				|

		52013PC0595

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS ar ko dalībvalstis Eiropas Savienības interesēs tiek pilnvarotas parakstīt un/vai ratificēt Starptautiskās jūrniecības organizācijas 1995. gada Starptautisko konvenciju par zvejas kuģu apkalpes sagatavošanas, sertificēšanas un sardzes pildīšanas standartiem /* COM/2013/0595 final - 2013/0285 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Priekšlikuma pamatojums un mērķi
Starptautiskās Jūrniecības
organizācijas (SJO) Starptautiskā konvencija par zvejas kuģu
apkalpes sagatavošanas, sertificēšanas un sardzes pildīšanas
standartiem (turpmāk – STCW-F konvencija) tika pieņemta
1995. gada 7. jūlijā Starptautiskajā konferencē,
kura notika Londonā no 1995. gada 26. jūnija līdz
7. jūlijam un kurā piedalījās 74 valstu
valdības, kuru vidū bija 22 pašreizējās Eiropas
Savienības dalībvalstis.
Īpaša konvencija attiecībā uz
zvejas kuģu apkalpi bija nepieciešama tāpēc, ka SJO
1978. gada Starptautiskās konvencijas par jūrnieku
sagatavošanas, sertificēšanas un sardzes pildīšanas standartiem (STCW
konvencija) darbības jomā cita starpā netika iekļauts
zvejas kuģu personāls. STCW konvencija bija pirmais
starptautiski atzītais instruments, ar kura palīdzību tika
risināts jautājums par minimālajiem kompetences standartiem
jūrniekiem. Konvenciju ieviesa ar Direktīvu 2008/106/EK, kas grozīta
ar Direktīvu 2012/35/ES.
STCW-F konvencijas
mērķis ir nodrošināt, ka personāls uz zvejas kuģiem ir
kvalificēts (ko pierāda oficiāls sertifikāts) un
piemērots darbam (ko pierāda medicīniskā apskate), lai
samazinātos iespējamie draudi dzīvības un/vai īpašuma
drošībai uz jūras vai jūras videi darbību laikā uz
jūras kuģiem. Šajā konvencijā paredzēts, ka
darbiniekiem ir minimālas zināšanas konkrētos jautājumos un
ka viņi minimālu laika posmu ir veikuši darba pienākumus uz
kuģa.
Konvencijas mērķis ir arī
panākt un saglabāt godīgus konkurences nosacījumus
zvejniecības nozarē, sekmējot profesionālo
izglītību. Zvejas kuģu personāla profesionālo
kompetenci apstiprina saskaņā ar konvenciju.
Šie noteikumi ir obligāti tikai
attiecībā uz kuģiem, kuru garums ir 24 metri un vairāk
un kuru dzinēja jauda ir 750 kW vai lielāka, un attiecas uz
kapteiņiem, virsniekiem, kuģa mehāniķiem un radiosakaru
operatoriem. Tomēr valdības tiek aicinātas izveidot
apmācības programmas matrožiem uz kuģiem, kuru garums ir
24 metri un vairāk, bet drošības pamatsagatavotības kurss
ir obligāts visam zvejas kuģa personālam.
Saskaņā ar darba
ņēmēju tiesībām uz pārvietošanās
brīvību saistībā ar profesionālo kvalifikāciju
Direktīvā 2005/36/EK ir izklāstīti skaidri noteikumi par
savstarpēju atzīšanu starp dalībvalstīm saskaņā
ar tā dēvēto “vispārējo atzīšanas sistēmu”.
Direktīva attiecas uz ES pilsoņiem,
kas vēlas strādāt citā dalībvalstī, kur
attiecīgā profesija ir reglamentēta. Saskaņā ar
vispārējo atzīšanas sistēmu ir jāveic darba
meklētāju profesionālās kvalifikācijas, tostarp attiecīgās
profesionālās pieredzes, salīdzinājums ar
kvalifikāciju, kas prasīta uzņēmējā
dalībvalstī. Salīdzināšanu veic, ievērojot stingri
noteiktus termiņus. Tikai tad, ja pastāv būtiskas
atšķirības, uzņēmēja dalībvalsts var noteikt
kompensācijas pasākumus, kas var būt vai nu kvalifikācijas
atbilstības pārbaude, vai adaptācijas laiks.
Direktīva attiecas uz visām
reglamentētajām profesijām, izņemot, ja kādā
konkrētā profesijā un saskaņā ar lex specialis
principu atsevišķs tiesību akts atbilstīgi ES tiesību
aktiem paredz citus īpašus noteikumus, kas tieši saistīti ar
profesionālās kvalifikācijas atzīšanu.
Profesionālās darbības, kas
saistītas ar STCW-F konvenciju, tiek reglamentētas
vairumā dalībvalstu.
STCW-F konvencija
neparedz profesionālās kvalifikācijas atzīšanas
sistēmu, kas būtu līdzīga ar Direktīvu 2005/36/EK
ieviestajai sistēmai. Gluži pretēji, STCW-F konvencija
nepieļauj tādu sertifikātu izmantošanu, ko izsniegušas valstis,
kas nav konvencijas līgumslēdzējas puses. Tomēr
dalībvalstīm ir pienākums ievērot ES tiesību aktus,
proti, Direktīvas 2005/36/EK noteikumus.
Saskaņā ar Tiesas praksi AETR
darbības jomā attiecībā uz ārējo kompetenci
dalībvalstis bez Eiropas Savienības atļaujas nedrīkst
ratificēt STCW-F konvenciju, jo noteikumi par tādu
reglamentēto profesiju atzīšanu, kurās strādā ES
pilsoņi uz zvejas kuģiem, ietekmē Eiropas Savienības
ekskluzīvo kompetenci šajā jomā.
Tām dalībvalstīm, kuras jau ir
ratificējušas konvenciju pirms ierosinātā lēmuma
spēkā stāšanās, jāiesniedz SJO
ģenerālsekretāram deklarācija, ar ko tās apliecina, ka
konflikta gadījumā attiecībās starp dalībvalstīm
noteicošie ir ES tiesību akti.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMS
Apspriešanās ar
ieinteresētajām personām
Nozaru sociālā dialoga komiteja
jūras zvejas jomā ir mudinājusi Komisiju uzņemties
iniciatīvas, kuru mērķis ir ātra STCW-F konvencijas
īstenošana.
Citu starptautisku standartu
attiecībā uz dzīves un darba apstākļiem
zvejniecības nozarē, piemēram, SDO (Starptautiskās Darba
organizācijas) Konvencijas par darbu zvejniecībā (Nr. 188),
ratificēšanas un izpildes veicināšana atbilst Nozaru
sociālā dialoga komitejas jūras zvejas jomā un Eiropas
Komisijas darbībai. Konvencijas C Nr. 188 mērķis ir
nodrošināt, lai zvejniekiem būtu pienācīgi darba apstākļi.
Pašlaik Komisija izvērtē jūras
zvejniecības nozares ES sociālo partneru lūgumu īstenot to
2013. gada 8. maija Nolīgumu par SDO konvencijas C Nr. 188
noteikumu transponēšanu saskaņā ar LESD 155. pantu.
Ekspertu atzinumu pieprasīšana un
izmantošana
Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija
vajadzīgs.
Ietekmes novērtējums
Neattiecas.
Tāpēc nav nepieciešamības
apsvērt vairākas iespējas.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
Ierosināto pasākumu kopsavilkums
Ņemot vērā to, ka
profesionālās kvalifikācijas atzīšana ir Eiropas
Savienības kompetencē, dalībvalstis nevar ratificēt
konvenciju bez Eiropas Savienības atļaujas. Komisija ierosina, ka
Padomei būtu jāpilnvaro dalībvalstis Eiropas Savienības
interesēs ratificēt STCW-F konvenciju.
Atļauju dalībvalstīm
piešķir ar nosacījumu, ka tās, deponējot savu
ratifikācijas dokumentu, formulē atrunu, ka dalībvalstis
savstarpējās attiecībās turpina piemērot Eiropas
Savienības tiesību aktus.
Tās dalībvalstis, kuras jau ir
ratificējušas konvenciju, iesniedz SJO ģenerālsekretāram deklarāciju,
ar kuru paziņo, ka attiecībās starp dalībvalstīm
piemēro Savienības tiesību aktus attiecībā uz
profesionālās kvalifikācijas atzīšanu.
Tādēļ ierosinātais
lēmums dos iespēju dalībvalstīm un mudinās tās
nekavējoties veikt visus ratificēšanai nepieciešamos pasākumus.
Juridiskais pamats
43. panta 2. punkts, 46. pants,
53. panta 1. punkts un 62. pants saistībā ar LESD
218. panta 6. punkta a) apakšpunkta v) punktu.
Subsidiaritātes princips
Priekšlikums ir Savienības
ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes
principu pilnībā nepiemēro.
Proporcionalitātes princips
Priekšlikums ir saskaņā ar
proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ.
Neattiecas.
Neattiecas.
Juridisko instrumentu izvēle
Ierosinātais juridiskais instruments:
Padomes lēmums.
Citi juridiskie līdzekļi nebūtu
piemēroti.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu.
5.           PAPILDINFORMĀCIJA
Sīkāks priekšlikuma skaidrojums
Neattiecas.
2013/0285 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS
ar ko dalībvalstis Eiropas
Savienības interesēs tiek pilnvarotas parakstīt un/vai
ratificēt Starptautiskās jūrniecības organizācijas
1995. gada Starptautisko konvenciju par zvejas kuģu apkalpes sagatavošanas,
sertificēšanas un sardzes pildīšanas standartiem
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta
2. punktu, 46. pantu, 53. panta 1. punktu un 62. pantu
saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunkta
v) punktu,
ņemot vērā
Eiropas Komisijas priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
piekrišanu,
tā kā:
(1)       Starptautiskās
jūrniecības organizācijas (turpmāk “SJO”)
Starptautiskā konvencija par zvejas kuģu apkalpes sagatavošanas,
sertificēšanas un sardzes pildīšanas standartiem (turpmāk
“konvencija”) tika pieņemta 1995. gada 7. jūlijā
Starptautiskajā konferencē, kuru SJO organizēja Londonā un
kurā 22 dalībvalstu delegācijas, kas piedalījās
konferencē, balsoja par tās pieņemšanu.
(2)       Konvencija ir milzīgs
ieguldījums zvejniecības nozarē starptautiskā
līmenī – tā veicina dzīvības un īpašuma
drošību uz jūras un jūras vides aizsardzību, un
tādēļ ir vēlams, lai tās noteikumus piemērotu
iespējami drīz.
(3)       Jūras zveja ir viena no
bīstamākajām profesijām, un tādējādi
atbilstoša apmācība un kvalifikācija ir būtisks
līdzeklis negadījumu skaita samazināšanai. Drošāka darba
vide padarīs zvejas kuģu personāla darbvietas
pievilcīgākas Eiropas zivsaimniecības nozares interesēs
saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku. Konvencijas
mērķis ir konkrēti jūras vides aizsardzība, kas ir
kopējās zivsaimniecības politikas mērķis.
(4)       Saistībā ar
zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumiem ar trešām
valstīm ir svarīgi, lai apkalpes locekļiem uz kuģiem, kas
kuģo zem kādas ES dalībvalsts karoga, būtu atbilstoša
profesionālā kvalifikācija, ko pierāda apstiprināti
sertifikāti, un tas atvieglotu pieņemšanu darbā
saskaņā ar nolīgumos paredzētajiem nosacījumiem.
(5)       Eiropas Parlaments, Padome un
Komisija sekmē drošību jūrā un drošību darbā,
kā arī profesionālās kvalifikācijas uzlabošanu darba
ņēmējiem uz zvejas kuģiem. ES finansiāli atbalsta
apmācību zvejniecības nozarē, jo īpaši ar
Zivsaimniecības fonda starpniecību.
(6)       Daži konvencijas panti ir
Savienības ekskluzīvā kompetencē attiecībā uz
Savienības noteikumiem par noteiktu kategoriju zvejas kuģu apkalpes
profesionālās kvalifikācijas atzīšanu un ietekmē
Līguma noteikumus un Savienības sekundāros tiesību aktus,
jo īpaši 2005. gada 7. septembra Direktīvu 2005/36/EK par
profesionālo kvalifikāciju atzīšanu[1], kā tā ir
spēkā.
(7)       Savienība nevar
ratificēt konvenciju, jo tā nav SJO dalībvalsts, un
konvencijā nav iekļauta klauzula, kas ļautu reģionālai
ekonomikas integrācijas organizācijai, kuru veido suverēnas
valstis un kura ir kompetenta noteiktos jautājumos, ko regulē šī
konvencija, parakstīt, pieņemt, apstiprināt konvenciju vai tai
pievienoties.
(8)       Dažas dalībvalstis
vēl nav parakstījušas konvenciju, savukārt citas valstis jau to
ir ratificējušas un deponējušas ratifikācijas dokumentu. Kopējās
zivsaimniecības politikas interesēs dalībvalstīm, kas
vēl nav parakstījušas vai ratificējušas konvenciju, tas
būtu jāizdara pēc iespējas drīzāk.
(9)       Tādēļ
saskaņā ar šajā lēmumā paredzētajiem
nosacījumiem dalībvalstis, kurām ir saistoši Savienības
tiesību aktu noteikumi par profesionālās kvalifikācijas
atzīšanu, tiek pilnvarotas attiecīgā gadījumā
parakstīt un ratificēt konvenciju Savienības interesēs,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Dalībvalstīm attiecībā uz
tām daļām, kas ietilpst Eiropas Savienības kompetencē,
ir atļauts parakstīt un/vai ratificēt Starptautiskās
Jūrniecības organizācijas 1995. gada Starptautisko
konvenciju par zvejas kuģu apkalpes sagatavošanas, sertificēšanas un
sardzes pildīšanas standartiem, kas pieņemta 1995. gada
7. jūlijā.
Šā panta pirmajā daļā
minētā atļauja ir atkarīga no tā, vai
dalībvalsts – konvencijas parakstīšanas brīdī un/vai
deponējot ratifikācijas dokumentu – SJO ģenerālsekretāram
iesniedz atrunu, ka attiecībās starp dalībvalstīm piemēro
Savienības tiesību aktus, kas attiecas uz profesionālās
kvalifikācijas atzīšanu.
2. pants
Tās dalībvalstis, kas ir
ratificējušas konvenciju jau pirms šā lēmuma spēkā
stāšanās, neformulējot atrunu, deponē deklarāciju, ar
ko tās apliecina, ka attiecībās starp dalībvalstīm
piemēro Savienības tiesību aktus, kas attiecas uz
profesionālās kvalifikācijas atzīšanu.
3. pants
Dalībvalstis veic nepieciešamo, lai
pēc iespējas drīzāk, vēlams līdz 2013. gada
31.decembrim, deponētu konvencijas ratifikācijas dokumentu
Starptautiskās Jūrniecības organizācijas
ģenerālsekretāram. Padome pārskatīs ratifikācijas
gaitu 2014. gada janvārī.
4. pants
Šis lēmums stājas spēkā
dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī.
5. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 255, 30.9.2005., 22. lpp.


|

52010PC0294

Priekšlikums Padomes lēmums, ar ko atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes regulai (EK) Nr. 1829/2003 atļauj laist tirgū produktus, kas satur ģenētiski modificētu kukurūzu Bt11xGA21 (SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9), kas sastāv vai ir ražoti no tās (Autentisks ir tikai teksts franču valodā) (Dokuments attiecas uz EEZ)  /* COM/2010/0294 galīgā redakcija - NLE 2010/0157 */

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 4.6.2010COM(2010)294 galīgā redakcija2010/0157 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS,ar ko atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1829/2003 atļauj laist tirgū produktus, kas satur ģenētiski modificētu kukurūzu Bt11xGA21 (SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9), kas sastāv vai ir ražoti no tās(Autentisks ir tikai teksts franču valodā) (Dokuments attiecas uz EEZ)PASKAIDROJUMA RAKSTSPievienotais Padomes lēmuma priekšlikums attiecas uz pārtiku un barību, kas satur ģenētiski modificētu kukurūzu Bt11xGA21, sastāv vai ir ražota no tās, un par kuras laišanu tirgū uzņēmums Syngenta Seeds S.A.S. 2007. gada 31. oktobrī iesniedza pieteikumu Apvienotās Karalistes kompetentajai iestādei saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1829/2003 par ģenētiski modificētu pārtiku un barību.Pievienotais priekšlikums attiecas arī uz tādu produktu laišanu tirgū, kas satur kukurūzu Bt11xGA21 vai sastāv no tās, bet kas nav pārtika un barība, un kas paredzēti tādiem pašiem izmantošanas veidiem kā jebkura cita kukurūza, izņemot audzēšanu.Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde 2009. gada 22. septembrī saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1829/2003 6. un 18. pantu sniedza labvēlīgu atzinumu. Tā uzskatīja, ka attiecībā uz potenciālo ietekmi uz cilvēku un dzīvnieku veselību vai vidi kukurūza Bt11xGA21 ir tikpat droša kā ģenētiski nemodificēta kukurūza. Tāpēc tā secināja, ka maz ticams, ka, laižot tirgū produktus, kas satur kukurūzu Bt11xGA21, sastāv vai ir ražoti no tās, kā minēts pieteikumā, saistībā ar tās paredzēto izmantošanu tiks negatīvi ietekmēta cilvēku vai dzīvnieku veselība vai vide.Pamatojoties uz šiem apsvērumiem, 2010. gada 19. aprīlī Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajai komitejai tika iesniegts Komisijas lēmuma projekts, ar ko atļauj laist Savienības tirgū produktus, kas satur ģenētiski modificētu kukurūzu Bt11xGA21, kas sastāv vai ir ražoti no tās, lai komiteja par to balsotu. Komiteja nesniedza atzinumu: 11 dalībvalstis (ar 164 balsīm) nobalsoja par, 10 dalībvalstis (ar 87 balsīm) nobalsoja pret, 3 dalībvalstis (ar 46 balsīm) atturējās un 3 dalībvalstis (ar 48 balsīm) nebija pārstāvētas.Tādējādi atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1829/2003 35. panta 2. punktam un saskaņā ar 5. pantu Padomes Lēmumā 1999/468/EK, kas grozīts ar Padomes Lēmumu 2006/512/EK, Komisijai jāiesniedz Padomei priekšlikums par veicamajiem pasākumiem, un Padomei trīs mēnešu laikā ar kvalificētu balstu vairākumu jāpieņem lēmums un par to jāinformē Parlaments.2010/0157 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS,ar ko atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1829/2003 atļauj laist tirgū produktus, kas satur ģenētiski modificētu kukurūzu Bt11xGA21 (SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9), kas sastāv vai ir ražoti no tās(Autentisks ir tikai teksts franču valodā) (Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra Regulu (EK) Nr. 1829/2003 par ģenētiski modificētu pārtiku un barību[1] un jo īpaši tās 7. panta 3. punktu un 19. panta 3. punktu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,tā kā:1.  Uzņēmums Syngenta Seeds S.A.S. uzņēmuma Syngenta Crop Protection AG vārdā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1829/2003 5. un 17. pantu 2007. gada 31. oktobrī iesniedza pieteikumu Apvienotās Karalistes kompetentajai iestādei, lai laistu tirgū pārtikas produktus, pārtikas produktu sastāvdaļas un barību, kas satur kukurūzu Bt11xGA21, sastāv vai ir ražota no tās (“pieteikums”).2.  Pieteikums attiecas arī uz tādu produktu laišanu tirgū, kas satur kukurūzu Bt11xGA21 vai sastāv no tās, bet kas nav pārtika un barība, un kas paredzēti tādiem pašiem izmantošanas veidiem kā jebkura cita kukurūza, izņemot audzēšanu. Tāpēc saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1829/2003 5. panta 5. punktu un 17. panta 5. punktu tajā ir iekļauti dati un informācija, kas vajadzīga atbilstoši III un IV pielikumam Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvā 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu[2], un informācija un secinājumi par riska novērtējumu, ko veic saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK II pielikumā noteiktajiem principiem. Turklāt tajā, ievērojot Direktīvas 2001/18/EK VII pielikumu, ir iekļauts monitoringa plāns par ietekmi uz vidi.3.  Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (“ EFSA ”) 2009. gada 22. septembrī saskaņā Regulas (EK) Nr. 1829/2003 6. un 18. pantu sniedza labvēlīgu atzinumu. Tā uzskatīja, ka attiecībā uz potenciālo ietekmi uz cilvēku un dzīvnieku veselību vai vidi kukurūza Bt11xGA21 ir tikpat droša kā ģenētiski nemodificēta kukurūza. Tāpēc tā secināja, ka maz ticams, ka, laižot tirgū produktus, kas satur kukurūzu Bt11xGA21, sastāv vai ir ražoti no tās, kā izklāstīts pieteikumā (“produkti”), saistībā ar to paredzētajiem izmantošanas veidiem tiks negatīvi ietekmēta cilvēku vai dzīvnieku veselība vai vide[3]. Apspriedusies ar valstu kompetentajām iestādēm, kā noteikts minētās regulas 6. panta 4. punktā un 18. panta 4. punktā, EFSA savā atzinumā ņēma vērā visus dalībvalstu uzdotos konkrētos jautājumus un paustās bažas.4.  Turklāt šajā atzinumā EFSA secināja, ka pieteikuma iesniedzēja iesniegtais vides monitoringa plāns, kurā ietverts vispārējs uzraudzības plāns, atbilst paredzētajam produktu izmantošanas veidam.5.  Ievērojot šos apsvērumus, produktiem jāpiešķir atļauja.6.  Saskaņā ar Komisijas 2004. gada 14. janvāra Regulu (EK) Nr. 65/2004, ar ko nosaka sistēmu ģenētiski modificēto organismu unikālo identifikatoru izveidei un piešķiršanai[4], katram ĢMO jāpiešķir unikāls identifikators.7.  Pamatojoties uz EFSA atzinumu, pārtikas produktiem, pārtikas produktu sastāvdaļām un barībai, kas satur Bt11xGA21 kukurūzu, sastāv vai ir ražota no tām, nav jāizvirza īpašas marķēšanas prasības, izņemot tās, kas noteiktas Regulas (EK) Nr. 1829/2003 13. panta 1. punktā un 25. panta 2. punktā. Tomēr, lai nodrošinātu, ka produkti tiek izmantoti tikai atļaujā noteiktajos veidos saskaņā ar šo lēmumu, marķējot barību, kas satur ĢMO vai sastāv no tiem, un produktus, kas nav pārtika un barība un kas satur ĢMO vai sastāv no tiem, un kam ir pieprasīta atļauja, ir skaidri jānorāda, ka attiecīgos produktus nedrīkst izmantot audzēšanai. Atļaujas turētājam jāiesniedz gada pārskati par vides ietekmes monitoringa plānā izklāstīto pasākumu īstenošanu un rezultātiem. Minētie rezultāti jāiesniedz saskaņā ar Komisijas 2009. gada 13. oktobra Lēmumu 2009/770/EK, ar ko atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2001/18/EK nosaka standarta ziņojuma paraugus monitoringa rezultātu paziņošanai par to ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē, kas ir produkti vai iekļauti produktos ar mērķi tos laist tirgū[5].8.  Tāpat EFSA atzinumā nav pamatojuma tam, lai izvirzītu īpašus nosacījumus vai ierobežojumus saistībā ar laišanu tirgū un/vai attiecībā uz pārtikas un barības izmantošanu un darbībām ar to, ieskaitot pārtikas un barības izmantošanas uzraudzību pēc laišanas tirgū, kā arī īpašus nosacījumus konkrētu ekosistēmu/vides un/vai ģeogrāfisko teritoriju aizsardzībai, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1829/2003 6. panta 5. punkta e) apakšpunktā un 18. panta 5. punktā.9.  Visa būtiskā informācija par atļauju piešķiršanu produktiem jāiekļauj ģenētiski modificētās pārtikas un barības Kopienas reģistrā, kā paredzēts Regulā (EK) Nr. 1829/2003.10.  Marķēšanas prasības produktiem, kas sastāv no ĢMO vai satur tos, ir izklāstītas 4. panta 6. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra Regulā (EK) Nr. 1830/2003, kas attiecas uz ģenētiski modificētu organismu izsekojamību un marķēšanu, kā arī no ģenētiski modificētiem organismiem ražotu pārtikas un lopbarības produktu izsekojamību, un ar ko groza Direktīvu 2001/18/EK[6].11.  Šis lēmums ar Bioloģiskās drošības starpniecības centra palīdzību ir jāpaziņo valstīm, kuras parakstījušas Kartahenas protokolu par bioloģisko drošību, kas papildina Konvenciju par bioloģisko daudzveidību, kā noteikts 9. panta 1. punktā un 15. panta 2. punkta c) apakšpunktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 15. jūlija Regulā (EK) Nr. 1946/2003 par ģenētiski modificētu organismu pārvietošanu pāri robežām[7].12.  Par šajā lēmumā paredzētajiem pasākumiem apspriedās ar pieteikuma iesniedzēju.13.  Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja nav sniegusi atzinumu tās priekšsēdētāja noteiktajā termiņā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pants Ģenētiski modificēts organisms un unikāls identifikatorsĢenētiski modificētai kukurūzai ( Zea mays L .) Bt11xGA21, kā noteikts šā lēmuma pielikuma b) punktā, ir piešķirts unikālais identifikators SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9, kā paredzēts Regulā (EK) Nr. 65/2004.2. pantsAtļaujaSaskaņā ar šajā lēmumā paredzētajiem nosacījumiem, ievērojot Regulas (EK) Nr. 1829/2003 4. panta 2. punktā un 16. panta 2. punktā minēto, atļaujas piešķir šādiem produktiem:a) pārtikas produktiem un pārtikas produktu sastāvdaļām, kas satur kukurūzu SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9, sastāv vai ir ražota no tās;b) barībai, kas satur kukurūzu SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9, sastāv vai ir ražota no tās;c) produktiem, kas nav pārtika un barība un satur kukurūzu SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9 vai sastāv no tās, un kas paredzēti tādai pašai izmantošanai kā jebkura cita kukurūza, izņemot audzēšanu.3. pants Marķēšana1. Ievērojot Regulas (EK) Nr. 1829/2003 13. panta 1. punktā un 25. panta 2. punktā un Regulas (EK) Nr. 1830/2003 4. panta 6. punktā noteiktās marķēšanas prasības, “organisma nosaukums” ir “kukurūza”.2. Uz šā lēmuma 2. panta b) un c) apakšpunktā minēto produktu, kas satur kukurūzu SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9 vai sastāv no tās, marķējuma un to pavaddokumentos ir frāze „nav paredzēts audzēšanai”.4. pants Vides ietekmes monitorings1. Atļaujas turētājs nodrošina, ka tiek izveidots un īstenots vides ietekmes monitoringa plāns, kā norādīts pielikuma h) punktā.2. Atļaujas turētājs iesniedz Komisijai ikgadējus ziņojumus par monitoringa plānā izklāstīto pasākumu īstenošanu un rezultātiem saskaņā ar Lēmumu 2009/770/EK.5. pantsKopienas reģistrsŠā lēmuma pielikumā izklāstīto informāciju iekļauj ģenētiski modificētās pārtikas un barības Kopienas reģistrā, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1829/2003 28. pantā.6. pantsAtļaujas turētājsAtļaujas turētājs ir uzņēmums Syngenta Seeds S.A.S. , Francija, kas pārstāv uzņēmumu Syngenta Crop Protection AG , Šveice.7. pantsPiemērošanas termiņšŠo lēmumu piemēro 10 gadus no tā izziņošanas dienas.8. pantsAdresātsŠis lēmums ir adresēts uzņēmumam Syngenta Seeds S.A.S., Chemin de l'Hobit 12 , BP 27 – F-31790 Saint-Sauveur , Francija.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPIELIKUMSa) Pieteikuma iesniedzējs un atļaujas turētājs:nosaukums: Syngenta Seeds S.A.S.adrese: Chemin de l'Hobit 12, BP 27 — F-31790 Saint-Sauveur , Francijapārstāv uzņēmumu Syngenta Crop Protection AG — Schwarzwaldallee 215 - CH 4058 Basle , Šveice.b) Produktu apzīmējums un specifikācija:(1) pārtikas produkti un pārtikas produktu sastāvdaļas, kas satur kukurūzu SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9, sastāv vai ir ražota no tās;(2) barība, kas satur kukurūzu SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9, sastāv vai ir ražota no tās;(3) produkti, kas nav pārtika un barība un satur kukurūzu SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9 vai sastāv no tās, un kas paredzēti tādai pašai izmantošanai kā jebkura cita kukurūza, izņemot audzēšanu.Ģenētiski modificētā kukurūza SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9, kā izklāstīts pieteikumā, ir iegūta, krustojot kukurūzu, kas satur SYN-BTØ11-1 un MON-ØØØ21-9 gadījumus, un tā rada Cry1Ab proteīna ekspresiju, kas nodrošina aizsardzību pret dažiem tauriņu kārtas kaitēkļiem, un mEPSPS proteīna ekspresiju, kas piešķir noturību pret glifozāta herbicīdiem, un PAT proteīna ekspresiju, kas piešķir noturību pret glufozinātamonija herbicīdiem.c) Marķējums:(1) ievērojot Regulas (EK) Nr. 1829/2003 13. panta 1. punkta un 25. panta 2. punkta un Regulas (EK) Nr. 1830/2003 4. panta 6. punkta konkrētās marķēšanas prasības, “organisma nosaukums” ir “kukurūza”;(2) uz šā lēmuma 2. panta b) un c) apakšpunktā minēto produktu, kas satur kukurūzu SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9 vai sastāv no tās, marķējuma un to pavaddokumentos ir frāze „nav paredzēts audzēšanai”.d) Noteikšanas metode:-  konkrētam gadījumam atbilstošas un reālā laikā izmantotas kvantitatīvas uz polimerāzes ķēdes reakciju balstītas metodes ģenētiski modificētai kukurūzai SYN-BTØ11-1 un kukurūzai MON-ØØØ21-9, validētas kukurūzai SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9;-  validēta sēklām Kopienas references laboratorijā, kas izveidota atbilstoši Regulai (EK) Nr. 1829/2003, publicēta vietnē http://gmo-crl.jrc.ec.europa.eu/statusofdoss.htm;-  atsauces materiāls: ERM®-BF412 (SYN-BTØ11-1 gadījumā), kas pieejams Eiropas Komisijas Kopīgā pētniecības centra (KPC) Mērījumu un standartmateriālu institūta (IRMM) tīmekļa vietnē https://irmm.jrc.ec.europa.eu/rmcatalogue, un AOCS 0407 (MON-ØØØ21-9 gadījumā), kas pieejams American Oil Chemists Society tīmekļa vietnē http://www.aocs.org/tech/crm.e) Unikālais identifikators:SYN-BTØ11-1xMON-ØØØ21-9f) Informācija, kas jānodrošina saskaņā ar II pielikumu Kartahenas protokolam par bioloģisko drošību, kurš papildina Konvenciju par bioloģisko daudzveidību:Bioloģiskās drošības starpniecības centrs, ieraksta identifikācija: skatīt [ aizpildīt, kad izziņos ].g) Nosacījumi vai ierobežojumi produktu laišanai tirgū, izmantošanai vai darbībām ar tiem:nav vajadzīgi.h) Monitoringa plāns:plāns, kas paredz uzraudzīt ietekmi uz vidi atbilstoši Direktīvas 2001/18/EK VII pielikumam.[Saite: plāna publikācija internetā ].i) Prasības par uzraudzību pēc produktu laišanas tirgū attiecībā uz pārtikas produkta izmantošanu cilvēku uzturā:nav vajadzīgas.Piezīme. Laika gaitā var būt nepieciešams mainīt saites uz attiecīgajiem dokumentiem. Šādas izmaiņas tiks publiskotas, atjauninot datus ģenētiski modificētās pārtikas un barības Kopienas reģistrā. [1] OV L 268, 18.10.2003., 1. lpp.[2] OV L 106, 17.4.2001., 1. lpp.[3] http://registerofquestions.efsa.europa.eu/roqFrontend/questionLoader?question=EFSA-Q-2006-020[4] OV L 10, 16.1.2004., 5. lpp.[5] OV L 275, 21.10.2009., 9. lpp.[6] OV L 268, 18.10.2003., 24. lpp.[7] OV L 287, 5.11.2003., 1. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 14.10.2016
            COM(2016) 658 final
            2016/0322(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par papildu noteikumiem 2014.–2020. gada laikposmam saistībā ar finansiāla atbalsta instrumentu ārējām robežām un vīzām, kas ir daļa no Iekšējās drošības fonda

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Regula (ES) Nr. 515/2014, ar ko kā daļu no Iekšējās drošības fonda izveido finansiāla atbalsta instrumentu ārējām robežām un vīzām un atceļ Lēmumu Nr. 574/2007/EK, stājās spēkā 2014. gada 21. maijā, un to sāka piemērot no 2014. gada 1. janvāra
                  1
               .

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Regula (ES) Nr. 514/2014, ar ko paredz vispārīgus noteikumus Patvēruma, migrācijas un integrācijas fondam un finansiālā atbalsta instrumentam policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai, arī stājās spēkā 2014. gada 21. maijā, un to sāka piemērot no 2014. gada 1. janvāra
                  2
               . Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 515/2014 19. pantu Regulas (ES) Nr. 514/2014 noteikumus piemēro finansiāla atbalsta instrumentam ārējām robežām un vīzām, kas ir daļa no Iekšējās drošības fonda (turpmāk "IDF robežu un vīzu instruments").

               IDF robežu un vīzu instrumenta nolūks ir izveidot solidaritātes mehānismu, ar ko uz iesaistītajām valstīm attiecina vienus un tos pašus Eiropas noteikumus par ārējo robežu kontroli savstarpējās interesēs un viena otras vārdā. IDF robežu un vīzu instruments kalpos tam, lai sasniegtu svarīgu Šengenas acquis mērķi, proti, kopīgi uzņemtos atbildību par "efektīvu, intensīvu un vienota līmeņa kontroli pie ārējām robežām", kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/399 15. pantā. Tādējādi tas ir uzskatāms Šengenas acquis par pilnveidošanu.

               Regulas (ES) Nr. 515/2014 5. panta 7. punktā ir noteikts, ka valstis, kas asociētas Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, piedalās instrumentā saskaņā ar tā noteikumiem un ka ir jānoslēdz vienošanās par minēto valstu finansiālajām iemaksām un papildu noteikumiem, kas nepieciešami šādai līdzdalībai, tostarp par noteikumiem, kas nodrošina Savienības finanšu interešu aizsardzību un Revīzijas palātas tiesības veikt revīziju, jo attiecīgajos asociācijas nolīgumos šādi noteikumi nav paredzēti.

               Projekta nolīgumam ar Norvēģiju (turpmāk "asociētā valsts") mērķis ir izstrādāt Regulas (ES) Nr. 515/2014 5. panta 7. punktā minētās vienošanās un ļaut Komisijai uzņemties galīgo atbildību par instrumenta budžeta īstenošanu šajā asociētajā valstī un noteikt šīs valsts iemaksu Savienības budžetā saistībā ar šo instrumentu.

               Budžeta un finanšu kontroļu jomā uz dalībvalstīm attiecas horizontāli pienākumi (piemēram, Revīzijas palātas un Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) kompetence), kas izriet vai nu tieši no Līguma, vai arī no Savienības sekundārajiem tiesību aktiem. Šie pienākumi tieši attiecas uz dalībvalstīm un tāpēc nav noteikti Regulā (ES) Nr. 515/2014. Tomēr, piemērojot Regulas (ES) Nr. 515/2014 5. panta 7. punktu, minētie pienākumi ar nolīguma projektu ir jāattiecina arī uz asociēto valsti.

               Lai aizsargātu Savienības finansiālās intereses pret krāpšanu un citām nelikumībām, Regulā (ES) Nr. 514/2014 ir noteikts, ka Komisijas darbiniekiem, Revīzijas palātai un OLAF ir jāpiešķir piemērota piekļuve, lai veiktu kontroles. Turklāt Regulas (ES) Nr. 514/2014 5. panta 9. punktā ir paredzēts, ka sadarbības nolīgumos ar trešām valstīm tiks ietverti noteikumi, ar kuriem nepārprotami nosaka Komisijas, Revīzijas palātas un OLAF pilnvaras veikt šādas revīzijas, kontroles un pārbaudes uz vietas. Tādējādi tas ir paredzēts nolīguma projektā.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem politikas jomā

                  Neattiecas.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

                  Neattiecas.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Tā kā šā priekšlikuma par nolīguma parakstīšanu mērķis ir noslēgt vienošanās starp Savienību un Norvēģiju par šīs valsts iemaksu finansiāla atbalsta instrumentā ārējām robežām un vīzām 2014.–2020. gada laikposmā un par papildu noteikumiem, kas nepieciešami šādai līdzdalībai, minētā priekšlikuma pamatā ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 77. panta 2. punkts un 218. panta 5. punkts.

               •Ierosinātā lēmuma nepieciešamība

                  Balstoties uz Regulas (ES) Nr. 515/2014 5. panta 7. punktu, nolīguma ar Norvēģiju noslēgšana ir nepieciešama, lai izstrādātu vienošanās par šīs valsts iemaksu finansiāla atbalsta instrumentā ārējām robežām un vīzām 2014.–2020. gada laikposmā un par papildu noteikumiem, kas vajadzīgi šādai līdzdalībai.

               •Proporcionalitāte

                  Neattiecas.

               •Instrumenta izvēle

                  Neattiecas.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

                  Neattiecas.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Neattiecas.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Neattiecas.

               •Ietekmes novērtējums

                  Neattiecas, ņemot vērā to, ka priekšlikums ir saistīts ar programmas pārvaldību un tā mērķis ir parakstīt starptautisku nolīgumu, par kuru tika risinātas sarunas, pamatojoties uz Padomes noteiktajām sarunu norādēm.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Neattiecas.

               •Pamattiesības

                  Neattiecas.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Nolīguma projekta 10. pantā un I pielikumā ir aprakstīti noteikumi, kas attiecas uz asociētās valsts ikgadējām finansiālajām iemaksām Iekšējās drošības fonda robežu un vīzu instrumenta budžetā un to iespējamu pielāgošanu situācijai, kas aprakstīta I pielikumā.

               5.CITI ELEMENTI

               •Teritoriālā piemērošana

                  Regula (ES) Nr. 515/2014 ir Šengenas acquis pilnveidošana. Šajā saistībā šis nolīgums ar Norvēģiju arī papildina Šengenas acquis.

                  Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots LES un LESD, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un tas tai nav saistošs un nav jāpiemēro. Saskaņā ar iepriekš minētā protokola 4. pantu Dānija sešu mēnešu laikā pēc tam, kad Padome būs pieņēmusi šo priekšlikumu, izlems, vai ieviest ierosināto lēmumu savos tiesību aktos.

                  Tā kā ar šo priekšlikumu tiek pilnveidoti Šengenas acquis elementi, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste un Īrija nepiedalās attiecīgi saskaņā ar Padomes Lēmumiem 2000/365/EK
                     3
                   un 2002/192/EK
                     4
                  , tāpēc tas tām nav saistošs un nav jāpiemēro.

                •Īstenošanas plāni un uzraudzības, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Nolīguma 17. pantā ir precizēta piemērojamā ziņošanas un uzraudzības kārtība. Līdz katra gada 15. februārim un līdz 2022. gadam (ieskaitot) Norvēģijai jāiesniedz Komisijā gada īstenošanas ziņojums par iepriekšējo finanšu gadu.

               •Skaidrojošie dokumenti (direktīvām)

                  Neattiecas.

               •Konkrētu priekšlikuma noteikumu sīks skaidrojums

                  Nav nepieciešams.

               Ņemot vērā iepriekš izklāstītos apsvērumus, Komisija ierosina Padomei pēc Eiropas Parlamenta piekrišanas saņemšanas apstiprināt nolīgumu ar Norvēģijas Karalisti par papildu noteikumiem 2014.–2020. gada laikposmam saistībā ar finansiāla atbalsta instrumentu ārējām robežām un vīzām, kas ir daļa no Iekšējās drošības fonda.

               2016/0322 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par papildu noteikumiem 2014.–2020. gada laikposmam saistībā ar finansiāla atbalsta instrumentu ārējām robežām un vīzām, kas ir daļa no Iekšējās drošības fonda

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punktu un 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu
                  5
               ,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar Padomes [..] Lēmumu 2016/XXX Komisija [..], ņemot vērā tā noslēgšanu, parakstīja Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par papildu noteikumiem 2014.–2020. gada laikposmam saistībā ar finansiāla atbalsta instrumentu ārējām robežām un vīzām, kas ir daļa no Iekšējās drošības fonda ("nolīgums").

               (2)Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Regulas (ES) Nr. 515/2014
                  6
               , ar ko 2014.–2020. gada laikposmā izveido finansiāla atbalsta instrumentu ārējām robežām, 5. panta 7. punktā ir noteikts, ka valstīm, kas asociētas Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, būtu jāpiedalās instrumentā saskaņā ar tā noteikumiem un ka būtu jānoslēdz vienošanās par minēto valstu finansiālajām iemaksām un papildu noteikumiem, kas nepieciešami šādai līdzdalībai, tostarp par noteikumiem, kas nodrošina Savienības finanšu interešu aizsardzību un Revīzijas palātas tiesības veikt revīziju.

               (3)Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā (Nr. 22) par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un tai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro. Tā kā šis lēmums papildina Šengenas acquis, Dānija saskaņā ar minētā protokola 4. pantu sešu mēnešu laikā pēc tam, kad Padome būs pieņēmusi lēmumu par šo lēmumu, izlemj, vai ieviest to savos tiesību aktos.

               (4)Šis lēmums pilnveido tos Šengenas acquis noteikumus, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes 2000. gada 29. maija Lēmumu 2000/365/EK par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā; tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un tas tai nav saistošs un nav jāpiemēro
                  7
               .

               (5)Šis lēmums pilnveido tos Šengenas acquis noteikumus, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes 2002. gada 28. februāra Lēmumu 2002/192/EK par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā
                  8
               ; tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un tas tai nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (6)Nolīgums būtu jāapstiprina,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par papildu noteikumiem 2014.–2020. gada laikposmam saistībā ar finansiāla atbalsta instrumentu ārējām robežām un vīzām, kas ir daļa no Iekšējās drošības fonda.

               Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Padomes priekšsēdētājs norīko personu(-as), kura(-as) ir pilnvarota(-as) Eiropas Savienības vārdā sniegt nolīguma 19. panta 2. punktā paredzēto paziņojumu, lai paustu Eiropas Savienības piekrišanu uzņemties šā nolīguma saistības.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 150, 20.5.2014., 143. lpp.

                     (2)
                  OV L 150, 20.5.2014., 112. lpp.

                     (3)
                  Padomes Lēmums (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.).

                     (4)
                  Padomes Lēmums (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.).

                     (5)
                  OV C , ., . lpp.

                     (6)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 515/2014 (2014. gada 16. aprīlis), ar ko kā daļu no Iekšējās drošības fonda izveido finansiāla atbalsta instrumentu ārējām robežām un vīzām un atceļ Lēmumu Nr. 574/2007/EK (OV L 150, 20.5.2014., 143. lpp.).

                     (7)
                  Padomes Lēmums (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.).

                     (8)
                  Padomes Lēmums (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 14.10.2016
            COM(2016) 658 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums PADOMES LĒMUMS
            par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par papildu noteikumiem 2014.–2020. gada laikposmam saistībā ar finansiāla atbalsta instrumentu ārējām robežām un vīzām, kas ir daļa no Iekšējās drošības fonda

               PIELIKUMS

               dokumentam

               Priekšlikums PADOMES LĒMUMS

               par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par papildu noteikumiem 2014.–2020. gada laikposmam saistībā ar finansiāla atbalsta instrumentu ārējām robežām un vīzām, kas ir daļa no Iekšējās drošības fonda

               EIROPAS SAVIENĪBA, turpmāk "Savienība",

               un

               NORVĒĢIJAS KARALISTE, turpmāk "Norvēģija",

               turpmāk "Puses",

               ŅEMOT VĒRĀ Nolīgumu, kas noslēgts starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā
                  1
                ("asociācijas nolīgums ar Norvēģiju"),

               TĀ KĀ:

               (1)Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 515/2014
                  2
                Savienība kā daļu no Iekšējās drošības fonda izveidoja finansiāla atbalsta instrumentu ārējām robežām un vīzām.

               (2)Regula (ES) Nr. 515/2014 ir Šengenas acquis pilnveidošana asociācijas nolīguma ar Norvēģiju nozīmē.

               (3)Tā kā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (ES) Nr. 514/2014
                  3
                ir tieša ietekme uz Regulas (ES) Nr. 515/2014 noteikumu piemērošanu, tādējādi ietekmējot šīs regulas tiesisko regulējumu, un tā kā asociācijas nolīgumā ar Norvēģiju noteiktās procedūras tika piemērotas, lai pieņemtu Regulu (ES) Nr. 514/2014, par ko Norvēģijai tika paziņots, Puses atzīst, ka Regula (ES) Nr. 514/2014 ir Šengenas acquis pilnveidošana asociācijas nolīguma ar Norvēģiju nozīmē, ciktāl tas ir nepieciešams Regulas (ES) Nr. 515/2014 īstenošanai.

               (4)Regulas (ES) Nr. 515/2014 5. panta 7. punktā ir noteikts, ka valstis – tostarp Norvēģija –, kas asociētas Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, piedalās instrumentā saskaņā ar tā noteikumiem un ka būtu jānoslēdz vienošanās, lai precizētu minēto valstu finansiālās iemaksas un papildu noteikumus, kas nepieciešami šādai līdzdalībai, tostarp noteikumus, kuri nodrošina Savienības finanšu interešu aizsardzību un Revīzijas palātas tiesības veikt revīziju.

               (5)Finansiāla atbalsta instruments ārējām robežām un vīzām, kas ir daļa no Iekšējās drošības fonda ("IDF robežu un vīzu instruments"), ir īpašs Šengenas acquis instruments, kas izveidots, lai nodrošinātu sloga sadalījumu un finansiālu atbalstu ārējo robežu un vīzu politikas jomā dalībvalstīs un asociētajās valstīs.

               (6)Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012
                  4
                60. pantā ir izklāstīti netiešās pārvaldības noteikumi, kas piemērojami gadījumos, kad trešām valstīm, tostarp asociētajām valstīm, ir uzticēti budžeta izpildes uzdevumi.

               (7)
                     Regulas (ES) Nr. 514/2014 17. panta 4. punktā ir noteikts, ka attiecināmas ir arī izmaksas, kas oficiāli vēl neizraudzītai atbildīgai iestādei ir radušās 2014. gadā, tādējādi nodrošinot netraucētu pāreju starp Ārējo robežu fondu un Iekšējās drošības fondu. Līdzīgā kārtā ir svarīgi, lai tāda pati pieeja būtu atspoguļota šajā nolīgumā. Ņemot vērā, ka šis nolīgums nestājās spēkā līdz 2014. gada beigām, ir būtiski nodrošināt, ka izmaksas, kas radušās pirms atbildīgās iestādes oficiālās izraudzīšanas, ir attiecināmas, ja pārvaldības un kontroles sistēmas, kas tika piemērotas pirms oficiālās izraudzīšanas, būtībā ir tādas pašas, kā tās, kas atbildīgajā iestādē ir spēkā pēc tās oficiālās izraudzīšanas.

               (8)Lai atvieglinātu to ikgadējo iemaksu aprēķināšanu un izmantošanu, kas Norvēģijai jāiemaksā IDF robežu un vīzu instrumentā, Norvēģijas iemaksas par 2014.–2020. gada laikposmu tiks veiktas 2016.–2020. gadā, izmantojot piecus ikgadējus maksājumus. 2016.–2018. gadā ikgadējās iemaksas ir fiksētas summas, savukārt par 2019. un 2020. gadu maksājamās iemaksas tiks noteiktas 2019. gadā, pamatojoties uz visu to valstu iekšzemes kopproduktu, kuras piedalās IDF robežu un vīzu instrumentā, ņemot vērā faktiski veiktos maksājumus,

               IR VIENOJUŠĀS ŠĀDI.

               1. pants

               Darbības joma

               Šajā nolīgumā ir izklāstīti papildu noteikumi, kas vajadzīgi, lai Norvēģija piedalītos IDF robežu un vīzu instrumentā saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 515/2014.

               2. pants

               Finanšu pārvaldība un kontrole

               1.
                     Norvēģija veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu atbilstību tiem noteikumiem par finanšu pārvaldību un kontroli, kas ir izklāstīti Līgumā par Eiropas Savienības darbību ("LESD") un Savienības tiesību aktos, kuru pamatā ir LESD.

               Šā punkta pirmajā daļā minētie LESD un sekundāro tiesību aktu noteikumi ir šādi:

               (a)LESD 287. panta 1., 2. un 3. punkts;

               (b)Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 30., 32. un 57. pants, 58. panta 1. punkta c) apakšpunkta i) punkts, 60. pants, 79. panta 2. punkts un 108. panta 2. punkts;

               (c)Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 1268/2012
                  5
                32., 38., 42., 84., 88., 142. un 144. pants;

               (d)Padomes Regula (Euratom, EK) Nr. 2185/96
                  6
               ;

               (e)Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 883/2013
                  7
               .

               Puses var nolemt grozīt šo sarakstu, savstarpēji vienojoties.

               2.
                     Norvēģija savā teritorijā piemēro 1. punktā minētos noteikumus saskaņā ar šo nolīgumu.

               3. pants

               Pareizas finanšu pārvaldības principa ievērošana

               Līdzekļus, kas Norvēģijai piešķirti saskaņā ar IDF robežu un vīzu instrumentu, izmanto saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu.

               4. pants

               Interešu konflikta novēršanas principa ievērošana

               Visiem finanšu dalībniekiem un jebkurām citām personām, kas Norvēģijas teritorijā iesaistītas budžeta izpildē un pārvaldībā, tostarp ar to saistītajās sagatavošanas darbībās, revīzijā vai kontrolē, ir aizliegts veikt jebkādas darbības, kas var radīt konfliktu starp viņu pašu un Savienības interesēm.

               5. pants

               Izpilde

               Komisijas pieņemtie lēmumi, ar kuriem uzliek finansiālās saistības personām, kas nav valstis, ir izpildāmi Norvēģijas teritorijā.

               Izpildi reglamentē Norvēģijā spēkā esošās civilprocesa normas. Izpildes rīkojumu pievieno lēmumam, un vienīgā formalitāte ir lēmuma autentiskuma pārbaude, ko veic valsts iestāde, kuru Norvēģijas valdība izrauga šim nolūkam un par ko tā informē Komisiju.

               Kad pēc Komisijas lūguma šīs formalitātes ir izpildītas, Komisija var uzsākt izpildi saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem, tieši vēršoties kompetentajā iestādē.

               Izpildi var apturēt tikai ar Eiropas Savienības Tiesas lēmumu. Sūdzības par nepareizu izpildi tomēr ir Norvēģijas tiesu jurisdikcijā.

               6. pants

               Savienības finanšu interešu aizsardzība pret krāpšanu

               1.Norvēģija

               (a)apkaro krāpšanu un citādu nelikumīgu rīcību, kas apdraud Savienības finanšu intereses, veicot pasākumus, kuri attur no šādas rīcības, kā arī nodrošina efektīvu aizsardzību Norvēģijā;

               (b)lai novērstu krāpšanu, kas apdraud Savienības finanšu intereses, veic tādus pašus pasākumus, kādus tā veic, lai novērstu krāpšanu, kas apdraud viņas pašas finanšu intereses; un

               (c)koordinē ar dalībvalstīm un Komisiju savu rīcību, kuras mērķis ir aizsargāt Savienības finanšu intereses.

               2.Norvēģija pieņem pasākumus, kas ir līdzvērtīgi tiem, kurus Savienība pieņēmusi saskaņā ar LESD 325. panta 4. punktu un kuri ir spēkā šā nolīguma parakstīšanas dienā.

               Puses, savstarpēji vienojoties, var nolemt pieņemt pasākumus, kas ir līdzvērtīgi jebkādiem vēlākiem pasākumiem, kurus Savienība pieņem saskaņā ar šo pantu.

               7. pants

               Pārbaudes un apskates uz vietas, ko veic Komisija (OLAF)

               Neskarot Komisijas tiesības, kas izriet no Regulas (ES) Nr. 514/2014 5. panta 8. punkta, Komisija (Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai, OLAF) ir pilnvarota veikt pārbaudes un apskates uz vietas Norvēģijas teritorijā saistībā ar IDF robežu un vīzu instrumentu atbilstoši Regulā (Euratom, EK) Nr. 2185/96 izklāstītajiem noteikumiem un nosacījumiem.

               Norvēģijas iestādes atvieglina pārbaudes un apskates uz vietas, kuras var veikt kopīgi, ja minētās iestādes to vēlas.

               8. pants

               Revīzijas palāta

               Saskaņā ar LESD 287. panta 3. punktu un Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 pirmās daļas X sadaļas 1. nodaļu Revīzijas palātai ir iespēja veikt revīziju telpās, kas pieder jebkurai struktūrai, kura Savienības vārdā pārvalda ieņēmumus vai izdevumus Norvēģijas teritorijā saistībā ar IDF robežu un vīzu instrumentu, tostarp jebkuru tādu fizisku vai juridisku personu telpās, kas saņem maksājumus no budžeta.

               Norvēģijā Revīzijas palāta revīziju veic saziņā ar valsts revīzijas iestādēm vai, ja tām nav vajadzīgo pilnvaru, ar kompetentajiem valsts dienestiem. Revīzijas palāta un Norvēģijas valsts revīzijas iestādes sadarbojas savstarpējas uzticības garā, vienlaikus saglabājot savu neatkarību. Minētās iestādes vai dienesti informē Revīzijas palātu par to, vai tās plāno piedalīties revīzijā.

               Revīzijas palātai ir vismaz tās pašas tiesības, kas pienākas Komisijai saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 514/2014 5. panta 7. punktu un šā nolīguma 7. pantu.

               9. pants

               Publiskais iepirkums

               Norvēģija piemēro savu tiesību aktu noteikumus par publisko iepirkumu saskaņā ar Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu XVI pielikumu
                  8
               .

               10. pants

               Finansiālās iemaksas

               1.Norvēģija 2016.–2018. gadā veic ikgadējos maksājumus IDF robežu un vīzu instrumenta budžetā saskaņā ar turpmāko tabulu.

               (Visas summas izteiktas EUR)

                        2016.

                        2017.

                        2018.

                        Norvēģija

                        19 777 712

                        19 777 712

                        19 777 712

               2.Norvēģijas iemaksas par 2019. un 2020. gadu aprēķina saskaņā ar pielikumā aprakstīto formulu atbilstoši Norvēģijas attiecīgajam iekšzemes kopproduktam (IKP) kā procentuālu daļu no visu to valstu IKP, kuras piedalās IDF robežu un vīzu instrumentā.

               3.Norvēģija veic šajā pantā minētās finansiālās iemaksas neatkarīgi no datuma, kurā tiek pieņemta Regulas (ES) Nr. 514/2014 14. pantā minētā Norvēģijas valsts programma.

               11. pants

               Finansiālo iemaksu izmantošana

               1.Ikgadējo 2016. un 2017. gadā veicamo maksājumu kopsummu piešķir šādi:

               (a)75 % – starpposma pārskatīšanai, kas minēta Regulas (ES) Nr. 515/2014 8. pantā;

               (b)15 % – Regulas (ES) Nr. 515/2014 15. pantā minēto IT sistēmu izstrādei, ja līdz 2017. gada 30. jūnijam tiek pieņemti attiecīgie Savienības leģislatīvie akti;

               (c)10 % – Regulas (ES) Nr. 515/2014 13. pantā minētajām Savienības darbībām un Regulas (ES) Nr. 515/2014 14. pantā minētajai ārkārtas palīdzībai.

               Ja b) apakšpunktā minētā summa nav piešķirta vai iztērēta, Komisija saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 515/2014 5. panta 5. punkta b) apakšpunkta otrajā daļā noteikto procedūru to pārdala konkrētajām darbībām, kas minētas Regulas (ES) Nr. 515/2014 7. pantā.

               Ja šis nolīgums nestājas spēkā vai netiek provizoriski piemērots līdz 2017. gada 1. jūnijam, Norvēģijas iemaksu pilnā apmērā izmanto saskaņā ar šā panta 2. punktu.

               2.Ikgadējo, 2018., 2019. un 2020. gadā veicamo maksājumu kopsummu piešķir šādi:

               (a)40 % – konkrētajām darbībām, kas minētas Regulas (ES) Nr. 515/2014 7. pantā;

               (b)50 % – Regulas (ES) Nr. 515/2014 15. pantā minēto IT sistēmu izstrādei, ja līdz 2018. gada 31. decembrim tiek pieņemti attiecīgie Savienības leģislatīvie akti;

               (c)10 % – Regulas (ES) Nr. 515/2014 13. pantā minētajām Savienības darbībām un Regulas (ES) Nr. 515/2014 14. pantā minētajai ārkārtas palīdzībai.

               Ja b) apakšpunktā minētā summa nav piešķirta vai iztērēta, Komisija saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 515/2014 5. panta 5. punkta b) apakšpunkta otrajā daļā noteikto procedūru to pārdala konkrētajām darbībām, kas minētas Regulas (ES) Nr. 515/2014 7. pantā.

               3.Starpposma pārskatīšanai, Savienības darbībām, konkrētajām darbībām vai IT sistēmu izstrādes programmai piešķirtās papildu summas izmanto saskaņā ar attiecīgo procedūru, kas izklāstīta vienā no šādiem noteikumiem:

               (a)Regulas (ES) Nr. 514/2014 6. panta 2. punkts;

               (b)Regulas (ES) Nr. 515/2014 8. panta 7. punkts;

               (c)Regulas (ES) Nr. 515/2014 7. panta 3. punkts;

               (d) Regulas (ES) Nr. 515/2014 15. panta otrā daļa.

               4.
                     Komisija katru gadu var izmantot līdz EUR 1581 no Norvēģijas veiktajiem maksājumiem, lai finansētu administratīvos izdevumus saistībā ar darbiniekiem vai ārštata darbiniekiem, kuri ir nepieciešami, lai atbalstītu Regulas (ES) Nr. 515/2014 un šā nolīguma īstenošanu Norvēģijā.

               12. pants

               Konfidencialitāte

               Saskaņā ar šo nolīgumu paziņotā vai iegūtā informācija, lai kādā formā tā arī būtu, ir profesionāls noslēpums un to aizsargā tāpat kā līdzīgu informāciju, ko aizsargā Savienības iestādēm piemērojamie noteikumi un Norvēģijas tiesību akti. Šādu informāciju izpauž tikai tām personām Savienības iestādēs, dalībvalstīs vai Norvēģijā, kurām tā ir jāzina amata pienākumu veikšanai, un to var izmantot tikai tam, lai nodrošinātu Pušu finansiālo interešu efektīvu aizsardzību.

               13. pants

               Atbildīgās iestādes izraudzīšana

               1.
                     Norvēģija, cik vien iespējams drīz pēc valsts programmas apstiprināšanas, informē Komisiju par tās atbildīgās iestādes oficiālo izraudzīšanu ministrijas līmenī, kura atbild par izdevumu pārvaldību un kontroli saskaņā ar IDF robežu un vīzu instrumentu.

               2.
                     Šā panta 1. punktā minētā izraudzīšana tiek attiecināta uz struktūru, kas atbilst tiem izraudzīšanas kritērijiem iekšējās vides, kontroles darbību, informācijas, saziņas un uzraudzības jomā, kuri noteikti Regulā (ES) Nr. 514/2014 vai uz tās pamata.

               3.
                     Atbildīgās iestādes izraudzīšanu pamato ar atzinumu, ko sniedz kāda revīzijas struktūra, kas var būt revīzijas iestāde, kura novērtē atbildīgās iestādes atbilstību izraudzīšanas kritērijiem. Minētā struktūra var būt neatkarīga publiskā iestāde, kas atbild par administrācijas uzraudzību, novērtēšanu un revīziju. Revīzijas struktūra darbojas neatkarīgi no atbildīgās iestādes un veic savu darbu saskaņā ar starptautiski pieņemtiem revīzijas standartiem. Norvēģija savu lēmumu par izraudzīšanu var balstīt uz to, vai pārvaldības un kontroles sistēmas būtībā ir tādas pašas kā tās, kas darbojušās iepriekšējā laikposmā, un vai to darbība bijusi efektīva. Ja esošie revīzijas un kontroles rezultāti liecina, ka izraudzītā struktūra vairs neatbilst izraudzīšanas kritērijiem, Norvēģija veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tiek novērsti trūkumi minētās struktūras uzdevumu īstenošanā, tostarp atceļot izraudzīšanu.

               14. pants

               Finanšu gada definīcija

               Šajā nolīgumā finanšu gads, kā norādīts Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 60. panta 5. punktā, attiecas uz nomaksātajiem izdevumiem un ieņēmumiem, kas iegūti un atbildīgās iestādes pārskatos iegrāmatoti laikposmā no "N – 1" gada 16. oktobra līdz "N" gada 15. oktobrim.

               15. pants

               Izmaksu attiecināmība

               Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 514/2014 17. panta 3. punkta b) apakšpunkta un 4. punkta, attiecināmas ir arī izmaksas, ja atbildīgā iestāde tās ir samaksājusi, pirms tā tika oficiāli izraudzīta saskaņā ar šā nolīguma 13. pantu, ar noteikumu, ka pārvaldības un kontroles sistēmas, kas tika piemērotas pirms oficiālās izraudzīšanas, būtībā bija tādas pašas, kā tās, kas atbildīgajā iestādē ir spēkā pēc tās oficiālās izraudzīšanas.

               16. pants

               Gada atlikuma maksājuma pieprasījums

               1.
                     Līdz tā gada 15. februārim, kurš seko attiecīgajam finanšu gadam, Norvēģija iesniedz Komisijai Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 60. panta 5. punkta pirmās daļas b) un c) apakšpunktā prasītos dokumentus un informāciju.

               Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 514/2014 44. panta 1. punkta un saskaņā ar Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 60. panta 5. punkta trešo daļu, Norvēģija līdz tā gada 15. martam, kurš seko attiecīgajam finanšu gadam, iesniedz Komisijai Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 60. panta 5. punkta otrajā daļā minēto atzinumu.

               Iesniegtie dokumenti, kas minēti šajā punktā, ir uzskatāmi par gada atlikuma maksājuma pieprasījumu.

               2.
                     Šā panta 1. punktā minētos dokumentus sagatavo saskaņā paraugiem, kurus Komisija apstiprina, pamatojoties uz Regulas (ES) Nr. 514/2014 44. panta 3. punktu.

               17. pants

               Īstenošanas ziņojums

               Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 514/2014 54. panta 1. punkta un saskaņā ar Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 60. panta 5. punkta trešo daļu, Norvēģija līdz katra gada 15. februārim un līdz 2022. gadam ieskaitot iesniedz Komisijai gada ziņojumu par valsts programmas īstenošanu iepriekšējā finanšu gadā un var šo informāciju atbilstīgā līmenī publiskot.

               Pirmo gada ziņojumu par valsts programmas īstenošanu iesniedz 15. februārī pēc šā nolīguma stāšanās spēkā vai tā provizoriskās piemērošanas sākuma.

               Pirmais ziņojums attiecas uz finanšu gadiem no 2014. gada līdz finanšu gadam, kas ir pirms gada, kad saskaņā ar šā panta otro daļu bija jāiesniedz pirmais gada ziņojums. Gala ziņojumu par valsts programmas īstenošanu Norvēģija iesniedz līdz 2023. gada 31. decembrim.

               18. pants

               Elektroniskā datu apmaiņas sistēma

               Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 514/2014 24. panta 5. punktu visu oficiālo informācijas apmaiņu starp Norvēģiju un Komisiju veic, izmantojot elektronisku datu apmaiņas sistēmu, ko šim nolūkam nodrošina Komisija.

               19. pants

               Stāšanās spēkā

               1.Savienības Padomes ģenerālsekretārs ir šā nolīguma depozitārijs.

               2.Puses apstiprina šo nolīgumu saskaņā ar to attiecīgajām procedūrām. Tās viena otrai paziņo par minēto procedūru pabeigšanu.

               3.Šī vienošanās stājās spēkā pirmā mēneša pirmajā dienā pēc pēdējā paziņojuma par 2. punktā minētās procedūras pabeigšanu.

               4.Puses šo nolīgumu, izņemot tā 5. pantu, provizoriski piemēro no nākamās dienas pēc nolīguma parakstīšanas, neskarot konstitucionālās prasības.

               20. pants

               Spēkā esamība un izbeigšana

               1.Savienība vai Norvēģija var izbeigt šo nolīgumu, paziņojot par savu lēmumu otrai Pusei. Nolīgumu pārtrauc piemērot trīs mēnešus pēc šāda paziņojuma. Projektus un darbības, kas norisinās šā nolīguma izbeigšanas laikā, turpina saskaņā ar šajā nolīgumā izklāstītajiem nosacījumiem. Puses, savstarpēji vienojoties, atrisina visus citus jautājumus saistībā ar šā nolīguma izbeigšanas sekām.

               2.Šo nolīgumu izbeidz, ja asociācijas nolīgums ar Norvēģiju tiek izbeigts saskaņā ar nolīguma 8. panta 4. punktu, 11. panta 3. punktu vai 16. pantu.

               21. pants

               Valodas

               Šo nolīgumu sagatavo vienā oriģināleksemplārā angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, horvātu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu, zviedru un norvēģu valodā, un visi teksti ir vienlīdz autentiski.

               PIELIKUMS

               2019. un 2020. gada finansiālo iemaksu aprēķināšanas formula un maksājuma informācija

               Regulas (ES) Nr. 515/2014 5. panta 7. punkta otrajā un trešajā daļā minēto finansiālo iemaksu, ko Norvēģija veic IFD robežu un vīzu instrumentā, attiecībā uz 2019. un 2020. gadu aprēķina šādi.

               Par katru gadu no 2013. gada līdz 2017. gadam galīgos Norvēģijas iekšzemes kopprodukta (IKP) rādītājus, kas pieejami 2019. gada 31. martā, dala ar visu to valstu IKP rādītāju summu attiecīgajā gadā, kuras piedalās IFD robežu un vīzu instrumentā. Par 2013.–2017. gadu iegūto piecu procentuālo daļu vidējo vērtību piemēro summai, ko veido faktiskās ikgadējās apropriācijas IFD robežu un vīzu instrumentam 2014.–2019. gadā, un IFD robežu un vīzu instrumentam 2020. gadā paredzētajām ikgadējo saistību apropriācijām, kuras iekļautas Komisijas pieņemtajā Eiropas Savienības 2020. finanšu gada vispārējā budžeta projektā, lai tādējādi iegūtu kopējo summu, kas Norvēģijai jāmaksā visā IFD robežu un vīzu instrumenta īstenošanas laikposmā. Ikgadējos maksājumus, kurus Norvēģija faktiski veikusi saskaņā ar šā nolīguma 10. panta 1. punktu, atskaita no šīs summas, lai iegūtu Norvēģijas iemaksu kopējo summu, kas jāmaksā par 2019. un 2020. gadu. Pusi no šīs summas maksā 2019. gadā, savukārt otru pusi – 2020. gadā.

               Finansiālo iemaksu veic euro.

               Norvēģija savu finansiālo iemaksu veic ne vēlāk kā 45 dienas pēc paziņojuma par veicamo iemaksu saņemšanas. Par jebkuru iemaksas maksājuma kavējumu no dienas, kad beidzies iemaksas termiņš, tiek maksāti procenti par nenomaksāto summu. Procentu likme ir Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā publicētā likme, ko Eiropas Centrālā banka piemēro savām galvenajām refinansēšanas operācijām un kas ir spēkā tā mēneša pirmajā kalendārajā dienā, kurā beidzas maksājuma termiņš, palielināta par 3,5 procentpunktiem.

                     (1)
                  OV L 176, 10.7.1999., 36. lpp.

                     (2)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 515/2014 (2014. gada 16. aprīlis), ar ko kā daļu no Iekšējās drošības fonda izveido finansiāla atbalsta instrumentu ārējām robežām un vīzām un atceļ Lēmumu Nr. 574/2007/EK (OV L 150, 20.5.2014., 143. lpp.).

                     (3)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 514/2014 (2014. gada 16. aprīlis), ar ko paredz vispārīgus noteikumus Patvēruma, migrācijas un integrācijas fondam un finansiālā atbalsta instrumentam policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai (OV L 150, 20.5.2014., 112. lpp.).

                     (4)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (2012. gada 25. oktobris) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (ES, Euratom) Nr. 547/2014 (2014. gada 15. maijs) (OV L 163, 29.5.2014., 18. lpp.).

                     (5)
                  Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1268/2012 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, piemērošanas noteikumiem (OV L 362, 31.12.2012., 1. lpp.).

                     (6)
                  Padomes Regula (Euratom, EK) Nr. 2185/96 par pārbaudēm un apskatēm uz vietas, ko Komisija veic, lai aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu intereses pret krāpšanu un citām nelikumībām (OV L 292, 15.11.1996., 2. lpp.).

                     (7)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 883/2013 (2013. gada 11. septembris) par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF), un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/1999 un Padomes Regulu (Euratom) Nr. 1074/1999 (OV L 248, 18.9.2013., 1. lpp.).

                     (8)
                  OV L 1, 3.1.1994., 461. lpp.


Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par to, lai noslēgtu nolīgumu starp Eiropas Savienību un Turcijas Republiku par atsevišķiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem