				|

		52011PC0285

			EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par muitas darbu intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanā Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par muitas darbu intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanā /* COM/2011/0285 galīgā redakcija - COD 2011/0137 */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
1.1.        Vispārīga informācija
Komisijas paziņojumā par stratēģiju gudrai un
ilgtspējīgai izaugsmei "Eiropa 2020"[1]
uzsvērta inovāciju būtiskā loma izaugsmes un darbavietu nodrošināšanā un
norādīts, ka intelektuālā īpašuma tiesības (IĪT) ir īpaši svarīgas šo
prioritāšu aspektā, jo nodrošina pilnvērtīga labuma gūšanu no pētniecības,
inovācijām un radošā darba. IĪT pārkāpumi un pārkāpuma preču tirdzniecība rada
aizvien lielākas bažas, jo īpaši ekonomikas globalizācijas apstākļos. Pārkāpuma
preces var ne tikai atstāt ekonomisku ietekmi uz saimnieciskās darbības
sektoriem, bet arī radīt nopietnus draudus patērētāju veselībai un drošībai.
Savā paziņojumā par Vienotā tirgus aktu[2]
Komisija atgādināja, ka muitas iestādēm jāspēj nodrošināt labāka intelektuālā
īpašuma tiesību aizsardzība ar pārskatītiem tiesību aktiem.
Padomes Regula (EK) Nr. 1383/2003 paredz
muitas darbības attiecībā uz precēm, par kurām ir aizdomas, ka ar tām pārkāpj
atsevišķas intelektuālā īpašuma tiesības, un šī regula ir būtisks elements ES
stratēģijā attiecībā uz intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzību un īstenošanu.
2008. gada septembrī Padome[3]
aicināja Komisiju un dalībvalstis pārskatīt šo regulu un ierosināt un izvērtēt
uzlabojumus tiesiskajā regulējumā par darbībām, kuras veic attiecībā uz šiem
pārkāpuma objektiem.
Komisija izstrādāja jaunu muitas rīcības plānu
2009.‑2012. gadam, lai apkarotu IĪT pārkāpumus. Komisijas sagatavotā un
Padomes apstiprinātā rīcības plāna[4]
galvenie elementi attiecas uz likumdošanu, operatīvo darbību, sadarbību ar
nozaru pārstāvjiem, starptautisko sadarbību un izpratnes veicināšanu. Plānā
tika iekļauta arī regulas pārskatīšana, kuru veica Komisija ciešā sadarbībā ar
dalībvalstīm programmas "Muita 2013" ietvaros izveidotajā darba
grupā, kurā bija dalībvalstu muitas pārvalžu speciālisti.
Muitas iestāžu veiktā dažu tranzītā caur ES
esošo medikamentu kravu aizturēšana 2008. gada beigās radīja bažas
atsevišķu PTO dalībvalstu, Eiropas Parlamenta deputātu, NVO un pilsoniskās
sabiedrības pārstāvju vidū. Izskanēja apgalvojums, ka šādi pasākumi varētu
apdraudēt likumīgu ģenērisko zāļu tirdzniecību, kas ir pretrunā ar ES
apņemšanos veicināt medikamentu pieejamību jaunattīstības valstīs un pārkāpj
PTO noteikumus. Minētie aizturēšanas gadījumi bija iemesls Indijas un
Brazīlijas ierosinātajiem PTO strīdiem pret ES, kas līdz ar PTO apspriedēs
starp Indiju, Brazīliju un ES paustajām bažām rāda, ka ES tiesību normas
saistībā ar intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanu, ko veic muitas iestādes, būtu
krietni vien jāuzlabo, lai panāktu lielāku tiesisko noteiktību.
1.2.        Atbilstība pārējiem ES
politikas virzieniem
Šis priekšlikums ir saskaņā ar Savienības
ilgtermiņa politiku un stratēģiju IĪT aizsardzības jautājumos. Šī politika ir
atspoguļota vairākos Komisijas paziņojumos, piemēram, "Eiropa 2020"
un Paziņojums par vienotā tirgus aktu[5].
Intelektuālā īpašuma aizsardzība stimulē inovācijas, un efektīvai tiesību
īstenošanai ir pozitīva ietekme uz nodarbinātību, patērētājiem un sabiedrību
kopumā.
Muitas iestāžu veiktie pasākumi IĪT
īstenošanai uz robežām papildina tiesību īstenošanu iekšējā tirgū, kā arī
tirdzniecības iniciatīvas ar trešām valstīm un starptautiskiem forumiem. Šis
priekšlikums ir būtiska daļa no jaunajā Komisijas [2011. gada maija]
paziņojumā par "Vienotu tirgu intelektuālā īpašuma tiesībām"
izklāstītajām stratēģiskajām pamatnostādnēm.
2.           APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM
UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI
2.1.        Sabiedriskā apspriešanās
Tika veikta sabiedriskā apspriešanās, lai
nodrošinātu, ka visām ieinteresētajām personām ir dota iespēja piedalīties
Regulas (EK) Nr. 1383/2003 pārskatīšanā. Sabiedriskās apspriešanās
rezultātā tika saņemtas 89 atsauksmes no plaša ieinteresēto personu loka,
tostarp tiesību subjektiem, ar starptautisko tirdzniecību saistītiem
pakalpojumu sniedzējiem (ekspeditoriem un pārvadātājiem), juristiem,
akadēmiskajām iestādēm, NVO, valsts iestādēm un pilsoņiem.
Galvenie jautājumi, kas piesaistīja
respondentu uzmanību, bija regulas darbības joma attiecībā uz situācijām, kurās
muitas iestādes var rīkoties, to intelektuālā īpašuma tiesību spektrs, uz kurām
attiecas šī regula, vienkāršotās procedūras vispārējās iezīmes un vienkāršotā
procedūra saistībā ar maziem sūtījumiem, kā arī preču uzglabāšanas un
iznīcināšanas izmaksas.
2.2.        Ietekmes novērtējums
Ietekmes novērtējuma ziņojumā tika noteikti un
izvērtēti politikas risinājumi attiecībā uz muitas pasākumiem un procedūrām,
kas attiecas uz intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanu uz robežām. Galvenie
aplūkotie jautājumi bija iespējas stiprināt IĪT īstenošanu uz robežām,
atvieglot tiesību īstenošanas administratīvo un ekonomisko slogu tiesību
subjektiem, muitai un citām ieinteresētajām personām, kā arī vajadzība
nodrošināt efektivitāti un atbilstību visām attiecīgajām juridiskajām
saistībām.
Ietekmes novērtējuma ziņojumā apskatīti trīs
dažādi risinājumi, attiecīgos gadījumos ar vairākiem apakšrisinājumiem. Pirmais
risinājums paredzēja tā dēvēto "pamatscenāriju", kurā Komisija neveic
nekādas darbības un tiek saglabāts status quo. Otrais risinājums
paredzēja atsevišķus pasākumus, kas nav saistīti ar tiesību aktiem, bet kuri ir
Komisijas ierosinātas mācību iniciatīvas, pamatnostādņu izstrāde un
paraugprakses apmaiņa. Trešais risinājums bija Komisijas piedāvāti grozījumi
esošajā tiesiskajā regulējumā. Šim risinājumam varētu būt vairāki
apakšrisinājumi, kas iespējami katrai no konstatētajām problēmām.
·      1. risinājums jāuzskata par neiespējamu, ja Komisija vēlas
pienācīgi reaģēt uz Padomes aicinājumu pārskatīt tiesību aktus, ka arī uz
ieinteresēto personu apspriešanās procesā paustajām bažām par esošo tiesību
aktu piemērošanas jomu un īstenošanu.
·      2. risinājums tikai daļēji novērstu konstatētās problēmas.
Pamatnostādnes un paskaidrojuma raksti varētu palīdzēt precizēt piemērojamās
procedūras vai to, kā piemērot vispārīgos tiesību principus. Taču ar šiem
pasākumiem, kas nav saistīti ar tiesību aktiem, nebūtu iespējams sasniegt dažus
no mērķiem paplašināt intelektuālā īpašuma tiesību apjomu vai noteikt obligātas
procedūras visā Savienībā.
·      3. risinājums piedāvātu vislielāko tiesisko noteiktību, ka tiks
aptvertas IĪ tiesības, uz kurām neattiecas pašreizējā regula, ka procedūras
tiks harmonizētas un tiks sniegti procedūru skaidrojumi. Šim risinājumam ir
divi apakšrisinājumi. 1. apakšrisinājums paredzēja pārkāpumu veidu
papildināšanu attiecībā uz tām tiesībām, kas jau minētas pašreizējā regulā,
piemēram, saistībā ar precēm, ar kurām jebkādā veidā pārkāpj preču zīmju
tiesības, ne tikai viltojumiem. 2. apakšrisinājums ietvēra 1. apakšrisinajumu
un paplašināja regulas piemērošanas jomu attiecībā uz IĪT spektru.
Ietekmes novērtējumā secināts, ka
vispiemērotākais risinājums būtu grozīt regulu, lai risinātu visas konstatētās
problēmas un nodrošinātu sabalansētu iznākumu visām iesaistītajām personām.
3.           JURIDISKAIS PAMATS UN SUBSIDIARITĀTE
Intelektuālā īpašuma tiesību komerciālie
aspekti ir daļa no kopējās tirdzniecības politikas. Līguma par Eiropas
Savienības darbību 207. pantā noteiktas pilnvaras pieņemt pasākumus
kopējās tirdzniecības politikas īstenošanai. Tādēļ šā regulas priekšlikuma
juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 207. pants.
Regula attiecas uz intelektuālā īpašuma
tiesību komerciālajiem aspektiem tādējādi, ka tajā noteikti pasākumi, kas ļauj
muitas iestādēm īstenot intelektuālā īpašuma tiesības uz robežām attiecībā uz
precēm, kas ir starptautiskās tirdzniecības apritē. Līguma par Eiropas
Savienības darbību 3. panta 1. punkts nosaka, ka kopējā tirdzniecības
politika ir Eiropas Savienības ekskluzīvā kompetencē.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Šis priekšlikums neietekmēs cilvēkresursus un
Eiropas Savienības budžetu, līdz ar to tam nav pievienots Finanšu regulas
28. pantā paredzētais finanšu pārskats (Padomes 2002. gada
25. jūnija Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko
piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam).
5.           GROZĪJUMI
Pārskatīšanas procesā tika noteikti atsevišķi
uzlabojumi tiesiskajā regulējumā, kas bija vajadzīgi, lai stiprinātu noteikumus
attiecībā uz intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanu, vienlaicīgi nodrošinot šo
noteikumu juridisko skaidrību. Tādēļ tiek ierosināts aizstāt Padomes Regulu
(EK) Nr. 1383/2003 ar pievienoto jauno ierosināto regulu.
Lai stiprinātu tiesību īstenošanu, tiek
ierosināts paplašināt Regulas (EK) Nr. 1383/2003 piemērošanas jomu, to
attiecinot arī uz komercnosaukumiem, pusvadītāju izstrādājumu topogrāfijām un
lietderīgajiem modeļiem. Līdzīgi tiek ierosināts paplašināt regulas apjomu, to
attiecinot uz tiesību pārkāpumiem, kas radušies no paralēlās tirdzniecības un
ierīcēm tehnoloģisko līdzekļu apiešanai, kā arī citu muitas iestāžu īstenoto
tiesību pārkāpumiem.
Regulā netiktu atceltas muitas tiesības
kontrolēt intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanas nolūkos, ja preces ir muitas
uzraudzībā, turklāt tiktu uzsvērta atšķirība starp tiesību aktu, kas attiecas
uz procedūras jautājumiem, un starp intelektuālā īpašuma materiālo tiesību
normām.
Ar šo regulu tiktu arī ieviestas procedūras,
kas ļauj muitas iestādēm noteiktos gadījumos iznīcināt preces, neiesaistoties
dārgos un ilgstošos tiesvedības procesos. Procedūras atšķirtos atkarībā no
pārkāpuma veida. Viltotu un pirātisku preču gadījumā tiktu pieņemts, ka
īpašnieks ir atļāvis iznīcināt preces, ja vien pret iznīcināšanu nav saņemti
nepārprotami iebildumi, bet citos gadījumos preču iznīcināšanai būtu vajadzīga
nepārprotama īpašnieka piekrišana. Ja netiek panākta vienošanās, tiesību
subjektam būtu jāuzsāk tiesvedība, lai noteiktu pārkāpuma faktu, pretējā
gadījuma preces tiek izlaistas apgrozībā.
Turklāt tiek ierosināta īpaša procedūra attiecībā
uz maziem sūtījumiem, par kuriem ir aizdomas, ka tajos ir viltotas vai
pirātiskas preces, par kurām saņemts pieprasījums rīkoties. Šādā gadījumā preču
iznīcināšana būtu iespējama bez tiesību subjekta iesaistīšanās.
Ir ierosināti papildu noteikumi, lai
aizsargātu likumīgu tirgotāju intereses pret muitas iestāžu tiesību īstenošanas
procedūru ļaunprātīgu izmantošanu un regulā iekļautu Pamattiesību hartas
principus. Šajā nolūkā regulā tiktu precizēti termiņi aizdomīgo preču
aizturēšanai, apstākļi, kuros muitas iestādes sniegtu tiesību īpašniekiem
informāciju par sūtījumiem, nosacījumi iznīcināšanas procedūras piemērošanai
attiecībā uz muitas kontrolē esošām precēm, par kurām ir aizdomas, ka ar tām
pārkāpj intelektuālā īpašuma tiesības, bet kuras nav viltotas vai pirātiskas,
kā arī tiktu precizētas tiesības uz aizstāvību. Šādā veidā jaunā regula kļūtu
par spēcīgāku tiesību īstenošanas instrumentu, tādējādi pastiprinot muitas
iestāžu rīcības tiesiskumu. Jautājums par pārkāpuma preču uzglabāšanas un
iznīcināšanas izmaksām ir piesaistījis vairāku ieinteresēto aprindu pārstāvju
uzmanību. Regulā netiktu grozīts noteikums, ka muitas iestāžu izmaksas saistībā
ar preču uzglabāšanu un iznīcināšanu jāuzņemas tiesību subjektiem, kas
pieprasījuši muitas rīcību, taču tas neliedz tiesību subjektiem vērsties tiesā,
lai piedzītu šīs izmaksas no galvenās atbildīgās puses. Taču tiek plānots
ieviest būtisku izņēmumu attiecībā uz maziem sūtījumiem, kuru uzglabāšanas un
iznīcināšanas izmaksas uzņemtos muitas iestādes.
2011/0137 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
par muitas darbu intelektuālā īpašuma tiesību
īstenošanā
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības
darbību un jo īpaši tā 207. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu[6],
ņemot vērā Eiropas Datu aizsardzības
uzraudzītāja atzinumu,
pēc tiesību akta projekta nosūtīšanas valstu
parlamentiem,
rīkojoties saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
(1)
Eiropas Savienības Padome savā 2008. gada
25. septembra Rezolūcijā par visaptverošu Eiropas mēroga plānu cīņai pret
viltošanu un pirātismu[7]
pieprasīja pārskatīt Padomes 2003. gada 22. jūlija Regulu (EK)
Nr. 1383/2003 par muitas rīcību attiecībā uz precēm, par kurām ir
aizdomas, ka ar tām pārkāpj atsevišķas intelektuālā īpašuma tiesības, un
pasākumiem, ko veic attiecībā uz precēm, ar kurām pārkāpj šādas tiesības[8].
(2)
Tādu preču tirdzniecība, ar kurām pārkāpj
intelektuālā īpašuma tiesības, rada lielu kaitējumu tiesību subjektiem,
likumīgajiem ražotājiem un tirgotājiem. Ar to tiek maldināti patērētāji, un
dažos gadījumos var pat tikt apdraudēta patērētāju veselība un drošība. Šādas
preces, cik vien tas ir iespējams, nedrīkst laist apgrozībā, un ir jāpieņem
pasākumi, lai apkarotu šādas pretlikumīgas darbības, neierobežojot likumīgu
tirdzniecību.
(3)
Regulas (EK) Nr. 1383/2003 pārskatīšana
rādīja, ka bija nepieciešami atsevišķi tiesiskā regulējuma uzlabojumi, lai
pastiprinātu intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanu un nodrošinātu pienācīgu
tiesisko skaidrību, ņemot vērā attīstību ekonomikas, tirdzniecības un
juridiskajā jomā.
(4)
Lai īstenotu intelektuālā īpašuma tiesības, muitas
iestādēm būtu jāspēj kontrolēt preces, kuras ir vai kurām būtu jābūt muitas
uzraudzībā Savienības muitas teritorijā. Intelektuālā īpašuma tiesību īstenošana
uz robežām, kad, kā noteikts Padomes Regulā (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas
muitas kodeksa izveidi[9],
preces ir vai tām būtu jābūt "muitas uzraudzībā", ir efektīva resursu
izmantošana. Ja muita uz robežas aiztur preces, ir vajadzīga viena tiesvedības
procedūra, taču būtu nepieciešamas vairākas procedūras, lai tādā pašā līmenī
nodrošinātu tiesību īstenošanu attiecībā uz precēm, kas nonākušas tirgū un kuru
sūtījumi ir sadalīti un piegādāti mazumtirgotājiem. Izņēmums būtu jānosaka
attiecībā uz precēm, kas izlaistas brīvai apgrozībai galapatēriņa režīmā, jo
šādas preces joprojām ir muitas uzraudzībā, kaut arī ir izlaistas brīvai
apgrozībai. Turklāt nav lietderīgi regulu piemērot attiecībā uz precēm, kuras
ceļotāji pārvadā savā personiskajā bagāžā, ciktāl šīs preces ir paredzētas
ceļotāju personīgai lietošanai un nav nekādu pazīmju, kas liecinātu, ka notiek
komerciāla rakstura pārvadājumi.
(5)
Regula (EK) Nr. 1383/2003 neattiecas uz dažām
intelektuālā īpašuma tiesībām un atsevišķiem pārkāpumu veidiem. Lai stiprinātu
intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanu, muitas kontrole būtu jāattiecina uz
citiem pārkāpumu veidiem, piemēram, pārkāpumiem, kas radušies no paralēlās
tirdzniecības, kā arī citiem tādu tiesību pārkāpumiem, kuras muitas iestādes
jau īsteno, bet uz kurām neattiecas Regula (EK) Nr. 1383/2003. Papildus
Regulā (EK) No. 1383/2003 jau iekļautajām intelektuālā īpašuma tiesībām ir
lietderīgi šo regulu attiecināt arī uz komercnosaukumiem, ciktāl tie ir
aizsargāti kā izņēmuma tiesības attiecīgās valsts tiesību aktos, uz pusvadītāju
izstrādājumu topogrāfijām, uz lietderīgajiem modeļiem un ierīcēm tehnoloģisko
līdzekļu apiešanai, ka arī uz jebkurām Savienības tiesību aktos noteiktām
intelektuālā īpašuma izņēmuma tiesībām.
(6)
Šajā regulā ir iekļauti procesuālie noteikumi
muitas iestādēm. Tātad ar šo regulu netiek ieviesti jauni kritēriji, pēc kuriem
nosaka, vai noticis attiecīgo intelektuālā īpašuma tiesību aktu pārkāpums.
(7)
Šai regulai nebūtu jāietekmē noteikumi, kas regulē
tiesu kompetenci, proti, tie, kas noteikti Padomes Regulā (EK) Nr. 44/2001
par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās[10].
(8)
Jebkurai personai (neatkarīgi no tā, vai tai ir
intelektuālā īpašuma tiesību subjekta statuss), kas var savā vārdā uzsākt
tiesvedību par iespējamu tiesību pārkāpumu, jābūt tiesīgai iesniegt
pieprasījumu muitas iestādēm rīkoties.
(9)
Lai nodrošinātu, ka intelektuālā īpašuma tiesības
tiek īstenotas visā Savienībā, ir lietderīgi paredzēt, ka, ja persona, kas ir
tiesīga iesniegt pieprasījumu rīkoties, vēlas īstenot intelektuālā īpašuma
tiesības, kas attiecas uz visu Eiropas Savienību, tā var prasīt dalībvalsts
muitas iestādēm pieņemt lēmumu, kurā noteikts, ka jārīkojas gan attiecīgās
dalībvalsts muitas iestādēm, gan muitas iestādēm jebkurā citā dalībvalstī, kurā
pieprasītājs vēlas īstenot intelektuālā īpašuma tiesības.
(10)
Lai nodrošinātu savlaicīgu intelektuālā īpašuma
tiesību īstenošanu, būtu jānodrošina, ka gadījumos, kad muitas iestādēm,
pamatojoties uz atbilstošiem pierādījumiem, ir aizdomas, ka ar to uzraudzībā
esošajam precēm tiek pārkāptas intelektuālā īpašuma tiesības, muitas iestādes
gan pēc savas iniciatīvas, gan pēc pieprasījuma rīkoties var gan atlikt šo
preču izlaišanu apgrozībai, gan tās aizturēt, lai ļautu personām, kuras ir
tiesīgas iesniegt pieprasījumu muitas iestādēm rīkoties, uzsākt tiesvedību,
kurā nosaka, vai ir pārkāptas kādas no intelektuālā īpašuma tiesībām.
(11)
Ja preces, par kurām ir aizdomas, ka ar tām pārkāpj
intelektuālā īpašuma tiesības, nav ne viltotas, ne pirātiskas, muitas iestāžu
veikta vizuālā apskate var būt nepietiekama, lai konstatētu, vai ir pārkāptas
intelektuālā īpašuma tiesības. Tādēļ ir lietderīgi noteikt, ka būtu jāuzsāk
tiesvedība, ja vien iesaistītās puses, proti, preču valdītājs un tiesību
subjekts, nevienojas preces iznīcināt. Tiesvedībai, kas paredzēta, lai
noteiktu, vai noticis intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpums, un pieņemtu
atbilstošos lēmumus par intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumiem, būtu jābūt
atbildīgo iestāžu kompetencē.
(12)
Regula (EK) Nr. 1383/2003 paredzēja iespēju
dalībvalstīm noteikt procedūru, kas ļauj iznīcināt noteiktas preces, neuzsākot
tiesvedību, kurā konstatē, vai ir pārkāptas intelektuālā īpašuma tiesības.
Eiropas Parlamenta 2008. gada 18. decembra Rezolūcijā par viltošanas
ietekmi uz starptautisko tirdzniecību[11]
atzīts, ka valstīs, kurās procedūra ir pieejama, tā ir guvusi ievērojamus
panākumus. Tādēļ šāda procedūra būtu jāpadara obligāta tādu pārkāpumu
gadījumos, kurus muitas iestādēm viegli konstatēt, veicot vizuālu apskati, un
procedūra būtu jāpiemēro pēc tiesību subjekta pieprasījuma tad, kad preču
deklarētājs vai valdītājs neiebilst pret preču iznīcināšanu.
(13)
Lai maksimāli samazinātu administratīvo slogu un
izmaksas, būtu jāievieš īpaša procedūra attiecībā uz maziem sūtījumiem, kuros
ir viltotas un pirātiskas preces; tas ļautu šīs preces iznīcināt bez tiesību
subjekta piekrišanas. Lai noteiktu robežvērtības ar mērķi konstatēt, kuri
sūtījumi uzskatāmi par maziem, šajā regulā būtu Komisijai jādeleģē pilnvaras
pieņemt vispārēji piemērojamus neleģislatīvus aktus saskaņā ar Līguma par
Eiropas Savienības darbību 290. pantu. Ir svarīgi, lai sagatavošanas darba
gaitā Komisija veiktu pienācīgu apspriešanos, tostarp ekspertu līmenī.
(14)
Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos
aktus, būtu jānodrošina, lai attiecīgos dokumentus vienlaikus, savlaicīgi un
regulāri nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei.
(15)
Lai vairotu juridisko skaidrību un aizsargātu
likumīgo tirgotāju intereses no, iespējams, ļaunprātīgi izmantotas tiesību
īstenošanas uz robežām, ir lietderīgi mainīt termiņus attiecībā uz tādu preču
aizturēšanu, par kurām ir aizdomas, ka ar tām pārkāpj intelektuālā īpašuma
tiesības, mainīt apstākļus, kuros muitas iestādes sniegtu tiesību subjektiem
informāciju par sūtījumiem, mainīt nosacījumus iznīcināšanas procedūras
piemērošanai attiecībā uz muitas kontrolē esošām precēm, par kurām ir aizdomas,
ka ar tām pārkāpj intelektuālā īpašuma tiesības, bet kuras nav ne viltotas, ne
pirātiskas, kā arī ieviest noteikumu, kas ļauj preču valdītājam izteikt savus
apsvērumus muitas iestādei, pirms tā pieņem lēmumu, kas varētu nelabvēlīgi
ietekmēt preču valdītāju.
(16)
Ņemot vērā, ka muitas iestāžu pieņemtie pasākumi
šajā jomā ir pagaidu un preventīvi, kā arī to, ka atšķiras to pušu intereses,
uz kurām šie pasākumi attiecas, būtu jāpielāgo daži procedūru aspekti, lai
nodrošinātu regulas netraucētu piemērošanu, vienlaicīgi respektējot iesaistīto
pušu tiesības. Tādējādi šajā regulā minētajos dažādu paziņojumu gadījumos
muitas iestādēm būtu jāpaziņo piemērotākajai personai, pamatojoties uz
dokumentiem par muitas apstrādi vai situāciju, kādā preces atrodas. Šajā regulā
noteiktie termiņi paziņojumiem būtu jāskaita no dienas, kad muitas iestādes tos
nosūtījušas, lai vienādotu visu iesaistītajām pusēm nosūtīto paziņojumu
termiņus. Termiņam tiesībām tikt uzklausītam pirms nelabvēlīga lēmuma
pieņemšanas vajadzētu būt trīs darba dienas, ņemot vērā, ka pieprasījumu
rīkoties apstiprinoša lēmuma saņēmēji ir brīvprātīgi pieprasījuši muitas
iestādēm rīkoties un ka preču deklarētājiem vai valdītājiem jābūt informētiem
par preču situāciju, kamēr tās atrodas muitas uzraudzībā. Mazo sūtījumu īpašās
procedūras gadījumā, kad procedūra, visticamāk, tieši skars patērētājus, no
kuriem nevarētu sagaidīt tādu uzcītību kā no citiem ekonomikas dalībniekiem,
kam muitas formalitāšu izpilde ir pierasta lieta, šis termiņš būtu ievērojami
jāpagarina.
(17)
Saskaņā ar PTO ministru konferencē Dohā
2001. gada 14. novembrī pieņemto Deklarāciju par TRIPS līgumu
un sabiedrības veselību TRIPS līgums var un būtu jāinterpretē un jāīsteno,
atbalstot PTO locekļu tiesības aizsargāt sabiedrības veselību un it sevišķi
tiesības veicināt plašu piekļuvi medikamentiem. Jo
sevišķi attiecībā uz medikamentiem, kuru Eiropas Savienības teritorijas
fiziskā šķērsošana (ar vai bez pārkraušanas, uzglabāšanas noliktavā, kravas
sadalīšanas vai transporta veida maiņas) veido tikai daļu no visa brauciena,
kas sākas un beidzas ārpus Savienības muitas teritorijas, muitas iestādēm,
novērtējot intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpuma risku, jāņem vērā jebkura būtiska
iespējamība, ka šīs preces var tikt laistas Savienības tirgū.
(18)
Efektivitātes nolūkā būtu jāpiemēro Padomes 1997.
gada 13. marta Regula (EK) Nr. 515/97 par dalībvalstu administratīvo iestāžu
savstarpējo palīdzību un to sadarbību ar Komisiju, lai nodrošinātu muitas vai
lauksaimniecības tiesību aktu pareizu piemērošanu[12].
(19)
Muitas iestāžu pienākumi būtu jānosaka dalībvalstu
tiesību aktos, taču pieprasījuma
muitas iestādēm rīkoties apstiprināšanai nebūtu jāpiešķir šā lēmuma saņēmējam
tiesības uz kompensāciju gadījumos, kad muitas iestāde šādas preces nav
atklājusi un ir izlaidusi apgrozībai vai nav rīkojusies, lai tās aizturētu.
(20)
Ņemot vērā, ka muitas iestādes rīkojas pēc iepriekš
saņemta pieprasījuma, ir piemēroti paredzēt, ka pieprasījumu rīkoties
apstiprinoša lēmuma saņēmējam būtu
jāsedz visas izmaksas, kas muitas iestādēm radušās, rīkojoties, lai īstenotu
attiecīgās intelektuālā īpašuma tiesības. Taču tam nebūtu
jāliedz lēmuma saņēmējam iespēja prasīt kompensāciju no pārkāpēja vai citām
personām, kuras varētu būt uzskatāmas par atbildīgām, atbilstoši attiecīgās
dalībvalsts tiesību aktiem. Izmaksas un zaudējumi, kas muitas rīcības rezultātā
radušies personām, kas nav muitas iestādes, ja preces ir aizturētas,
pamatojoties uz trešās personas prasību, kas balstīta uz intelektuālā īpašuma
tiesībām, būtu jāregulē ar īpašiem tiesību aktiem katrā konkrētā gadījumā.
(21)
Muitas iestāžu veiktā intelektuālā īpašuma tiesību
īstenošana ietvers datu apmaiņu par lēmumiem, kas pieņemti attiecībā uz
pieprasījumiem rīkoties. Šāda datu apstrāde attiecas arī uz personas datu
apstrādi, kas būtu jāveic saskaņā ar Savienības tiesībām, kā jo īpaši noteikts
Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvā
95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu
datu brīvu apriti[13]
un Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regulā (EK)
Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu
apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti[14].
(22)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus saistībā ar to
noteikumu piemērošanu, kas attiecas uz veidlapām pieprasījumam muitas iestādēm
rīkoties un veidlapām pieprasījumam pagarināt laikposmu, kurā muitas iestādēm
jārīkojas, īstenošanas pilnvaras, proti, standarta veidlapu noteikšana, būtu
jāuztic Komisijai.
(23)
Šīs pilnvaras būtu jāīsteno atbilstīgi Eiropas
Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regulai (ES)
Nr. 182/2011[15],
ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles
mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu. Lai
gan šīs īstenojamās regulas noteikumu priekšmets attiecas uz kopējas
tirdzniecības politikas jomu, ņemot vērā īstenošanas aktu veidu un ietekmi, to
pieņemšanai būtu jāizmanto konsultēšanās procedūra.
(24)
Regula (EK) Nr. 1383/2003 būtu jāatceļ,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I NODAĻA
PRIEKŠMETS, DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS
1. pants
Priekšmets
un darbības joma
1.           Šī regula nosaka apstākļus un
procedūras muitas rīcībai gadījumos, kad preces, par kurām ir aizdomas, ka ar
tām pārkāpj intelektuālā īpašuma tiesības, ir vai tām bija jābūt muitas
uzraudzībā Savienības muitas teritorijā.
2.           Šī regula neattiecas uz
precēm, kas ir izlaistas brīvai apgrozībai galapatēriņa režīmā Padomes Regulas
(EEK) Nr. 2913/92 82. panta izpratnē.
3.           Šī regula nekādā veidā
neietekmē dalībvalstu un Savienības tiesību aktus, kas attiecas uz intelektuālo
īpašumu.
4.           Šī regula neattiecas uz
nekomerciālam precēm, kas atrodas ceļotāja personiskajā bagāžā.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā
(1)
"intelektuālā īpašuma tiesības" nozīmē:
(a)
preču zīmi;
(b)
dizainparaugu;
(c)
 autortiesības vai blakustiesības, atbilstoši
attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem;
(d)
 ģeogrāfiskās izcelsmes norādi;
(e)
 patentu, atbilstoši attiecīgās dalībvalsts tiesību
aktiem;
(f)
papildu aizsardzības sertifikātu zālēm, atbilstoši
Eiropas Parlamenta un Padomes regulai (EK) Nr. 469/2009[16];
(g)
 papildu aizsardzības sertifikātu augu aizsardzības
līdzekļiem, atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes regulai (EK)
Nr. 1610/96[17];

(h)
 tiesības uz Kopienas augu šķirņu aizsardzību,
atbilstoši Padomes Regulai (EK) Nr. 2100/94[18];
(i)
tiesības uz augu šķirņu aizsardzību, atbilstoši
attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem;
(j)
 pusvadītāju izstrādājumu topogrāfiju, atbilstoši
attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem;
(k)
 lietderīgo modeli, atbilstoši attiecīgās
dalībvalsts tiesību aktiem;
(l)
 komercnosaukumu, ciktāl tam ir noteikts
intelektuālā īpašuma izņēmuma tiesību statuss, atbilstoši attiecīgās
dalībvalsts tiesību aktiem;
(m)
jebkuras citas tiesības, kas ir Savienības tiesību
aktos noteikta intelektuālā īpašuma izņēmuma tiesības;
(2)
"preču zīme" ir:
(a)
Kopienas preču zīme, atbilstoši Padomes Regulai
(EK) Nr. 207/2009[19];
(b)
dalībvalstī reģistrēta preču zīme vai attiecībā uz
Beļģiju, Nīderlandi un Luksemburgu – Beniluksa Intelektuālā īpašuma birojā
reģistrēta preču zīme;
(c)
preču zīme, kas reģistrēta saskaņā ar
starptautiskiem nolīgumiem, kas ir spēkā dalībvalstī;
(d)
preču zīme, kas reģistrēta saskaņā ar
starptautiskiem nolīgumiem, kas ir spēkā Savienībā;
(3)
"dizainparaugs" ir:
(a)
Kopienas dizainparaugs, atbilstoši regulai (EK)
Nr. 6/2002[20];
(b)
dizainparaugs, kas reģistrēts dalībvalstī;
(c)
dizainparaugs, kas reģistrēts saskaņā ar
dalībvalstī spēkā esošiem starptautiskiem nolīgumiem;
(d)
dizainparaugs, kas reģistrēts saskaņā ar
starptautiskiem nolīgumiem, kas ir spēkā Savienībā;
(4)
"ģeogrāfiskās izcelsmes norāde” ir:
(a)
lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu
ģeogrāfiskās izcelsmes norāde vai cilmes vietas nosaukums, atbilstoši Padomes
Regulai (EK) Nr. 510/2006[21];
(b)
vīna ģeogrāfiskās izcelsmes norāde vai cilmes
vietas nosaukums, atbilstoši Padomes Regulai (EK) Nr. 1234/2007[22];
(c)
aromatizēta vīna ģeogrāfiskais nosaukums,
atbilstoši Padomes Regulai (EEK) Nr. 1601/1991[23];
(d)
stipro alkoholisko dzērienu ģeogrāfiskās izcelsmes
norāde, atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes regulai (EK) Nr. 110/2008[24];
(e)
tādu produktu, kas nav vīni, stiprie alkoholiskie
dzērieni, lauksaimniecības produkti vai pārtikas produkti, ģeogrāfiskās
izcelsmes norāde, tiktāl, ciktāl tai noteikts izņēmuma tiesību statuss,
atbilstoši dalībvalstu vai Savienības tiesību aktiem;
(f)
ģeogrāfiskās izcelsmes norāde, kura minēta
attiecīgos nolīgumos starp Savienību un trešām valstīm;
(5)
"viltotas preces" ir:
(a)
 preces, uz kurām attiecas preču zīmes tiesību
pārkāpums un uz kurām bez atļaujas norādīta preču zīme, kas pilnīgi atbilst
preču zīmei, kas ir likumīgi reģistrēta tādam pašam preču veidam, vai preču
zīme, kuras būtiskos elementus nav iespējams atšķirt no likumīgi reģistrētas
preču zīmes;
(b)
 preces, uz kurām attiecas ģeogrāfiskās izcelsmes
norādes tiesību pārkāpums un uz kurām norādīti vai kuras apzīmē nosaukumi vai
apzīmējumi, kas aizsargāti saistībā ar šo ģeogrāfiskās izcelsmes norādi;
(6)
"pirātiskas preces" ir preces, uz kurām
attiecas autortiesību vai blakustiesību, vai dizainparauga tiesību pārkāpums un
kas ir kopijas vai ietver atsevišķas kopijas, kas ir izgatavotas bez
autortiesību vai blakustiesību, vai dizainparauga tiesību (reģistrētu vai
nereģistrētu) subjekta vai tiesību subjekta pilnvarotas personas atļaujas
izgatavošanas valstī;
(7)
"preces, par kurām ir aizdomas, ka ar tām
pārkāpj intelektuālā īpašuma tiesības" ir preces, par kurām ir pietiekami
pierādījumi, lai muitas iestādes uzskatītu, ka preces tajā dalībvalstī, kurā
tās ir atklātas, prima facie ir:
(a)
 preces, uz kurām attiecas intelektuālā īpašuma
tiesību pārkāpums saskaņā ar Savienības vai attiecīgās dalībvalsts tiesību
aktiem,
(b)
 ierīces, līdzekļi vai sastāvdaļas, ar kuru
palīdzību apiet tehnoloģiju, ierīci vai sastāvdaļu, kas, normāli darbojoties,
novērš vai ierobežo tādas darbības attiecībā uz darbiem, kuras nav atļāvis
autortiesību vai blakustiesību subjekts un ar kurām pārkāpj intelektuālā
īpašuma tiesības saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem;
(c)
 jebkura veidne vai matrice, kas ir īpaši izveidota
vai pielāgota tādu preču ražošanai, ar kurām pārkāpj intelektuālā īpašuma
tiesības, ja šādas veidnes vai matrices izmantošana pārkāpj tiesību subjekta
tiesības saskaņā ar Savienības tiesību aktiem vai attiecīgās dalībvalsts
tiesību aktiem;
(8)
"pieprasījums" ir muitas iestādēm
iesniegts lūgums rīkoties gadījumos, kad ir aizdomas par precēm, ar kurām tiek
pārkāptas intelektuālā īpašuma tiesības;
(9)
"pieprasījums dalībvalstī" ir
pieprasījums dalībvalsts muitas iestādēm rīkoties attiecīgajā dalībvalstī;
(10)
"pieprasījums Savienībā" ir pieprasījums,
kas iesniegts vienā dalībvalstī un kurā šīs dalībvalsts un vienas vai vairāku
citu dalībvalstu muitas iestādēm prasīts rīkoties attiecīgajās dalībvalstīs;
(11)
"pieprasītājs" ir persona, kura iesniedz
pieprasījumu savā vārdā;
(12)
"preču valdītājs" ir persona, kas ir
preču īpašnieks vai kam ir līdzīgas tiesības rīkoties ar tām, vai kas tās
fiziski kontrolē;
(13)
"deklarētājs" ir deklarētājs Regulas
(EEK) Nr. 2913/92 4. panta 18. punkta izpratnē;
(14)
"iznīcināšana" ir preču fiziska
iznīcināšana, pārstrāde vai nekomerciāla atbrīvošanās no precēm tā, lai
neradītu kaitējumu personai, kuras labā pieņemts lēmums, ar kuru apstiprina
pieprasījumu;
(15)
"muitas uzraudzība" ir muitas uzraudzība
Regulas (EEK) Nr. 2913/92 4. panta 13. punkta izpratnē;
(16)
“Savienības muitas teritorija” ir Kopienas muitas
teritorija Regulas (EEK) Nr. 2913/92 3. pantā izpratnē;
(17)
"preču izlaišana" ir darbība, ar kuru
muitas dienesti atļauj izmantot preces mērķiem, kas norādīti muitas procedūrā,
kuru tām piemēro.
3. pants
Piemērojamie
tiesību akti
Neskarot Regulas (EK) Nr. 864/2007[25] 8. pantu, tās dalībvalsts
tiesību normas, kurā atklātas preces kādā no situācijām, kas minētas
1. panta 1. punktā, ir piemērojamas, lai noteiktu, vai šo preču
izmantošana rada aizdomas par intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumu vai ar to
ir pārkāptas intelektuāla īpašuma tiesības.
II NODAĻA
PIEPRASĪJUMS MUITAS IESTĀDĒM RĪKOTIES
1. iedaļa
pieprasījumu rīkoties iesniegšana
4. pants
Personas,
kuras ir tiesīgas iesniegt pieprasījumu
1.           Personas, kuras ir tiesīgas
iesniegt pieprasījumu dalībvalstī vai Savienībā, ir:
(a)     intelektuālā īpašuma tiesību subjekti;
(b)     intelektuālā īpašuma tiesību kolektīvā
pārvaldījuma organizācijas, ko regulāri atzīst par tādām, kuras ir tiesīgas
pārstāvēt autortiesību vai blakustiesību subjektus;
(c)     profesionālās aizstāvības iestādes, ko
regulāri atzīst par tādām, kuras ir tiesīgas pārstāvēt autortiesību vai
blakustiesību subjektus;
(d)     grupas Regulas (EK) Nr. 510/2006
5. panta 1. punkta izpratnē, ražotāju grupas Regulas (EK)
Nr. 1234/2007 118. panta e) punkta izpratnē vai līdzīgas
ražotāju grupas, kas pārstāv ražotājus, kas izmanto kādu ģeogrāfiskās izcelsmes
norādi, vai šādu grupu pārstāvji, kā paredzēts ģeogrāfiskās izcelsmes norādes
regulējošajos Savienības tiesību aktos, saimnieciskās darbības veicēji, kas ir
tiesīgi izmantot ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, kā arī par attiecīgās
ģeogrāfiskās norādes pārbaudēm atbildīgās iestādes.
2.           Papildus 1. punktā
uzskaitītajām personām pieprasījumu dalībvalstī var iesniegt:
(a)     visas citas personas, kurām ir atļauja
izmantot intelektuālā īpašuma tiesības;
(b)     ražotāju grupas, kas pārstāv ražotājus,
kas izmanto kādu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, vai šādu grupu pārstāvji, kā
paredzēts ģeogrāfiskās izcelsmes norādes regulējošajos dalībvalstu tiesību
aktos, saimnieciskās darbības veicēji, kas ir tiesīgi izmantot ģeogrāfiskās
izcelsmes norādi, ka arī par attiecīgās ģeogrāfiskās norādes pārbaudēm
atbildīgās iestādes.
3.           Papildus 1. punktā
uzskaitītajām personām pieprasījumu Savienībā ir tiesīga iesniegt persona, kura
ir tādas izņēmuma licences saņēmējs, kura attiecas uz Savienības muitas teritoriju.
4.           Visām personām, kas saskaņā
ar 1., 2. un 3. punkta noteikumiem ir tiesīgas iesniegt pieprasījumu,
jāspēj uzsākt tiesvedību par intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumiem tajā
dalībvalstī, kurā preces atklātas.
5. pants
Intelektuālā
īpašuma tiesības, uz kurām attiecas pieprasījums Savienībā
Pieprasījums Savienībā var tikt iesniegts
attiecībā uz jebkurām intelektuālā īpašuma tiesībām, kas ir spēkā visā
Savienībā.
6. pants
Pieprasījumu
iesniegšana
1.           Ja ir aizdomas, ka ar preču
izmantošanu tiek pārkāptas intelektuālā īpašuma tiesības, 4. pantā minētās
personas var pieprasīt muitas iestāžu rīcību, iesniedzot pieprasījumu
attiecīgajā muitas struktūrvienībā. Pieprasījumu iesniedz uz 3. punktā
minētās veidlapas.
2.           Katra dalībvalsts norīko
muitas struktūrvienību, kura drīkst saņemt un apstrādāt pieprasījumus.
Dalībvalsts attiecīgi informē Komisiju, un Komisija publisko dalībvalstu
noteikto kompetento muitas struktūrvienību sarakstu.
3.           Komisija īstenošanas aktos
nosaka pieprasījuma veidlapas paraugu. Šos īstenojošos tiesību aktus pieņem
saskaņā ar 29. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru.
Veidlapā pieprasītājs norāda šādu informāciju:
(a)
ziņas par pieprasītāju;
(b)
pieprasītāja statusu 4. panta izpratnē;
(c)
pavaddokumentus, kas jāiesniedz, lai muitas struktūrvienībai
apliecinātu, ka pieprasītājs ir tiesīgs iesniegt pieprasījumu;
(d)
to fizisku vai juridisku personu pilnvarojumu, kas
pārstāv pieprasītāju, saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kurā
pieprasījums iesniegts;
(e)
īstenojamo intelektuālā īpašuma tiesību
uzskaitījumu;
(f)
ja iesniegts pieprasījums Savienībā — dalībvalsti
vai dalībvalstis, kurās tiek prasīta muitas rīcība;
(g)
konkrētus un tehniskus datus par autentiskajām
precēm, tostarp nepieciešamības gadījumā arī attēlus;
(h)
informāciju, ko pievieno veidlapai un kas
vajadzīga, lai muitas iestādēm ļautu identificēt attiecīgās preces;
(i)
jebkuru informāciju, kas svarīga muitas iestāžu
analīzei un novērtējumam saistībā ar attiecīgo intelektuālā īpašuma tiesību
pārkāpuma risku;
(j)
pieprasītāja pārstāvja(-u) tehniskos un juridiskos
jautājumos vārdu (nosaukumu) un adresi;
(k)
pieprasītāja apņemšanos informēt kompetento muitas
struktūrvienību par jebkuru no 14. panta minētajām situācijām;
(l)
pieprasītāja apņemšanos sniegt un atjaunināt
jebkuru informāciju, kas svarīga muitas iestāžu analīzei un novērtējumam
saistībā ar attiecīgo intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpuma risku;
(m)
pieprasītāja apņemšanos uzņemties atbildību saskaņā
ar 26. panta nosacījumiem;
(n)
pieprasītāja apņemšanos segt 27. pantā minētās
izmaksas saskaņā ar 27. panta nosacījumiem;
(o)
pieprasītāja apņemšanos piekrist tam, ka viņa
iesniegtos datus apstrādās Komisija.
4.           Ja ir pieejamas datorizētas
pieprasījumu saņemšanas un apstrādes sistēmas, pieprasījumus iesniedz,
izmantojot elektroniskas datu apstrādes metodes.
5.           Ja pieprasījums ir iesniegts
pēc muitas iestāžu paziņojuma par preču izlaišanas atlikšanu vai preču
aizturēšanu saskaņā ar 17. panta 4. punktu, pieprasījums atbilst
šādiem papildu noteikumiem:
(a)     to iesniedz kompetentajai muitas
struktūrvienībai četru darba dienu laikā no paziņojuma par preču izlaišanas
atlikšanu vai preču aizturēšanu;
(b)     tas ir pieprasījums dalībvalstī;
(c)     tajā ietver 3. punktā minēto
informāciju. Taču pieprasītājam atļauj neiesniegt 3. punkta g)‑i) apakšpunktā
minētās ziņas.
2. iedaļa
Lēmumi par pieprasījumiem rīkoties
7. pants
Pieprasījumu
apstrāde
1.           Ja, saņemot pieprasījumu,
kompetentā muitas struktūrvienība uzskata, ka pieprasījumā nav iekļauta visa
6. panta 3. punktā minētā informācija, kompetentā muitas
struktūrvienība aicina pieprasītāju sniegt trūkstošo informāciju 10 darba
dienu laikā no paziņojuma nosūtīšanas.
Šādos gadījumos 8. panta pirmajā daļā minēto
termiņu aptur līdz brīdim, kad ir saņemta vajadzīgā informācija.
2.           Ja pieprasītājs neiesniedz
trūkstošo informāciju 1. punktā minētajā termiņā, kompetentā muitas
struktūrvienība pieprasījumu noraida.
3.           No pieprasītāja neiekasē
nodevu, lai segtu administratīvās izmaksas, kas ir radušās pieprasījuma
apstrādes laikā.
8. pants
Paziņojumi
par pieprasījumu rīkoties apstiprināšanu vai noraidīšanu
Kompetentā muitas struktūrvienība par savu lēmumu
apstiprināt vai noraidīt pieprasījumu pieprasītāju informē 30 darba dienu
laikā no pieprasījuma saņemšanas dienas.
Ja pieprasītājs jau iepriekš ticis informēts
par preču izlaišanas atlikšanu vai preču aizturēšanu, ko veic muitas iestādes,
kompetentā muitas struktūrvienība par savu lēmumu apstiprināt vai noraidīt
pieprasījumu pieprasītāju informē vienas darba dienas laikā no
pieprasījuma saņemšanas dienas.
9. pants
Lēmumi
par pieprasījumiem rīkoties
1.           Lēmumi, ar kuriem apstiprina
pieprasījumu dalībvalstī, lēmumi, ar kuriem šādus lēmumus atceļ vai groza, kā
arī lēmumi, ar kuriem pagarina termiņu, kurā muitas iestādēm jārīkojas, stājas
spēkā to pieņemšanas dienā dalībvalstī, kurā iesniegts pieprasījums.
2.           Lēmumi, ar kuriem apstiprina
pieprasījumu Savienībā, lēmumi, ar kuriem šādus lēmumus atceļ vai groza, kā arī
lēmumi, ar kuriem pagarina termiņu, kurā muitas iestādēm jārīkojas, stājas
spēkā:
(a)
dalībvalstī, kurā pieprasījums iesniegts — lēmuma
pieņemšanas dienā;
(b)
pārējās dalībvalstīs, kur pieprasīta muitas iestāžu
rīcība — dienā, kad muitas iestādes ir saņēmušas paziņojumu saskaņā ar
13. panta 2. punktu, ar nosacījumu, ka lēmuma saņēmējs ir izpildījis
27. panta 3. punktā minētos pienākumus.
10. pants
Termiņš,
kurā muitas iestādēm jārīkojas
1.           Apstiprinot pieprasījumu,
kompetentā muitas struktūrvienība norāda laika posmu, kurā muitas iestādēm ir
jārīkojas.
Šis laika posms sākas no dienas, kad pieņemts
lēmums par pieprasījuma apstiprināšanu, un tas nav ilgāks par vienu gadu.
2.           Ja pieprasījumā, kas saņemts
pēc muitas iestāžu paziņojuma par preču izlaišanas atlikšanu vai preču
aizturēšanu saskaņā ar 17. panta 4. punktu, nav iekļautas
6. panta 3. punkta g)‑i) apakšpunktā minētās ziņas, pieprasījumu
apstiprina tikai attiecībā uz šo preču izlaišanas atlikšanu vai aizturēšanu.
3.           Ja intelektuālā īpašuma
tiesības zaudē spēku vai pieprasītājs kādu citu iemeslu dēļ vairs nav persona,
kas tiesīga iesniegt pieprasījumu, muitas iestādes nerīkojas. Lēmumu, ar kuru
pieprasījums apstiprināts, atceļ vai attiecīgi groza tās muitas iestādes, kas
lēmumu pieņēma.
11. pants
Tā
termiņa pagarināšana, kurā muitas iestādēm jārīkojas
1.           Beidzoties termiņam, kurā
muitas iestādēm jārīkojas, un pēc tam, kad lēmuma saņēmējs ir samaksājis visus
parādus, ko tas saskaņā ar šo regulu ir parādā muitas iestādēm, muitas
struktūrvienība, kas pieņēma sākotnējo lēmumu, var termiņu pagarināt pēc
pieprasījumu apstiprinoša lēmuma saņēmēja lūguma.
2.           Ja lūgums pagarināt termiņu,
kurā muitas iestādēm jārīkojas, tiek izteikts mazāk nekā 30 darba dienas
pirms lēmuma spēka esamības laikposma beigām, kompetentā muitas struktūrvienība
var pagarinājumu atteikt.
3.           Lūgumā pagarināt termiņu,
kurā muitas iestādēm jārīkojas, iekļauj izmaiņas 6. panta 3. punktā noteiktajā
informācijā.
4.           Kompetentā muitas
struktūrvienība savu lēmumu par termiņa pagarināšanu paziņo pieprasījumu
apstiprinošā lēmuma saņēmējam 30 dienu laikā no lūguma saņemšanas dienas.
5.           Pagarinātais termiņš, kurā
muitas iestādēm jārīkojas, sākas no dienas, kurā pieņemts lēmums par termiņa
pagarinājuma apstiprināšanu, un tas nav ilgāks par vienu gadu.
Ja intelektuālā īpašuma tiesības zaudē spēku vai
pieprasītājs kādu citu iemeslu dēļ vairs nav persona, kas tiesīga iesniegt
pieprasījumu, muitas iestādes nerīkojas. Lēmumu, ar kuru pagarinājums
apstiprināts, atceļ vai attiecīgi groza tās muitas iestādes, kas lēmumu
pieņēma.
6.           No lēmuma saņēmēja neiekasē
nodevu, lai segtu administratīvās izmaksas, kas ir radušās termiņa pagarinājuma
lūguma apstrādes laikā.
7.           Komisija īstenošanas aktos
nosaka termiņa pagarinājuma lūguma veidlapas paraugu. Šos īstenojošos tiesību
aktus pieņem saskaņā ar 29. panta 2. punktā minēto konsultēšanās
procedūru.
12. pants
Grozījumi
lēmumā, kas skar intelektuālā īpašuma tiesības
Kompetentā muitas
struktūrvienība, kas pieņēmusi lēmumu par pieprasījuma apstiprināšanu, var pēc
šāda lēmuma saņēmēja pieprasījuma mainīt lēmumā iekļauto intelektuālā īpašuma
tiesību uzskaitījumu.
Attiecībā uz
lēmumu, ar kuru apstiprina pieprasījumu Savienībā, jebkuri grozījumi, kas
saistīti ar intelektuālā īpašuma tiesību uzskaitījuma papildināšanu, ietver
tikai 5. pantā noteiktās intelektuālā īpašuma tiesības.
13. pants
Kompetentās
muitas struktūrvienības paziņošanas pienākumi
1.           Kompetentā muitas struktūrvienība,
kurā iesniegts pieprasījums dalībvalstī, nosūta savas dalībvalsts muitas
dienestiem šādus lēmumus tūlīt pēc to pieņemšanas:
(a)
lēmumus, ar kuriem apstiprina pieprasījumu
dalībvalstī;
(b)
lēmumus, ar kuriem atceļ lēmumus par pieprasījuma
apstiprināšanu dalībvalstī;
(c)
lēmumus, ar kuriem groza lēmumus par pieprasījuma
apstiprināšanu dalībvalstī;
(d)
lēmumus, ar ko pagarina termiņu, kurā muitas
iestādēm jārīkojas.
2.           Kompetentās muitas
struktūrvienības, kurām iesniegts pieprasījums Savienībā, nosūta pieprasījumā minētās
dalībvalsts kompetentajai muitas struktūrvienībai šādus lēmumus:
(a)
lēmumus, ar kuriem apstiprina pieprasījumu
Savienībā;
(b)
lēmumus, ar kuriem atceļ lēmumus par pieprasījumu
apstiprināšanu Savienībā;
(c)
lēmumus, ar kuriem groza lēmumus par pieprasījumu
apstiprināšanu Savienībā;
(d)
lēmumus, ar ko pagarina vai atsaka pagarinājumu
termiņam, kurā muitas iestādēm jārīkojas;
(e)
lēmumus, ar ko aptur muitas iestāžu rīcību saskaņā
ar 15. panta 2. punktu.
Kompetentā muitas struktūrvienība tajā(-s)
dalībvalstī(-s), kas norādīta(-s) pieprasījumā Savienībā, nekavējoties nosūta
minētos lēmumus muitas dienestiem.
3.           Tiklīdz ir izveidota
31. panta 3. punktā minētā Komisijas centrālā datubāze, visu datu
apmaiņu attiecībā uz pieprasījumiem rīkoties, to pavaddokumentiem un dalībvalstu
muitas iestāžu savstarpējiem paziņojumiem veic ar šīs datubāzes starpniecību.
14. pants
Pieprasījumu
apstiprinoša lēmuma saņēmēja paziņošanas pienākumi
Pieprasījumu
apstiprinoša lēmuma saņēmējs kompetentajai muitas struktūrvienībai, kas
pieņēmusi lēmumu, paziņo:
(a)          ja intelektuālā īpašuma tiesības, uz
kurām attiecas pieprasījums, zaudē spēku;
(b)          ja lēmuma saņēmējs citu iemeslu dēļ
vairs nav persona, kas tiesīga iesniegt pieprasījumu;
(c)          nepieciešamās izmaiņas 6. panta
3. punktā minētājā informācijā.
Pants 15
Pieprasījumu
apstiprinoša lēmuma saņēmēja pienākumu nepildīšana
1.           Ja pieprasījumu apstiprinoša
lēmuma saņēmējs muitas iestāžu nodrošināto informāciju izmanto mērķiem, kas nav
minēti 19. pantā, kompetentās muitas struktūrvienības var:
(a)     apturēt pieprasījumu apstiprinoša lēmuma
piemērošanu dalībvalstī, kurā informācija tika sniegta vai izmantota, līdz tā
termiņa beigām, kurā muitas iestādēm jārīkojas;
(b)     atteikties pagarināt termiņu, kurā muitas
iestādēm jārīkojas.
2.           Kompetentā muitas struktūrvienība
var nolemt apturēt muitas iestāžu rīcību līdz tā termiņa beigām, kurā muitas
iestādēm jārīkojas, ja lēmuma saņēmējs:
(a)     nepilda savus 14. pantā noteiktos
paziņošanas pienākumus;
(b)     nepilda 18. panta 2. punkta prasības
par paraugu atdošanu;
(c)     nepilda savus 27. panta 1. un
3. punktā noteiktos pienākumus saistība ar izmaksām un tulkojumiem;
(d)     neuzsāk tiesvedību, kā noteikts
20. panta 1. punktā, 23. panta 4. punktā vai 24. panta
9. punktā.
Ja minētais attiecas uz pieprasījumu Savienībā,
lēmums par muitas iestāžu rīcības apturēšanu ir spēkā tikai tajā dalībvalstī,
kurā šāds lēmums ir pieņemts.
III NODAĻA
NORMAS, KAS REGLAMENTĒ MUITAS IESTĀŽU
RĪCĪBU
1. iedaļa
Preču, par kurām ir aizdomas, ka ar tām pārkāpj
intelektuālā īpašuma tiesības, izlaišanas atlikšana vai aizturēšana
16. pants
Preču
izlaišanas atlikšana vai preču aizturēšana pēc pieprasījuma apstiprināšanas
1.           Ja dalībvalsts muitas
iestādes vienā no 1. panta 1. punktā minētajām situācijām konstatē
preces, par kurām ir aizdomas, ka ar tām pārkāpj intelektuālā īpašuma tiesības,
uz kurām attiecas pieprasījumu rīkoties apstiprinošs lēmums, tās pieņem lēmumu
atlikt preču izlaišanu vai preces aizturēt.
2.           Pirms pieņemt lēmumu par
preču izlaišanas atlikšanu vai preču aizturēšanu, muitas iestādes var lūgt
pieprasījumu apstiprinoša lēmuma saņēmēju sniegt tām jebkādu būtisku
informāciju. Muitas iestādes var lēmuma saņēmējam sniegt informāciju par preču
vienību faktisko vai šķietamo skaitu un to veidu, kā arī atbilstošos gadījumos
nosūtīt preču vienību attēlus.
3.           Pirms pieņemt lēmumu par
preču izlaišanas atlikšanu vai preču aizturēšanu, muitas iestādes par saviem
nodomiem paziņo deklarētājam vai, ja preces paredzēts aizturēt — preču
valdītājam. Deklarētājam vai preču valdītājam dod iespēju izteikt savu viedokli
trīs dienu laikā no minētā paziņojuma nosūtīšanas.
4.           Muitas iestādes pieprasījumu
apstiprinoša lēmuma saņēmējam un preču deklarētājam vai preču valdītājam par
savu lēmumu atlikt preču izlaišanu vai preces aizturēt paziņo vienas darba
dienas laikā no šāda lēmuma pieņemšanas.
Paziņojums deklarētajam vai preču valdītājam
ietver informāciju par juridiskajām sekām, kas noteiktas 20. pantā
saistībā ar precēm, kas nav ne viltotas, ne pirātiskas, un 23. pantā
saistībā ar precēm, kas ir viltotas un pirātiskas.
5.           Muitas iestādes informē
pieprasījumu apstiprinoša lēmuma saņēmēju un preču deklarētāju vai preču
valdītāju par to preču, kuru izlaišana ir atlikta vai kuras ir aizturētas,
faktisko vai lēsto daudzumu un preču faktisko vai šķietamo veidu, tostarp atbilstošos
gadījumos nosūta preču vienību attēlus.
6.           Ja par preču valdītājiem
uzskatāmas vairākas personas, muitas iestādēm nav pienākuma informēt vairāk
nekā vienu personu.
17. pants
Preču
izlaišanas atlikšana vai preču aizturēšana bez pieprasījuma apstiprināšanas
1.           Ja muitas iestādes savā
darbībā vienā no 1. panta 1. punktā minētajām situācijām konstatē
preces, par kurām ir aizdomas, ka ar tām pārkāpj intelektuālā īpašuma tiesības,
tās var atlikt preču izlaišanu vai preces aizturēt, pirms saņēmušas paziņojumu
par pieprasījumu apstiprinošu lēmumu, kas attiecas uz šīm precēm.
2.           Pirms pieņemt lēmumu par
preču izlaišanas atlikšanu vai preču aizturēšanu, muitas iestādes, izpaužot
tikai informāciju par preču vienību faktisko vai lēsto daudzumu un to faktisko
vai šķietamo veidu, tostarp atbilstošos gadījumos nosūtot preču vienību
attēlus, var lūgt jebkuru personu, kas ir tiesīga iesniegt pieprasījumu par
intelektuālā īpašuma tiesību varbūtējo pārkāpumu, sniegt muitas iestādēm
jebkādu būtisku informāciju.
3.           Pirms pieņemt lēmumu par
preču izlaišanas atlikšanu vai preču aizturēšanu, muitas iestādes par saviem
nodomiem paziņo deklarētājam vai, ja preces paredzēts aizturēt — preču
valdītājam. Deklarētājam vai preču valdītājam dod iespēju izteikt savu viedokli
trīs dienu laikā no minētā paziņojuma nosūtīšanas.
4.           Par preču izlaišanas
atlikšanu vai preču aizturēšanu muitas iestādes vienas dienas laikā no preču
izlaišanas atlikšanas vai preču aizturēšanas paziņo personai, kas tiesīga
iesniegt pieprasījumu, kas attiecas uz intelektuālā īpašuma tiesību varbūtējo
pārkāpumu.
5.           Muitas iestādes dod atļauju
izlaist preces vai izbeigt to aizturēšanu tūlīt pēc muitas formalitāšu
nokārtošanas šādos gadījumos:
(a)     ja iestādes vienas darba dienas laikā no
preču izlaišanas atlikšanas vai preču aizturēšanas nav identificējušas nevienu
personu, kas būtu tiesīga iesniegt pieprasījumu, kas attiecas uz intelektuālā
īpašuma varbūtējo tiesību pārkāpumu;
(b)     ja iestādes nav saņēmušas vai ir
noraidījušas pieprasījumu saskaņā ar 6. panta 5. punktu.
Muitas iestādes preču deklarētājam vai preču
valdītājam par savu lēmumu atlikt preču izlaišanu vai preces aizturēt paziņo
vienas darba dienas laikā no šāda lēmuma pieņemšanas.
6.           Šo pantu nepiemēro ātrbojīgām
precēm.
18. pants
Preču, kuru izlaišana ir atlikta vai kuras ir aizturētas, pārbaude un
paraugu ņemšana
1.           Muitas iestādes pieprasījumu
apstiprinoša lēmuma saņēmējam un preču deklarētājam vai preču valdītājam dod
iespēju pārbaudīt preces, kuru izlaišana ir atlikta vai kuras ir aizturētas.
2.           Muitas iestādes var ņemt
paraugus un var pēc pieprasījumu apstiprinoša lēmuma saņēmēja lūguma tam
izsniegt preču paraugus, kas paredzēti tikai un vienīgi analīzei un turpmākas
procedūras sekmēšanai attiecībā uz viltotām un pirātiskām precēm. Par jebkuras
šādu paraugu analīzes veikšanu atbild tikai pieprasījumu apstiprinoša lēmuma
saņēmējs.
Ja apstākļi to ļauj, pēc tehniskās analīzes
veikšanas un pirms preču izlaišanas un aizturēšanas izbeigšanas paraugus atdod.
3.           Muitas iestādes pieprasījumu
apstiprinoša lēmuma saņēmējam pēc pieprasījuma dara zināmu preču, par kurām ir
aizdomas, ka ar tām pārkāpj intelektuālā īpašuma tiesības, nosūtītāja,
saņēmēja, deklarētāja vai valdītāja vārdu (nosaukumu) un adresi, muitas
procedūru un preču izcelsmi, vietu, no kuras tās tiek ievestas, kā arī to
galamērķi (ja minētā informācija ir pieejama).
4.           Preču uzglabāšanas
nosacījumus to izlaišanas atlikšanas vai aizturēšanas laikā, tostarp noteikumus
attiecībā uz izmaksām, nosaka katra dalībvalsts.
19. pants
Atļauja
pieprasījumu apstiprinoša lēmuma saņēmējam izmantot noteiktu informāciju
Ja pieprasījumu
apstiprinoša lēmuma saņēmējs ir saņēmis 18. panta 3. punktā minēto
informāciju, tas šo informāciju var izmantot tikai turpmākiem mērķiem:
(a)          tiesvedības uzsākšanai, lai
noteiktu, vai ir pārkāptas intelektuālā īpašuma tiesības;
(b)          kompensācijas piedzīšanai no tiesību
pārkāpēja vai citām personām, ja preces iznīcinātas saskaņā ar 20. panta
3. punktu vai 23. panta 3. punktu.
2. iedaļa
Tiesvedības uzsākšana un paredzamā preču izlaišana
20. pants
Tiesvedības
uzsākšana
1.           Ja ir aizdomas, ka ar precēm,
kas nav minētas 23. un 24. pantā, pārkāpj intelektuālā īpašuma
tiesības, pieprasījumu apstiprinoša lēmuma saņēmējs 10 darba dienu laikā
no lēmuma nosūtīšanas par preču izlaišanas atlikšanu vai preču aizturēšanu
ierosina tiesvedību, lai noteiktu, vai ir pārkāptas intelektuālā īpašuma
tiesības.
Ja preces, par kurām ir aizdomas, ka ar tām
pārkāpj intelektuālā īpašuma tiesības, ir ātrbojīgas, termiņš pirmajā daļā
minētās tiesvedības ierosināšanai ir trīs darba dienas no lēmuma nosūtīšanas
par preču izlaišanas atlikšanu vai preču aizturēšanu.
2.           Muitas iestādes dod atļauju
izlaist preces vai izbeigt to aizturēšanu tūlīt pēc visu muitas formalitāšu
nokārtošanas, ja 1. punktā minētāja termiņā tās no pieprasījumu
apstiprinoša lēmuma saņēmēja nav saņēmušas informāciju par:
(a)     tiesvedības uzsākšanu, lai noteiktu, vai
ir pārkāptas intelektuālā īpašuma tiesības;
(b)     rakstisku vienošanos starp pieprasījumu
apstiprinoša lēmuma saņēmēju un preču valdītāju par preču iznīcināšanu.
3.           Ja noslēgta 2. punkta
b) apakšpunktā minētā vienošanās par preču iznīcināšanu, to veic muitas
kontrolē, bet atbildību un izmaksas par to uzņemas pieprasījumu apstiprinoša
lēmuma saņēmējs, ja vien tās dalībvalsts, kurā preces tiek iznīcinātas, tiesību
aktos nav noteikts citādi.
4.           Muitas iestādes
1. punkta pirmajā daļā minēto termiņu var atbilstošos gadījumos pagarināt
pēc pieprasījumu apstiprinoša lēmuma saņēmēja pieprasījuma, bet ne ilgāk kā par
10 darba dienām.
Ātrbojīgu preču gadījumā 1. punkta otrajā
daļā minēto termiņu nepagarina.
21. pants
Paredzamā
preču izlaišana
1.           Ja muitas iestādes ir
saņēmušas paziņojumu par tiesvedības uzsākšanu, lai noteiktu, vai ir pārkāptas
dizainparauga, patenta, lietderīgā modeļa vai augu šķirņu tiesības, un ir
pagājis 20. pantā noteiktais termiņš, preču deklarētājs vai valdītājs var
lūgt muitas iestādes preces izlaist vai izbeigt to aizturēšanu.
Muitas iestādes izlaiž preces vai izbeidz to
aizturēšanu tikai tad, ja izpildīti šādi nosacījumi:
(a)     preču deklarētājs vai valdītājs ir
garantējis nodrošinājumu;
(b)     iestāde, kuras kompetencē ir noteikt, vai
ir pārkāptas intelektuālā īpašuma tiesības, nav atļāvusi piesardzības
pasākumus;
(c)     ir nokārtotas visas muitas formalitātes.
2.           Nodrošinājumu, kas minēts
1. punkta a) apakšpunktā, garantē deklarētājs vai preču valdītājs
10 darba dienu laikā no dienas, kad muitas iestādes saņēmušas
1. punktā minēto lūgumu.
3.           Muitas iestādes nodrošinājumu
nosaka apmērā, kas ir pietiekami liels, lai aizsargātu pieprasījumu
apstiprinoša lēmuma saņēmēja intereses.
4.           Nodrošinājuma garantēšana
neierobežo citus tiesiskās aizsardzības līdzekļus, kas ir pieejami pieprasījumu
apstiprinoša lēmuma saņēmējam.
22. pants
Attiecībā
uz iznīcināšanai paredzētām precēm aizliegtas muitas procedūras un izmantošana
1.           Preces, kas saskaņā ar 20.,
23. vai 24. pantu paredzētas iznīcināšanai, netiek:
(a)     izlaistas brīvā apgrozībā;
(b)     izvestas ārpus Savienības muitas
teritorijas;
(c)     eksportētas;
(d)     atkārtoti eksportētas;
(e)     pakļautas neuzlikšanas procedūrai;
(f)      novietotas brīvajā zonā vai brīvajā
noliktavā.
2.           Muitas iestādes var atļaut
1. punktā minētās preces muitas uzraudzībā pārvietot no vienas vietas uz
citu Savienības muitas teritorijā, lai tās muitas kontrolē iznīcinātu.
3. iedaļa
Viltotas un pirātiskas preces
23. pants
Iznīcināšana
un tiesvedības uzsākšana
1.           Preces, par kurām ir
aizdomas, ka tās ir viltotas vai pirātiskas, var iznīcināt muitas kontrolē,
turklāt nav nepieciešams noteikt, vai ir pārkāptas intelektuālā īpašuma
tiesības, atbilstoši tās dalībvalsts tiesību aktiem, kurā preces ir atklātas,
ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
(a)
pieprasījumu apstiprinoša lēmuma saņēmējs par savu
piekrišanu preču iznīcināšanai ir rakstiski informējis muitas iestādes
10 darba dienu laikā (vai trīs darba dienu laikā ātrbojīgu preču gadījumā)
no dienas, kad nosūtīts lēmums par preču izlaišanas atlikšanu vai preču
iznīcināšanu;
(b)
preču deklarētājs vai preču valdītājs par savu
piekrišanu preču iznīcināšanai ir rakstiski informējis muitas iestādes
10 darba dienu laikā (vai trīs darba dienu laikā ātrbojīgu preču gadījumā)
no dienas, kad nosūtīts lēmums par preču izlaišanas atlikšanu vai preču
iznīcināšanu.
2.           Ja preču deklarētājs vai
valdītājs 1. punkta b) apakšpunktā minētajos termiņos nav
apliecinājis savu piekrišanu preču iznīcināšanai, ne arī darījis zināmus savus
iebildumus pret preču iznīcināšanu tām muitas iestādēm, kas pieņēmušas lēmumu
atlikt preču izlaišanu vai preces aizturēt, muitas iestādes var uzskatīt, ka
preču deklarētājs vai valdītājs ir piekritis preču iznīcināšanai.
Muitas dienesti attiecīgi informē pieprasījumu
apstiprinoša lēmuma saņēmēju.
Ja preču deklarētājs vai valdītājs iebilst pret
preču iznīcināšanu, muitas iestādes šos iebildumus dara zināmus pieprasījumu
apstiprinoša lēmuma saņēmējam.
3.           Preces iznīcina muitas
kontrolē, un atbildību un izdevumus par to uzņemas pieprasījumu apstiprinoša
lēmuma saņēmējs, ja vien tās dalībvalsts, kurā preces tiek iznīcinātas, tiesību
aktos nav noteikts citādi. Pirms preču iznīcināšanas var ņemt paraugus.
4.           Ja nav saņemta piekrišana
preču iznīcināšanai, 10 darba dienu laikā (vai trīs darba dienu laikā
ātrbojīgu preču gadījumā) no dienas, kad nosūtīts lēmums par preču izlaišanas
atlikšanu vai preču iznīcināšanu, pieprasījumu apstiprinoša lēmuma saņēmējs uzsāk
tiesvedību, lai noteiktu, vai ir pārkāptas intelektuālā īpašuma tiesības.
Muitas iestādes pirmajā daļā minētos termiņus var
atbilstošos gadījumos pagarināt pēc pieprasījumu apstiprinoša lēmuma saņēmēja
lūguma, bet ne ilgāk kā par 10 darba dienām.
Ātrbojīgu preču gadījumā šos termiņus nepagarina.
5.           Muitas iestādes dod atļauju
izlaist preces vai izbeigt to aizturēšanu tūlīt pēc visu muitas formalitāšu
nokārtošanas, ja tās no pieprasījumu apstiprinoša lēmuma saņēmēja nav saņēmušas
informāciju par:
(a)
piekrišanu preču iznīcināšanai 1. punkta
a) apakšpunktā minētajos termiņos;
(b)
tiesvedības uzsākšanu 4. punkta minētājā
termiņā, lai noteiktu, vai ir pārkāptas intelektuālā īpašuma tiesības.
24. pants
Īpaša
procedūra mazos sūtījumos sūtītu preču iznīcināšanai
1.           Šis pants attiecas uz precēm,
kuras atbilst visiem turpmākajiem nosacījumiem:
(a)
preces, par kurām ir aizdomas, ka tās ir viltotas
vai pirātiskas;
(b)
preces, kas nav ātrbojīgas;
(c)
preces, uz kurām attiecas pieprasījumu apstiprinošs
lēmums;
(d)
preces tiek pārvadātas mazos sūtījumos.
2.           16. panta 3., 4. un 5.
punktu un 18. panta 2. punktu nepiemēro.
3.           Vienas
darba dienas laikā pēc lēmuma pieņemšanas par preču izlaišanas atlikšanu vai
preces aizturēšanu par to paziņojot preču deklarētājam vai valdītājam, muitas
iestādes preču deklarētāju vai valdītāju informē par:
(a)     muitas iestāžu nodomu preces iznīcināt;
(b)     preču deklarētāja vai valdītāja tiesībām
saskaņā ar 4. un 5. punktu.
4.           Deklarētājam vai preču
valdītājam dod iespēju izteikt savu viedokli 20 darba dienu laikā no dienas,
kad nosūtīts lēmums par preču izlaišanas atlikšanu vai preču aizturēšanu.
5.           Minētās
preces var iznīcināt, ja 20 darba dienu laikā no dienas, kad nosūtīts lēmums
par preču izlaišanas atlikšanu vai preču aizturēšanu, preču deklarētājs vai
valdītājs ir muitas iestādēm apliecinājis savu piekrišanu preču iznīcināšanai.
6.           Ja preču deklarētājs vai
valdītājs 5. punktā minētajā termiņā nav apliecinājis savu piekrišanu
preču iznīcināšanai, ne arī darījis zināmus savus iebildumus pret preču
iznīcināšanu tam muitas dienestam, kas pieņēmis lēmumu atlikt preču izlaišanu
vai preces aizturēt, muitas iestādes var uzskatīt, ka preču deklarētājs vai
valdītājs ir piekritis preču iznīcināšanai.
7.           Preces iznīcina muitas
kontrolē, un izdevumus par to sedz muitas iestādes.
8.           Ja preču deklarētājs vai
valdītājs iebilst pret preču iznīcināšanu, muitas iestādes šos iebildumus dara
zināmus pieprasījumu apstiprinoša lēmuma saņēmējam, pievienojot informāciju par
preču vienību faktisko vai lēsto daudzumu un to faktisko vai šķietamo veidu,
turklāt atbilstošos gadījumos nosūtot preču vienību attēlus.
9.           Muitas iestādes dod atļauju
izlaist preces vai izbeigt to aizturēšanu tūlīt pēc visu muitas formalitāšu
nokārtošanas, ja tās no pieprasījumu apstiprinoša lēmuma saņēmēja 10 darba
dienu laikā no dienas, kad nosūtīta 8. punktā minētā informācija, nav
saņēmušas ziņas par tiesvedības uzsākšanu, lai noteiktu, vai ir pārkāptas
intelektuālā īpašuma tiesības.
10.         Komisijai piešķir pilnvaras
saskaņā ar 30. pantu pieņemt deleģētos aktus par robežvērtībām, ar kurām
šā panta vajadzībām nosaka to, kas uzskatāms par "mazu sūtījumu".
IV NODAĻA
ATBILDĪBA, IZMAKSAS UN SANKCIJAS
25. pants
Muitas
iestāžu atbildība
Neskarot
dalībvalstīs piemērojamos tiesību aktus, pieprasījumu apstiprinošs lēmums tā
saņēmējam nedod tiesības uz kompensāciju gadījumā, ja muitas iestāde nav atklājusi un ir izlaidusi
apgrozībai vai nav rīkojusies, lai aizturētu preces, par
kurām ir aizdomas, ka ar tām pārkāpj intelektuālā īpašuma tiesības.
26. pants
Pieprasījumu
apstiprinoša lēmuma saņēmēja atbildība
Ja procedūra, kas
pienācīgi uzsākta saskaņā ar šo regulu, tiek izbeigta pieprasījumu apstiprinoša
lēmuma saņēmēja darbības vai bezdarbības dēļ vai ja tiek konstatēts, ka ar
attiecīgajām precēm nepārkāpj intelektuālā īpašuma tiesības, pieprasījumu
apstiprinoša lēmuma saņēmēju saista atbildība pret tām personām, kas
iesaistītas 1. panta 1. punktā minētajā situācijā, atbilstoši tās dalībvalsts
tiesību aktiem, kurā preces atklātas.
27. pants
Izmaksas
1.           Ja to pieprasa muitas
iestādes, pieprasījumu apstiprinoša lēmuma saņēmējs sedz visas izmaksas, kas
muitas administrācijai radušās saistībā ar preču paturēšanu muitas uzraudzībā
saskaņā ar 16. un 17. pantu un saistībā ar preču iznīcināšanu saskaņā
ar 20. un 23. pantu.
2.           Šis pants neskar pieprasījumu
apstiprinoša lēmuma saņēmēja tiesības prasīt kompensāciju no tiesību pārkāpēja
vai citām personām, atbilstoši to dalībvalstu tiesību aktiem, kurās preces
atklātas.
3.           Pieprasījumu Savienībā
apstiprinoša lēmuma saņēmējs nodrošina un apmaksā jebkuru tulkojumu, ko
pieprasa muitas iestādes, kurām jārīkojas attiecībā uz precēm, par kurām ir
aizdomas, ka ar tām pārkāpj intelektuālā īpašuma tiesības.
28. pants
Administratīvās
sankcijas
Dalībvalstis pieņem noteikumus par
administratīvajām sankcijām, kas piemērojamas šīs regulas noteikumu
pārkāpumiem, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to
piemērošanu. Noteiktajām administratīvajām sankcijām jābūt efektīvām, samērīgām
un preventīvām.
Dalībvalstis sešu mēnešu laikā no šīs regulas
spēkā stāšanās dienas paziņo par šiem noteikumiem Komisijai un nekavējoties
paziņo tai par visiem to turpmākiem grozījumiem.
V NODAĻA
KOMITEJA, DELEĢĒŠANA UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI
29. pants
Komitejas
procedūra
1.           Komisijai palīdz Muitas
kodeksa komiteja, kas izveidota saskaņā ar 247.a un 248.a pantu Padomes Regulā
(EK) Nr. 2913/92. Šī komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011
izpratnē.
2.           Ja ir atsauce uz šo punktu,
piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu.
30. pants
Deleģēšanas
īstenošana
1.           Pilnvaras pieņemt deleģētos
aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā paredzētos nosacījumus.
2.           24. panta
10. punktā minētās pilnvaras deleģē uz nenoteiktu laiku, sākot ar dienu,
kad stājas spēkā šī regula.
3.           Eiropas Parlaments vai Padome
jebkurā laikā var atsaukt 24. panta 10. punktā minēto pilnvaru deleģējumu. Ar
atsaukšanas lēmumu tiek izbeigta minētajā lēmumā norādīto pilnvaru deleģēšana.
Tas stājas spēkā dienu pēc lēmuma publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī vai vēlākā datumā, kas tajā noteikts. Tas neietekmē neviena jau
spēkā esoša deleģētā akta derīgumu.
4.           Tiklīdz tā pieņem deleģēto
aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5.           Deleģēts akts, kas pieņemts
saskaņā ar 24. panta 10. punktu, stājas spēkā tikai tad, ja ne
Eiropas Parlaments, ne Padome divu mēnešu laikā pēc minētā akta paziņošanas
Eiropas Parlamentam un Padomei, nav cēluši iebildumus vai ja pirms minētā
termiņa beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju, ka
necels iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes ierosmes minēto termiņu
pagarina par diviem mēnešiem.
31. pants
Ar
lēmumiem par pieprasījumiem rīkoties saistītā datu apmaiņa starp dalībvalstīm
un Komisiju
1.           Kompetentās muitas
struktūrvienības Komisiju informē par:
(a)     pieprasījumiem rīkoties, pievienojot
fotogrāfijas, attēlus, brošūras;
(b)     pieprasījumus apstiprinošiem lēmumiem;
(c)     lēmumiem, ar kuriem pagarina termiņu,
kurā muitas iestādēm jārīkojas, vai lēmumiem, ar kuriem atceļ vai groza lēmumu
par pieprasījuma apstiprināšanu;
(d)     pieprasījumu apstiprinoša lēmuma
īstenošanas apturēšanu.
2.           Neskarot Padomes Regulas (EK)
Nr. 515/97 24. panta g) punkta noteikumus, ja preču izlaišana
tiek atlikta vai preces tiek aizturētas, muitas iestādes Komisijai nosūta visu
būtisko informāciju, tostarp ziņas par precēm, intelektuālā īpašuma tiesībām,
procedūrām un transportu.
3.           Visu 1. un
2. punktā minēto informāciju uzglabā Komisijas centrālajā datubāzē.
4.           Komisija 1. un
2. punktā minēto būtisko informāciju dara elektroniskā formā dara pieejamu
dalībvalstu muitas iestādēm.
32. pants
Datu
aizsardzības noteikumi
1.           Personas datu apstrādi
Komisijas centrālajā datubāzē veic saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 45/2001[26] un Eiropas Datu aizsardzības
uzraudzītāja uzraudzībā.
2.           Dalībvalstu kompetentās
iestādes personas datu apstrādi veic saskaņā ar Direktīvu 95/46/EK[27] un šīs direktīvas
28. pantā minētās dalībvalsts neatkarīgās publiskā sektora iestādes
uzraudzībā.
33. pants
Termiņi,
datumi un laika ierobežojumi
Piemēro Padomes
Regulas (EEK, Euratom) Nr. 1182/71[28] noteikumus
par termiņiem, datumiem un laika ierobežojumiem.
34. pants
Savstarpēja
administratīva palīdzība
Piemēro
Regulas (EK) Nr. 515/97 noteikumus.
35. pants
Atcelšana
Regulu (EK)
Nr. 1383/2003 atceļ no [..].
Atsauces uz
atcelto regulu uzskata par atsaucēm uz šo regulu.
36. pants
Pārejas posma noteikumi
Pieprasījumi
rīkoties, kas apstiprināti saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1383/2003,
ir spēkā līdz tā termiņa beigām, kurā muitas iestādēm jārīkojas un kas norādīts
lēmumā, ar kuru apstiprina pieprasījumu, bet tos nepagarina.
37. pants
Stāšanās
spēkā un piemērošana
Šī regula stājas
spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī.
Tomēr 24. panta 1.‑9. punktu
piemēro no XX.XX.20XX.
Šī
Regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā —                       Padomes
vārdā —
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
[1]               Komisijas Paziņojums "Eiropa 2020. Stratēģija
gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei", Briselē, COM(2010) 2020,
3.3.2010.
[2]               Komisijas 2011. gada 13. aprīļa paziņojums —
Vienotā tirgus akts, COM(2011) 206.
[3]               Padomes 2008. gada 25. septembra Rezolūcija
par visaptverošu Eiropas mēroga plānu cīņai pret viltošanu un pirātismu (OV C
253, 4.10.2008., 1. lpp.).
[4]               Padomes 2009. gada 16. marta Rezolūcija par ES
Muitas rīcības plānu 2009.‑2012. gadam, lai apkarotu intelektuālā īpašuma
tiesību pārkāpumus (OV C 71, 25.3.2009., 1. lpp.).
[5]               Komisijas 2010. gada 11. novembra paziņojums —
"Ceļā uz aktu par vienoto tirgu", COM(2010) 608 2. galīgā
redakcija.
[6]               OV C ..
[7]               OV C 253, 4.10.2008., 1. lpp.
[8]               OV L 196, 2.8.2003., 7. lpp.
[9]               OV L 302, 19.10.1992., 1. lpp.
[10]             OV L 12, 16.1.2001., 1. lpp.
[11]             Rezolūcija 2008/2133(INI).
[12]             OV L 82, 22.3.1997., 1. lpp.
[13]             OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.
[14]             OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.
[15]             OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.
[16]             OV L 152, 16.6.2009., 1. lpp.
[17]             OV L 198, 8.8.1996., 30. lpp.
[18]             OV L 227, 1.9.1994., 1. lpp.
[19]             OV L 78, 24.3.2009., 1. lpp.
[20]             OV L 3, 5.1.2002., 1. lpp.
[21]             OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.
[22]             OV L 148, 6.6.2008., 1. lpp.
[23]             OV L 149, 14.6.1991., 1. lpp.
[24]             OV L 39, 13.2.2008., 16. lpp.
[25]             OV L 199, 31.7.2007., 40. lpp.
[26]             OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.
[27]             OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.
[28]             OV L 124, 8.6.1971., 1. lpp.


				|

		52014PC0261

			Priekšlikums PADOMES REGULA, ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 1388/2013, ar ko konkrētiem lauksaimniecības un rūpniecības ražojumiem atver autonomas Savienības tarifu kvotas un nosaka to pārvaldību /* COM/2014/0261 final - 2014/0137 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Savienības autonomās tarifu kvotas
ir nepieciešamas ražojumiem, kuru ražošanas apjoms Savienībā nav
pietiekams, lai konkrētajā kvotas periodā apgādātu
izmantotāju nozari Savienībā. Atbildot uz pieprasījumiem no
vairākām dalībvalstīm, Komisija kopā ar
attiecīgajiem valdības ekspertiem apsvēra autonomo tarifu kvotu
atvēršanu konkrētiem lauksaimniecības un rūpniecības
ražojumiem.
Lai ar vislabvēlīgākajiem
nosacījumiem varētu apmierināt Savienības pieprasījumu
pēc attiecīgajiem ražojumiem, Padome 2013. gada
17. decembrī pieņēma Regulu (ES) Nr. 1388/2013, ar ko
konkrētiem lauksaimniecības un rūpniecības ražojumiem atver
autonomas Savienības tarifu kvotas un nosaka to pārvaldību.
Savienības tarifu kvotas attiecīgiem
apjomiem būtu jāatver ar nulles vai samazinātu nodokļa
likmi, netraucējot šādu ražojumu tirgus.  Apspriedes Ekonomikas un
tarifu jautājumu darba grupas sanāksmēs liecināja, ka
dalībvalstis būtu gatavas atvērt tarifu kvotas šā regulas
priekšlikuma I pielikumā minētajiem ražojumiem, netraucējot
šādu ražojumu tirgus.
Turklāt radusies nepieciešamība
pielāgot minētā priekšlikuma II pielikumā
ietvertās kvotas šādu iemeslu dēļ:
kvotām ar kārtas numuriem 09.2631 un
09.2806 bija jāmaina apraksts,
kvotai ar kārtas numuru 09.2629 bija
jāsvītro TARIC kods un
kvotām ar kārtas numuru 09.2818,
09.2668 un 09.2669 tika palielināts apjoms.
Autonomā tarifa kvota ar kārtas
numuru 09.2930 ir svītrota no Padomes Regulas (ES) Nr. 1388/2013
pielikuma, jo šādas kvotas turpmāka saglabāšana nav
Savienības interesēs.
Priekšlikums ir saskaņā ar
lauksaimniecības, tirdzniecības, uzņēmējdarbības,
attīstības un ārējo attiecību politiku. Jo īpaši
šis priekšlikums nelabvēlīgi neietekmē to valstu intereses,
kuras ar ES noslēgušas preferenciālas tirdzniecības
nolīgumus (piemēram, VPS, ĀKK režīms, kandidātvalstis
un potenciālās kandidātvalstis).
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
Notika apspriešanās Ekonomikas un tarifu
jautājumu darba grupā, kurā ir pārstāvētas visu
dalībvalstu kompetentās iestādes.  Par visām
minētajām kvotām grupas apspriedēs ir panākta
vienošanās vai saprašanās.
Netika minēts, ka pastāvētu
nopietns risks ar neatgriezeniskām sekām.
Šis priekšlikums tiks pakļauts dienestu
savstarpējo konsultāciju procedūrai un publicēts, kad to
būs pieņēmusi Padome.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
Šā regulas priekšlikuma juridiskais
pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD)
31. pants.
No LESD 31. panta izriet, ka autonomo
tarifu piemērošanas apturēšanu un kvotas ar kvalificētu balsu
vairākumu nosaka Padome pēc Komisijas priekšlikuma, tāpēc
piemērots instruments ir regula.
Priekšlikums ir Savienības
ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes
principu nepiemēro.
Priekšlikums atbilst proporcionalitātes
principam, jo šis pasākumu kopums ir saskaņā ar principiem, kas
noteikti, lai vienkāršotu procedūras uzņēmējiem, kuri
ir iesaistīti starptautiskajā tirdzniecībā, un ar Komisijas
paziņojumu par autonomo tarifu atcelšanu un kvotām (C 363, 13.12.2011.,
6. lpp.).
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Neiekasēti muitas nodokļi ar
kopējo summu apmēram EUR 5,9 miljoni gadā. Ietekme uz
budžeta tradicionālajiem pašu resursiem ir EUR - 4,4 miljoni
gadā (75 % x EUR 5,9 miljoni gadā).
2014/0137 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES REGULA,
ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 1388/2013,
ar ko konkrētiem lauksaimniecības un rūpniecības ražojumiem
atver autonomas Savienības tarifu kvotas un nosaka to pārvaldību

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un it īpaši tā 31. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
tā kā:
(1)       Lai nepārtraukti
nodrošinātu dažu tādu preču pietiekamu piegādi, kuras
Savienībā neražo pietiekamā apjomā, un izvairītos no
traucējumiem dažu lauksaimniecības un rūpniecības ražojumu
tirgos, ar Padomes Regulu (ES) Nr. 1388/2013 ir atvērtas autonomas
tarifu kvotas[1].
Ražojumus minēto tarifu kvotu ietvaros var importēt
Savienībā ar samazinātu vai nulles nodokļa likmi.
Minēto iemeslu dēļ sešiem jauniem ražojumiem attiecībā
uz konkrētu daudzumu ir nepieciešams no 2014. gada
1. jūlija atvērt tarifu kvotas ar samazinātu vai nulles
likmi.
(2)       Turklāt dažos
gadījumos spēkā esošās Savienības tarifu kvotas
būtu jāpielāgo. Divos gadījumos skaidrības
dēļ un ievērojot jaunākās norises saistībā
ar ražojumu, ir nepieciešams labot ražojuma aprakstu. Vienā citā
gadījumā vienu no TARIC kodiem nepieciešams svītrot, jo dubulta
klasifikācija turpmāk ir lieka, un trīs citos gadījumos
kvotu apjomus nepieciešams palielināt, jo tas ir Savienības
uzņēmēju interesēs.
(3)       Visbeidzot divos
gadījumos Savienības autonomās tarifu kvotas būtu
jāslēdz attiecīgi no 2014. gada 1. jūlija un 2015.
gada 1. janvāra, jo pēc minētajiem datumiem šādu kvotu
saglabāšana vairs nav Savienības interesēs.
(4)       Tādēļ
būtu attiecīgi jāgroza Regula (ES) Nr. 1388/2013.
(5)       Dažas izmaiņas šajā
regulā noteiktajās tarifu kvotās ir jāpiemēro no 2014.
gada 1. jūlija, tāpēc šī regula būtu
jāpiemēro no minētā datuma un tai būtu
jāstājas spēkā tās publicēšanas dienā Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulas
(ES) Nr. 1388/2013 pielikumu groza šādi:
1) Regulas (ES) Nr. 1388/2013
pielikuma tabulas otrajā slejā ietverto KN  kodu
secībā iekļauj  šīs regulas I pielikuma rindas par
tarifu kvotām ar kārtas numuriem 09.2830, 09.2831, 09.2832, 09.2834, 09.2835
un 09.2836;
2) rindas par tarifu kvotām ar kārtas
numuriem 09.2629, 09.2631, 09.2639, 09.2668, 09.2669, 09.2806 un 09.2818
aizstāj ar rindām šīs regulas II pielikumā;
3) svītro rindu par tarifa kvotu ar
kārtas numuru 09.2930;
4) svītro rindu par tarifa kvotu ar
kārtas numuru 09.2639.
2. pants
Šī regula stājas spēkā
dienā, kad tā publicēta Eiropas Savienības
Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada
1. jūlija.
Tomēr 1. panta 4. punktu
piemēro no 2015. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA
FINANŠU PĀRSKATS
1.         PRIEKŠLIKUMA NOSAUKUMS:
Padomes Regula, ar kuru groza Regulu (ES)
Nr. 1388/2013, ar ko konkrētiem lauksaimniecības un
rūpniecības ražojumiem atver autonomas Savienības tarifu kvotas
un nosaka to pārvaldību
2.         BUDŽETA POZĪCIJA
Nodaļa un pants: 12. nodaļa,
120. pants
Budžetā iekļautā summa 2014. gadam: € 16 185 600 000  €
(2014. gada budžets)
3.         FINANSIĀLA IETEKME
¨         Priekšlikumam nav finansiālas ietekmes
X         Priekšlikums finansiāli
neietekmē izdevumus, bet ietekmē ieņēmumus. Ietekme ir
šāda:
(EUR
miljonos, viena zīme aiz komata)
 Budžeta pozīcija || Ieņēmumi[2] || 6 mēnešu periods, sākot ar dd/mm/aaaa || [Gads: 2/2014]
 120. pants || Ietekme uz pašu resursiem || 01/07/2014 || -2,2
(EUR
miljonos, viena zīme aiz komata)
 Situācija pēc rīcības
   || [2015-2018]
 120. pants || -4,4 / gadā
Šajā regulā paredzētie
grozījumi nozīmēs neiekasēto nodokļu apjoma pieaugumu
par EUR 5,9 miljoniem gadā.
Pamatojoties uz iepriekš minēto,
paredzamais zaudēto ieņēmumu apjoms atbilstoši šai regulai ir
EUR 4,4 miljoni/gadā pēc 01.01.2015. (bruto summa EUR
5,9 miljoni x 0,75) un EUR 2,2 miljoni periodā no 01.07.2014.
līdz 31.12.2014.
4.         KRĀPŠANAS APKAROŠANAS PASĀKUMI
Pārbaudes attiecībā uz dažu
tādu ražojumu galapatēriņu, uz kuriem attiecas šī Padomes
regula, veiks saskaņā ar Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2454/93 291.
līdz 300. pantu.
[1]               Padomes 2013. gada 17. decembra Regula (ES)
Nr. 1388/2013, ar ko konkrētiem lauksaimniecības un
rūpniecības ražojumiem atver autonomas Savienības tarifu kvotas
un nosaka to pārvaldību, un atceļ Regulu (ES) Nr. 7/2010
(OV L 354, 28.12.2013., 319. lpp.).
[2]               Norādītajām tradicionālo pašu
resursu (lauksaimniecības nodokļi, cukura nodevas, muitas
nodokļi) summām jābūt neto summām, t. i., bruto
summām, no kurām atskaitītas iekasēšanas izmaksas 25 %
apmērā.
PIELIKUMI
I pielikums
Regulas 1. panta 1. punktā
minētās Savienības tarifu kvotas
 Kārtas Nr. || KN kods || TARIC || Apraksts || Kvotas periods || Kvotas apjoms || Kvotas nodokļa likme (%)
 09.2830 || ex 2906 19 00 || 40 || Ciklopropilmetanols (CAS RN 2516-33-8) || 01.07.-31.12. || 10 tonnu || 0 %
 09.2831 || ex 2932 99 00 || 40 || 1,3:2,4-bis-O-(3,4-dimetilbenzilidēn)-D-glicīts (CAS RN 135861-56-2) || 01.07.-31.12. || 300 tonnu || 0 %
 09.2832 || ex 3808 92 90 || 40 || Preparāts, kas satur 38 % vai vairāk, bet ne vairāk kā 50 % no kopējās masas ūdenī disperģēta cinka piritiona (INN) (CAS RN 13463-41-7) || 01.07.-31.12. || 250 tonnu || 0 %
 09.2834 || ex 7604 29 10 || 20 || Alumīnija sakausējuma stieņi ar diametru 200 mm vai vairāk, bet ne vairāk par 300 mm || 01.07.-31.12. || 500 tonnu || 0 %
 09.2835 || ex 7604 29 10 || 30 || Alumīnija sakausējuma stieņi ar diametru 300,1 mm vai vairāk, bet ne vairāk par 533,4 mm || 01.07.-31.12. || 250 tonnu || 0 %
 09.2836   || ex 9003 11 00 ex 9003 19 00 || 10 20 || Briļļu ietvari no plastmasas materiāliem vai pamatmetāliem izmantošanai koriģējošo briļļu ražošanā (1) || 01.07.-31.12. || 2 900 000 gabalu   || 0 %
II
pielikums
Regulas 1. panta 2. punktā
minētās Savienības tarifu kvotas
 Kārtas Nr. || KN kods || TARIC || Apraksts || Kvotas periods || Kvotas apjoms || Kvotas nodokļa likme (%)
 09.2806 || ex 2825 90 40 || 30 || Volframa trioksīds, tostarp zilais volframa oksīds (CAS RN 1314-35-8 vai CAS RN 39318-18-8) || 01.01.-31.12. || 12 000 tonnu || 0 %
 09.2639 || 3905 30 00 ||   || Poli(vinilspirts), kas satur vai nesatur nehidrolizētas acetātgrupas || 01.01.-31.12. || 18 000 tonnu || 0 %
 09.2818 || ex 6902 90 00 || 10 || Ugunsizturīgie ķieģeļi, kuru — || šķautnes garums ir lielāks par 300 mm,
 — || TiO2 saturs nepārsniedz 1 % masas,
 — || Al2O3 saturs nepārsniedz 0,4 % masas, un
 — || tilpuma izmaiņas 1700° C temperatūrā nepārsniedz 9 %
01.01.-31.12.
225 tonnu
0 %
 09.2629 || ex 8302 49 00 || 91 || Teleskopisks alumīnija rokturis, ko izmanto ceļojuma somu ražošanā (1) || 01.07.-31.12. || 800 000 gabalu || 0 %
 09.2668   || ex 8714 91 10 ex 8714 91 10 || 21 31 || Velosipēda rāmis no oglekļa šķiedrām un mākslīgiem sveķiem, krāsots, lakots un/vai pulēts, izmantošanai velosipēdu ražošanā (1) || 01.01.-31.12.   || 125 000 gabalu   || 0 %
 09.2669   || ex 8714 91 30 ex 8714 91 30 || 21 31 || Velosipēda priekšējā dakša no oglekļa šķiedrām un mākslīgiem sveķiem, krāsota, lakota un/vai pulēta, izmantošanai velosipēdu ražošanā (1) || 01.01.-31.12.   || 97 000 gabalu   || 0 %
 09.2631 || ex 9001 90 00 || 80 || Neiemontētas stikla lēcas, prizmas un cementēti elementi, kas paredzēti tādu preču ražošanai vai remontam, kuru KN kods ir 9002, 9005, 9013 10 un 9015 (1) || 01.01.-31.12. || 5 000 000 gabalu || 0 %
 (1)  Uz nodokļu piemērošanas apturēšanu attiecas 291.–300. pants Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulā (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 253 11.10.1993., 1. lpp.).