Svarīgs juridisks paziņojums

|

52006PC0100

Priekšlikums Padomes regula ar ko paredz tehniskus pasākumus tālmigrējošo zivju sugu noteiktu krājumu saglabāšanai  /* COM/2006/0100 galīgā redakcija - CNS 2006/0030 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 8.3.2006COM(2006) 100 galiga redakcija2006/0030 (CNS)PriekšlikumsPADOMES REGULAar ko paredz tehniskus pasākumus tālmigrējošo zivju sugu noteiktu krājumu saglabāšanai(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPRIEKšLIKUMA KONTEKSTS |110 | Priekšlikuma pamatojums un mērķi Šā priekšlikuma mērķis ir atjaunināt Kopienas tiesību aktus, kuros transponēti tehniski pasākumi tālmigrējošo zivju sugu noteiktu krājumu saglabāšanai, ko pieņēmušas reģionālās zivsaimniecības organizācijas (RZO), kuru kompetencē ir tunzivju un tām radniecīgu sugu zivju saglabāšana un pārvaldība. Attiecīgās reģiona organizācijas ir šādas: - Starptautiskā Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisija (ICCAT), kurā Kopiena ir kopš 1997. gada 14. novembra; - Indijas okeāna tunzivju komisija (IOTC), kurā Kopiena ir kopš 1995. gada 18. septembra; - Amerikas Tropisko tunzivju komisija (IATTC), kur līdzdalībai Kopiena ir uzsākusi pievienošanās procedūru un ir piedalījusies pievienošanās procesā ar mērķi pieņemt konvenciju IATTC nostiprināšanai, kas vēl nav spēkā; - Klusā okeāna rietumu un centrālās daļas zivsaimniecības komisija (WCPFC), kurā Kopiena ir kopš 2005. gada 25. janvāra. |120 | Vispārējais konteksts Eiropas Kopiena piedalās reģionālās zivsaimniecības organizācijās (RZO), kas rūpējas par reģionālās sadarbības struktūru tunzivju un tām radniecīgu sugu zivju saglabāšanai un pārvaldībai. Šīs RZO izstrādā ieteikumus tehniskiem pasākumiem ar mērķi noteikt zivju minimālo lielumu, zonas, zvejas sezonas slēgšanas laikus, un zvejas intensitātes ierobežojumus. Šie ieteikumi līgumslēdzējām pusēm, kas pret tiem neiebilst, būs obligāti. Tā kā Kopiena šajās RZO ir līgumslēdzēja puse, tad tai jāpilda pieņemtie ieteikumi, pret kuriem tā nav iebildusi. Daži no šajās RZO pieņemtajiem ieteikumiem jau ir transponēti Kopienas tiesību aktos. RZO pieņemtie tehniskie pasākumi pašlaik tiek transponēti Kopienas tiesību aktos ar Padomes 2001. gada 14. maija Regulu (EK) Nr 973/2001, ar ko nosaka konkrētus tehniskus pasākumus tālmigrējošu sugu noteiktu krājumu saglabāšanai (OV L 137, 19.5.2001.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 831/2004 (OV L 127, 29.4.2004.). Šajās organizācijās pieņemtie jaunie tehniskie pasākumi, kā arī jau kopš iepriekšminētās regulas pieņemšanas spēkā esošo pasākumu atjaunināšana prasa atcelt minēto regulu un aizstāt to ar šo priekšlikumu. Lai nodrošinātu regulas noteikumu īstenošanu un tās pielikumu grozīšanu, šai priekšlikumā ieteikts lietot Lēmumā (EK) Nr. 1999/468 minētās komitoloģijas procedūras. |130 | Spēkā esošie noteikumi šā priekšlikuma darbības jomā RZO pieņemtie tehniskie pasākumi pašlaik tiek transponēti Kopienas tiesību aktos ar Padomes 2001. gada 14. maija Regulu (EK) Nr 973/2001, ar ko nosaka konkrētus tehniskus pasākumus tālmigrējošu sugu noteiktu krājumu saglabāšanai (OV L 137, 19.5.2001.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 831/2004 (OV L 127, 29.4.2004.). Tehniskajos pasākumos, kas attiecas uz zivju minimālo lielumu, dažu zvejas rīku lietošanas aizliegumu, zvejas zonām un zvejošanas aizliegumu laikus, zvejas jaudas ierobežojumu, RZO ikgadējo sanāksmju laikā ir izdarīti grozījumi, tātad spēkā esošie tiesību akti ir jāpielāgo un jāatjaunina. |141 | Atbilstība citām politikām un Eiropas Savienības mērķiem Šis priekšlikums iekļaujas tunzivju resursu ilgtspējīgas izmantošanas kontekstā saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku un piedalās ilgtspējīgas attīstības nodrošināšanā. |APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM APRINDāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS |Apspriešanās ar ieinteresētajām aprindām |211 | Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un respondentu vispārējs raksturojums Lai sagatavotu Kopienas nostāju sarunās, kas norisinās reģionālo zivsaimniecības organizāciju ikgadējās sanāksmēs, Komisija apspriežas ar dalībvalstīm, nozares speciālistiem, kā arī ar NVO pārstāvjiem. |212 | Kopsavilkums attiecībā uz saņemtajām atbildēm un veidu, kādā tās ņemtas vērā Galvenās mērķnozares apstiprinājušas Kopienas nostāju par tehnisku pasākumu veikšanu ar mērķi nodrošināt tunzivju krājumu ilgtspējīgu izmantošanu. |Speciālu zināšanu vākšana un izmantošana |221 | Speciālo zināšanu jomas Reģionālo zivsaimniecības organizāciju zinātniskās komitejas. |222 | Izmantotā metodoloģija Zinātniskās komitejas izvērtē krājumus un, konkrēti pieņemot attiecīgus tehniskus pasākumus, iesaka tādu pārvaldības un saglabāšanas pasākumu veikšanu, kuri nodrošina tunzivju krājumu ilgtspējīgu izmantošanu. |223 | Galvenās organizācijas/eksperti, ar kuriem apspriedās Tunzivju RZO zinātniskās komitejas. |2244 | Saņemto un izmantoto atzinumu kopsavilkums Tika minēti potenciāli nopietni riski ar neatgriezeniskām sekām. Tam, ka šādi riski pastāv, piekrita visi. |225 | RZO zinātniskās komitejas, konkrēti nosakot zivju minimālo lielumu, zvejas zonas, zvejas aizlieguma laikus un zvejas intensitātes ierobežojumu, ieteica pieņemt tehniskus pasākumus, lai nodrošinātu tunzivju krājumu ilgtspējīgu izmantošanu. |226 | Veids, kādā speciālo zināšanu rezultāti nodoti sabiedrības rīcībā Zinātnisko komiteju atzinumus publicē dažādo RZO tīmekļa vietnēs. |230 | Ietekmes novērtējums Tehnisko pasākumu mērķis ir nodrošināt tunzivju krājumu ilgtspējīgu izmantošanu un jo īpaši samazināt zivju mazuļu nozveju. Tehniskie pasākumi attieksies uz Kopienas zvejniekiem, kas zvejo tunču sugu zivis Atlantijas okeānā, Vidusjūrā, Indijas okeānā un Klusajā okeānā. |PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE FAKTORI |305 | Ierosināto pasākumu kopsavilkums Tunzivju sugu pārvaldības jomā kompetento Reģionālo zivsaimniecības organizāciju pieņemto pasākumu transponēšana Kopienas tiesību aktos sakarā ar to, ka Eiropas Kopiena šajās organizācijās ir līgumslēdzēja puse. |310 | Juridiskais pamats Līguma 37. pants. |329 | Subsidiaritātes princips Priekšlikums attiecas uz jomu, kas ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Tādējādi subsidiaritātes princips netiek piemērots. |Proporcionalitātes princips Priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam turpmāk minēto iemeslu dēļ. |331 | Pret RZO pieņemtajiem ieteikumiem Kopiena un dalībvalstis var iebilst, tomēr skaidrības un pārredzamības labad tie ir iestrādāti Padomes regulā, lai tos precizētu un lai dalībvalstis un zvejnieki tos varētu labāk piemērot. |332 | Priekšlikums neuzliek finansiālas saistības. |Instrumentu izvēle |341 | Piedāvātais(-ie) instruments(-i): regula. |342 | Citi instrumenti nebūtu piemēroti, jo RZO pieņemto ieteikumu transponēšanu nosaka ar Padomes Regulu saskaņā ar EK Līguma 37. pantu, kurā izklāstīti principi, bet sīki izstrādāti piemērošanas noteikumi noteikti ar Komisijas Regulu. |IETEKME UZ BUDžETU |409 | Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. |PAPILDU INFORMāCIJA |510 | Vienkāršošana |511 | Priekšlikumā paredzēta tiesību aktu vienkāršošana. |512 | Ar priekšlikumu paredzēts atcelt Padomes 2001. gada 14. maija Regulu (EK) Nr 973/2001, ar ko nosaka konkrētus tehniskus pasākumus tālmigrējošu sugu noteiktu krājumu saglabāšanai (OV L 137, 19.5.2001.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 831/2004 (OV L 127, 29.4.2004.). Jaunā regula ļaus apvienot vienā regulā visus tehniskos pasākumus, ko pieņēmušas tunzivju RZO, kurās Eiropas Kopiena ir līgumslēdzēja puse. |520 | Spēkā esošo tiesību aktu atcelšana Ja priekšlikumu pieņems, vajadzēs atcelt dažus tiesību aktus. |570 | Priekšlikuma sīks izskaidrojums pa nodaļām vai pa pantiem Šā priekšlikuma mērķis ir transponēt RZO pieņemtos tehniskos pasākumus attiecībā uz zivju minimālo lielumu, zvejas zonām, laikposmiem, kad zveja aizliegta, un zvejas intensitātes ierobežojumiem. |1.  2006/0030 (CNS)PriekšlikumsPADOMES REGULAar ko paredz tehniskus pasākumus tālmigrējošo zivju sugu noteiktu krājumu saglabāšanaiEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 37. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[2],tā kā:2.  Kopiena ar Lēmumu 98/392/EK[3] ir apstiprinājusi Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvenciju, kurā ir izklāstīti principi un noteikumi attiecībā uz jūras dzīvo resursu saglabāšanu un apsaimniekošanu. Izpildot savas plaša mēroga starptautiskās saistības, Kopiena atbalsta centienus, kas vērsti uz zivju krājumu saglabāšanu starptautiskajos ūdeņos.3.  Saskaņā ar Lēmumu 86/238/EEK[4] Kopiena kopš 1997. gada 14. novembra ir Starptautiskās Atlantijas tunzivju saglabāšanas konvencijas, še turpmāk sauktas „ ICCAT konvencija”, līgumslēdzēja puse.4.  ICCAT konvencijā paredzēta reģionāla sadarbība, lai saglabātu un apsaimniekotu tunzivju un tām radniecīgās sugas Atlantijas okeānā un tam blakusesošajās jūrās, izveidojot Starptautisku Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisiju, še turpmāk sauktu „ICCAT”, un pieņemot tādus ieteikumus attiecībā uz saglabāšanu un apsaimniekošanu Konvencijas rajonā, kuri kļūst saistoši līgumslēdzējām pusēm.5.  ICCAT ir ieteikusi virkni tehnisku pasākumu attiecībā uz tālmigrējošu sugu noteiktiem krājumiem Atlantijas okeānā un Vidusjūrā, nosakot zvejai atļauto zivju lielumu un svaru un ierobežojumus zvejot noteiktos apgabalos, laika posmos un ar noteiktiem zvejas rīkiem, kā arī ierobežojumus attiecībā uz zvejas intensitāti. Šie ieteikumi Kopienai ir saistoši, un tādēļ tie ir jāīsteno.6.  Kopiena ar Lēmumu 95/399/EK[5] ir apstiprinājusi Nolīgumu par Indijas okeāna tunzivju komisijas izveidi. Šis nolīgums veido noderīgu sistēmu ciešākai starptautiskajai sadarbībai un tunzivju un tām radniecīgo sugu saglabāšanai un racionālai izmantošanai Indijas okeānā, izveidojot Indijas okeāna tunzivju komisiju, še turpmāk sauktu „IOTC”, un pieņemot tādus ieteikumus attiecībā uz saglabāšanu un apsaimniekošanu IOTC rajonā, kuri kļūst saistoši līgumslēdzējām pusēm.7.  IOTC ir ieteikusi dažus tehniskus pasākumus attiecībā uz tālmigrējošo zivju sugu noteiktiem krājumiem, īpaši zvejas intensitātes ierobežojumu. Šī rezolūcija Kopienai ir saistoša, un tādēļ tā ir jāīsteno.8.  Eiropas Kopiena ar Lēmumu 1999/337/EK[6] ir parakstījusi Nolīgumu par Starptautisko delfīnu saglabāšanas programmu un ar Lēmumu 1999/386/EK[7] ir nolēmusi to piemērot pagaidu kārtā līdz apstiprināšanai.9.  Ar Lēmumu 2005/…./EK[8] Kopiena ir apstiprinājusi Nolīgumu par Starptautisko delfīnu saglabāšanas programmu. Tādēļ Kopienai ir jāpiemēro šajā nolīgumā izklāstītie noteikumi.10.  Viens no nolīguma mērķiem ir pakāpeniski samazināt un pārtraukt to delfīnu skaita rašanos, kuri nobeidzas, nejauši iekļūstot riņķvados tunzivju zvejas laikā Klusā okeāna austrumu daļā, nosakot gada ierobežojumus, un tunzivju krājumu ilgtspējīgu attīstību nolīguma rajonā.11.  Kopienai ir zvejas intereses Klusā okeāna austrumu daļā, un tā ir piedalījusies procesā, kura mērķis ir pieņemt Konvenciju par Amerikas Tropisko tunzivju komisijas (še turpmāk „Antigvas konvencija”) nostiprināšanu. Ar Lēmumu 2005/26/EK Kopiena parakstīja Antigvas konvenciju un uzsāka pievienošanās procedūru šai jaunajai konvencijai. Kamēr Antigvas konvencija nav stājusies spēkā, Kopiena kā Amerikas Tropisko tunzivju komisijas (še turpmāk „IATTC”) sadarbības partneris, kas nav līgumslēdzēja puse, ir nolēmusi piemērot IATTC pieņemtos lēmumus. Tādēļ šie pasākumi ir jāiekļauj Kopienas tiesību aktos.12.  Kopiena saskaņā ar Lēmumu 2005/75/EK[9] kopš 2005. gada 25. janvāra ir līgumslēdzēja puse Konvencijā par Klusā okeāna rietumu un centrālās daļas tālmigrējošo zivju sugu saudzēšanu un apsaimniekošanu, še turpmāk „ WCPFC konvencija”.13.  WCPFC konvencijā paredzēta sistēma reģionālai sadarbībai ar mērķi saglabāt uz ilgu laiku un ilgtspējīgi izmantot tālmigrējošo zivju krājumus Klusā okeāna rietumu un centrālajā daļā, izveidojot šim nolūkam Klusā okeāna rietumu un centrālās daļas Zvejniecības komisiju ( WCPFC ).14.  Tādēļ Kopienai jāpiemēro gan Konvencijā paredzētie noteikumi, gan arī WCPFC pieņemtie tehniskie pasākumi.15.  Šos reģionālo zivsaimniecības organizāciju pieņemtos tehniskos pasākumus transponēja ar Padomes 2001. gada 14. maija Regulu (EK) Nr. 973/2001, ar ko nosaka konkrētus tehniskus pasākumus tālmigrējošu sugu noteiktu krājumu saglabāšanai[10].16.  Šajās organizācijās pieņemtie jaunie tehniskie pasākumi, kā arī jau kopš iepriekšminētās regulas pieņemšanas spēkā esošo pasākumu atjaunināšana prasa atcelt Regulu (EK) Nr. 973/2001 un aizstāt to ar šo regulu.17.  Zvejas intensitātes ierobežojumus jānosaka saskaņā ar 20. panta noteikumiem Padomes 2002. gada 20. decembra Regulā (EK) Nr. 2371/2002 par zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku[11].18.  Tādēļ jānosaka vajadzīgie pasākumi šīs regulas īstenošanai saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību[12],IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.I SADAļA Ievada noteikumi1. pants MērķisŠajā regulā paredzēti tehniski saglabāšanas pasākumi, kas piemērojami I pielikumā minēto tālmigrējošo zivju sugu noteiktu krājumu nozvejai un lomu izkraušanai, kā arī nejauši zvejas rīkos iekļuvušo sugu zivju nozvejai.2. pants Darbības jomaNeskarot 9. panta noteikumus, šo regulu piemēro kuģiem, kas peld ar dalībvalstu karogiem un kas reģistrēti Kopienā (še turpmāk „Kopienas zvejas kuģi”).3. pants DefinīcijasŠajā regulā:1) „tālmigrējošo zivju sugas” ir I pielikumā uzskaitītās sugas;2) „ ICCAT minētās tunzivis un tām radniecīgās sugas” ir II pielikumā minētās sugas ;3) „bojāgājušo delfīnu limits” ir Nolīguma par Starptautisko delfīnu saudzēšanas programmu V pantā noteiktais limits[13];4) „izklaides zveja” ir zvejas darbības, kurām izmanto ūdeņu dzīvos resursus atpūtas vai sporta vajadzībām;5) „riņķa tīkli” ir tīkli, ar kuriem ķer zivis, apņemot tās gan no sāniem, gan no apakšas; tie var būt un var arī nebūt aprīkoti ar riņķvada savilcējtrosi;6) „āķu jeda” ir zvejas rīks, kas veidots no galvenās auklas, kurai atzaru auklām piekārti daudz dažāda garuma āķu (pavadiņas) ar tādām atstarpēm, kādas piemērotas attiecīgajai zivju sugai. Āķu jedas var izlikt gan vertikāli, gan horizontāli jūrā uz ūdens virsmas; tās var izlikt gan jūras dibenā, gan tuvu gruntij (gruntsāķu jeda), vai arī peldus, ūdens vidusslānī vai tuvu ūdens virsmai (āķu jeda pelaģiskajai zvejai);7) „āķis” nozīmē saliektu noasinātu tērauda stiepli, parasti ar atskabargu. Āķa gals var būt gan taisns, gan arī atliekts un saliekts; kāts var būt dažāda garuma un veida, un šķērsgriezumā tas var būt apaļš (regulārs) vai noplacināts (izkalts). Āķa kopgarums ir visa kāta kopējais garums no tā āķa galotnes, ko lieto auklas acs veida stiprinājumam, līdz līkuma galotnei; āķa platumu jāmēra horizontāli vislielākajā atstatumā no kāta ārpuses līdz atskabargai;8) „zivju pievilināšanas ierīces ( FAD )” nozīmē uz jūras ūdens peldošu ierīci, kas pievilina tālmigrējošo sugu dzelmē peldošo zivju mazuļus vai pieaugušās zivis;9) „riņkvadi” nozīmē apņemošu grunts tīklu, kura dibendaļa ir savilkta kopā ar savilcējtroses palīdzību tīkla pamatnē, ko izvelk caur virkni riņķu gar grunts virvi, kurš tīklu padara maisveidīgu un noslēgtu. Riņķvadus var lietot mazo pelaģisko sugu zivju, lielo pelaģisko sugu zivju un bentisko zivju zvejai.4. pants Zvejas apgabaliŠajā regulā lieto šādas jūras ūdeņu definīcijas:19.  apgabals Nr. 1 ―visi Atlantijas okeāna un tam blakus esošo jūru ūdeņi, uz kuriem attiecas ICCAT konvencija, kā noteikts tās 1. pantā;20.  apgabals Nr. 2 ―visi Indijas okeāna ūdeņi, uz kuriem attiecas Nolīgums par IOTC izveidi, kā noteikts tā 2. pantā;21.  apgabals Nr. 3 ―visi Klusā okeāna austrumu daļas ūdeņi, kā noteikts Nolīguma par Starptautisko delfīnu saglabāšanas programmu 3. pantā;22.  apgabals Nr. 4 ―visi Klusā okeāna rietumu un centrālās daļas ūdeņi, kā noteikts WCPFC konvencijas 3. pantā.II SADAļA Tehniskie pasākumi, kurus piemēro 1. apgabalā1. nodaļa Noteiktu veidu kuģu un zvejas rīku izmantošanas ierobežojumi5. pants Lielacu tunzivs aizsardzība dažos tropisko ūdeņu rajonos1. Seineriem ar riņķvadiem vai kuģiem tunzivju zvejai ar āķiem no borta un jedām zveja ir aizliegta laikposmā no 1. līdz 30. novembrim apgabalā, kura koordinātas ir šādas:- dienvidu robeža ir 0° dienvidu platuma paralēle;- ziemeļu robeža ir 5° ziemeļu platuma paralēle;- rietumu robeža ir 20° rietumu garuma meridiāna;- austrumu robeža ir 10° austrumu garuma meridiāna.2. Dalībvalstis katru gadu vēlākais 15. augustā iesniedz Komisijai ziņojumu par šā pasākuma īstenošanu un, ja vajadzīgs, arī to pārkāpumu sarakstu, kurus izdarījuši kuģi, kas peld ar Kopienas dalībvalstu karogu un ko tiesiski vajā šo valstu iestādes.6. pants Zilās tunzivs zveja Vidusjūrā1. Zilā tunču zveja ar riņķvadu Vidusjūrā ir aizliegta no 16. jūlija līdz 15. augustam.2. No 1. jūnija līdz 31. jūlijam ir aizliegts Vidusjūrā zvejot zilās tunzivis, izmantojot virsmas tipa jedas no kuģiem, kuru garums pārsniedz 24 metrus. Kuģu garumu nosaka saskaņā ar III pielikumu.3. Laikā no 1. līdz 30. jūnijam aizliegts izmantot lidmašīnas un helikopterus zilo tunzivju zvejas atbalstam Vidusjūrā.4. Laika posmus un apgabalus, kas minēti šajā pantā, un III pielikumā izklāstītās detaļas par kuģu garumu Komisija var grozīt atbilstoši ICCAT ieteikumiem, kas Kopienai ir saistoši, un saskaņā ar 30. panta 2. punktā izklāstīto procedūru.7. pants Svītrainās tunzivs, lielacu tunzivs un dzeltenspuru tunzivs zveja atsevišķos Portugāles ūdeņu rajonosIr aizliegts paturēt uz kuģa svītrainās, lielacu vai dzeltenspuru tunzivis, kas nozvejotas, izmantojot riņķvadus ūdeņos, uz kuriem attiecas Portugāles suverenitāte vai jurisdikcija, ICES (Starptautiskā Jūras pētniecības padome) X apakšrajonā uz ziemeļiem no 36°30’ Z vai CECAF (Austrumu Vidusatlantijas Zvejniecības komiteja) apgabalos uz ziemeļiem no 31° Z un uz austrumiem no 17°30’ R, vai arī ― zvejot minētās sugas minētajos apgabalos ar minētajiem zvejas rīkiem.2. nodaļa Minimālais lielums8. pants Lielums1. Ja zivs lielums ir mazāks par IV pielikumā noteikto minimālo lielumu, tad to uzskata par neatbilstošu noteiktajām prasībām, kādas piemērojamas minētajā pielikumā uzskaitītajām sugām.2. Zivju lielumus, kas noteikti IV pielikumā, Komisija var grozīt atbilstoši ICCAT ieteikumiem, kas Kopienai ir saistoši, un saskaņā ar 30. pantā izklāstīto procedūru.9. pants Aizliegumi1. To tālmigrējošo sugu zivis, kuras uzskaitītas IV pielikumā un kuru lielums neatbilst noteiktajām prasībām, un kuras nozvejotas 1. apgabalā, neatstāj uz kuģa, nepārkrauj, neizkrauj, netransportē, neuzglabā, neizliek apskatei, nepiedāvā pārdošanai, nepārdod un nelaiž tirgū. Šo sugu zivis nekavējoties laiž atpakaļ jūrā.2. Ir aizliegts laist brīvā pārdošanā un Kopienas tirgū to sugu zivis, kuras noteiktas IV pielikumā, kuru lielums neatbilst noteiktajām prasībām un kuras trešo valstu kuģi nozvejojuši 1. apgabalā.10. pants Lieluma noteikšana1. Visu sugu zivis, izņemot buruzivjveidīgās, garumā jāmēra līdz astes spuras sazarojuma vietai, tas ir, pagriežot vertikāli, no augšžokļa malas līdz visīsākā astes skriemeļa galam.2. Buruzivīm lielumu nosaka, mērot no apakšžokļa malas līdz astes spuras galam.11. pants Paraugu ņemšanas procedūra no zilo tunzivju sprostiem1. Katra dalībvalsts nosaka paraugu ņemšanas procedūru, ar kuru aprēķina nozvejoto zilo tunzivju skaitu pēc lieluma.2. Lai noteiktu sprostos esošo zivju lielumu, paraugam ņem 100 īpatņus no 100 tonnām dzīvu zivju vai 10 % no sprostā esošā kopējā zivju skaita. Lieluma paraugu ņem, audzēšanas procesa beigās audzētavā saskaņā ar ICCAT noteikto metodi, lai paziņotu datus II uzdevuma ietvaros.3. Ja zivis audzētas vairāk nekā gadu, jāprecizē papildu metodes un paraugu ņemšanas kārtība.4. Paraugus ņem izaudzēto zivju audzēšanas beigu laikā nejaušas izlases kārtībā no visiem sprostiem. Iegūtos datus par iepriekšējā gadā veikto paraugu ņemšanu paziņo ICCAT līdz 31. jūlijam.3. nodaļa Kuģu skaita ierobežojumi12. pants Ziemeļatlantijas lielacu tunzivs un garspuru tunzivs1. Padome saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2371/2002 20. pantā izklāstīto procedūru nosaka to Kopienas zvejas kuģu skaitu un kopējo reģistrēto bruto tilpību (RBT), kuru garums ir virs 24 metriem un kuri kā mērķa sugu 1. apgabalā zvejo lielacu tunzivis. To nosaka(a) kā tādu Kopienas zvejas kuģu vidējo skaitu un RBT tilpību, kuri laika posmā no 1991. līdz 1992. gadam 1. apgabalā kā mērķa sugu zvejoja lielacu tunzivis, kā arī(b) pamatojoties uz 2005. gada 30. jūnijā Starptautiskajai Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisijai paziņoto to Kopienas kuģu ierobežoto skaitu, kuri 2005. gadā zvejoja lielacu tunzivis.2. Padome saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2371/2002 20. pantā izklāstīto procedūru nosaka to Kopienas zvejas kuģu skaitu, kuri kā mērķa sugu zvejo Ziemeļatlantijas garspuru tunzivis. Kuģu skaitu nosaka kā tādu Kopienas zvejas kuģu vidējo skaitu, kuri laika posmā no 1993. līdz 1995. gadam kā mērķa sugu zvejoja Ziemeļatlantijas garspuru tunzivis.3. Saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2371/2002 20. pantā izklāstīto procedūru Padome dalībvalstu starpā sadala:(a) skaitu un RBT tilpību saskaņā ar 1. punktu,(b) saskaņā ar 2. punktu noteikto kuģu skaitu.4. Dalībvalsts ar parastajiem datu pārvades līdzekļiem katru gadu līdz 15. maijam nosūta Komisijai:(a) to lielacu tunzivju zvejas kuģu sarakstu, kas peld ar tās karogu un kas ir garāki par 24 metriem;(b) to ar dalībvalsts karogu peldošo kuģu sarakstu, kas piedalās Ziemeļatlantijas garspuru tunzivju mērķa zvejā.Komisija katru gadu līdz 31. maijam nosūta šīs ziņas ICCAT sekretariātam.5. Visos šais 4. punktā minētajos sarakstos jānorāda kuģim piešķirtais iekšējais zvejas flotes reģistra numurs saskaņā ar I pielikumu Komisijas 2003. gada 30. decembra Regulā (EK) Nr. 26/2004 par Kopienas zvejas flotes reģistru[14], kā arī izmantotā zvejasrīka tips.4. nodaļa Sugas, kas nav mērķsugas, un sporta zveja13. pants MarlinasDalībvalstis var veicināt monošķiedras slokšņu virkņu ar šarnīra stiprinājumu lietošanu, lai viegli varētu atbrīvot dzīvas zilās un baltās marlinas.14. pants Haizivis1. Dalībvalstis veicina nejauši nozvejoto haizivju, īpaši to mazuļu, atbrīvošanu.2. Dalībvalstis sekmē jūrā atpakaļ ielaižamo haizivju daudzuma samazināšanos, uzlabojot zvejas rīku izšķiršanas spēju.15. pants BruņurupučiDalībvalstis sekmē nejauši noķerto bruņurupuču laišanu atpakaļ jūrā.16. pants Sporta zveja Vidusjūrā1. Katra dalībvalsts veic nepieciešamos pasākumus, lai sporta un atpūtas zvejas laikā aizliegtu velkamo zvejas rīku, riņķa tīklu, riņķvadu, traļu, žaunu tīklu, rāmju tīklu un āķu jedu izmantošanu tunzivju un tām radniecīgo sugu zivju zvejai Vidusjūrā.2. Dalībvalsts gādā par to, lai sporta un atpūtas zvejas pasākumu laikā Vidusjūrā nozvejotās tunzivis un tām radniecīgo sugu zivis netiktu laistas tirdzniecībā.17. pants ZiņojumsDalībvalstis katru gadu vēlākais 15. augustā iesniedz Komisijai ziņojumu par šīs nodaļas noteikumu izpildi.III SADAļA Tehniskie pasākumi, kurus piemēro 2. apgabalā1. nodaļa Kuģu skaita ierobežojumi18. pants Atļautais kuģu skaits1. Padome saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2371/2002 20. pantā izklāstīto procedūru nosaka, cik daudz ir to Kopienas zvejas kuģu, kuri ir garāki par 24 metriem, un kuriem atļauts zvejot 2. apgabalā. Kopienas zvejas kuģu skaitu nosaka atbilstoši 2003. gadā ierakstītajam Indijas okeāna tunzivju komisijas ( IOTC ) kuģu reģistrā. Kuģu skaita ierobežojumam jāatbilst bruto tilpībā (BT) izteiktajai kopējai tonnāžai, un nedrīkst pārsniegt kopējo tonnāžu, kuģus aizstājot ar citiem kuģiem.2. Saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2371/2002 20. pantā izklāstīto procedūru Padome katrai dalībvalstij iedala noteiktu skaitu kuģu saskaņā ar minētās regulas 1. punktu.2. nodaļa Sugas, kas nav mērķa sugas19. pants Haizivis1. Dalībvalstis dara visu iespējamo, lai sekmētu nejauši nozvejoto haizivju, īpaši to mazuļu, atbrīvošanu.2. Dalībvalstis sekmē jūrā atpakaļ laižamo haizivju daudzuma samazināšanos.20. pants Bruņurupuči1. Dalībvalstis dara visu iespējamo, lai samazinātu zvejas ietekmi uz jūras bruņurupučiem, veicot īpaši 2., 3. un 4. punktā izklāstītos pasākumus.2. Visus zvejas rīkus var izmantot ar šādiem nosacījumiem:(a) rīkus lieto atbilstoši paredzētajam, rūpējoties arī par nejauši noķerto (ar āķiem var tīkliem) vai lomos iekļuvušo jūras bruņurupuču atdzīvināšanu vai tūlītēju laišanu atpakaļ jūrā ;(b) uz klāja jābūt vajadzīgajam aprīkojumam, lai nodrošinātu nejauši noķerto vai lomos iekļuvušo jūras bruņurupuču atbrīvošanu.3. Riņķvadu var izmantot ar šādiem nosacījumiem:(a) noteikti, cik vien iespējams, jāizvairās no jūras bruņurupuču ielenkšanas,(b) jāattīsta un jāievieš atbilstīgas zvejas rīku tehniskās īpašības, lai samazinātu jūras bruņurupuču nejaušu iekļūšanu lomā,(c) jāveic visi nepieciešamie pasākumi, lai atbrīvotu ielenktos vai noķertos jūras bruņurupučus,(d) jāveic visi nepieciešamie pasākumi, lai uzraudzītu zivju pievilināšanas ierīces, kurās var būt iekļuvuši jūras bruņurupuči, nolūkā atbrīvot sagūstītos bruņurupučus un savākt neizmantotās zivju pievilināšanas ierīces.4. Āķu jedu var izmantot ar šādiem nosacījumiem:(a) jāattīsta un jāievieš tādas formas dziļūdens ēsmas āķu un tāda veida tīklu apvienojums, kā arī tāda zvejas prakse, kas ļautu samazināt nejauši noķerto vai lomos iekļuvušo jūras bruņurupuču skaitu un mirstību,(b) lai nodrošinātu nejauši noķerto vai lomos iekļuvušo jūras bruņurupuču atbrīvošanu, uz klāja jābūt vajadzīgajam aprīkojumam, ieskaitot instrumentus bruņurupuču noņemšanai no āķa vai auklu pārgriešanai, kā arī izkraušanas tīklus.IV SADAļA Tehniskie pasākumi, kurus piemēro 3. apgabalā21. pants Pārkraušana1. Palīgkuģu izmantošana to kuģu atbalstam, kuri zvejo ar zivju pievilināšanas ierīcēm, ir aizliegta.2. Seineriem pārkraušana, atrodoties jūrā, ir aizliegta.22. pants Kuģu skaita ierobežojumi1. Padome saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2371/2002 20. pantā izklāstīto procedūru nosaka, kāds ir to Kopienas seineru skaits, kuriem atļauts zvejot tunzivis 3. apgabalā. Noteikts ir tāds Kopienas zvejas kuģu skaits, kāds līdz 2002. gada 28. jūnijam ir bijis ierakstīts Amerikas Tropisko tunzivju komisijas ( IATTC ) kuģu reģistrā.2. Dalībvalsts katru gadu līdz 10. decembrim iesniedz Komisijai to kuģu sarakstu, kas peld ar tās karogu un kam ir nolūks zvejot tunzivis 3. apgabalā. Kuģus, kas nav iekļauti šajā sarakstā, uzskata par tādiem, kas nav atstājuši ostu, un tiem kārtējā gada laikā zveja nav atļauta.3. Sarakstos jānorāda kuģim piešķirtais iekšējais zvejas flotes reģistra numurs saskaņā ar I pielikumu Komisijas 2003. gada 30. decembra Regulā (EK) Nr. 26/2004 par Kopienas zvejas flotes reģistru, kā arī izmantotā zvejasrīka tips.23. pants Delfīnu aizsardzība1. Tikai tādiem Kopienas zvejas kuģiem, kuri darbojas atbilstīgi Nolīgumā par Starptautisko delfīnu saglabāšanas programmu izklāstītajiem nosacījumiem, kam ticis iedalīts bojāgājušo delfīnu limits (BDL), 3. apgabalā veicot dzeltenspuru tunzivju zveju, ir atļauts ielenkt delfīnu barus vai grupas ar riņķvadiem.24. pants BDL pieteikumiDalībvalstis katru gadu līdz 15. septembrim nosūta Komisijai:(a) tādu kuģu sarakstu, kas peld ar to karogiem, kuru kravnesība ir lielāka par 363 tonnām (400 tonnu neto), un kas ir pieteikušies BDL saņemšanai visam nākamajam gadam;(b) tādu kuģu sarakstu, kas peld ar to karogiem, kuru kravnesība ir lielāka par 363 tonnām (400 tonnu neto), un kas ir pieteikušies BDL saņemšanai par nākamā gada pirmo vai otro pusgadu;(c) attiecībā uz katru tādu kuģi, kas pieprasa BDL, sertifikātu, ar kuru apliecināts, ka kuģim ir visi delfīnu aizsardzībai nepieciešamie rīki un tehnika un ka tā kapteinis ir pabeidzis apstiprinātu mācību kursu par delfīnu glābšanu un atbrīvošanu;(d) tādu kuģu sarakstu, kas peld ar to karogiem un kas nākamā gada gaitā varētu darboties attiecīgajā apgabalā.25. pants BDL sadale1. Dalībvalstis nodrošina, lai pieteikumi BDL saņemšanai atbilstu tiem nosacījumiem, kas izklāstīti Nolīgumā par Starptautisko delfīnu saglabāšanas programmu, un IATTC pieņemtajiem saglabāšanas pasākumiem.2. Komisija pārbauda sarakstus, pārliecinoties par to atbilstību Nolīguma par Starptautisko delfīnu saglabāšanas programmu noteikumiem un IATTC pieņemtajiem saglabāšanas pasākumiem, un nosūta tos IATTC direktoram. Ja Komisija pārbaudē atklāj, ka pieteikums neatbilst šajā punktā izklāstītajiem nosacījumiem, tad tā tūlīt informē attiecīgo dalībvalsti par neiespējamību pārsūtīt IATTC direktoram visu minēto pieteikumu vai tā daļu un norāda iemeslus.3. Komisija nosūta katrai dalībvalstij kopējo BDL, kas jāsadala starp kuģiem, kuri peld ar tās karogu.4. Dalībvalsts katru gadu līdz 15. janvārim nosūta Komisijai BDL sadalījumu starp kuģiem, kas peld ar šīs dalībvalsts karogu.5.. Komisija katru gadu līdz 1. februārim nosūta IATTC direktoram BDL sarakstu un to sadalījumu starp Kopienas zvejas kuģiem.26. pants To pārējo sugu aizsardzība, kas nav mērķa sugas1. Riņķvadu seineriem nekavējoties jāatbrīvo, ja vien iespējams, visi jūras bruņurupuči, visas haizivis, svītrainās tunzivis, rajas, delfīnzivis un pārējās zivis, kas nepieder pie mērķsugām.2. Zvejniekiem sniedz atbalstu, lai uzlabotu un izmantotu tādu tehniku un aprīkojumu, kas atvieglo ātru un drošu visu šo dzīvnieku atlaišanu atpakaļ jūrā.27. pants Bruņurupuči1. Ik reizi, kad pamana tīklā iekļuvušu jūras bruņurupuci, jādara viss iespējamais, lai to glābtu no iepīšanās tīklā, ja nepieciešams, izmantojot arī motorlaivu.2. Ja bruņurupucis iekļuvis tīklā, tad tīkla uztīšanas iekārta jāaptur, tiklīdz bruņurupucis parādās virs ūdens, un iekārtu nedrīkst atkal iedarbināt, pirms bruņurupucis nav atbrīvots no tīkla un atlaists jūrā.3. Ja jūras bruņurupuci aizgādā atpakaļ ar kuģi, tad jāliek lietā visi līdzekļi, lai uzturētu to pie dzīvības pirms ielaišanas atpakaļ ūdenī.4. Tunzivju zvejas kuģiem ir aizliegts mest jūrā sāls maisus vai citus plastmasas atkritumus.5. Ja iespējams, jāatbrīvo tie jūras bruņurupuči, kas sapinušies zivju pievilināšanas ierīcēs un citos zvejas rīkos.6. Zivju pievilināšanas ierīces, ko neizmanto zvejai, jāsavāc.V SADAļA Tehniskie pasākumi, kurus piemēro 4. apgabalā28. pants Atkritumu samazināšanaDalībvalstis veic pasākumus, lai līdz minimumam samazinātu atkritumus, zivju izgāšanu jūrā, zivju iekļūšanu nozaudētos vai pamestos zvejas rīkos, zvejas kuģu radīto piesārņojumu, neparedzēto sugu zivju un dzīvnieku zvejošanu, kā arī netiešu ietekmi uz saistītajām vai atkarīgajām sugām, īpaši uz sugām, kam draud izmiršana.VI SADAļA Vispārēji piemērojami noteikumi29. pants Jūras zīdītājdzīvnieki1 Ir aizliegts veikt jebkura jūras zīdītāju bara vai grupas ielenkšanu ar riņķvadiem.2. Panta 1. punktu piemēro visiem Kopienas zvejas kuģiem, izņemot 23. pantā minētos kuģus.VII SADAļA Nobeiguma noteikumi30. pants KomitoloģijaSaskaņā ar 6. panta 4. punkta un 8. panta 2. punkta noteikumiem veicamos pasākumus nosaka saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2371/2002 30. panta 3. punktā izklāstīto procedūru.31. pants AtcelšanaAr šo atceļ Regulu (EK) Nr. 973/2001.32. pants Stāšanās spēkāŠī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē, […]Padomes vārdā —PriekšsēdētājsI PIELIKUMSTālmigrējošo zivju sugu saraksts-  Garspuru tunzivs: Thunnus alalunga-  Zilā tunzivs: Thunnus thynnus-  Lielacu tunzivs: Thunnus obesus-  Svītrainā tunzivs: Katsuwonus pelamis-  Pelamīda: Sarda sarda-  Dzeltenspuru tunzivs: Thunnus albacares-  Melnspuru tunzivs: Thunnus atlanticus-  Mazā tunzivs: Euthynnus spp .-  Dienvidu zilā tunzivs: Thunnus maccoyii-  Fregates makreļtunzivs: Auxis spp .-  Jūras plaudis: Bramidae-  Marlina: Tetrapturus spp. Makaira spp.-  Buriniekzivis: Istiophorus spp .-  Zobenzivs: Xiphias gladius-  Skumbrijlīdaka: Scomberesox spp. Cololabis spp .-  Delfīnzivis – parastā delfīnzivs: Coryphaena hippurus, Coryphaena equiselis-  Haizivis: Hexandus griseus, Cetorhinus maximus, Alopiidae Rhincodon typus, Carcharhinide, Sphyrnidae, Isuridae, Lamnidae-  Vaļveidīgie (vaļi un cūkdelfīni): Physeteridae, Balenidae, Eschrichtiidae, Monodontidae, Ziphiidae, DelphinidaeII PIELIKUMSICCAT tunzivju un tām radniecīgo sugu saraksts-  Zilā tunzivs: Thunnus thynnus-  Dienvidu zilā tunzivs: Thunnus maccoyii-  Dzeltenspuru tunzivs: Thunnus albacares-  Garspuru tunzivs: Thunnus alalunga-  Lielacu tunzivs: Thunnus obesus-  Melnspuru tunzivs: Thunnus atlanticus-  Mazā tunzivs: Euthynnus alletteratus-  Svītrainā tunzivs: Katsuwonus pelamis-  Pelamīda: Sarda sarda-  Fregates makreļtunzivs: Auxis thazard-  Fregates makreļtunzivs: Auxis rochei-  Vienkrāsas pelamīda: Orcynopsis unicolor-  Svītrainā makrele: Acanthocybium solandri-  Austrumu plankumainā makrele: Scomberomorus maculatus-  Karaliskā makrele: Scomberomorus cavalla-  Rietumāfrikas spāņu makrele: Scomberomorus tritor-  Dienvidatlantijas spāņu makrele: Scomberomorus brasilliensis-  Krāsainā spāņu makrele: Scomberomorus regalis-  Buruzivs: Istiophorus albicans-  Melnā marlina: Makaira indica-  Zilā marlina: Makaira nigricans-  Baltā marlina: Tetrapturus albidus-  Zobenzivs: Xiphias gladius-  Rietumatlantijas šķēpszivs : Tetrapturus pfluegeriIII PIELIKUMSKuģu garums (6. panta 2. punkts)ICCAT šādi noteikusi kuģu garuma mērīšanu:-  tādam kuģim, kurš uzbūvēts pēc 1982. gada 18. jūlija, garums ir 96 % no kopējā garuma, mērot pa ūdenslīniju 85 % augstumā līdz zemākajai sānu malai no ķīļa augšējā punkta, vai arī garums, kāds izmērīts no vadņa priekšpuses līdz stūres asij pa šo ūdenslīniju, ja šāds rādītājs ir lielāks; kuģiem, kuru konstrukcijā ir galsvere, ūdenslīnija, pa kuru mēra šo garumu, ir paralēla konstrukcijas ūdenslīnijai;-  tādam kuģim, kurš uzbūvēts līdz 1982. gada 18. jūlijam, garums ir tas, kas ierakstīts valstu reģistros vai citā kuģu reģistrā.IV PIELIKUMSZIVJU MINIMĀLIE LIELUMI(8. panta 1. punkts)Dzīvnieku suga | Minimālie lielumi |Zilā tunzivs (Thunnus thynnus) (2) | 6,4 kg vai 70 cm |Zilā tunzivs (Thunnus thynnus) (3) | 10 kg vai 80 cm |Zobenzivis (Xiphias gladius) (1) | 25 kg vai 125 cm (apakšžoklis) |(1) šo minimālo lielumu piemēro tikai Atlantijas okeānā (2) šo minimālo lielumu piemēro tikai Atlantijas okeāna austrumdaļā (3) šo minimālo lielumu piemēro tikai Vidusjūrā |[1] OV C […], […], […]. lpp.[2] OV C […], […], […]. lpp.[3] OV L 179, 23.6.1998., 1. lpp.[4] OV L 162, 18.6.1986., 33. lpp.[5] OV L 236, 5.10.1995., 24. lpp.[6] OV L 132, 27.5.1999., 1. lpp.[7] OV L 147, 12.6.1999., 23. lpp.[8] OV L […], […], […]. lpp.[9] OV L 32, 4.2.2005.[10] OV L 137, 19.5.2001., 1. lpp. Jaunākie grozījumi regulā izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 831/2004 (OV L 127, 29.4.2004., 33. lpp.).[11] OV L 358, 31.12.2002., 59. lpp.[12] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.[13] OV L 132, 27.5.1999., 1. lpp.[14] OV L 5, 9.1.2004., 25. lpp.


				|

		52013PC0112

			Priekšlikums PADOMES REGULA, ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 192/2007, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu tāda polietilēntereftalāta importam, kura izcelsme cita starpā ir Taivānā, pēc “jauna eksportētāja” pārbaudes saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1225/2009 11. panta 4. punktu /* COM/2013/0112 final - 2013/0067 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA
KONTEKSTS
Priekšlikuma pamatojums un mērķi
Šis priekšlikums attiecas uz to, kā
piemērot Padomes 2009. gada 30. novembra Regulu (EK)
Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no
valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (“pamatregula”),
“jauna eksportētāja” pārbaudē attiecībā uz
Padomes Regulu (EK) Nr. 192/2007[1],
ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu tāda
polietilēntereftalāta importam, kura izcelsme cita starpā ir
Taivānā.
Vispārīgais konteksts
Šis priekšlikums sagatavots, īstenojot
pamatregulu un veicot izmeklēšanu saskaņā ar pamatregulā
noteiktajām pamatprasībām un procedūras prasībām.
Spēkā esošie noteikumi
priekšlikuma jomā
Atbilstīgi pamatregulas 5. pantam
Padome ar Regulu (EK) Nr. 2604/2000[2]
piemēroja galīgo antidempinga maksājumu dažu tādu
polietilēntereftalāta (“PET”) veidu importam, kuru izcelsme bija
Indijā, Indonēzijā, Malaizijā, Korejas Republikā,
Taivānā un Taizemē (“attiecīgās valstis”).
Pēc termiņbeigu
pārskatīšanas atbilstīgi pamatregulas 11. panta
2. punktam Padome, pieņemot Regulu (EK) Nr. 192/2007,
nolēma, ka minētie pasākumi būtu jāturpina.
Ar paziņojumu, kas 2012. gada
24. februārī publicēts Eiropas Savienības
Oficiālajā Vēstnesī[3],
Komisija sāka iepriekš minēto pasākumu termiņbeigu
pārskatīšanu saskaņā ar pamatregulas 11. panta
2. punkta noteikumiem. Šī izmeklēšana joprojām
turpinās.
Atbilstība pārējiem
Savienības politikas virzieniem un mērķiem
Neattiecas.
2.           APSPRIEŠANĀS
AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
Apspriešanās ar
ieinteresētajām personām
Procedūrā
iesaistītajām ieinteresētajām personām jau ir bijusi
iespēja izmeklēšanas laikā aizstāvēt savas intereses
saskaņā ar pamatregulas noteikumiem.
Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana
Neatkarīgu
ekspertu atzinums nebija vajadzīgs.
Ietekmes novērtējums
Šis
priekšlikums ir sagatavots, īstenojot pamatregulu.
Pamatregulā
nav paredzēts vispārējs ietekmes novērtējums, bet
sniegts pilnīgs vērtējamo nosacījumu uzskaitījums.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
            Ierosināto
pasākumu kopsavilkums
Komisija
2012. gada 17. jūlijā ar regulu, kas publicēta Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī, paziņoja par
“jauna eksportētāja” pārbaudes sākšanu attiecībā
uz Padomes Regulu (EK) Nr. 192/2007, ar ko piemēro galīgo
antidempinga maksājumu tāda polietilēntereftalāta importam,
kura izcelsme cita starpā ir Taivānā, un ar ko atceļ
maksājumu attiecībā uz viena šīs valsts
eksportētāja importu un nosaka, ka šis imports ir
jāreģistrē.
Pārskatīšanu
sāka pēc pieprasījuma, ko iesniedza Lealea Enterprise Co.,
Ltd. (“pieprasījuma iesniedzējs”), kas ir dažu
polietilēntereftalāta veidu ražotājs eksportētājs
Taivānā (“attiecīgā valsts”).
Izmeklēšanā
nekonstatēja dempingu attiecībā uz darījumiem, ko
pieprasījuma iesniedzējs veica pārskatīšanas
izmeklēšanas periodā.
Tāpēc,
lai atceltu spēkā esošo pasākumus, kuri attiecas uz
pieprasījuma iesniedzēju, Padomei ir ierosināts pieņemt
pievienoto regulas priekšlikumu, kas ne vēlāk kā 2013. gada
17. aprīlī būtu jāpublicē Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Kad
ierosinātā regula būs stājusies spēkā, importa
reģistrācija, kas noteikta ar Regulu (ES) Nr. 653/2012,
būtu jāpārtrauc bez antidempinga maksājumu iekasēšanas
ar atpakaļejošu spēku.
Juridiskais pamats
Padomes
2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par
aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav
Eiropas Kopienas dalībvalstis.
Subsidiaritātes princips
Priekšlikums
ir Eiropas Savienības ekskluzīvā kompetencē.
Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro.
Proporcionalitātes princips
Priekšlikums
ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu
dēļ.
Rīcības
forma ir aprakstīta iepriekš minētajā pamatregulā un
neparedz valstu lēmumus.
Netiek
prasīts norādīt, kā līdz minimumam samazina un
proporcionāli priekšlikuma mērķim sadala Savienības, valstu
valdību, reģionālo un vietējo varas iestāžu,
uzņēmēju un pilsoņu finansiālo un administratīvo
slogu.
Juridisko instrumentu izvēle
Ierosinātais
juridiskais instruments: regula.
Citi
instrumenti nebūtu piemēroti šāda iemesla dēļ.
Pamatregula
neparedz alternatīvas.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Priekšlikums neietekmē Savienības
budžetu.
2013/0067 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES REGULA,
ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 192/2007,
ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu tāda polietilēntereftalāta
importam, kura izcelsme cita starpā ir Taivānā, pēc “jauna
eksportētāja” pārbaudes saskaņā ar Padomes Regulas
(EK) Nr. 1225/2009 11. panta 4. punktu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes
2009. gada 30. novembra Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par
aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav
Eiropas Kopienas dalībvalstis[4]
(“pamatregula”), un jo īpaši tās 11. panta 4. punktu,
ņemot vērā priekšlikumu, ko
Eiropas Komisija (turpmāk “Komisija”) iesniedza pēc apspriešanās
ar padomdevēju komiteju,
tā kā:
A.        SPĒKĀ ESOŠIE
PASĀKUMI
(1)       Atbilstīgi pamatregulas
5. pantam Padome ar Regulu (EK) Nr. 2604/2000[5] piemēroja galīgo
antidempinga maksājumu dažu tādu polietilēntereftalāta
veidu importam, kuru izcelsme ir Indijā, Indonēzijā,
Malaizijā, Korejas Republikā, Taivānā un Taizemē.
(2)       Pēc termiņbeigu
pārskatīšanas atbilstīgi pamatregulas 11. panta
2. punktam Padome, pieņemot Regulu (EK) Nr. 192/2007[6], nolēma, ka minētie
pasākumi jāturpina.
(3)       Ar paziņojumu, kas
2012. gada 24. februārī publicēts Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī[7], Komisija sāka iepriekš
minēto pasākumu citu termiņbeigu pārskatīšanu
saskaņā ar pamatregulas 11. panta 2. punkta noteikumiem.
Šī izmeklēšana vēl paralēli turpinās un tiks pabeigta
ar atsevišķu tiesību aktu.
B.        PAŠREIZĒJĀ
PROCEDŪRA
1.         PIEPRASĪJUMS VEIKT
PĀRSKATĪŠANU
(4)       Komisija ir
saņēmusi pieprasījumu par pārbaudes sākšanu
saistībā ar “jaunu eksportētāju” atbilstīgi
pamatregulas 11. panta 4. punktam. Pieprasījumu iesniedza Lealea
Enterprise Co., Ltd (“pieprasījuma iesniedzējs”), kas ir
ražotājs eksportētājs Taivānā (“attiecīgā
valsts”).
(5)       Pieprasījuma
iesniedzējs apgalvoja, ka izmeklēšanas periodā, proti,
laikposmā no 1998. gada 1. oktobra līdz 1999. gada
30. septembrim (“sākotnējās izmeklēšanas periods”),
nav eksportējis attiecīgo ražojumu uz Savienību.
(6)       Pieprasījuma
iesniedzējs arī apgalvoja, ka nav saistīts ne ar vienu
attiecīgā ražojuma ražotāju eksportētāju, kam
piemēro minētos antidempinga pasākumus.
(7)       Turklāt
pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka tas attiecīgā
ražojuma eksportu uz Savienību ir sācis pēc
sākotnējās izmeklēšanas perioda beigām.
2.         PĀRBAUDES SĀKŠANA
SAISTĪBĀ AR JAUNU EKSPORTĒTĀJU
(8)       Komisija pārbaudīja
pieprasījuma iesniedzēja iesniegtos pirmšķietamos
pierādījumus un atzina tos par pietiekamiem, lai sāktu
pārbaudi saskaņā ar pamatregulas 11. panta 4. punktu.
Pēc apspriešanās ar padomdevēju komiteju un pēc tam, kad attiecīgajai
Savienības ražošanas nozarei bija dota iespēja sniegt piezīmes,
Komisija saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 653/2012[8] sāka pārskatīt
Regulu (EK) Nr. 192/2007 attiecībā uz pieprasījuma
iesniedzēju.
(9)       Attiecībā uz
pieprasījuma iesniedzēja ražotā un eksportam uz Savienību
pārdotā attiecīgā ražojuma importu antidempinga
maksājums dažiem polietilēntereftalāta veidiem, kas noteikts ar
Regulu (EK) Nr. 192/2007, saskaņā ar Regulu (ES)
Nr. 653/2012 tika atcelts. Vienlaikus atbilstīgi pamatregulas
14. panta 5. punktam muitas dienestiem tika uzdots veikt
attiecīgus pasākumus šāda importa reģistrācijai.
3.         ATTIECĪGAIS
RAŽOJUMS
(10)     Attiecīgais ražojums ir
tāds polietilēna tereftalāts (“PET”) ar viskozitātes koeficientu
78 ml/g vai lielāku saskaņā ar ISO
(Starptautiskā standartizācijas organizācija) standartu 1628-5,
kura izcelsme ir Taivānā un uz kuru patlaban attiecas KN kods
3907 60 20 (“attiecīgais ražojums”).
4.         PERSONAS, UZ KURĀM ATTIECAS
PROCEDŪRA
(11)     Komisija oficiāli
paziņoja Savienības ražošanas nozarei, pieprasījuma
iesniedzējam un eksportētājvalsts pārstāvjiem par
pārskatīšanas sākšanu. Ieinteresētajām personām
tika dota iespēja rakstiski izteikt savu viedokli un pieprasīt, lai
tās uzklausa.
(12)     Komisija nosūtīja
antidempinga anketu pieprasījuma iesniedzējam un saistītajiem
uzņēmumiem un atvēlētajā termiņā
saņēma atbildes.
(13)     Komisija vāca un
pārbaudīja visu informāciju, ko uzskatīja par nepieciešamu,
lai noteiktu jaunā eksportētāja statusu un dempingu, un veica
pārbaudes apmeklējumus pieprasījuma iesniedzēja
uzņēmuma telpās Taivānā.
5.         PĀRSKATĪŠANAS
IZMEKLĒŠANAS PERIODS
(14)     Pārskatīšanas
izmeklēšana aptvēra laikposmu no 2011. gada 1. janvāra
līdz 2012. gada 30. jūnijam (“pārskatīšanas
izmeklēšanas periods” jeb “PIP”).
C.        IZMEKLĒŠANAS
REZULTĀTI
1.         JAUNA EKSPORTĒTĀJA
STATUSS
(15)     Izmeklēšanā
apstiprināja, ka uzņēmums nav eksportējis attiecīgo
ražojumu sākotnējās izmeklēšanas periodā un ir
sācis to eksportēt uz Savienību pēc minētā
perioda.
(16)     Kaut arī eksportētie
daudzumi bija neievērojami, tomēr tika konstatēts, ka tie ir
pietiekami, lai ticami noteiktu dempinga starpību. Nosūtīšanas
apjoma un apgrozījuma ziņā uz vienu klientu tie bija
salīdzināmi ar pieprasījuma iesniedzēja darījumiem
trešo valstu tirgos.
(17)     Attiecībā uz citiem
nosacījumiem jauna eksportētāja statusa atzīšanai
uzņēmums spēja pierādīt, ka nav tieši vai netieši
saistīts ne ar vienu Taivānas ražotāju eksportētāju,
uz kuru attiecas spēkā esošie attiecīgajam ražojumam noteiktie
antidempinga pasākumi.
(18)     Attiecīgi tika
apstiprināts, ka uzņēmums jāatzīst par “jaunu
eksportētāju” saskaņā ar pamatregulas 11. panta
4. punktu un tādēļ jānosaka tam individuāla
dempinga starpība.
2.         DEMPINGS
Normālā vērtība
(19)     Pieprasījuma
iesniedzējs ražo un pārdod attiecīgo ražojumu iekšzemes
tirgū un eksporta tirgos. Pieteikuma iesniedzējs visos tirgos to
pārdod tieši.
(20)     Saskaņā ar
pamatregulas 2. panta 2. punktu pārdevumi iekšzemes tirgū
tika uzskatīti par reprezentatīviem, ja pārdošanas kopapjoms
vietējā tirgū bijis vismaz 5 % no eksporta pārdošanas
kopapjoma uz Savienību. Komisija konstatēja, ka pieprasījuma
iesniedzējs uz Savienību eksportējis vienu ražojumu veidu un ka
to pašu ražojuma veidu pieteikuma iesniedzējs kopumā
reprezentatīvos daudzumos pārdevis iekšzemes tirgū.
(21)     Pēc tam Komisija
pārbaudīja, vai attiecīgā ražojuma pārdevumus
iekšzemes tirgū reprezentatīvos daudzumos var uzskatīt par
pārdevumiem parastā tirdzniecības apritē atbilstīgi
pamatregulas 2. panta 4. punktam. Tas tika darīts, nosakot
rentablo pārdevumu īpatsvaru neatkarīgiem pircējiem
iekšzemes tirgū. Tika konstatēts, ka parastā tirdzniecības
apritē ir bijuši pietiekami lieli pārdevumi, tāpēc
normālo vērtību noteica pēc faktiskās cenas iekšzemes
tirgū.
Eksporta cena
(22)     Attiecīgo ražojumu
eksportēja tieši neatkarīgiem pircējiem Savienībā.
Tāpēc eksporta cena tika noteikta saskaņā ar pamatregulas
2. panta 8. punktu, proti, pamatojoties uz faktiski
samaksātām vai maksājamām cenām.
Salīdzinājums
(23)     Normālo vērtību
un eksporta cenu salīdzināja, pamatojoties uz EXW cenu.
(24)     Lai normālās
vērtības un eksporta cenas salīdzinājums būtu
taisnīgs, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu
tika izdarītas pienācīgas korekcijas, lai ņemtu vērā
atšķirības, kas ietekmē cenu salīdzināmību. Visos
gadījumos, kad tika atzīts par pieņemamu, precīzu un
pamatotu ar ticamiem pierādījumiem, tika izdarītas korekcijas
saistībā ar apdrošināšanas, apstrādes, iekraušanas,
kredīta un saistītajām izmaksām.
Dempinga starpība
(25)     Tādēļ dempinga
starpību noteica saskaņā ar pamatregulas 2. panta
11. punktu, salīdzinot vidējo svērto normālo
vērtību ar visu eksporta darījumu cenu vidējo svērto
vērtību Savienībā. Uz Savienību tika veikti nedaudzi
eksporta darījumi, tāpēc atsevišķās eksporta cenas uz
Savienību tika salīdzinātas arī ar vidējo svērto
normālo vērtību tajā mēnesī, kurā eksports
bija veikts.
(26)     Abos gadījumos šie
salīdzinājumi parādīja, ka ir de minimis dempings
attiecībā uz pieteikuma iesniedzēju, kas eksportēja uz
Savienību PIP laikā.
D.        PĀRSKATĪTO PASĀKUMU
GROZĪJUMS
(27)     PIP noteiktā dempinga
starpība attiecībā uz pieprasījuma iesniedzēju bija de
minimis līmenī. Tādēļ tiek ierosināts noteikt
maksājumu 0 EUR par tonnu, kura pamatā ir de minimis
dempinga starpība, un attiecīgi grozīt Regulu (EK) Nr. 192/2007.

E.         REĢISTRĀCIJA
(28)     Ņemot vērā
iepriekš minētos konstatējumus, importa reģistrācija, kas
noteikta ar Regulu (ES) Nr. 653/2012, būtu jāpārtrauc bez
antidempinga maksājumu iekasēšanas ar atpakaļejošu spēku.
F.         INFORMĀCIJAS
PAZIŅOŠANA UN PASĀKUMU ILGUMS
(29)     Attiecīgās personas
tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem,
pamatojoties uz kuriem bija paredzēts ierosināt antidempinga
maksājumu 0 EUR par tonnu attiecīgā ražojuma importam, ko
veic pieprasījuma iesniedzējs, un attiecīgi grozīt Regulu
(EK) Nr. 192/2007. To piezīmes attiecīgā gadījumā
tika izskatītas un ņemtas vērā.
(30)     Šī pārskatīšana
nemaina dienu, no kuras saskaņā ar pamatregulas 11. panta
2. punktu vairs nav spēkā ar Regulu (EK) Nr. 192/2007
noteiktie pasākumi,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1.           Regulas (EK)
Nr. 192/2007 1. panta 2. punkta tabulā attiecībā
uz ražotājiem Taivānā iekļauj šādu ierakstu:
 Valsts || Uzņēmums || Antidempinga maksājums (EUR/t) || TARIC papildkods
 Taivāna || Lealea Enterprise Co., Ltd || 0 || A996
2.           Ar šo muitas dienestiem dod
rīkojumu pārtraukt Taivānas izcelsmes Lealea Enterprise Co.,
Ltd ražotā attiecīgā ražojuma importa
reģistrēšanu.
3.           Ja nav noteikts citādi,
piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
2. pants
Šī regula stājas spēkā
nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī
regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama
visās dalībvalstīs.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 59, 27.2.2007., 59. lpp.
[2]               OV L 301, 30.11.2000.,
21. lpp.
[3]               OV C55, 24.2.2012., 4. lpp.
[4]               OV L 343, 22.12.2009.,
51. lpp.
[5]               OV L 301, 30.11.2000.,
21. lpp.
[6]               OV L 59, 27.2.2007., 59. lpp.
[7]               OV L 55, 24.2.2012.,
4. lpp.
[8]               OV L 188, 18.7.2012., 8. lpp.