.
Vispārējās
valdības parāds 2012. gadā saglabājās
44 % apmērā no IKP, taču paredzams, ka līdz šā
gada beigām tas nedaudz palielināsies (līdz 45,3 % no IKP)
un 2014. gadā sasniegs 49,5 % no IKP. Parādu apkalpošana
saglabājas kontrolējamā līmenī, proti, 6 %
apmērā no kopējiem budžeta izdevumiem.
Tas, ka
2012. gadā (neraugoties uz pieprasījuma samazinājumu
pasaulē (jo īpaši Eiropas Savienībā) un ilgstoši
augstām izejvielu cenām) atjaunojās izaugsme, veicināja tekošā
konta deficīta pieaugumu līdz 8,1 % no IKP.
2013. gadā deficīts palielinājās vēl vairāk;
jaunākās prognozes norāda uz pasliktinājumu aptuveni
8,3 % apmērā no IKP salīdzinājumā ar SFV
programmā noteikto mērķi, proti, 7,5 % no IKP. Turklāt
ĀTI plūsmas līdz šim 2013. gadā ir bijušas aptuveni
par 40 % mazākas, nekā SVF programmā sākotnēji
paredzēts. Arī oficiālās palīdzības ietvaros
saņemtie maksājumi ir krietni mazāki par plānoto. Šo
finansējuma iztrūkumu rezultātā un sakarā ar to, ka
tekošā konta deficīts bija lielāks par plānoto, Tunisijai
2013. gadā būs ievērojams maksājumu bilances
deficīts (aptuveni 750 miljoni ASV dolāru), kaut arī
iespējams aizdevums no Kataras varētu palīdzēt
samazināt šo deficītu. SVF sagaida, ka šis iztrūkums tiks segts,
pateicoties ārvalstu valūtas rezervju sarukumam par
600 miljoniem ASV dolāru salīdzinājumā ar
sākotnējiem programmas mērķiem un turpmākam
publiskā sektora ieguldījumu (kuros ir liels importa īpatsvars)
samazinājumam.
Pēc tam, kad
oficiālās ārvalstu valūtas rezerves 2012. gadā
daļēji palielinājās, 2013. gada sākumā
tās sāka strauji samazināties. 2013. gada oktobra
beigās rezerves bija 6,9 miljardi ASV dolāru, t. i., segums
bija nodrošināts tikai importa daudzumam, kas tiek ievests 104 dienu
laikā. Paredzams, ka 2013. gada beigās rezerves būs
7,5 miljardi ASV dolāru – tas ir samazinājums par
1,1 miljardu ASV dolāru 2013. gadā
salīdzinājumā ar sākotnēji plānoto
mērķi šim gadam, t. i., palielinājumu par 400 miljoniem
ASV dolāru. Tunisijas dināra nominālā faktiskā
vērtība ir samazinājusies – par aptuveni 12 % kopš
revolūcijas un par apmēram 6 % kopš 2013. gada sākuma.
2011. gada krīze negatīvi
ietekmēja vairākas svarīgākās bankas, jo īpaši
valsts īpašumā esošās bankas, kas bija vairāk
pakļautas riskiem saistībā ar krīzes rezultātā
smagi cietušo tūrisma nozari. Tāpēc Tunisijas Centrālā
banka 2012. gadā ievērojamā apmērā
nodrošināja likviditāti komercbankām, lai palīdzētu
tām segt savas refinansēšanas vajadzības, kaut arī jau ir
sākts pakāpeniski samazināt likvīdu līdzekļu
ieplūdinājumus. Atbilstoši programmai, kas saskaņota ar SVF,
iestādes plāno turpināt krīzes skarto banku
rekapitalizāciju un atveseļošanu.
Papildus nepieciešamībai
pārstrukturēt un stiprināt banku sistēmu citi svarīgi
uzdevumi strukturālo reformu jomā ir šādi: samazināt
bezdarbu, vienlaikus palielinot nodarbinātības
rādītāju (jo īpaši sieviešu vidū), samazināt
ienākumu līmeņa un reģionālās
atšķirības, samazināt pārmērīgo atkarību no
piekrastes zonā atrodošās eksporta nozares ar zemu pievienoto
vērtību un reformēt cenu subsīdiju neefektīvo
sistēmu, vienlaikus pastiprinot sociālā nodrošinājuma
tīklu.
Kā jau minēts, SVF valde
2013. gada 7. jūnijā apstiprināja rezerves vienošanos
(SBA) 1,75 miljardu ASV dolāru apmērā (400 % no
Tunisijas kvotas) ar divu gadu termiņu. Galvenie SVF programmas
mērķi ir i) saglabāt makroekonomisko stabilitāti, ko
daļēji var panākt, īstenojot strukturālās
reformas un banku selektīvu rekapitalizāciju; ii) atbalstīt
iekļaujošu izaugsmi; iii) samazināt ārējo
neaizsargātību un iv) pastiprināt ieguldītāju un
līdzekļu devēju uzticību.
Pārskatītās
prognozes liecina par ievērojamām maksājumu bilances
vajadzībām 2014. un 2015. gadā, un tiek lēsts, ka
kopējais ārējā finansējuma iztrūkums būs 4,4 miljardi
ASV dolāru. Šā finansējuma iztrūkuma iemesls
galvenokārt ir divi faktori, proti, pastāvīgi augsts tekošā
konta deficīts un nepieciešamība palielināt ārvalstu
valūtas rezerves 2014. un 2015. gadā. Pēc to
maksājumu atskaitīšanas, kas paredzēti saskaņā ar SBA
un Pasaules Bankas attīstības politikas aizdevumu (DPL),
Tunisijas atlikušais ārējā finansējuma iztrūkums
šajā laikposmā ir 3,0 miljardi ASV dolāru.
Ierosinātā ES makrofinansiālā palīdzība
palīdzētu segt aptuveni 10,8 % no atlikušā
ārējā finansējuma iztrūkuma 2014. un
2015. gadā.
·      Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā
Nav
·      Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un
mērķiem
ES cenšas
attīstīt ciešas attiecības ar Tunisiju un atbalstīt
ekonomiskās un politiskās reformas Tunisijā.
1995. gadā Tunisija bija pirmā Vidusjūras dienvidu
reģiona valsts, kas parakstīja asociācijas nolīgumu ar ES.
Šis asociācijas nolīgums joprojām ir divpusējās
sadarbības juridiskais pamats. Divpusējās attiecības tika
vēl vairāk pastiprinātas ES Eiropas kaimiņattiecību
politikas (EKP) ietvaros, tostarp pieņemot piecu gadu EKP
rīcības plānus, kuros tika noteikti šīs sadarbības
stratēģiskie mērķi; jaunākais no šiem plāniem
aptver 2013.–2017. gada laikposmu. Tunisija ir arī Savienības
Vidusjūrai locekle. Ekonomiskās saiknes ar Eiropas Savienību ir
būtiskas. Lielākais īpatsvars Tunisijas ārējā
tirdzniecībā attiecas uz tirdzniecību ar ES.
2012. gadā uz Eiropas Savienību attiecās 59,3 % no
Tunisijas importa un 68,1 % no valsts eksporta. Turklāt Tunisija ir
ievērojami atkarīga no Eiropas Savienības ārvalstu tiešo
ieguldījumu un citu finanšu plūsmu, kā arī naudas
pārvedumu un tūrisma plūsmu ziņā. 2008. gadā
Tunisija pabeidza tarifu atcelšanu rūpniecības ražojumiem,
tādējādi kļūstot par pirmo Vidusjūras
reģiona valsti, kas noslēdza brīvās tirdzniecības
nolīgumu ar ES. Eiropas Savienība Tunisijai ir piedāvājusi
risināt sarunas par padziļinātu un visaptverošu brīvās
tirdzniecības nolīgumu, lai sniegtu Tunisijai pilnu pieeju ES
vienotajam tirgum; taču sarunas vēl nav sākušās.
ES
makrofinansiālā palīdzība papildinātu EKPI un SPRING
programmas ietvaros piešķirtās dotācijas (ar kopsummu
445 miljoni euro) un jo īpaši nosacījumus, kas paredzēti PAR III
„paketē”, kurā piedalās Eiropas Savienība. Šo abu programmu
īstenošanā tiks nodrošināta cieša koordinācija, jo tās
ir savstarpēji papildinošas un pastiprinošas. Plānotā makrofinansiālā
palīdzība nodrošinās maksājumu bilances īstermiņa
atbalstu, savukārt ar valsts veidošanas līgumu tiks atbalstīta
demokrātiskās pārejas procesa pabeigšana, īstenojot
ekonomikas un politikas pārvaldības pasākumus. Atbalstot to, ka
Tunisijas iestādes pieņem piemērotu makroekonomiskās
politikas un strukturālo reformu satvaru, ES makrofinansiālā
palīdzība palielinātu ES iesaistes pievienoto vērtību
un efektivitāti, ko ES cenšas panākt ar citiem finanšu instrumentiem.
Turklāt šī makrofinansiālā palīdzība
papildinātu starptautisko finanšu iestāžu, līdzekļu
divpusējo devēju un citu ES finanšu iestāžu piešķirtos
resursus, tādējādi veicinot tā finansiālā
atbalsta kopuma vispārējo efektivitāti, par kuru
pēckrīzes apstākļos vienojās starptautiskā
līdzekļu devēju kopiena.
Kopumā
jāatzīmē, ka, kaut arī Tunisijas virzība uz
pilnvērtīgu demokrātiju nenotiek bez grūtībām un
saglabājas ievērojamas neskaidrības, tomēr valsts ir
spērusi nozīmīgus soļus ceļā uz politisku
reformu, kuras mērķis ir stiprināt demokrātiskas
iestādes un mehānismus, tostarp daudzpartiju parlamentāro
sistēmu, tiesiskumu un cilvēktiesību ievērošanu. Valsts
plāno arī ekonomikas reformu programmu, kuras mērķis ir
izveidot pamatu ilgtspējīgam, darbvietu radīšanai
piemērotam un taisnīgam izaugsmes modelim.
MFP priekšlikums saskan
ar ES apņemšanos atbalstīt Tunisijas ekonomiskās un
politiskās pārejas procesu. Priekšlikums atbilst arī tekstam
divos MFP lēmumos par Kirgizstānas Republiku un Jordānijas
Hāšimītu Karalisti[1].
Kā sīkāk izskaidrots pievienotajā Komisijas dienestu darba
dokumentā, Komisijas priekšlikums jo īpaši atbilst šādiem
principiem: ārkārtas raksturs, politiski priekšnosacījumi,
komplementaritāte, nosacītība un finanšu disciplīna.
Komisija MFP
darbības laikā turpinās uzraudzīt un novērtēt šo
kritēriju izpildi. Attiecībā uz politisko priekšnosacījumu
novērtējumu Komisijas dienesti cieši sadarbosies ar Eiropas
Ārējās darbības dienestu.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
·      Apspriešanās ar ieinteresētajām personām
Makrofinansiālo palīdzību
sniedz kā būtisku daļu no starptautiskā atbalsta, kas
paredzēts Tunisijas ekonomikas stabilizācijai. Sagatavojot šo
priekšlikumu par MFP, Komisijas dienesti ir apspriedušies ar Starptautisko
Valūtas fondu un Pasaules Banku, kas jau uzsākuši plašas
finansējuma programmas. Komisija ir arī regulāri
sazinājusies ar Tunisijas iestādēm.
·      Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana
Komisija ar neatkarīgu ekspertu
palīdzību 2013. gada decembrī sagatavos operatīvo
novērtējumu, pārbaudot Tunisijas publiskā sektora finanšu
aprites un administratīvo procedūru kvalitāti un ticamību.
·      Ietekmes novērtējums
MFP un tai pievienotā ekonomisko
korekciju un reformu programma palīdzēs apmierināt Tunisijas
īstermiņa finansējuma vajadzības, vienlaicīgi
atbalstot politikas pasākumus, kas vērsti uz maksājumu bilances
un fiskālā stāvokļa stiprināšanu un
ilgtspējīgas izaugsmes palielināšanu, kā saskaņots ar
SVF. Tas ievērojami palīdzēs uzlabot publiskā sektora
finanšu pārvaldības efektivitāti un pārredzamību,
veicināt fiskālās reformas, lai palielinātu iekasēto
nodokļu apmēru un uzlabotu nodokļu sistēmas
progresivitāti, atbalstīt pašreizējos centienus nostiprināt
sociālā nodrošinājuma tīklu, veicināt darba tirgus
reformas (lai samazinātu bezdarba līmeni un paaugstinātu
dalību darba tirgū, jo īpaši sieviešu vidū) un
atvieglināt tādu pasākumu pieņemšanu, kuru mērķis
ir uzlabot tiesisko regulējumu tirdzniecības un ieguldījumu
jomā.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
·      Ierosināto pasākumu kopsavilkums
Eiropas Savienība Tunisijai piešķir
makrofinansiālo palīdzību vidēja termiņa aizdevuma
veidā, tās kopējam maksimālajam apmēram sasniedzot
250 miljonus euro. Palīdzības mērķi būs
šādi: i) sekmēt to, ka 2014. un 2015. gadā tiek
segtas Tunisijas atlikušās ārējā finansējuma
vajadzības, ko Komisija noteikusi uz SVF aplēšu pamata;
ii) atbalstīt fiskālo konsolidāciju un ārējo
stabilizāciju SVF programmas kontekstā; iii) atvieglot un
veicināt Tunisijas iestāžu centienus īstenot pasākumus, kas
noteikti ES un Tunisijas EKP rīcības plānā; un
iv) atbalstīt centienus veikt strukturālas reformas, kuru
mērķis ir uzlabot vispārējo makroekonomisko vadību,
stiprināt ekonomikas pārvaldību un pārredzamību un
uzlabot ilgtspējīgas izaugsmes nosacījumus.
Palīdzību plānots izmaksāt
trīs aizdevuma daļās. Palīdzības pirmās
daļas (90 miljoni euro) izmaksa ir gaidāma 2014. gada
vidū. Palīdzības otrā daļa (80 miljoni euro), kas
atkarīga no vairākiem politikas pasākumiem, varētu tikt
izmaksāta 2014. gada beigās. Trešo, t. i., pēdējo
daļu (80 miljoni euro) varētu izmaksāt 2015. gada
pirmajā pusē ar nosacījumu, ja ir īstenoti politikas
pasākumi. Palīdzību pārvaldīs Komisija. Tiek
piemēroti īpaši noteikumi par krāpšanas un citu
pārkāpumu novēršanu saskaņā ar Finanšu regulu.
Kā vienmēr saistībā ar MFP
instrumentu izmaksa būtu atkarīga no pozitīva
vērtējuma par to, kā ieviesta programma saskaņā ar SVF
finanšu vienošanos (SBA). Turklāt Komisija un Tunisijas
iestādes saprašanās memorandā vienotos par konkrētiem
strukturālās reformas pasākumiem. Komisija
pievērsīsies strukturālajām reformām, kuru
mērķis ir uzlabot vispārējo makroekonomisko
pārvaldību un ilgtspējīgas izaugsmes nosacījumus
(piemēram, pievēršoties publiskā sektora finanšu
pārvaldības pārredzamībai un efektivitātei,
fiskālajām reformām, reformām sociālā
nodrošinājuma tīkla nostiprināšanai, darba tirgus reformām
un reformām, kuru mērķis ir uzlabot tiesisko regulējumu
tirdzniecības un ieguldījumu jomā).
Lēmums izmaksāt visu MFP aizdevumu
veidā ir pamatots, ņemot vērā Tunisijas
attīstības līmeni (mērot ienākumus uz vienu
iedzīvotāju) un parāda rādītājus. Šis lēmums
atbilst arī Pasaules Bankas un SVF attieksmei pret Tunisiju. Tunisija nav
tiesīga saņemt koncesiju finansējumu nedz no Starptautiskās
attīstības asociācijas (IDA), nedz no SVF Ieguldījumu
fonda nabadzības mazināšanai un izaugsmei.
·      Juridiskais pamats
Šā
priekšlikuma juridiskais pamats ir LESD 212. pants.
·      Subsidiaritātes princips
Subsidiaritātes principu piemēro,
ciktāl dalībvalstis, darbojoties atsevišķi, nevar
pietiekamā mērā sasniegt mērķi atjaunot
īstermiņa makroekonomisko stabilitāti Tunisijā un
tāpēc to labāk spēj izdarīt Eiropas Savienība.
Galvenie iemesli tam ir budžeta ierobežojumi valstu līmenī un vajadzība
koordinēt līdzekļu devēju darbību, lai maksimāli
palielinātu palīdzības apmēru un efektivitāti.
·      Proporcionalitātes princips
Priekšlikums atbilst proporcionalitātes
principam: tas atbilst īstermiņa makroekonomiskās
stabilitātes sasniegšanai vajadzīgajam minimumam un nepārsniedz
to, kas vajadzīgs šim nolūkam.
Pamatojoties uz SVF aplēsēm SBA
kontekstā, Komisija ir secinājusi, ka palīdzības
apmērs atbilst 10,8 % no atlikušā finansējuma
iztrūkuma 2014. un 2015. gadā. To uzskata par
atbilstīgu sloga sadali Eiropas Savienībai, ņemot vērā
palīdzību, ko Tunisijai apsolījuši citi divpusējie un
daudzpusējie līdzekļu devēji un kreditori.
·      Juridisko instrumentu izvēle
Projektu finansēšana vai tehniskā
palīdzība nebūtu piemērota vai pietiekama, lai sasniegtu
šos makroekonomiskos mērķus. Salīdzinot ar citiem ES
instrumentiem, galvenā MFP pievienotā vērtība būs
atvieglot ārējā finansējuma iegūšanu, kā arī
palīdzēt izveidot stabilu makroekonomisko vidi, tostarp veicinot
maksājumu bilances un budžeta ilgtspēju un pienācīgus
pamatnosacījumus strukturālajām reformām. Palīdzot
izveidot pienācīgu vispārējo makroekonomikas un
struktūrpolitikas satvaru, MFP var palielināt to pasākumu
efektivitāti, kuri Tunisijā finansēti ar citiem,
specifiskākiem ES finanšu instrumentiem.
Ierosinātā programma arī
stiprinās valdības apņēmību īstenot reformas un
centienus izveidot ciešākas attiecības ar ES. Šis rezultāts tiks
panākts, cita starpā izmantojot atbilstošus nosacījumus
palīdzības izmaksāšanai. Plašākā mērogā
programma būs signāls citām reģiona valstīm, ka
ekonomisko grūtību brīžos ES ir gatava atbalstīt valstis,
kas uzsāk nepārprotamu ceļu uz politiskām reformām.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Plānotā
palīdzība tiktu piešķirta aizdevuma veidā un būtu
jāfinansē ar aizņēmuma darbības palīdzību,
kuru Komisija veiks ES vārdā. Palīdzības budžeta izmaksas
atbildīs to summu iemaksai (kvota: 9 %), kuras no budžeta
pozīcijas 01 03 06 (,,Garantiju fonda finansējums”)[2] tiek
piešķirtas garantiju fondam ES ārējiem aizdevumiem.
Pieņemot, ka 2014. gadā tiks izmaksāta aizdevuma pirmā
un otrā daļa 170 miljonu euro apmērā un
2015. gadā tiks izmaksāta aizdevuma trešā daļa
80 miljonu euro apmērā, saskaņā ar noteikumiem par
garantiju fonda mehānismu iemaksa tiks veikta 2016. un
2017. gada budžetos.
5.           IZVĒLES ELEMENTI
·      Pārbaudes, pārskatīšanas un turpināmības
klauzula
Priekšlikumā ir iekļauta
turpināmības klauzula. Ierosinātā MFP būs pieejama
divarpus gadus, sākot no pirmās dienas pēc saprašanās
memoranda stāšanās spēkā.
2013/0416 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
par makrofinansiālo palīdzību
Tunisijas Republikai
EIROPAS
PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot
vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo
īpaši tā 212. pantu,
ņemot
vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu[3],

pēc
leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu
parlamentiem,
saskaņā ar
parasto likumdošanas procedūru[4],
tā kā:
(1)       Eiropas Savienības
(,,Savienība”) un Tunisijas Republikas (,,Tunisija”) attiecības
attīstās Eiropas kaimiņattiecību politikas (EKP)
ietvarā. 1998. gada 1. martā stājās
spēkā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu asociācijas
nolīgums starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no
vienas puses, un Tunisiju, no otras puses. Saskaņā ar šo
asociācijas nolīgumu Tunisija 2008. gadā pabeidza tarifu
atcelšanu rūpniecības ražojumiem, tādējādi
kļūstot par pirmo Vidusjūras reģiona valsti, kas iekļāvās
brīvās tirdzniecības zonā ar Savienību.
Divpusējais politiskais dialogs un ekonomiskā sadarbība vēl
vairāk attīstījās EKP rīcības plānu
ietvaros; jaunākais no šiem plāniem, kas pašlaik tiek apspriests,
aptvertu 2013.–2017. gada laikposmu.
(2)       Tunisijas ekonomiku ir
ievērojami ietekmējuši notikumi, kas valstī norisinājušies
saistībā ar notikumiem Vidusjūras dienvidu reģionā
kopš 2010. gada beigām (kas pazīstami kā „Arābu
pavasaris”), kā arī tiem sekojošie reģionālie nemieri, jo
īpaši kaimiņvalstī Lībijā. Šie notikumi un
nelabvēlīgā ekonomiskā situācija pasaulē, jo
īpaši lejupslīde eurozonā (kas ir Tunisijas
svarīgākā tirdzniecības un finanšu partnere), ļoti
negatīvi ietekmēja Tunisijas ekonomiku, kā rezultātā
palēninājās izaugsme un izveidojās lieli ārējā
un budžeta finansējuma iztrūkumi.
(3)       Pēc tam, kad
2011. gada 14. janvārī tika gāzts prezidents Ben
Ali, 2011. gada 23. oktobrī notika pirmās
brīvās un demokrātiskās vēlēšanas Tunisijā.
Kopš tā brīža darbojas Nacionālā konstitucionālā
asambleja, un, kaut arī politiskās pārejas process nav bijis bez
grūtībām, svarīgākie politiskie dalībnieki
saskaņoti rīkojas, lai turpinātu reformas ceļā uz
pilnvērtīgu demokrātisko sistēmu.
(4)       Kopš Arābu pavasara
sākuma Savienība vairākkārt ir apliecinājusi savu
apņemšanos atbalstīt Tunisiju tās ekonomisko un politisko
reformu procesā. Šī apņemšanās tika vēlreiz
apstiprināta secinājumos, kas pieņemti Savienības un
Tunisijas asociācijas padomes sanāksmē 2012. gada
novembrī. Savienības finansiālais atbalsts, kas paredzēts
Tunisijas reformu procesam, atbilst EKP kontekstā
izklāstītājai politikai, kuru Savienība īsteno
attiecībā uz Vidusjūras dienvidu reģionu.
(5)       Savienības
makrofinansiālajai palīdzībai vajadzētu būt finanšu
instrumentam, kas izmantojams ārkārtas gadījumos ar
mērķi sniegt konkrētam mērķim nepiesaistītu
atbalstu maksājumu bilances problēmu novēršanai, lai
saņēmējs varētu atjaunot ilgtspējīgu
ārējo finanšu situāciju, un tai būtu jābalsta
tādas politikas programmas īstenošana, kas ietver stingrus korekcijas
pasākumus un strukturālas reformas, kuru mērķis ir
novērst maksājumu bilances problēmas, jo īpaši programmas
periodā, un attiecīgo vienošanos un programmu īstenošana
kopīgi ar Savienību.
(6)       Tunisijas iestādes un
Starptautiskais Valūtas fonds (SVF) 2013. gada aprīlī
vienojās par trīs gadu ilgu un ar piesardzības pasākumiem
nesaistītu rezerves vienošanos („SVF programma”) 1150 miljonu SDR
(speciālās aizņēmuma tiesības) apmērā, lai
atbalstītu Tunisijas ekonomisko korekciju un reformu programmu. SVF
programmas mērķi atbilst Savienības makrofinansiālās
palīdzības nolūkam, proti, mazināt īstermiņa
grūtības saistībā ar maksājumu bilanci un īstenot
stingrus korektīvos pasākumus, kas atbilst Savienības
makrofinansiālās palīdzības mērķim.
(7)       Savas parastās
sadarbības programmas ietvaros Savienība 2011.–2013. gada
laikposmam ir piešķīrusi 290 miljonus euro dotāciju
veidā, lai atbalstītu Tunisijas ekonomisko un politisko reformu
plānu. Turklāt Tunisijai 2011.–2013. gadā tika
piešķirti 155 miljoni euro no SPRING programmas „Atbalsts
partnerībai, reformām un iekļaujošai izaugsmei”.
(8)       Tunisija 2013. gada
augustā, ņemot vērā ekonomiskās situācijas un
perspektīvas pasliktināšanos, lūdza Savienības
makrofinansiālo palīdzību.
(9)       Tā kā Tunisija ir
valsts, uz kuru attiecas EKP, būtu jāuzskata, ka tā ir
tiesīga saņemt Savienības makrofinansiālo
palīdzību.
(10)     Ņemot vērā to,
ka Tunisijas maksājumu bilancē saglabājas būtisks
ārējā finansējuma iztrūkums, kas pārsniedz SVF un
citu daudzpusēju iestāžu piešķirtos resursus, tad pašreizējos
ārkārtas apstākļos Savienības
makrofinansiālā palīdzība, kas jāsniedz Tunisijai
(„Savienības makrofinansiālā palīdzība”), ir
uzskatāma par piemērotu atbildi uz Tunisijas lūgumu
atbalstīt ekonomikas stabilizāciju saistībā ar SVF
programmu. Savienības makrofinansiālā palīdzība
atbalstītu Tunisijas ekonomikas stabilizācijas un strukturālo
reformu programmu, papildinot resursus, kas pieejami saskaņā ar SVF
finansiālo vienošanos.
(11)     Ar Savienības
makrofinansiālo palīdzību būtu jāatbalsta
ilgtspējīgas ārējā finansējuma situācijas
atjaunošana Tunisijā, tādējādi atbalstot tās
ekonomisko un sociālo attīstību.
(12)     Savienības
makrofinansiālās palīdzības apmēra noteikšana
balstās uz Tunisijas atlikušo ārējā finansējuma
vajadzību pilnīgu un kvantitatīvu novērtējumu, un
tajā tiek ņemta vērā valsts spēja finansēt sevi
ar pašas resursiem, jo īpaši izmantojot tās rīcībā
esošās starptautiskās rezerves. Ar Savienības
makrofinansiālo palīdzību būtu jāpapildina SVF un
Pasaules Bankas piedāvātās programmas un piešķirtie
resursi. Palīdzības apmēra noteikšanā ņem
vērā arī gaidāmo finansiālo ieguldījumu, ko
sniedz daudzpusējie līdzekļu devēji, un vajadzību
nodrošināt taisnīgu sloga sadali starp Savienību un citiem
līdzekļu devējiem, kā arī citu Savienības
ārējās finansēšanas instrumentu līdzšinējo
izmantošanu Tunisijā un Savienības vispārējās
iesaistes pievienoto vērtību.
(13)     Komisijai būtu
jānodrošina, ka Savienības makrofinansiālā
palīdzība juridiski un pēc būtības atbilst
pamatprincipiem, mērķiem un pasākumiem, kas veikti
dažādās jomās ārējā darbībā un citos
attiecīgos Savienības politikas virzienos.
(14)     Ar Savienības
makrofinansiālo palīdzību būtu jāatbalsta
Savienības ārpolitika attiecībā uz Tunisiju. Komisijas
dienestiem un Eiropas Ārējās darbības dienestam būtu
cieši jāsadarbojas visā makrofinansiālās
palīdzības sniegšanas laikā, lai koordinētu Savienības
ārpolitiku un nodrošinātu tās konsekvenci.
(15)     Ar Savienības
makrofinansiālo palīdzību būtu jāatbalsta Tunisijas
apņēmība ievērot vērtības, kas tai ir
kopīgas ar Savienību, tostarp demokrātija, tiesiskums, laba
pārvaldība, cilvēktiesību ievērošana,
ilgtspējīga attīstība un nabadzības samazināšana,
kā arī Tunisijas saistības ievērot atklātas,
likumīgas un godīgas tirdzniecības principus.
(16)     Savienības makrofinansiālās
palīdzības piešķiršanas priekšnoteikumam vajadzētu būt
tādam, ka Tunisijā tiek ievēroti efektīvi
demokrātiskie mehānismi, tostarp daudzpartiju parlamentārā
sistēma un tiesiskums, un tiek garantēta cilvēktiesību
ievērošana. Turklāt ar Savienības makrofinansiālās
palīdzības konkrētajiem mērķiem būtu
jāuzlabo publiskā sektora finanšu pārvaldības sistēmu
efektivitāte, pārredzamība un pārskatatbildība
Tunisijā un jāveicina strukturālās reformas, kuru
mērķis ir atbalstīt ilgtspējīgu un iekļaujošu
izaugsmi, darbvietu izveidi un fiskālo konsolidāciju. Komisijai
būtu regulāri jāuzrauga gan priekšnoteikumu izpildīšana,
gan minēto mērķu sasniegšana.
(17)     Lai nodrošinātu, ka
Savienības finansiālās intereses, kas saistītas ar
Savienības makrofinansiālo palīdzību, tiek efektīvi
aizsargātas, Tunisijai būtu jāveic atbilstīgi
pasākumi, lai novērstu un apkarotu krāpšanu, korupciju un
jebkurus citus pārkāpumus saistībā ar palīdzību.
Turklāt būtu jāparedz noteikumi, ka Komisija veic pārbaudes
un Eiropas Savienības Revīzijas palāta – revīzijas.
(18)     Savienības
makrofinansiālās palīdzības izmaksāšana neskar Eiropas
Parlamenta un Padomes pilnvaras.
(19)     Makrofinansiālās
palīdzības summām vajadzētu atbilst budžeta
apropriācijām, kas paredzētas daudzgadu finanšu shēmā.
(20)     Savienības
makrofinansiālā palīdzība būtu jāpārvalda
Komisijai. Lai nodrošinātu, ka Eiropas Parlaments un Padome spēj
sekot šā lēmuma īstenošanai, Komisijai tie būtu
regulāri jāinformē par norisēm saistībā ar
palīdzību un jāsniedz tiem attiecīgie dokumenti.
(21)     Lai nodrošinātu vienotus
nosacījumus šā lēmuma īstenošanai, īstenošanas
pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai. Minētās pilnvaras
būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes
Regulu (ES) Nr. 182/2011[5].
(22)     Uz Savienības
makrofinansiālo palīdzību būtu jāattiecina
ekonomiskās politikas nosacījumi, kas jāparedz saprašanās
memorandā. Lai nodrošinātu vienotus īstenošanas nosacījumus
un panāktu efektivitāti, Komisija būtu jāpilnvaro
risināt sarunas par šādiem nosacījumiem ar Tunisijas
iestādēm tādas dalībvalstu pārstāvju komitejas
uzraudzībā, kura paredzēta saskaņā ar Regulu (ES)
Nr. 182/2011. Saskaņā ar minēto regulu parasti būtu
jāpiemēro konsultēšanās procedūra visos
gadījumos, izņemot tos, kas paredzēti minētajā
regulā. Ņemot vērā palīdzības, kas pārsniedz
90 miljonus euro, potenciāli būtisko ietekmi, ir lietderīgi
paredzēt, ka attiecībā uz darbībām, kuras
pārsniedz minēto robežvērtību, ir jāizmanto
pārbaudes procedūra. Ņemot vērā Savienības
makrofinansiālās palīdzības summu, kas paredzēta
Tunisijai, saprašanās memoranda pieņemšanai, kā arī
palīdzības samazināšanai, apturēšanai vai atcelšanai
būtu jāpiemēro pārbaudes procedūra,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1.           Savienība Tunisijai
piešķir makrofinansiālo palīdzību („Savienības
makrofinansiālā palīdzība”) ar maksimālo summu
250 miljoni euro, lai atbalstītu Tunisijas ekonomikas
stabilizāciju un reformas. Palīdzība sekmē to, lai segtu
Tunisijas maksājumu bilances vajadzības, kas konstatētas SVF
programmā.
2.           Visu Savienības
makrofinansiālās palīdzības summu Tunisijai piešķir
aizdevumu veidā. Komisija ir pilnvarota Savienības vārdā
kapitāla tirgos vai no finanšu iestādēm aizņemties
nepieciešamos līdzekļus un aizdot tos Tunisijai. Maksimālais aizdevumu
atmaksas termiņš ir 15 gadi.
3.           Savienības makrofinansiālās
palīdzības izmaksāšanu pārvalda Komisija, ievērojot
nolīgumus vai kārtību, par ko SVF vienojies ar Tunisiju, un
galvenos ekonomikas reformu principus un mērķus, kas noteikti ES un
Tunisijas asociācijas nolīgumā un EKP ietvaros
noslēgtajā ES un Tunisijas rīcības plānā
2013.–2017. gadam. Komisija regulāri informē Eiropas Parlamentu
un Padomi par norisēm saistībā ar Savienības
makrofinansiālo palīdzību, tostarp par tās izmaksāšanu,
un laikus iesniedz minētajām iestādēm attiecīgos
dokumentus.
4.           Savienības
makrofinansiālā palīdzība ir pieejama divarpus gadus,
sākot no pirmās dienas pēc 3. panta 1. punktā
minētā saprašanās memoranda stāšanās spēkā.
5.           Ja Tunisijas finanšu
vajadzības Savienības makrofinansiālās palīdzības
izmaksāšanas laikā būtiski samazinās
salīdzinājumā ar sākotnējām prognozēm, tad
Komisija saskaņā ar 7. panta 2. punktā minēto
pārbaudes procedūru samazina palīdzības summu vai arī
to aptur vai atceļ.
2. pants
Priekšnoteikums Savienības
makrofinansiālās palīdzības piešķiršanai ir tas, ka
Tunisijā tiek ievēroti efektīvi demokrātiskie
mehānismi, tostarp daudzpartiju parlamentārā sistēma un
tiesiskums, un tiek garantēta cilvēktiesību ievērošana.
Komisija uzrauga šā priekšnoteikuma ievērošanu visā
Savienības makrofinansiālās palīdzības sniegšanas
laikā. Šo pantu piemēro saskaņā ar Padomes
Lēmumu 2010/427/ES[6].
3. pants
1.           Komisija saskaņā ar
7. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru
vienojas ar Tunisijas iestādēm par skaidri definētiem ekonomikas
politikas un finanšu nosacījumiem, kuriem jāattiecas uz
Savienības makrofinansiālo palīdzību un kuros galvenā
uzmanība ir pievērsta strukturālām reformām un
stabilām valsts finansēm, un kuri jāizklāsta saprašanās
memorandā („saprašanās memorands”), kurā iekļauj arī
minēto nosacījumu izpildes grafiku. Saprašanās memorandā
izklāstītie ekonomikas politikas un finanšu nosacījumi atbilst
1. panta 3. punktā minētajiem nolīgumiem vai
kārtībai, tostarp makroekonomikas korekciju un strukturālo
reformu programmām, ko Tunisija īsteno ar SVF atbalstu.
2.           Minēto nosacījumu
mērķis jo īpaši ir stiprināt publiskā sektora finanšu
pārvaldības sistēmu efektivitāti, pārredzamību un
atbildību Tunisijā, tostarp attiecībā uz Savienības
makrofinansiālās palīdzības izmantošanu.
Izstrādājot politikas pasākumus, pienācīgi ņem
vērā arī panākumus saistībā ar savstarpēju
tirgus atvēršanu, uz noteikumiem balstītas un taisnīgas
tirdzniecības attīstību un citas prioritātes
Savienības ārpolitikas kontekstā. Komisija regulāri
pārrauga minēto mērķu sasniegšanā gūtos
panākumus.
3.           Savienības
makrofinansiālās palīdzības detalizēti finanšu
noteikumi ir izklāstīti aizdevuma līgumā, par ko vienojas
Komisija un Tunisijas iestādes.
4.           Komisija regulāri
pārbauda, vai joprojām tiek izpildīti 4. panta
3. punktā minētie nosacījumi, tostarp to, vai Tunisijas
ekonomikas politika atbilst Savienības makrofinansiālās
palīdzības mērķiem. Šādi rīkojoties, Komisija
cieši sadarbojas ar SVF un Pasaules Banku un vajadzības gadījumā
ar Eiropas Parlamentu un Padomi.
4. pants
1.           Ievērojot 3. punkta
nosacījumus, Komisija piešķir Savienības makrofinansiālo
palīdzību trīs aizdevuma daļās. Katras aizdevumu
daļas apmēru nosaka saprašanās memorandā.
2.           Savienības
makrofinansiālās palīdzības summas vajadzības
gadījumā nosaka saskaņā ar Padomes Regulu (EK, Euratom)
Nr. 480/2009[7].

3.           Komisija pieņem
lēmumu par maksājumu veikšanu, ja ir izpildīti visi turpmāk
minētie nosacījumi:
(a)
lēmuma 2. pantā
izklāstītais priekšnoteikums;
(b)
pastāvīgi un sekmīgi tiek
īstenota politikas programma ar stingriem korekcijas un strukturālo
reformu pasākumiem, ko atbalsta vienošanās par kredītu, kura
noslēgta ar SVF un nav saistīta ar piesardzības pasākumiem;
un
(c)
konkrētā grafikā tiek īstenoti
ekonomikas politikas un finanšu nosacījumi, par kuriem panākta
vienošanās saprašanās memorandā.
Aizdevuma otrās daļas izmaksu veic ne
agrāk kā trīs mēnešus pēc pirmā maksājuma
veikšanas. Aizdevuma trešās daļas izmaksu veic ne agrāk kā
trīs mēnešus pēc otrā maksājuma veikšanas.
4.           Ja 3. punktā
minētie nosacījumi nav izpildīti, Komisija uz laiku
pārtrauc vai atceļ Savienības makrofinansiālās
palīdzības izmaksāšanu. Šādos gadījumos tā
informē Eiropas Parlamentu un Padomi par minētās
apturēšanas vai atcelšanas iemesliem.
5.           Savienības
makrofinansiālo palīdzību izmaksā Tunisijas
Centrālajai bankai. Ievērojot saprašanās memorandā
paredzētos noteikumus, tostarp apstiprinājumu par atlikušajām
budžeta finansēšanas vajadzībām, Savienības
līdzekļus var pārskaitīt Tunisijas Finanšu ministrijai kā
galīgajam saņēmējam.
5. pants
1.           Ar Savienības
makrofinansiālo palīdzību saistītās
aizņēmuma un aizdevuma darbības veic euro, izmantojot vienu un
to pašu valutēšanas dienu, un Savienību neiesaista maksājuma
termiņu pārcelšanā un nepakļauj to valūtas maiņas
kursa vai procentu likmju riskam vai jebkādam citam komercriskam.
2.           Ja apstākļi
ļauj un Tunisija to lūdz, Komisija var veikt vajadzīgos
pasākumus, lai nodrošinātu, ka aizdevuma noteikumos un
nosacījumos tiek iekļauta klauzula par pirmstermiņa atmaksu un
ka tāda pati klauzula tiek iekļauta noteikumos un nosacījumos
par aizņēmuma darbībām.
3.           Ja apstākļi
ļauj samazināt aizdevuma procentu likmi un Tunisija to lūdz,
Komisija var nolemt refinansēt visu tās sākotnējo aizdevumu
vai tā daļu vai pārstrukturēt atbilstošos finanšu nosacījumus.
Refinansēšanas vai pārstrukturēšanas darbības veic
saskaņā ar 1. un 4. punktu, un ar tām nevar
pagarināt attiecīgo aizņēmumu atmaksas termiņu vai
palielināt neatmaksātā kapitāla summu refinansēšanas
vai pārstrukturēšanas dienā.
4.           Visas izmaksas, kas
Savienībai rodas saistībā ar šajā lēmumā paredzētajām
aizņēmuma un aizdevuma darbībām, sedz Tunisija.
5.           Komisija informē Eiropas
Parlamentu un Padomi par 2. un 3. punktā minēto
darbību norisi.
6. pants
1.           Savienības
makrofinansiālo palīdzību īsteno saskaņā ar
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012[8] un Komisijas
Deleģēto regulu (ES) Nr. 1268/2012[9].
2.           Savienības
makrofinansiālo palīdzību īsteno saskaņā ar tiešu
pārvaldību.
3.           Ar Tunisijas
iestādēm parakstāmajā saprašanās memorandā un
aizdevuma nolīgumā paredz noteikumus, ar kuriem:
(a)
nodrošina, ka Tunisija regulāri pārbauda,
vai no Savienības budžeta piešķirtais finansējums tiek pareizi
izmantots, veic piemērotus pasākumus pārkāpumu un
krāpšanas novēršanai un vajadzības gadījumā uzsāk
tiesvedību, lai atgūtu visus izšķērdētos līdzekļus,
kas piešķirti saskaņā ar šo lēmumu;
(b)
saskaņā ar Padomes Regulu (EK,
Euratom) Nr. 988/95[10],
Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 2185/96[11] un Eiropas Parlamenta
un Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 883/2013[12] nodrošina
Savienības finansiālo interešu aizsardzību, jo īpaši
paredzot konkrētus pasākumus, ar kuriem novērš un apkaro
krāpšanu, korupciju un jebkurus citus pārkāpumus, kas
ietekmē Savienības makrofinansiālo palīdzību;
(c)
nepārprotami pilnvaro Komisiju, tostarp
Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai vai tā pārstāvjus,
veikt pārbaudes, tostarp pārbaudes un apskates uz vietas;
(d)
nepārprotami pilnvaro Komisiju un Eiropas
Savienības Revīzijas palātu veikt revīzijas Savienības
makrofinansiālās palīdzības piešķiršanas
laikposmā un pēc tam, tostarp veikt dokumentu revīzijas un
revīzijas uz vietas, piemēram, operatīvos
novērtējumus;
(e)
nodrošina, ka Savienība ir tiesīga
saņemt aizdevuma atmaksu pirms termiņa, ja tiek konstatēts, ka
saistībā ar Savienības makrofinansiālās
palīdzības pārvaldību Tunisija ir iesaistījusies
krāpnieciskā vai koruptīvā darbībā vai
jebkādā citā nelikumīgā darbībā, kas
kaitē Savienības finansiālajām interesēm.
4.           Savienības
makrofinansiālās palīdzības īstenošanas laikā
Komisija, veicot operatīvus novērtējumus, uzrauga, vai pareizi
darbojas ar šo palīdzību saistītie Tunisijas finanšu noteikumi,
administratīvās procedūras un iekšējās un
ārējās kontroles mehānismi.
7. pants
1.           Komisijai palīdz
komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES)
Nr. 182/2011 nozīmē.
2.           Ja tiek izdarīta atsauce
uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
8. pants
1.           Katru gadu līdz
30. jūnijam Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei
ziņojumu par šā lēmuma īstenošanu iepriekšējā
gadā, ietverot minētās īstenošanas novērtējumu.
Ziņojumā:
(a)
izvērtē Savienības
makrofinansiālās palīdzības īstenošanā gūtos
panākumus;
(b)
novērtē Tunisijas ekonomikas
stāvokli un perspektīvas, kā arī 3. panta
1. punktā minēto politisko pasākumu īstenošanā
gūtos panākumus;
(c)
norāda saistību starp saprašanās
memorandā izklāstītajiem ekonomiskās politikas
nosacījumiem, Tunisijas faktisko ekonomisko un fiskālo situāciju
un Komisijas lēmumiem izmaksāt Savienības
makrofinansiālās palīdzības daļas.
2.           Ne vēlāk kā
divus gadus pēc 1. panta 4. punktā minētā
pieejamības perioda beigām Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un
Padomei ex post novērtējuma ziņojumu, kurā
izvērtēti izmaksātās Savienības
makrofinansiālās palīdzības rezultāti un
efektivitāte un tas, kādā mērā tā ir
veicinājusi palīdzības mērķu sasniegšanu.
9. pants
Šis lēmums stājas spēkā
trešajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Briselē,
Eiropas Parlamenta
vārdā –                                                   Padomes
vārdā –
priekšsēdētājs                                                                          priekšsēdētājs
TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA
FINANŠU PĀRSKATS
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
KONTEKSTS
              1.1.    Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums
              1.2.    Attiecīgās politikas jomas ABM/ABB
struktūrā
              1.3.    Priekšlikuma/iniciatīvas būtība
              1.4.    Mērķi
              1.5.    Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums
              1.6.    Ilgums un finansiālā ietekme
              1.7.    Paredzētie pārvaldības veidi
2.           PĀRVALDĪBAS
PASĀKUMI
              2.1.    Uzraudzības un ziņošanas noteikumi
              2.2.    Pārvaldības un kontroles sistēma
              2.3.    Krāpšanas un pārkāpumu
novēršanas pasākumi
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
              3.1.    Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas izdevumu
kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas
              3.2.    Paredzamā ietekme uz izdevumiem
              3.3.    Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
TIESĪBU
AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
KONTEKSTS
1.1.        Priekšlikuma/iniciatīvas
nosaukums
Makrofinansiālā palīdzība
Tunisijas Republikai
1.2.        Attiecīgās
politikas jomas ABM/ABB struktūrā[13]
Politikas joma:          Sadaļa 01 –
Ekonomika un finanses
Darbība:        03 – Starptautiskā
ekonomika un finanses
1.3.        Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
X Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu
darbību
1.4.        Mērķi
1.4.1.     Komisijas daudzgadu
stratēģiskie mērķi, kurus plānots sasniegt ar
priekšlikumu/iniciatīvu
„Veicināt labklājību ārpus ES”
Galvenās ar ECFIN
ģenerāldirektorātu saistītās darbības jomas
attiecas uz:
1. Eiropas kaimiņattiecību politikas
ieviešanas veicināšanu, padziļinot ekonomisko analīzi un
intensificējot politikas dialogu un padomu sniegšanu saistībā ar
rīcības plānu ekonomiskajiem aspektiem.
2. Makrofinansiālās palīdzības
attīstīšanu, uzraudzību un ieviešanu trešās valstīs
sadarbībā ar attiecīgajām starptautiskajām finanšu
iestādēm.
1.4.2.     Konkrētie mērķi
un attiecīgās ABM/ABB darbības
Konkrētais mērķis Nr. 1: „Nodrošināt makrofinansiālo palīdzību trešām
valstīm, lai pārvarētu to grūtības saistībā
ar maksājumu bilanci un atjaunotu ārējā parāda
atmaksājamību”.
Attiecīgās ABM/ABB
darbības: starptautiskās ekonomikas un
finanšu attiecības, pasaules mēroga pārvaldība.
1.4.3.     Paredzamie rezultāti un
ietekme
Ierosināto palīdzību veido ES
aizdevums 250 miljonu euro apmērā Tunisijas Republikai
(„Tunisija”), un tās mērķis ir veicināt
ilgtspējīgāku maksājumu bilances situāciju. Trīs
daļās izmaksājamā palīdzība radīs valstij
iespēju pārvarēt ekonomiskās un sociālās
grūtības, ar kurām tā saskārās iekšējo un
reģionālo nemieru rezultātā. Tā veicinās arī
strukturālās reformas, kuru mērķis ir palielināt
ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi un uzlabot publiskā sektora
finanšu pārvaldību.
1.4.4.     Rezultātu un ietekmes
rādītāji
Iestādēm būs regulāri
jāziņo Komisijas dienestiem par noteiktu rādītāju
kopumu un pirms otrās un trešās palīdzības daļas
izmaksas jāiesniedz visaptverošs ziņojums par atbilstību
saskaņotajiem politikas nosacījumiem.
Komisijas dienesti turpinās uzraudzīt
publiskā sektora finanšu pārvaldību pēc tam, kad,
sagatavojot šo pasākumu, būs veikts operatīvais
novērtējums par finanšu apriti un administratīvajām
procedūrām Tunisijā. ES delegācija Tunisijā arī
regulāri ziņos par jautājumiem, kas attiecas uz
palīdzības uzraudzību. Komisijas dienesti uzturēs ciešus
sakarus ar SVF un Pasaules Banku, lai izmantotu to atziņas, kas gūtas
no to pašreizējās darbības Tunisijā.
Ierosinātajā lēmumā ir
paredzēts Padomei un Eiropas Parlamentam adresēts gada ziņojums,
kurā iekļauts šīs darbības īstenošanas
novērtējums. Divu gadu laikā pēc īstenošanas perioda
beigām tiks veikts neatkarīgs ex post
novērtējums par palīdzību.
1.5.        Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums
1.5.1.     Īstermiņa vai
ilgtermiņa vajadzības
Palīdzības izmaksa būs
atkarīga no Tunisijas un SVF rezerves vienošanās (SBA)
apmierinošas īstenošanas. Turklāt Komisija vienojas ar Tunisijas
iestādēm par konkrētiem politikas nosacījumiem, kas
uzskaitīti saprašanās memorandā un kas jāizpilda, pirms
Komisija atļauj izmaksāt otro un trešo palīdzības
daļu.
1.5.2.     ES iesaistīšanās
pievienotā vērtība
Palīdzot valstij pārvarēt
ekonomisko šoku, ko izraisīja iekšējie un reģionālie
nemieri, ierosinātā MFP veicinās makroekonomisko
stabilitāti, ekonomiskās reformas un politisko progresu valstī.
Papildinot resursus, kurus piešķīrušas starptautiskās finanšu
iestādes, ES un citi līdzekļu devēji, šī
palīdzība veicinās tā finansiālā atbalsta kopuma
vispārējo efektivitāti, par kuru pēckrīzes
apstākļos vienojās starptautiskā līdzekļu
devēju kopiena.
Ierosinātā programma arī
stiprinās valdības apņēmību īstenot reformas un
centienus izveidot ciešākas attiecības ar ES. Šis rezultāts tiks
panākts, cita starpā izmantojot atbilstošus nosacījumus
palīdzības izmaksāšanai. Plašākā mērogā
programma būs signāls citām reģiona valstīm, ka
ekonomisko grūtību brīžos ES ir gatava atbalstīt valstis,
kas uzsāk nepārprotamu ceļu uz politiskām reformām.
1.5.3.     Līdzīgas
līdzšinējās pieredzes rezultātā gūtās
atziņas
Kopš 2004. gada ir veikti piecpadsmit ex post
izvērtējumi par makrofinansiālās palīdzības
darbībām. Šajos novērtējumos secināts, ka MFP
darbības, lai arī dažkārt nelielā mērā un
netieši, veicina ārējās ilgtspējas un makroekonomiskās
stabilitātes uzlabošanos, kā arī palīdz
saņēmējvalstī īstenot strukturālās reformas.
Vairumā gadījumu MFA darbībām bija pozitīva ietekme uz
saņēmējvalsts maksājumu bilanci, un tās
palīdzēja mazināt šo valstu budžeta ierobežojumus. Tās
arī veicināja nedaudz lielāku ekonomikas izaugsmi.
1.5.4.     Saderība un
iespējamā sinerģija ar citiem atbilstošiem instrumentiem
ES ir viena no lielākajām
līdzekļu devējām Tunisijā. Savas parastās
sadarbības ietvaros ES 2011.–2013. gada laikposmam ir
piešķīrusi 290 miljonus euro dotāciju veidā, lai
atbalstītu Tunisijas politisko un ekonomisko reformu plānu.
Turklāt Tunisijai 2011.–2013. gadā tika piešķirti
140 miljoni euro no SPRING programmas.
Salīdzinot ar citiem ES instrumentiem,
galvenā MFP pievienotā vērtība būtu palīdzēt
izveidot stabilu makroekonomisko vidi, tostarp veicinot maksājumu bilances
un budžeta situācijas ilgtspēju un pienācīgus
pamatnosacījumus strukturālajām reformām. MFP nenodrošina
regulāru finansiālo atbalstu un nav paredzēta
saņēmējvalstu ekonomiskajai un sociālajai
attīstībai. MFP ir jāpārtrauc, tiklīdz ir
stabilizēta valsts ārējā finansiālā
situācija. Pēc tam tiek izmantoti standarta ES sadarbības un
palīdzības instrumenti.
Ar MFP tiek papildinātas arī
starptautisko finanšu iestāžu darbības, jo īpaši SVF
atbalstītā korekciju un reformu programma un Pasaules Bankas
attīstības politikas aizdevums.
1.6.        Ilgums un
finansiālā ietekme
X Ierobežota ilguma
priekšlikums/iniciatīva
X Priekšlikums/iniciatīva ir spēkā
2,5 gadus pēc saprašanās memoranda spēkā
stāšanās, kā noteikts lēmuma 1. panta
4. punktā.
X Finansiālā ietekme no
2014. līdz 2017. gadam
1.7.        Paredzētie
pārvaldības veidi[14]
X Komisijas īstenota centralizēta
tiešā pārvaldība
2.           PĀRVALDĪBAS
PASĀKUMI
2.1.        Uzraudzības un
ziņošanas noteikumi
Šī ir makroekonomiska rakstura
palīdzība, un tās struktūra atbilst SVF atbalstītajai
ekonomikas programmai. Komisijas dienesti veiks darbības uzraudzību,
pamatojoties uz SBA īstenošanas gaitā gūtajiem
panākumiem un konkrētiem reformu pasākumiem, par kuriem
jāvienojas ar Tunisijas iestādēm saprašanās memorandā
(skatīt arī 1.4.4. punktu).
2.2.        Pārvaldības un
kontroles sistēma
2.2.1.     Apzinātie riski
Saistībā ar ierosināto MFP
darbību pastāv fiduciārie, politikas un politiskie riski.
Pastāv risks, ka makrofinansiālā
palīdzība, kas nav paredzēta konkrētiem izdevumiem,
varētu tikt izmantota krāpnieciskā veidā. Kopumā šis
risks ir saistīts ar tādiem faktoriem kā pārvaldības
sistēmu kvalitāte centrālajā bankā un finanšu
ministrijā un iekšējo un ārējo revīzijas spēju
piemērotība.
Vēl viens būtisks risks, kas apdraud
ierosināto darbību, ir saistīts ar reģionālo
ekonomisko un politisko nedrošību (jo īpaši Lībijā), kura
tieši ietekmē Tunisijas ekonomiku. Iekšzemē galvenais risks ir
nestabilitāte saistībā ar grūtībām
politiskajā un ekonomiskajā reformu procesā. Starptautiskās
kopienas atbalstīto stabilizācijas un reformu pasākumu, tostarp
ierosinātās MFP darbības, pilnīgu īstenošanu var
apdraudēt sociālā neapmierinātība.
Visbeidzot, pastāv riski, kuru iemesls ir
iespējama ekonomiskās situācijas pasliktināšanās
Eiropā un pasaulē un starptautisko energoresursu un pārtikas
cenu pieaugums.
2.2.2.     Paredzētās kontroles
metodes
Makrofinansiālajai palīdzībai
piemēros pārbaudes, kontroles un revīzijas procedūras, par
kurām atbild Komisija, tostarp Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF)
un Eiropas Savienības Revīzijas palāta.
2.2.3.     Pārbaužu izmaksas un
ieguvumi un gaidāmais neatbilstību īpatsvars
Pamatizmaksas, kas Komisijai rodas
saistībā ar pārbaudes un kontroles metodēm, kā
arī izmaksas par pirms darbības veikto operatīvo
novērtējumu par finanšu un administratīvo apriti ir
aprakstītas 3.2.1. tabulā. Turklāt rodas izmaksas par
Eiropas Savienības Revīzijas palātas iesaistīšanos un
iespējamo OLAF iesaistīšanos. Operatīvais
novērtējums ne tikai palīdz novērtēt nepareizas
līdzekļu izmantošanas riskus, bet kā netiešu labumu sniedz
arī lietderīgu informāciju par publiskā sektora finanšu
pārvaldības jomā vajadzīgajām reformām, kuras ir
atspoguļotas darbības politiskajos nosacījumos.
Attiecībā uz gaidāmo neatbilstību īpatsvaru
jānorāda, ka, balstoties uz pieredzi, kas gūta kopš MFP
instrumenta izveides, neatbilstību risks (aizdevuma neatmaksāšana vai
līdzekļu nepareiza izmantošana) tiek uzskatīts par zemu.
2.3.        Krāpšanas un
pārkāpumu novēršanas pasākumi
Lai mazinātu krāpnieciskas izmantošanas
riskus, tiks veikti vairāki pasākumi.
Pirmkārt, ierosinātais juridiskais
pamats makrofinansiālajai palīdzībai Tunisijai ietver noteikumu
par krāpšanas novēršanas pasākumiem. Šie pasākumi tiks
sīkāk izstrādāti saprašanās memorandā un
aizdevuma nolīgumā, paredzot vairākus noteikumus par
pārbaudēm, krāpšanas novēršanu, revīzijām un
līdzekļu atgūšanu krāpšanas vai korupcijas
gadījumā. Turklāt paredzēts, ka palīdzība
būs saistīta ar vairākiem konkrētiem politiskiem
nosacījumiem (galvenokārt publiskā sektora finanšu pārvaldības
jomā), lai stiprinātu efektivitāti, pārredzamību un
pārskatatbildību.
Otrkārt, pirms vienošanās
panākšanas par saprašanās memorandu Komisijas dienesti ar
pienācīgi pilnvarotu neatkarīgu ekspertu atbalstu veiks finanšu
aprites un administratīvo procedūru operatīvu novērtējumu
Tunisijas Finanšu ministrijā un Centrālajā bankā, lai
izpildītu Eiropas Kopienu vispārējam budžetam
piemērojamās Finanšu regulas prasības. Ar šo pārskatu tiks noteikts, vai Tunisijā
pastāv pietiekami efektīvs satvars makrofinansiālās
palīdzības pareizai finanšu pārvaldībai, aptverot
tādas jomas kā vadības struktūra un organizācija,
līdzekļu pārvaldība un kontrole, IT sistēmu
drošība, iekšējās un ārējās revīzijas
spējas, kā arī centrālās bankas neatkarība. Ņemot
vērā šo novērtējumu, ar valsts iestāžu piekrišanu var
ieviest īpašus mehānismus, kurus piemēro līdzekļu
pārvaldībai, ko veic saņēmēji. Turklāt
palīdzība tiks iemaksāta šim nolūkam izveidotā
kontā Tunisijas Centrālajā bankā.
Visbeidzot,
palīdzībai piemēros pārbaudes, kontroles un revīzijas
procedūras, par kurām atbild Komisija, tostarp OLAF un Eiropas
Savienības Revīzijas palāta.
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
3.1.        Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
pozīcijas
·      Esošās budžeta pozīcijas
01 03 02 – Makrofinansiālā
palīdzība
01 03 06 – Garantiju fonda
finansējums[15]
Sarindotas pa
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta
pozīcijām.
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas
 Numurs [Apraksts………………...……….] || Dif./nedif. ([16])   || no EBTA valstīm[17]   || no kandidātvalstīm[18]   || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
 4 || 01 03 02 Makrofinansiālā palīdzība || Dif. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ
 4 || 01 03 06 Garantiju fonda finansējums || Dif. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ
01 03 06 –
Eiropas Savienības garantija ES aizdevumiem, kas piesaistīti
makrofinansiālam atbalstam trešām valstīm. Garantiju fonds
ārējām darbībām ir jānodrošina saskaņā
ar grozīto Fonda regulu. Saskaņā ar šo regulu aizdevumi tiek
noteikti, balstoties uz neatmaksāto summu gada beigās. Nodrošinājuma
summu aprēķina „n” gada sākumā kā starpību starp
mērķsummu un Fonda neto aktīviem „n-1” gada beigās. Šo
nodrošinājuma summu „n” gadā ieraksta „n+1” gada provizoriskajā
budžetā un faktiski iemaksā vienā darījumā „n+1” gada
sākumā no pozīcijas „Garantiju fonda finansējums” (budžeta
pozīcija 01 03 06). Tādējādi 9 % (maksimums
22,5 miljoni euro) no faktiski izmaksātās summas tiks ņemti
vērā mērķsummā „n-1” gada beigās Fonda
nodrošinājuma aprēķinam.
Budžeta iegrāmatojums („p.m.”), kas atspoguļo budžeta
garantiju aizdevumam, tiks izmantots vienīgi tad, ja garantija faktiski
tiks pieprasīta. Parasti budžeta garantija netiek pieprasīta.
¨¨No jauna veidojamās
budžeta pozīcijas: nav.
3.2.        Paredzamā ietekme uz
izdevumiem
3.2.1.     Kopsavilkums par paredzamo ietekmi
uz izdevumiem
EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata)
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || 4 ||   ||   || [Izdevumu kategorija: ES kā globālais partneris]
 ĢD: <ECFIN> ||   ||   || 2013. gads[19] || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || KOPĀ
  Darbības apropriācijas ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budžeta pozīcija 01 03 06 – Garantiju fonda finansējums || Saistības || (1a) ||   ||   ||   || 15,3 || 7,2 || 22,5
 Maksājumi || (2a) ||   ||   ||   || 15,3 || 7,2 || 22,5
 Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem[20] (operatīvais novērtējums un ex-post novērtējums) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budžeta pozīcija 01 03 02 || Saistības || (3) || 0,05 ||   ||   || 0,15 ||   || 0,20
   || Maksājumi || (3a) ||   || 0,05 ||   || 0,05 || 0,10 || 0,20
 ECFIN ĢD apropriācijas KOPĀ || Saistības || =1+1a+3 || 0,05 ||   ||   || 15,45 || 7,2 || 22,7
 Maksājumi || =2+2a +3 ||   || 0,05 ||   || 15,35 || 7,3 || 22,7
  KOPĀ – Darbības apropriācijas || Saistības || (4) || 0,05 ||   ||   || 15,45 || 7,2 || 22,7
 Maksājumi || (5) ||   || 0,05 ||   || 15,35 || 7,3 || 22,7
  KOPĀ – Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĀ – Daudzgadu finanšu shēmas 4. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || =4+6 || 0,05 ||   ||   || 15,45 || 7,2 || 22,7
 Maksājumi || =5+6 ||   || 0,05 ||   || 15,35 || 7,3 || 22,7
Ja
priekšlikums/iniciatīva ietekmē vairākas izdevumu kategorijas
EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata)
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || 5 ||   || „Administratīvie izdevumi”
   ||   ||   || 2013. gads || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || KOPĀ
 ĢD: <…….> ||   ||
  Cilvēkresursi || 0,030 || 0,028 || 0,021 || 0,010 || 0,016 || 0,105
  Pārējie administratīvie izdevumi || 0,015 || 0,015 || 0,010 ||   ||   || 0,040
 KOPĀ – ECFIN ĢD || Apropriācijas || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 || 0,145
 KOPĀ – Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || (Saistību summa = maksājumu summa) || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 || 0,145
EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata)
   ||   ||   || 2013. gads[21] || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || KOPĀ
 KOPĀ – Daudzgadu finanšu shēmas 1.–5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || 0,095 || 0,043 || 0,031 || 15,46 || 7,216 || 22,845
 Maksājumi || 0,045 || 0,093 || 0,031 || 15,36 || 7,316 || 22,845
3.2.2.     Paredzamā ietekme uz
darbības apropriācijām
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz izmantot darbības
apropriācijas
–
X Priekšlikums/iniciatīva paredz darbības
apropriāciju izmantošanu šādā veidā:
Saistību apropriācijas EUR miljonos
(trīs zīmes aiz komata)
 Norādīt mērķus un rezultātus   ò ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 1[22] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   || 2013. gads || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads ||   ||
   || Rezultātu veids || Skaits || Izmaksas || Skaits || Izmaksas || Skaits || Izmaksas || Skaits || Izmaksas || Skaits || Izmaksas || Kopējais rezultātu skaits || Kopējās izmaksas
 - 1. rezultāts || Operatīvais novērtējums || 1 || 0,05 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 0,05
 - 2. rezultāts || Ex-post izvērtējums ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 0,15 ||   ||   || 1 || 0,15
 - 3. rezultāts || Garantiju fonda finansējums ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 15,3 || 1 || 7,2 || 2 || 22,5
 Starpsumma – konkrētais mērķis Nr. 1 || 1 || 0,05 ||   ||   ||   ||   || 2 || 15,45 || 1 || 7,2 || 4 || 22,7
 KOPĒJĀS IZMAKSAS || 1 || 0,05 ||   ||   ||   ||   || 2 || 15,45 || 1 || 7,2 || 4 || 22,7
3.2.3.     Paredzamā ietekme uz
administratīvajām apropriācijām
3.2.3.1.  Kopsavilkums
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz izmantot
administratīvās apropriācijas
–
X Priekšlikums/iniciatīva paredz izmantot
administratīvās apropriācijas šādā veidā:
EUR miljonos
(trīs zīmes aiz komata)
   || 2013. gads[23]   || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || Norādīt tik gadu, cik nepieciešams ietekmes ilguma atspoguļošanai (skatīt 1.6. punktu) || KOPĀ
 Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cilvēkresursi || 0,030 || 0,028 || 0,021 || 0,010 || 0,016 ||   ||   ||   || 0,105
 Pārējie administratīvie izdevumi || 0,015 || 0,015 || 0,010 ||   ||   ||   ||   ||   || 0,040
 Starpsumma – daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 ||   ||   ||   || 0,145
 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS[24]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cilvēkresursi ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Pārējie administratīvie izdevumi ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Starpsumma – ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĀ || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 ||   ||   ||   || 0,145
Vajadzīgās
administratīvās apropriācijas tiks nodrošinātas no ĢD
apropriācijām, kas jau ir piešķirtas darbības
pārvaldībai un/vai ir pārdalītas attiecīgajā
ģenerāldirektorātā, vajadzības gadījumā
izmantojot arī vadošajam ĢD gada budžeta sadales procedūrā
piešķirtus papildu resursus un ņemot vērā budžeta
ierobežojumus.
3.2.3.2.   Paredzamās
vajadzības pēc cilvēkresursiem
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz cilvēkresursu izmantošanu
–
X Priekšlikums/iniciatīva paredz
cilvēkresursu izmantošanu šādā veidā:
Aplēse izsakāma ar pilnslodzes ekvivalentu
   || 2013. gads || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || Norādīt tik gadu, cik nepieciešams ietekmes ilguma atspoguļošanai (skatīt 1.6. punktu)
  Štatu saraksta amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki) ||
 01 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) || 0,227 || 0,212 || 0,159 || 0,076 || 0,121 ||   ||   ||
 XX 01 01 02 (Delegācijas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (Netiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (Tiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Ārštata darbinieki (izsakot ar pilnslodzes ekvivalentu – FTE)[25]
 XX 01 02 01 (CA, INT, SNE, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA un SNE delegācijās) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy[26]   || - galvenajā mītnē ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - delegācijās ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (CA, SNE, INT – netiešā pētniecība)   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (CA, SNE, INT – tiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Citas budžeta pozīcijas (precizēt) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĀ || 0,227 || 0,212 || 0,159 || 0,076 || 0,121 ||   ||   ||
XX ir attiecīgā politikas joma vai
budžeta sadaļa.
Vajadzības pēc
cilvēkresursiem tiks nodrošinātas, izmantojot attiecīgā
ĢD darbiniekus, kuri jau ir iesaistīti konkrētās
darbības pārvaldībā un/vai ir pārgrupēti
attiecīgajā ģenerāldirektorātā, vajadzības
gadījumā izmantojot arī vadošajam ĢD gada budžeta sadales
procedūrā piešķirtus papildu resursus un ņemot
vērā budžeta ierobežojumus.
Veicamo uzdevumu apraksts
 Ierēdņi un pagaidu darbinieki || Nodaļas vadītājs: uzraudzīt un pārvaldīt darbību, vienoties par aizdevuma nolīguma pārbaudes ziņojumiem, vadīt pārbaudes apmeklējumus un novērtēt nosacījumu izpildē gūtos panākumus Referents: sagatavot saprašanās memorandu, sazināties ar iestādēm un starptautiskām finanšu iestādēm, sazināties ar neatkarīgiem ekspertiem operatīvā novērtējuma un ex-post izvērtējuma jautājumos, veikt pārbaudes komandējumus, sagatavot Komisijas dienestu ziņojumus un Komisijas procedūras saistībā ar palīdzības pārvaldību.
 Ārštata darbinieki || Nav norādīts
3.2.4.     Saderība ar
kārtējo daudzgadu finanšu shēmu
–
X Priekšlikums/iniciatīva atbilst
kārtējai daudzgadu finanšu shēmai.
3.2.5.     Trešo personu iemaksas
–
X Priekšlikums/iniciatīva neparedz trešo
personu līdzfinansējumu
3.3.        Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
X       Priekšlikums/iniciatīva
finansiāli neietekmē ieņēmumus.
[1]               Lēmums Nr. 1025/2013/ES (2013. gada 22. oktobris)
par makroekonomiskās finansiālās palīdzības
piešķiršanu Kirgizstānas Republikai; projekts lēmumam par
makroekonomiskās finansiālās palīdzības
piešķiršanu Jordānijas Hāšimītu Karalistei; šo lēmumu
paredzēts pieņemt 2013. gada decembrī.
[2]               Sākot ar 2014. gada budžetu, budžeta
pozīcija 01 04 01 14 kļūst par budžeta
pozīciju 01 03 06.
[3]               OV C […], […], […]. lpp.
[4]               Eiropas Parlamenta 2012. gada … nostāja un
Padomes 2012. gada … lēmums.
[5]              Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/2011
(2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un
vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem,
kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu
(OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).
[6]               Padomes Lēmums 2010/427/ES (2010. gada 26. jūlijs),
ar ko nosaka Eiropas Ārējās darbības dienesta
organizatorisko struktūru un darbību (OV L 201, 3.8.2010., 30. lpp.).
[7]               Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 480/2009 (2009. gada
25. maijs), ar ko izveido Garantiju fondu ārējai darbībai
(OV L 145, 10.6.2009., 10. lpp.).
[8]               Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom)
Nr. 966/2012 (2012. gada 25. oktobris) par finanšu noteikumiem,
ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes
Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.).
[9]               Komisijas Deleģētā regula (ES)
Nr. 1268/2012 (2012. gada 29. oktobris) par Eiropas Parlamenta
un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu
noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam,
piemērošanas noteikumiem (OV L 362, 31.12.2012., 1. lpp.).
[10]             Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada
18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību
(OV L 312, 23.12.1995., 1. lpp.).
[11]             Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 2185/96 (1996. gada
11. novembris) par pārbaudēm un apskatēm uz vietas, ko
Komisija veic, lai aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu intereses pret
krāpšanu un citām nelikumībām (OV L 292, 15.11.1996.,
2. lpp.).
[12]             Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom)
Nr. 883/2013 (2013. gada 11. septembris) par izmeklēšanu,
ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF), un ar ko
atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/1999 un
Padomes Regulu (Euratom) Nr. 1074/1999 (OV L 248, 18.9.2013.,
1. lpp.).
[13]             ABM: budžeta vadība pa darbības
jomām – ABB: budžeta līdzekļu sadale pa darbības
jomām.
[14]             Skaidrojumus par pārvaldības veidiem un atsauces
uz Finanšu regulu skatīt BudgWeb tīmekļa vietnē: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[15]             Sākot ar 2014. gada budžetu, budžeta
pozīcija 01 04 01 14 kļūst par budžeta
pozīciju 01 03 06.
[16]             Dif. – diferencētās apropriācijas, nedif. –
nediferencētās apropriācijas.
[17]             EBTA – Eiropas Brīvās tirdzniecības
asociācija.
[18]             Kandidātvalstis un attiecīgā
gadījumā potenciālās kandidātvalstis no
Rietumbalkāniem.
[19]             N gads ir gads, kurā
priekšlikumu/iniciatīvu sāk īstenot.
[20]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
(kādreizējās „BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[21]             N gads ir gads, kurā priekšlikumu/iniciatīvu
sāk īstenot.
[22]             Kā aprakstīts 1.4.2. punktā
,,Konkrētie mērķi…”.
[23]             N gads ir gads, kurā
priekšlikumu/iniciatīvu sāk īstenot.
[24]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi (kādreizējās
„BA” pozīcijas), netiešā pētniecība, tiešā
pētniecība.
[25]             CA – līgumdarbinieki, LA –
vietējie darbinieki, SNE – valstu norīkotie eksperti, INT
– pagaidu darbinieki („Intérimaire”), JED – jaunākie eksperti
delegācijās (Jeune Expert en Délégation).
[26]             Ārštata darbiniekiem paredzēto maksimālo
summu finansē no darbības apropriācijām
(kādreizējām „BA” pozīcijām).