title: Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Lemumam, ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie ārējām robežām, pamatojoties uz to, ka tranzītam caur to attiecīgajām teritorijām Bulgārija, Čehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Rumānija, Slovēnija un Slovākija dažus dokumentus vienpusēji atzīst par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzām

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0508(01)

Priekšlikums Eiropas Parlamenta un padomes Lemumam, ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie ārējām robežām, pamatojoties uz to, ka tranzītam caur to attiecīgajām teritorijām Bulgārija, Čehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Rumānija, Slovēnija un Slovākija dažus dokumentus vienpusēji atzīst par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzām  /* COM/2007/0508 galīgā redakcija - COD 2007/0185 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 11.9.2007COM(2007) 508 galīgā redakcija2007/0185 (COD)2007/0186 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMAM,ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie ārējām robežām, pamatojoties uz to, ka tranzītam caur to attiecīgajām teritorijām Bulgārija, Čehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Rumānija, Slovēnija un Slovākija dažus dokumentus vienpusēji atzīst par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzāmPriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMAM,ar ko groza Lēmumu Nr. 896/2006/EK, ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei uz ārējām robežām, kas balstīts uz dažu Šveices un Lihtenšteinas izdotu uzturēšanās atļauju vienpusēju atzīšanu dalībvalstīs tranzīta vajadzībām to teritorijā(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. IEVADSEiropas Parlaments un Padome 2006. gada 14. jūnijā pieņēma divus lēmumus, ar kuriem ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie Eiropas Savienības ārējām robežām trešo valstu pilsoņiem, uz kuriem saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001[1] attiecas vīzu prasība:-  Lēmumu Nr. 895/2006/EK[2], ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie ārējām robežām, pamatojoties uz to, ka tranzītam caur to attiecīgajām teritorijām Čehijas Republika, Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Ungārija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija dažus dokumentus vienpusēji atzīst par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzām, un-  Lēmumu Nr. 896/2006/EK[3], ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei uz ārējām robežām, kas balstīts uz dažu Šveices un Lihtenšteinas izdotu uzturēšanās atļauju vienpusēju atzīšanu dalībvalstīs tranzīta vajadzībām to teritorijā.Tā bija pirmā reize, kad kopējos pamatnoteikumus par vīzu un uzturēšanās atļauju vienpusēju atzīšanu ieviesa Kopienas acquis attiecībā uz vīzām.Lēmumā Nr. 895/2006/EK ņem vērā īpašās vajadzības vīzu politikā dalībvalstīs, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gadā, jo īpaši to vīzu prasības pārejas posmā līdz to pilnīgai integrācijai Šengenas līguma telpā. Lēmums faktiski novērsīs ievērojamo papildu administratīvo slogu, ar kuru saskaras šo valstu konsulārās iestādes, kurām bija jāizdod valsts tranzīta vīzas personām, kas nerada nekādu risku dalībvalstīm.Neradot jaunus pienākumus papildus tiem, kas uzskaitīti 2003. gada Pievienošanās aktā, ar Lēmumu Nr. 895/2006/EK ievieš uz kopējiem noteikumiem balstītu fakultatīvu režīmu, kas ļauj šīm dalībvalstīm vienkāršot kontroli pie to ārējām robežām attiecībā uz trešo valstu pilsoņiem, kam ir daži dokumenti, ko izdod dalībvalstis, kas pilnībā īsteno Šengenas acquis , kā arī līdzvērtīgi dokumenti, ko izdod citas dalībvalstis, kas vēl pilnībā neīsteno Šengenas acquis . Kopējos noteikumus piemēro līdz pārejas posma beigām, t.i., līdz šo dalībvalstu pilnīgai dalībai telpā bez iekšējām robežām līdz proti, datumam, kad šādu dokumentu savstarpēja atzīšana kļūst obligāta.Vienpusējas atzīšanas režīms attiecas tikai uz tranzītu, kura ilgums nepārsniedz piecas dienas. Šāds ierobežojums tiek uzskatīts par nepieciešamu, lai novērstu jebkādas neskaidrības vai pašreizējo Šengenas noteikumu vīzu jomā kļūdainu īstenošanu; šie noteikumi nosaka, kura dalībvalsts ir atbildīga par vīzas pieteikuma apstrādi (tā ir valsts, kuras teritorijā atrodas galvenais apmeklējuma galamērķis, vai valsts, kurā ieceļo vispirms).Tāda pati pieeja attiecas uz Lēmumu Nr. 896/2006/EK, kurā ņem vērā administratīvās grūtības, ar kurām saskaras dalībvalstis, kam ir jāizsniedz vīzas trešo valstu pilsoņiem, kas likumīgi uzturas Šveicē un Lihtenšteinā. Ņemot vērā noteiktai sezonai raksturīgu mobilitāti (vasaras atvaļinājumu laikā), dažu to dalībvalstu konsulārās iestādes Šveicē un Lihtenšteinā, kuras šī mobilitāte skāra jo īpaši šo valstu ģeogrāfiskā izvietojuma dēļ, saskārās ar smagu administratīvo slogu, kas saistīts ar nepieciešamību savlaicīgi izsniegt pieprasītās vīzas minētajos laika posmos.Ar Lēmumu Nr. 896/2006/EK ievieš vienpusējas atzīšanas kopējos noteikumus attiecībā uz dažām uzturēšanās atļaujām, kuras izdod Šveice un Lihtenšteina un kas ir līdzvērtīgas to tranzīta vīzām. Jaunie noteikumi ir obligāti dalībvalstīm, kas pilnībā piedalās kopējā telpā bez iekšējām robežām, un pēc izvēles dalībvalstīm, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gadā. Šāda atšķirība tiek uzskatīta par nepieciešamu, lai novērstu papildu pienākumu izvirzīšanu jaunajām dalībvalstīm pārejas posmā laikā līdz to pilnīgai integrācijai Šengenas līguma telpā.Kā noteikts Lēmuma Nr. 895/2006/EK 5. pantā un Lēmuma Nr. 896/2006/EK 4. pantā[4], Čehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija paziņoja Komisijai par to lēmumu īstenot kopēju režīmu attiecībā uz abiem lēmumiem. Jo īpaši attiecībā uz Lēmumu Nr. 895/2006/EK šīs valstis arī izvēlējās vienpusēji atzīt visus pielikumā minētos dokumentus, kurus izdod citas dalībvalstis, kas vēl pilnībā neīsteno Šengenas acquis .Paziņoto informāciju Komisija publicēja Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī [5]. Kopējo noteikumu īstenošanas sākuma datums dalībvalstīs ir atšķirīgs. Tā kā lēmuma tekstā nav īpašu noteikumu, dažas dalībvalstis izvēlējās nekavējoties īstenot kopējos noteikumus (Slovēnija un Kipra), citas izlēma administratīvu iemeslu dēļ uzsākt īstenošanu vēlāk. No 2006. gada 1. decembra kopējos noteikumus piemēro Čehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija.Lai nodrošinātu kopējo noteikumu efektīvu īstenošanu, dalībvalstīm (attiecīgās Padomes darba grupas ietvaros) radās jautājumi par īpašām problēmām saistībā ar Lēmumu Nr. 895/2006/EK, un tās lūdza Komisijas dienestus sniegt padomu un interpretāciju attiecībā uz dažu noteikumu darbības jomu.Atbildot uz šiem jautājumiem, Komisijas dienesti atgādināja par kopējo noteikumu ieviešanas nolūku, uzsverot to darbības jomas ierobežojumu tranzīta vajadzībām. Šo kopējo režīmu piemēro pārejas posma laikā līdz attiecīgo dalībvalstu pilnīgai integrācijai Šengenas līguma telpā (pirmais lēmums) un tik ilgi, kamēr Šveice un Lihtenšteina pilnībā īstenos Šengenas acquis (otrais lēmums).Komisijas dienesti uzsvēra, ka kopējo noteikumu ieviešanas nolūks bija vienkāršot tranzītu dažām personu grupām un novērst nepamatotu administratīvu slogu konsulārajās iestādēs saistībā ar vīzu pieteikumu iesniedzējiem, kas nerada risku dalībvalstīm.Šo jauno noteikumu ieviešana neietekmē to visu pārējo Kopienas acquis noteikumu īstenošanu dalībvalstīs, kuri attiecas uz vīzām un ārējām robežām un kurus turpina piemērot. Jo īpaši šie jaunie noteikumi neietekmē acquis noteikumus attiecībā uz vīzām ar ierobežotu teritoriālo derīgumu, lidostas tranzīta vīzām vai personu pārbaudēm pie ārējām robežām.Saistībā ar šo pēdējo punktu Komisija uzsver, ka personu kontrole pie ārējām robežām ir jāveic atbilstoši Regulas Nr. 562/2006[6] 5. līdz 13. pantam un 18. un 19. pantam. Robežsargiem jāveic kontroles pie ārējām robežām, ņemot vērā vienkāršotu režīmu, ko ievieš kopējie noteikumi, un nepieļaujot Lēmuma Nr. 895/2006/EK noteikumu ļaunprātīgu izmantošanu. Šīm pārbaudēm tādēļ ir jābūt līdzsvarotām un samērīgām atbilstoši izvirzītajiem mērķiem. Robežsargiem katrā konkrētā gadījumā jānovērtē, vai vienkāršotos noteikumus var attiecināt uz trešo valstu pilsoņiem un vai tie atbilst ieceļošanas nosacījumiem un ievēro Lēmumā Nr. 895/2006/EK noteikto tranzīta ilguma ierobežojumu. Gadījumā, ja persona neievēro atļauto tranzīta ilgumu, tai, atkarībā no robežsarga veiktā novērtējuma, var liegt ieceļošanu. Var pielietot arī citus administratīvus pasākumus, kas vairāk piemēroti konkrētajam gadījumam (piemēram, naudas sodus).Pamatojoties uz veiksmīgo pieredzi saistībā ar šiem diviem lēmumiem, Eiropas Savienībai būtu jāattiecina vienkāršotais režīms uz Bulgāriju un Rumāniju, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2007. gada 1. janvāri un uz kurām kopējie noteikumi vēl neattiecas. Iemesli, kas ir divu iepriekš minēto lēmumu pamatā, ir tāpat attiecināmi uz Bulgāriju un Rumāniju.Līdzīgi kā iepriekšējās – 2004. gada paplašināšanās gadījumā, arī attiecībā uz šīm divām dalībvalstīm tā sauktā „Šengenas īstenošanas divu posmu procedūra” tiek ievērota jautājumos, kas saistīti ar vīzu acquis (4. pants Aktā par Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem Līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā (turpmāk tekstā – „2005. gada Pievienošanās akts”)). Tas nozīmē, ka Bulgārijai un Rumānijai no pievienošanās datuma (2007. gada 1. janvārī) ir jāpiemēro Regulas (EK) Nr. 539/2001 noteikumi un tādējādi jāpiemēro vīzu prasība Regulas I pielikumā uzskaitīto trešo valstu pilsoņiem, vienlaicīgi turpinot izdot savas attiecīgās valsts vīzas līdz noteiktam datumam, kas jānosaka Padomei, tādējādi atļaujot Bulgārijas un Rumānijas pilnīgu integrāciju Šengenas līguma telpā. Tā kā Šengenas līguma savstarpējās atzīšanas noteikumus par tranzīta un īstermiņa uzturēšanās vajadzībām nepiemēro attiecībā uz Bulgāriju un Rumāniju no to pievienošanās datuma, šo dalībvalstu pienākums ir no 2007. gada 1. janvāra izdot attiecīgās valsts vīzas ieceļošanai un tranzītam caur to teritoriju trešo valstu pilsoņiem, uz kuriem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 539/2001 attiecas vīzu prasība, arī tad, ja attiecīgajām personām ir Šengenas vīza vai uzturēšanās atļauja vai arī attiecīgās valsts ilgtermiņa vīza, ko izdevusi Šengenas līguma valsts. Tas pats attiecas uz līdzvērtīgiem dokumentiem, ko izdod citas dalībvalstis, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gadā un vēl pilnībā neīsteno Šengenas acquis .Turklāt Čehijas Republikai, Kiprai, Ungārijai, Latvijai, Maltai, Polijai, Slovēnijai un Slovākijai, kas īsteno Lēmumā Nr. 895/2006/EK noteikto kopējo režīmu no 2006. gada 1. decembra un vēl nav pilnībā pievienojušās Šengenas līguma telpai, nebija iespējas vienpusīgi atzīt uzturēšanās atļaujas un vīzas, kuras izdod Bulgārija un Rumānija tranzītam caur to attiecīgo teritoriju.Esošie noteikumi neļauj Bulgārijai un Rumānijai atzīt uzturēšanās atļaujas, kuras izdod Šveice un Lihtenšteina.2. DIVI PRIEKŠLIKUMITā kā nav īpašu noteikumu, kas aizliedz pozitīvu atbildi saistībā ar administratīvu slogu, ar kuru saskaras Bulgārijas un Rumānijas konsulārās pārstāvniecības, un lai ievērotu pārējo dalībvalstu īpašās vajadzības pēc Bulgārijas un Rumānijas pievienošanās Eiropas Savienībai, Komisija uzskata par nepieciešamu pārskatīt kopējos noteikumus, kurus ieviesa ar Lēmumu Nr. 895/2006/EK un Lēmumu Nr. 896/2006/EK.Šajā nolūkā Komisija ņēma vērā:-  Bulgārijas un Rumānijas īpašās vajadzības vīzu politikas jomā un dalībvalstu jaunās problēmas pēc pēdējās paplašināšanās un laika posmā līdz to dalībvalstu pilnīgai integrācijai Šengenas līguma telpā, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. un 2007. gadā, un-  stingru kontroli un pārbaudes, ko attiecībā uz konkrētajiem trešo valstu pilsoņiem veic dalībvalstis, kas izdod īstermiņa vīzas vai uzturēšanās atļaujas, kā arī zemo riska pakāpi, ko šī personu kategorija rada pārējām dalībvalstīm.Tādēļ ar šo tiek ierosināti divi instrumenti.2.1. Eiropas Parlamenta un Padomes lēmums, ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie ārējām robežām, pamatojoties uz to, ka tranzītam caur to attiecīgajām teritorijām Bulgārija, Čehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Rumānija, Slovēnija un Slovākija dažus dokumentus vienpusēji atzīst par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzām.Ierosinātā lēmuma pamatā ir Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 62. panta 2. punkts, un lēmums ir adresēts Bulgārijai un Rumānijai, kā arī tām dalībvalstīm, kas izlēma īstenot Lēmumu Nr. 895/2006/EK.Tā kā Lēmuma Nr. 895/2006/EK teksts nesatur noteikumus, kas pēc Eiropas Savienības pēdējās paplašināšanās ļautu paplašināt vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie ārējām robežām dažu kategoriju personām ar noteikta veida dokumentiem, kopējo noteikumu pārskatīšanu uzskata par nepieciešamu, lai ievērotu īpašās vajadzības, ko izraisīja Bulgārijas un Rumānijas pievienošanās 2007. gada 1. janvārī.Vienpusējas atzīšanas režīma paplašināšana ar Kopienas instrumenta palīdzību neparedz dalībvalstīm jaunus pienākumus papildus tiem, kas uzskaitīti 2003. gada Pievienošanās aktā un 2005. gada Pievienošanās aktā. Tādējādi nenotiks atkāpšanās no šiem diviem pievienošanās līgumiem.Ierosināto režīmu īstenos fakultatīvi. Attiecīgām dalībvalstīm ir iespēja īstenot jauno instrumentu vai turpināt izdot savas attiecīgās valsts vīzas atbilstīgi pievienošanās līgumiem.Jaunais priekšlikums ļaus Bulgārijai un Rumānijai, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2007. gadā, vienpusēji atzīt savas attiecīgās valsts vīzas par līdzvērtīgām Šengenas līguma valstu izdotajām vīzām un uzturēšanās atļaujām, kā arī līdzvērtīgiem dokumentiem, ko izdod abas šīs valstis un dalībvalstis, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gadā un vēl nav pilnībā pievienojušās Šengenas līguma telpai.Turklāt dalībvalstis, kas izlēma īstenot Lēmumu Nr. 895/2006/EK un vēl nav pilnībā pievienojušās telpai bez iekšējām robežām, drīkst vienpusēji atzīt Bulgārijas un Rumānijas izdotās vīzas un uzturēšanās atļaujas. Dalībvalstis, kas izlēma neīstenot Lēmumu Nr. 895/2006/EK, nedrīkst īstenot šo lēmumu, jo tās uzskata, ka tikai uzturēšanās atļaujas un vīzas, ko izdod dalībvalstis, kas pilnībā īsteno Šengenas acquis , ir uzskatāmas par līdzvērtīgām savām attiecīgās valsts vīzām tranzīta vajadzībām.Vienkāršotā režīma pamatā ir apsvērums, ka trešo valstu pilsoņi, kas būtu ieguvēji no šīs sistēmas, jau ir bijuši pakļauti stingrai pārbaudes procedūrai, ko veic dalībvalsts, un nav uzskatāmi par draudu sabiedriskajai kārtībai un nerada nelegālas imigrācijas risku.Šo režīmu piemēros līdz pārejas posma beigām un attiecīgo dalībvalstu pilnīgai dalībai telpā bez iekšējām robežām, līdz datumam, kad minēto dokumentu savstarpēja atzīšana kļūst obligāta.Tāpat kā noteikts Lēmumā Nr. 895/2006/EK, atzīšanas režīms tiks attiecināts tikai uz tranzīta vajadzībām caur attiecīgo dalībvalstu teritorijām. Tranzīta ilgums nedrīkst pārsniegt piecas dienas. Šā režīma nolūks nav aizstāt īstermiņa valsts vīzu izdošanu, ko veic attiecīgās dalībvalstis. Turklāt saskaņā ar esošiem noteikumiem šīs dalībvalstis var izdot īstermiņa vairākkārtējas ieceļošanas valsts vīzas ar viena vai vairāku gadu derīguma termiņu, lai sekmētu to trešo valstu pilsoņu mobilitāti, kuriem ir Šengenas dokumenti un kuriem bieži jāceļo uz šīm valstīm.Dokumenti, uz kuriem attiecas atzīšanas režīms, ir:-  vienota vīza, kuru izdevusi Šengenas līguma valsts saskaņā ar kopējiem noteikumiem, kas paredzēti Kopīgajā konsulārajā instrukcijā (tranzīta, īstermiņa vai ceļojuma vīza, grupas vīza);-  attiecīgās valsts ilgtermiņa vīzas, kuras izdevusi Šengenas līguma valsts saskaņā ar saviem valsts tiesību aktiem;-  uzturēšanās atļaujas, kuras izdevusi Šengenas līguma valsts un kuras iekļautas Kopīgās konsulārās instrukcijas IV pielikumā, kas uzskaita dokumentus, kuri to turētājiem dod tiesības ieceļot Šengenas līguma valstī bez vīzas;-  Lēmuma Nr. 895/2006/EK pielikumā minētās valsts īstermiņa un ilgtermiņa vīzas, kā arī uzturēšanās atļaujas, kuras izdevusi dalībvalsts, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gadā;-  valsts īstermiņa un ilgtermiņa vīzas, kā arī uzturēšanās atļaujas, kuras izdevušas Bulgārija un Rumānija.Ja Bulgārija un Rumānija izvēlēsies īstenot kopējo režīmu, tām būs jāatzīst visi dokumenti, kurus izdevušas dalībvalstis, kas pilnībā īsteno Šengenas acquis , lai tādējādi novērstu jebkādas atšķirības attiecībā uz izdevējiestādi.Attiecīgajām dalībvalstīm savs lēmums jāpaziņo Komisijai. Šo informāciju Komisija publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un šādā veidā nodrošinās visas sistēmas pārskatāmību. Dalībvalstis tomēr var atteikt ieceļošanu to trešo valstu pilsoņiem, kuru vārdi ir iekļauti attiecīgās valsts nevēlamo personu sarakstā.Šo instrumentu pieņem ar koplēmuma procedūru.2.2 . Eiropas Parlamenta un Padomes lēmums, ar ko groza Lēmumu Nr. 896/2006/EK, ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei uz ārējām robežām, kas balstīts uz dažu Šveices un Lihtenšteinas izdotu uzturēšanās atļauju vienpusēju atzīšanu dalībvalstīs tranzīta vajadzībām to teritorijā.Šā lēmuma pamatā ir Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 62. panta 2. punkta a) apakšpunkts.Ierosinātais lēmums ņem vērā Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai 2007. gada janvārī, un tā mērķis ir grozīt Lēmumu Nr. 896/2006/EK, lai Bulgārija un Rumānija varētu piemērot vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie to ārējām robežām, kas balstīts uz dažu Šveices un Lihtenšteinas izdotu un Lēmuma Nr. 896/2006/EK pielikumā minētu uzturēšanās atļauju vienpusēju atzīšanu šajās divās dalībvalstīs. Ierosinātā lēmuma pamatā ir apsvērums, ka trešo valstu pilsoņi, kuriem ir Šveices vai Lihtenšteinas izdotas uzturēšanās atļaujas, neapdraudēs dalībvalstu sabiedrisko kārtību un neradīs nelegālas imigrācijas risku.Atzīšana attiecas tikai uz tranzītu. Ja Bulgārija un Rumānija izlemj piemērot Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumu, kas tām ļauj vienpusēji atzīt Šengenas līguma valstu un citu dalībvalstu izdotos dokumentus par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzām tranzīta vajadzībām, tad šī instrumenta īstenošana ir fakultatīva pārejas posma laikā līdz Padomes noteiktam datumam par Bulgārijas un Rumānijas pilnīgu integrāciju Šengenas līguma telpā.Bulgārija un Rumānija var izlemt, vai tās pievienosies atzīšanas režīmam; par savu lēmumu tās paziņo Eiropas Komisijai. Komisija nodrošinās attiecīgās informācijas publicēšanu.Ierosinātā sistēma nekādā veidā neietekmē Šengenas acquis noteikumus attiecībā uz procedūrām un pārbaudēm saistībā ar ārējo robežu šķērsošanu.Tā kā ierosinātā sistēma attiecas tikai uz tranzītu, tā neskar Bulgārijas un Rumānijas iespējas izdot īstermiņa vairākkārtējas ieceļošanas vīzas ar viena vai vairāku gadu derīguma termiņu, lai sekmētu to trešo valstu pilsoņu mobilitāti, kuriem ir Šveices vai Lihtenšteinas izdotas uzturēšanās atļaujas.Šo instrumentu pieņem ar koplēmuma procedūru.3. SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTESaskaņā ar EK līguma 5. pantu, „Kopienas rīcība vienmēr ir samērīga ar šā līguma mērķiem”. Kopienas veiktajai darbībai ir jābūt visvienkāršākajam darbības veidam, kā sasniegt šā priekšlikuma mērķi un to īstenot pēc iespējas efektīvāk. Saskaņā ar iepriekš minēto ierosinātie juridiskie instrumenti, lai pārskatītu ar Lēmumiem Nr. 895/2006/EK un Nr. 896/2006/EK ieviestos kopējos noteikumus par vienpusējās atzīšanas režīmu, ir:-  lēmums, ar kuru ļauj Bulgārijai, Čehijas Republikai, Kiprai, Ungārijai, Latvijai, Maltai, Polijai, Rumānijai, Slovēnijai un Slovākijai tranzītam caur to attiecīgajām teritorijām vienpusēji atzīt dažus dokumentus par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzām pārejas posma laikā līdz šo dalībvalstu pilnīgai integrācijai kopējā telpā bez iekšējām robežām. Dalība šajā režīmā ir fakultatīva;-  grozījumi Lēmumā Nr. 896/2006/EK, ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei uz ārējām robežām, kas balstīts uz dažu Šveices un Lihtenšteinas izdotu uzturēšanās atļauju vienpusēju atzīšanu dalībvalstīs tranzīta vajadzībām to teritorijā. Ierosināto grozījumu mērķis ir attiecināt uz Bulgāriju un Rumāniju vienkāršoto tranzīta režīmu caur to attiecīgajām teritorijām, atsakoties no tranzīta vīzu prasības personām ar uzturēšanās atļaujām, kuras izdevušas abas šīs valstis.Tām dalībvalstīm, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. un 2007. gadā, dalība atzīšanas režīmā ir fakultatīva pārejas posmā līdz to pilnīgas integrācijas kopējā telpā bez iekšējām robežām datumam; ar šo datumu savstarpējas atzīšanas režīms kļūst obligāts starp dalībvalstīm, kas pilnībā piedalās telpā bez iekšējām robežām.Iepriekš minēto priekšlikumu mērķis ir pagaidu kārtā ieviest kopējus noteikumus, ar kuriem Bulgārija, Rumānija un dalībvalstis, kas jau īsteno Lēmumu Nr. 895/2006/EK, vienpusēji atzīst dažus dokumentus, kā arī attiecināt uz Bulgāriju un Rumāniju vienpusējas atzīšanas kopēju režīmu attiecībā uz dažām uzturēšanās atļaujām, kuras izdod Šveice un Lihtenšteina; šo mērķi var sasniegt tikai ar rīcību Kopienas līmenī, jo nevienai dalībvalstij nav iespējas pieņemt vienīgi valsts pasākumus, lai panāktu vēlamo rezultātu.Kopienas darbībā iekļāva pasākumus, kas ļaus priekšlikumam sasniegt savu mērķi un kurus ieviesīs pēc iespējas efektīvāk. Saskaņā ar iepriekš minēto un atbilstīgi abiem 2006. gada 14. jūnija lēmumiem ir izvēlēti divi dažādi juridiskie instrumenti, ņemot vērā paredzētos mērķus. Attiecībā uz pirmo priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmums ir atbilstošs juridiskais instruments, lai attiecīgajās dalībvalstīs fakultatīvi īstenotu kopējus vienpusējas atzīšanas noteikumus, kuri veido pagaidu atkāpi no pašreizējiem savstarpējas atzīšanas noteikumiem. Attiecībā uz otru priekšlikumu Lēmuma Nr. 896/2006/EK grozījumi ar jaunu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumu ir izvēlēti, lai paplašinātu kopējos noteikumus un ļautu Bulgārijai un Rumānijai vienpusēji atzīt dažas Šveices un Lihtenšteinas izdotas uzturēšanās atļaujas.4. NO LĪGUMAM PIEVIENOTAJIEM PROTOKOLIEM IZRIETOŠĀS SEKASPirmais ierosinātais Eiropas Parlamenta un Padomes lēmums ir adresēts tikai Bulgārijai, Čehijas Republikai, Kiprai, Ungārijai, Latvijai, Maltai, Polijai, Rumānijai, Slovēnijai un Slovākijai, ieviešot īpašu pārejas režīmu, kas šīm valstīm ļauj dažus dalībvalstu izdotos dokumentus vienpusīgi atzīt par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts tranzīta vīzām. Ierosinātais lēmums ir fakultatīvs, un attiecīgās dalībvalstis to piemēros līdz datumam, kas jānosaka Padomei atbilstoši 2003. gada Pievienošanās akta 3. panta 2. punktam un 2005. gada Pievienošanās līguma 4. panta 2. punktam.Ar šo priekšlikumu noteiktais režīms pēc savas būtības nevar ietvert mainīgu situāciju, kā minēts protokolos par Apvienotās Karalistes, Īrijas un Dānijas nostāju.Šis lēmums, kas ir adresēts tikai tām dalībvalstīm, kurām Šengenas acquis ir saistošs, bet kuras vēl pilnībā nav integrētas kopējā telpā bez iekšējām robežām, nepapildina Šengenas acquis tā nolīguma nozīmē, ko 1999. gada 18. maijā noslēdza Padome, Norvēģija un Islande par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā[7]. Tomēr, lai Šengenas sistēma būtu saskaņota un pareizi darbotos, šis lēmums attiecas arī uz vīzām un uzturēšanās atļaujām, ko izdod Norvēģija un Islande kā valstis, kas iesaistītas Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā un kas pilnībā īsteno Šengenas acquis .Šis lēmums, kas ir adresēts tikai tām dalībvalstīm, kurām Šengenas acquis ir saistošs, bet kuras vēl pilnībā nav integrētas kopējā telpā bez iekšējām robežām, nepapildina Šengenas acquis tā nolīguma nozīmē, ko Eiropas Savienība, Eiropas Kopiena un Šveices Konfederācija noslēgusi par šīs valsts iesaistīšanos Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā[8], kā to nosaka 4. panta 1. punkts Padomes lēmumā par minētā nolīguma parakstīšanu Eiropas Kopienas vārdā un par tā provizorisku piemērošanu.Ierosinātais Eiropas Parlamenta un Padomes lēmums, ar ko groza Lēmumu Nr. 896/2006/EK, ir adresēts Bulgārijai un Rumānijai, lai ļautu abām šīm dalībvalstīm dažas Šveices un Lihtenšteinas izdotas uzturēšanās atļaujas vienpusīgi atzīt par līdzvērtīgām savām tranzīta vīzām. Ar šo priekšlikumu noteiktais režīms pēc savas būtības nevar ietvert mainīgu situāciju, kā minēts protokolos par Apvienotās Karalistes, Īrijas un Dānijas nostāju.Šis lēmums nepapildina Šengenas acquis tā nolīguma nozīmē, ko 1999. gada 18. maijā noslēdza Padome, Norvēģija un Islande par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, jo jaunais elements, kuru ievieš šis lēmums, attiecas uz Lēmumā Nr. 896/2006/EK noteiktā vienkāršotā režīma attiecināšanu uz Bulgāriju un Rumāniju, negrozot pamatnoteikumus un pamatprincipus.2007/0185 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMAM,ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie ārējām robežām, pamatojoties uz to, ka tranzītam caur to attiecīgajām teritorijām Bulgārija, Čehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Rumānija, Slovēnija un Slovākija dažus dokumentus vienpusēji atzīst par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzāmEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 62. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[9],saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru,tā kā:(1) Saskaņā ar 4. panta 1. punktu aktā par Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā (turpmāk tekstā – „2005. gada Pievienošanās akts”) Bulgārijai un Rumānijai, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2007. gada 1. janvārī, no minētā datuma ir jāpiemēro vīzu prasība to trešo valstu pilsoņiem, kas uzskaitītas I pielikumā Padomes 2001. gada 15. marta Regulai (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas[10].(2) Saskaņā ar 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punktu Šengenas acquis noteikumi par nosacījumiem un kritērijiem vienoto īstermiņa vīzu izdošanai, kā arī noteikumi par vīzu savstarpēju atzīšanu un par uzturēšanās atļauju un vīzu līdzvērtību ir piemērojami Bulgārijā un Rumānijā vienīgi pēc attiecīga Padomes lēmuma pieņemšanas. Tomēr tie ir saistoši minētajām dalībvalstīm no pievienošanās dienas.(3) Tādēļ Bulgārijai un Rumānijai ir jāizdod attiecīgās valsts vīzas ieceļošanai vai tranzītam, šķērsojot to teritoriju, trešo valstu pilsoņiem, kam ir tādas dalībvalsts izdota vienotā vai ilgtermiņa vīza vai uzturēšanās atļauja, kura pilnībā īsteno Šengenas acquis , vai līdzvērtīgs dokuments, kuru izdevušas dalībvalstis, kas vēl pilnībā neīsteno Šengenas acquis.(4) Personas ar dokumentiem, kurus izdevušas dalībvalstis, kas pilnībā īsteno Šengenas acquis , un ar līdzvērtīgiem dokumentiem, kurus izdevušas dalībvalstis, kas vēl pilnībā neīsteno Šengenas acquis , nerada nekādu risku Bulgārijai un Rumānijai, jo citas dalībvalstis ir veikušas visu nepieciešamo kontroli attiecībā uz šīm personām. Lai novērstu nepamatotu administratīva sloga uzlikšanu Bulgārijai un Rumānijai, uz abām šīm valstīm būtu jāattiecina kopējie noteikumi, kurus ievieš ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Lēmumu Nr. 895/2006/EK, ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie ārējām robežām, pamatojoties uz to, ka tranzītam caur to attiecīgajām teritorijām Čehijas Republika, Kipra, Igaunija, Ungārija, Latvija, Lietuva, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija dažus dokumentus vienpusēji atzīst par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzām[11].(5) Jauniem kopējiem noteikumiem būtu jāļauj Bulgārijai un Rumānijai vienpusēji atzīt dažus dokumentus, kurus izdevušas dalībvalstis, kas pilnībā īsteno Šengenas acquis , un līdzvērtīgus dokumentus, kurus izdevušas šīs dalībvalstis, kā arī Lēmuma Nr. 895/2006/EK pielikumā minētos dokumentus, kurus izdevušas dalībvalstis, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gadā, par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzām un ieviest vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie ārējām robežām, pamatojoties uz šo vienpusējo līdzvērtību.(6) Ņemot vērā to, ka Čehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija paziņoja Komisijai par savu lēmumu piemērot vienkāršotu režīmu, kuru ievieš ar Lēmumu Nr. 895/2006/EK, jauniem kopējiem noteikumiem būtu arī jāļauj šīm dalībvalstīm atzīt Bulgārijā un Rumānijā izdotas vīzas un uzturēšanās atļaujas par līdzvērtīgām savām attiecīgās valsts vīzām tranzīta vajadzībām savā teritorijā.(7) Jaunais kopējais režīms būtu jāpiemēro pārejas posmā līdz dienai, ko nosaka ar Padomes lēmumu, kā minēts 2003. gada Pievienošanās akta 3. panta 2. punkta pirmajā daļā un 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punktā.(8) Dokumentu atzīšanai būtu jāattiecas vienīgi uz tranzītu caur Bulgāriju, Čehijas Republiku, Kipru, Ungāriju, Latviju, Maltu, Poliju, Rumāniju, Slovēniju un Slovākiju. Dalībai kopējā sistēmā vajadzētu būt fakultatīvai, neizvirzot dalībvalstīm papildu pienākumus, kā noteikts 2003. gada Pievienošanās aktā un 2005. gada Pievienošanās aktā.(9) Kopējie noteikumi būtu jāpiemēro vienotām īstermiņa vīzām, ilgtermiņa vīzām un uzturēšanās atļaujām, ko izdevušas dalībvalstis, kas pilnībā īsteno Šengenas acquis , līdzvērtīgiem dokumentiem, ko izdevušas dalībvalstis, kas vēl pilnībā neīsteno Šengenas acquis , kā arī īstermiņa vīzām, ilgtermiņa vīzām un uzturēšanās atļaujām, ko izdevušas Bulgārija un Rumānija.(10) Ieceļošanas nosacījumi, kas paredzēti 5. panta 1. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regulā (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss)[12], ir jāizpilda, izņemot minētās regulas 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta nosacījumus, ciktāl šis lēmums, kas paplašina Lēmumā Nr. 895/2006/EK noteiktos kopējos noteikumus, ievieš vienpusējas atzīšanas režīmu, ar kuru Bulgārija un Rumānija tranzīta vajadzībām atzīst dažus dokumentus, ko izdod dalībvalstis, kas pilnībā īsteno Šengenas acquis , līdzvērtīgus dokumentus, ko izdod dalībvalstis, kas vēl pilnībā neīsteno Šengenas acquis , kā arī īstermiņa vīzas, ilgtermiņa vīzas un uzturēšanās atļaujas, ko izdod Bulgārija un Rumānija, un bez tam ļauj Čehijas Republikai, Kiprai, Ungārijai, Latvijai, Maltai, Polijai, Slovēnijai un Slovākijai, kuras piemēro ar Lēmumu Nr. 895/2006/EK ieviesto vienkāršoto režīmu, atzīt līdzvērtīgus dokumentus, ko izdod Bulgārija un Rumānija.(11) Ņemot vērā to, ka šā lēmuma mērķi, proti, ieviest vienpusējas atzīšanas režīmu, kas jāpiemēro dalībvalstīm, kuras pievienojās Eiropas Savienībai 2004. un 2007. gadā, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka paredzētās darbības apjoma vai rezultātu dēļ minēto mērķi var vieglāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā lēmumā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.(12) Šis lēmums nepapildina Šengenas acquis noteikumus tā nolīguma izpratnē, kurš noslēgts starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, jo šis lēmums attiecas tikai uz dalībvalstīm, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. un 2007. gadā un vēl pilnībā neīsteno Šengenas acquis . Tomēr, lai Šengenas sistēma būtu saskaņota un pareizi darbotos, šis lēmums attiecas arī uz vīzām un uzturēšanās atļaujām, ko izdod trešās valstis, kas iesaistītas Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā un kas pilnībā īsteno Šengenas acquis , kā Islande un Norvēģija.(13) Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, minētās dalībvalstis nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā.(14) Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā,IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo lēmumu ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie ārējām robežām, saskaņā ar kuru-  tranzīta vajadzībām Bulgārija un Rumānija var vienpusēji atzīt par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzām 2. un 3. pantā minētos dokumentus, kā arī 4. pantā minētos dokumentus, ko šīs abas valstis izdod trešo valstu pilsoņiem, uz kuriem attiecas vīzu prasība saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 539/2001.-  tranzīta vajadzībām Čehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija, kas paziņoja Komisijai par to lēmumu piemērot vienkāršotu režīmu, kuru ievieš ar Lēmumu Nr. 895/2006/EK, var vienpusēji atzīt par līdzvērtīgiem savām attiecīgās valsts vīzām 4. pantā minētos dokumentus, ko Bulgārija un Rumānija izdod trešo valstu pilsoņiem, uz kuriem attiecas vīzu prasība saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 539/2001.2. pants1. Bulgārija un Rumānija tranzīta vajadzībām par līdzvērtīgiem savai attiecīgās valsts vīzai var uzskatīt šādus dokumentus, ko izdod dalībvalstis, kas pilnībā īsteno Šengenas acquis , neatkarīgi no dokumentu turētāju valsts piederības:(i) „vienoto vīzu”, kas minēta 10. pantā Konvencijā, ar ko īsteno Šengenas Līgumu;(ii) „ilgtermiņa vīzu”, kas minēta 18. pantā Konvencijā, ar ko īsteno Šengenas Līgumu;(iii) „uzturēšanās atļauju”, kas iekļauta Kopīgās konsulārās instrukcijas IV pielikumā.2. Ja Bulgārija un Rumānija izlemj piemērot šo lēmumu, tās atzīst visus 1. punktā minētos dokumentus, neatkarīgi no tā, kura valsts izdevusi attiecīgo dokumentu.3. pantsJa Bulgārija un Rumānija izlemj piemērot 2. pantu, tās var papildus tam par līdzvērtīgām savai attiecīgās valsts vīzai tranzīta vajadzībām atzīt īstermiņa vīzas, ilgtermiņa vīzas un uzturēšanās atļaujas, ko izdod viena vai vairākas citas dalībvalstis, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gadā un vēl pilnībā neīsteno Šengenas acquis.To dalībvalstu, kas vēl pilnībā neīsteno Šengenas acquis , izdotie dokumenti, kurus var atzīt, ir uzskaitīti Lēmuma Nr. 895/2006/EK pielikumā.4. pantsTurklāt Bulgārija un Rumānija var par līdzvērtīgām savai attiecīgās valsts vīzai tranzīta vajadzībām atzīt šo valstu izdotās īstermiņa vīzas, ilgtermiņa vīzas un uzturēšanās atļaujas.Bulgārijas un Rumānijas izdotie dokumenti, kurus var atzīt saskaņā ar šo lēmumu, ir uzskaitīti pielikumā.5. pantsČehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija tranzīta vajadzībām var atzīt arī Bulgārijas un Rumānijas izdotus dokumentus, kuri ir uzskaitīti šā lēmuma pielikumā.6. pantsČehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija var dokumentus atzīt par līdzvērtīgiem to attiecīgās valsts vīzām tranzīta vajadzībām vienīgi tad, ja trešās valsts pilsoņa tranzīts caur to teritoriju nepārsniedz piecas dienas.Šā lēmuma 2., 3. un 4. pantā minēto dokumentu derīguma termiņš atbilst tranzīta ilgumam.7. pantsJa Bulgārija, Čehijas Republika, Kipra, Ungārija, Latvija, Malta, Polija, Rumānija, Slovākija un Slovēnija nolemj piemērot šo lēmumu, tās par to paziņo Komisijai 10 darba dienu laikā pēc šā lēmuma stāšanās spēkā. Šo dalībvalstu paziņoto informāciju Komisija publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .8. pantsŠis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .To piemēro līdz dienai, ko nosaka Padomes lēmumā, kuru pieņem atbilstoši 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punktam.9. pantsŠis lēmums ir adresēts Bulgārijai, Čehijas Republikai, Kiprai, Ungārijai, Latvijai, Maltai, Polijai, Rumānijai, Slovēnijai un Slovākijai.Briselē, […]Eiropas Parlamenta vārdā – Padomes vārdā –priekšsēdētājs priekšsēdētājs[…]  PIELIKUMSBULGĀRIJAS izdoto dokumentu saraksts- Vīzas1. Виза за летищен транзит (виза вид "А") – lidostas tranzīta vīza (A kategorijas vīza)2. Виза за летищен транзит (виза вид "B") – tranzīta vīzas (B kategorijas vīza)-  Еднократна транзитна виза – vienreizējas ieceļošanas tranzīta vīza-  Двукратна транзитна виза – divreizējas ieceļošanas tranzīta vīza-  Многократна транзитна виза – daudzkārtējas ieceļošanas tranzīta vīza3. Визи за краткосрочно пребиваване (виза вид "C") – īstermiņa vīzas (C kategorijas vīza)-  Еднократна входна виза – vienreizējas ieceļošanas vīza-  Многократна входна виза – daudzkārtējas ieceļošanas vīza4. Виза за дългосрочно пребиваване (виза вид "D") – ilgtermiņa vīza (D kategorijas vīza)- Uzturēšanās atļaujas1. Карта на продължително пребиваващ в Република България чужденец – ilgtermiņa uzturēšanās atļauja2. Карта на постоянно пребиваващ в Република България чужденец – pastāvīgās uzturēšanās atļauja3. Карта на бежанец – uzturēšanās atļauja bēgļiem4. Удостоверение за пътуване зад граница на чужденец с хуманитарен статут – uzturēšanās atļauja trešo valstu pilsoņiem, kam Bulgārijas Republika piešķīrusi humanitāras aizsardzības statusuRUMĀNIJAS izdoto dokumentu saraksts- Vīzas-  viză de tranzit, identificată prin simbolul B (tranzīta vīza, ko apzīmē ar simbolu B)-  viză de scurtă şedere, identificată prin simbolul (īstermiņa vīza, ko apzīmē ar simbolu C)-  viză de lungă şedere, identificată prin unul dintre următoarele simboluri, în funcţie de activitatea pe care urmează să o desfăşoare în România străinul căruia i-a fost acordată:(i) desfăşurarea de activităţi economice, identificată prin simbolul D/AE(ii) desfăşurarea de activităţi profesionale, identificată prin simbolul D/AP(iii) desfăşurarea de activităţi comerciale, identificată prin simbolul D/AC(iv) angajare în munca, identificată prin simbolul D/AM(v) studii, identificată prin simbolul D/SD(vi) reîntregirea familiei, identificată prin simbolul D/VF(vii) intrarea în România a străinilor căsătoriţi cu cetăţeni români, identificată prin simbolul D/CR(viii) activităţi religioase sau umanitare, identificată prin simbolul D/RU(ix) viză diplomatică şi viză de serviciu, identificată prin simbolul DS(x) alte scopuri, identificată prin simbolul D/AS(ilgtermiņa vīza, ko apzīmē ar vienu no šādiem simboliem atbilstoši tām darbībām, kuras Rumānijā veic ārvalstnieks, kam tiek izdota vīza:(i) saimnieciskas darbības, ko apzīmē ar simbolu D/AE(ii) profesionālas darbības, ko apzīmē ar simbolu D/AP(iii) komercdarbības, ko apzīmē ar simbolu D/AC(iv) nodarbinātība, ko apzīmē ar simbolu D/AM(v) mācības augstskolā, ko apzīmē ar simbolu D/SD(vi) ģimenes atkalapvienošanās, ko apzīmē ar simbolu D/VF(vii) ieceļojot Rumānijas teritorijā ārvalstniekiem, kas ir precējušies ar Rumānijas pilsoņiem, ko apzīmē ar simbolu D/CR(viii) reliģiskas vai humanitāras darbības, ko apzīmē ar simbolu D/RU(ix) diplomātiskā vīza un dienesta vīza, ko apzīmē ar simbolu DS(x) citas vajadzības, ko apzīmē ar simbolu D/AS)- Uzturēšanās atļaujas- Permis de şedere temporară (pagaidu uzturēšanās atļauja)- Permis de şedere permanentă (pastāvīgās uzturēšanās atļauja)- Carte de rezidenţă – pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români (uzturēšanās atļauja – ārvalstniekiem, kuri ir Rumānijas pilsoņu ģimenes locekļi)- Carte de rezidenţă permanentă – pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români (pastāvīgās uzturēšanās atļauja – ārvalstniekiem, kuri ir Rumānijas pilsoņu ģimenes locekļi)2007/0186 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMAM,ar ko groza Lēmumu Nr. 896/2006/EK, ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei uz ārējām robežām, kas balstīts uz dažu Šveices un Lihtenšteinas izdotu uzturēšanās atļauju vienpusēju atzīšanu dalībvalstīs tranzīta vajadzībām to teritorijāEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 62. panta 2. punkta a) apakšpunktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[13],saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru,tā kā:(1) Ar Lēmumu Nr. 896/2006/EK ievieš kopējus noteikumus par dažu Šveices un Lihtenšteinas izdotu uzturēšanās atļauju vienpusēju atzīšanu dalībvalstīs, tādējādi radot vienkāršotu režīmu to trešo valstu pilsoņu kontrolei pie ārējām robežām, kuriem ir šie dokumenti.(2) Šengenas acquis divu posmu ieviešanas rezultātā dalībvalstīm, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gada 1. maijā, no minētā datuma bija jāizdod attiecīgās valsts vīzas trešo valstu pilsoņiem, Šveices un Lihtenšteinas izdotas uzturēšanās atļaujas turētājiem, uz kuriem saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001 attiecas vīzu prasība. Šī prasība radīja papildu administratīvo slogu šo dalībvalstu konsulārajām pārstāvniecībām Šveicē un Lihtenšteinā.(3) Dalībvalstis neuzskatīja par vajadzīgu pieprasīt, lai šīs kategorijas personām būtu vīzas, jo risks, ko šādas personas rada dalībvalstīm attiecībā uz nelegālu imigrāciju, ir neliels.(4) Ņemot vērā to, ka tādi paši apsvērumi attiecas uz Bulgāriju un Rumāniju, vienkāršots režīms, ko ievieš ar Lēmumu Nr. 896/2006/EK[14], būtu jāattiecina uz Bulgāriju un Rumāniju.(5) Šādi grozījumi Lēmumā Nr. 896/2006/EK ļaus Bulgārijai un Rumānijai, ja tās izlemj piemērot Lēmumu Nr. …/2007/EK, tranzīta vajadzībām vienpusīgi atzīt par līdzvērtīgām savām attiecīgās valsts vīzām Šveices un Lihtenšteinas izdotas uzturēšanās atļaujas, kas ir uzskaitītas Lēmuma Nr. 896/2006/EK pielikumā.(6) Atzīšana būtu jāattiecina vienīgi uz tranzītu caur Bulgārijas un Rumānijas teritoriju, un tā nedrīkstētu skart šo dalībvalstu iespējas izdot attiecīgās valsts vīzas īstermiņa uzturēšanās vajadzībām.(7) Bulgārijas un Rumānijas iespējas nepiemērot šo lēmumu būtu jāierobežo uz pārejas posma laiku līdz datumam, kas jānosaka Padomei saskaņā ar 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punktu.(8) Ieceļošanas nosacījumi, kas paredzēti 5. panta 1. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regulā (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss)[15], ir jāizpilda, izņemot minētās regulas 5. panta 1. punkta b) apakšpunkta nosacījumus, ciktāl ar šo lēmumu paredz līdzvērtīgu režīmu starp Bulgārijas un Rumānijas izdotām tranzīta vīzām un dažām uzturēšanās atļaujām, ko izdod Šveice un Lihtenšteina.(9) Tā kā veicamās rīcības mērķis tieši skar Kopienas acquis attiecībā uz vīzām, un dalībvalstis vienas pašas nevar pietiekami sekmīgi to sasniegt, un tādēļ paredzētās darbības apjoma vai rezultātu dēļ to var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kā noteikts Līguma 5. pantā. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā lēmumā nav paredzēts nekas tāds, kas nav samērīgs ar to, kas nepieciešams šā mērķa sasniegšanai.(10) Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, minētās dalībvalstis nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā.(11) Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un tādējādi šis lēmums tai nav saistošs un nav jāpiemēro,IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.1. pantsLēmuma Nr. 896/2006/EK 2. pantu papildina ar šādu trešo apakšpunktu:„Ja Bulgārija un Rumānija izlemj piemērot Lēmumu Nr. …/2007/EK, tās var vienpusēji atzīt uzturēšanās atļaujas, kas minētas šā lēmuma pielikumā, par līdzvērtīgām savai attiecīgās valsts tranzīta vīzai līdz datumam, ko nosaka Padome saskaņā ar 4. pantu Aktā par Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā.”2. pantsJa Bulgārija un Rumānija izlemj piemērot šo lēmumu, tās par to paziņo Komisijai 10 darba dienu laikā pēc šā lēmuma stāšanās spēkā. Šo paziņoto informāciju Komisija publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .3. pantsŠis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .4. pantsŠis lēmums ir adresēts Bulgārijai un Rumānijai.Briselē, […]Eiropas Parlamenta vārdā – Padomes vārdā –priekšsēdētājs priekšsēdētājs[…] [1] OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1932/2006 (OV L 405, 30.12.2006., 23. lpp.).[2] OV L 167, 20.6.2006., 1. lpp.[3] OV L 167, 20.6.2006., 8. lpp.[4] Dalībvalstīm, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gadā, bija līdz 2006. gada 1. augustam jāpaziņo Komisijai par to lēmumu piemērot kopējos noteikumus.[5] JO C 251, 17.10.2006., 20. lpp.[6] Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 562/2006 (2006. gada 15. marts), ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.[7] OV L 176, 10.7.1999., 35. lpp.[8] Padomes dokuments 13054/04.[9] OV C […], […], […]. lpp.[10] OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1932/2006 (OV L 405, 30.12.2006., 23. lpp.).[11] OV L 167, 20.6.2006., 1. lpp.[12] OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.[13] OV C […], […], […]. lpp.[14] OV L 167, 20.6.2006.[15] OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0435

Priekšlikums Padomes lēmums, ar ko Polijas Republikai atļauj piemērot atkāpi no 287. panta Padomes Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu  /* COM/2009/0435 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 26.8.2009COM(2009) 435 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMS,ar ko Polijas Republikai atļauj piemērot atkāpi no 287. panta Padomes Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmuPASKAIDROJUMA RAKSTS1. Priekšlikuma kontekstsSaskaņā ar 395. pantu 2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (turpmāk „PVN direktīva”) Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij ieviest pasākumus, ar kuriem atkāpjas no šīs direktīvas noteikumiem, lai vienkāršotu pievienotās vērtības nodokļa (PVN) iekasēšanu vai arī lai novērstu nodokļu nemaksāšanu vai krāpšanos nodokļu jomā.Ar vēstuli, kas Komisijas Ģenerālsekretariātā reģistrēta 2009. gada 22. jūnijā, Polijas Republika (turpmāk „Polija”) lūdza atļauju piemērot īpašu atkāpi no PVN direktīvas 287. panta, lai no 2010. gada 1. janvāra varētu piešķirt nodokļa atbrīvojumu nodokļu maksātājiem, kuru gada apgrozījums nav lielāks par EUR 30 000.Saskaņā ar PVN direktīvas 395. panta 2. punktu Komisija ar 2009. gada 22. jūnija vēstuli informēja pārējās dalībvalstis par Polijas lūgumu. Komisija ar 2009. gada 3. jūlija vēstuli paziņoja Polijai, ka tās rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu, lai izvērtētu šo lūgumu.PVN direktīvas XII sadaļas 1. nodaļā ir paredzēta iespēja dalībvalstīm piemērot īpašas shēmas mazajiem uzņēmumiem un jo īpaši fakultatīvu nodokļa atbrīvojuma shēmu nodokļu maksātājiem, kuru gada apgrozījums ir mazāks par konkrētu robežvērtību.Dalībvalstīm ir noteiktas dažādas robežvērtības atkarībā no datuma, kurā tās iestājās Eiropas Savienībā.Dalībvalstis, kuras Eiropas Savienībā iestājušās pirms 1978. gada 1. janvāra un izmantojušas Padomes 1967. gada 11. aprīļa Direktīvas 67/288/EEK 14. pantā paredzēto fakultatīvo iespēju ieviest šo shēmu, var to saglabāt (sk. PVN direktīvas 284. panta 1. punktu). Dalībvalstis, kuras no 1977. gada 17. maija piešķīra atbrīvojumu, pamatojoties uz gada apgrozījuma robežvērtību, kas ir mazāka par tādu summu valsts valūtā, kura pēc minētā datuma valūtas maiņas kursa atbilda 5000 Eiropas norēķinu vienībām, var palielināt šo robežvērtību līdz EUR 5000 (sk. PVN direktīvas 284. panta 2. punktu), taču dalībvalstis, kuras piešķīra atbrīvojumu, pamatojoties uz apgrozījumu, kas ir vienāds ar minēto summu valsts valūtā vai lielāks par to, var šo robežvērtību palielināt, lai saglabātu tās faktisko vērtību (sk. PVN direktīvas 286. pantu).Dalībvalstis, kuras nav izmantojušas minēto fakultatīvo iespēju, var piešķirt atbrīvojumu, pamatojoties uz gada apgrozījumu, kas nepārsniedz EUR 5000 vai šīs summas ekvivalentu valsts valūtā (sk. PVN direktīvas 285. pantu).Dalībvalstis, kuras Eiropas Savienībā iestājušās pēc 1978. gada 1. janvāra, var ieviest nodokļa atbrīvojumu, pamatojoties uz iestāšanās laikā noteikto gada apgrozījuma robežvērtību. Dalībvalstīm ir noteiktas dažādas robežvērtības, un tās atbilst PVN direktīvas 287. pantā 1.–16. punktā minēto summu ekvivalentam valsts valūtā pēc maiņas kursa, kas bija spēkā datumā, kurā attiecīgās dalībvalstis iestājās Eiropas Savienībā.Atbilstīgi PVN direktīvas 287. panta 14. punktam Polija var piešķirt nodokļa atbrīvojumu nodokļu maksātājiem, kuru gada apgrozījums nepārsniedz EUR 10 000 ekvivalentu valsts valūtā pēc valūtas maiņas kursa, kas bija spēkā Polijas iestāšanās datumā.Pamatojot savu lūgumu par apgrozījuma robežvērtības palielināšanu līdz EUR 30 000, Polija norāda, ka robežvērtības palielinājums tai ļaus vienkāršot administratīvās procedūras lielākam mazo uzņēmumu skaitam un tādējādi samazināt tiem administratīvo slogu, kā arī veicināt to attīstību. Polija piebilst, ka salīdzinājumā ar saņemtajiem ieņēmumiem valsts izmaksas saistībā ar PVN iekasēšanu no šiem nodokļu maksātājiem ir ļoti lielas.Polija precizē, ka šāda pasākuma ietekme uz kopējo PVN ieņēmumu apjomu galapatēriņa posmā būs niecīga. Polija paredz, ka no 360 000 nodokļu maksātāju, uz kuriem attiecas šī shēma, aptuveni 90 000 nodokļu maksātāju varētu to izvēlēties, tas nozīmē, ka valsts neiekasēs aptuveni 500 miljonus zlotu jeb 0,4 % no nodokļu ieņēmumiem, ko 2010. gadā plānots iekasēt no PVN.Jāatgādina, ka Komisija 2004. gada 29. oktobra priekšlikumā direktīvai par PVN saistību vienkāršošanu (COM(2004) 728, galīgā redakcija) iekļāva noteikumus, kuru mērķis ir atļaut dalībvalstīm palielināt nodokļa atvieglojumam paredzēto gada apgrozījuma robežvērtību līdz EUR 100 000 jeb līdz šīs summas ekvivalentam valsts valūtā, un noteica, ka šo summu katru gadu var atjaunināt.Ņemot vērā PVN direktīvas 395. panta noteikumus un Polijas iesniegtos apsvērumus, Komisija uzskata, ka šī atkāpe atbilst minētajā pantā izklāstītajiem nosacījumiem un ļaus vienkāršot nodokļa iekasēšanu. Tādēļ, ņemot vērā izklāstītos konteksta elementus, Komisija neiebilst pret šo lūgumu un uzskata, ka attiecīgs priekšlikums ir iesniedzams Padomei.Tomēr Komisija uzskata, ka, pirmkārt, šai atkāpei būtu jānosaka ierobežots piemērošanas periods, lai, pamatojoties uz Polijas sniegto attiecīgo informāciju, varētu periodiski izvērtēt, vai šodienējs pamatojums joprojām ir spēkā. Otrkārt, Komisija uzskata, ka jebkurā gadījumā šīs atkāpes piemērošana būtu jāpārtrauc tad, kad stāsies spēkā Komisijas šajā jomā ierosinātie saskaņotie noteikumi.2. apspriešanās ar ieinteresētajām personām un ietekmes novērtējumsLēmuma priekšlikuma mērķis ir vienkāršot PVN iekasēšanas procedūras lielākam mazo uzņēmumu skaitam. Tādēļ pasākums pozitīvi ietekmēs gan šos uzņēmumus, gan arī pašu dalībvalsti. Ne ārējo speciālistu atzinums, ne ieinteresēto personu viedoklis, ne šā lēmuma ietekmes novērtējums nebija vajadzīgs. Jebkurā gadījumā pasākuma ietekmi ierobežos atkāpes šaurā piemērošanas joma un konkrēti noteiktais piemērošanas periods.3. Priekšlikuma juridiskie aspektiIerosinātā priekšlikuma mērķis ir atļaut Polijai piemērot īpašu atkāpi no PVN direktīvas 287. panta, lai no 2010. gada 1. janvāra tā varētu piešķirt nodokļa atbrīvojumu nodokļu maksātājiem, kuru gada apgrozījums nepārsniedz EUR 30 000, nevis EUR 10 000.Šā lēmuma juridiskais pamats ir PVN direktīvas 395. panta noteikumi, kuri savukārt pieņemti, piemērojot Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 93. pantu. Saskaņā ar šiem noteikumiem dalībvalstij, kas vēlas ieviest īpašus pasākumus, ar kuriem atkāpjas no minētās direktīvas, jāsaņem Padomes atļauja, par kuru Padome pieņem attiecīgo lēmumu. Tā kā tas ir piemērošanas pasākums, kas skar tiesību aktu saskaņošanu apgrozījuma nodokļu jomā, subsidiaritātes princips ir ievērots.Priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam, proti, tajā ir paredzēti tikai tādi noteikumi, kas vajadzīgi, lai sasniegtu procedūru vienkāršošanas mērķi, jo atbrīvojumu no Polijā spēkā esošā nodokļa piemēros ļoti ierobežoti, un tas attieksies tikai uz nedaudzajiem mazajiem uzņēmumiem, kuriem būs jāatbilst šīs shēmas prasībām vienīgi tad, ja tie paši to izvēlēsies. Tāpēc atkāpe no PVN direktīvas principiem ir neliela un samērīga.4. Ietekme uz budžetuPriekšlikums neietekmē Kopienas budžetu.5. papildu informācijaPriekšlikumā noteikts, ka lēmuma piemērošanas periods beigsies automātiski dienā, kad stāsies spēkā noteikumi, kuros visām dalībvalstīm būs paredzētas saskaņotas prasības attiecībā uz nodokļa atvieglojuma shēmu mazajiem uzņēmumiem.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS,ar ko Polijas Republikai atļauj piemērot atkāpi no 287. panta Padomes Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 93. pantu,ņemot vērā Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu[1] un jo īpaši tās 395. panta 1. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[2],tā kā:(1) Ar vēstuli, kas Komisijas Ģenerālsekretariātā reģistrēta 2009. gada 22. jūnijā, Polijas Republika lūdza atļauju piemērot īpašu atkāpi no Direktīvas 2006/112/EK 287. panta, lai no 2010. gada 1. janvāra varētu piešķirt nodokļa atbrīvojumu nodokļa maksātājiem, kuru gada apgrozījums nav lielāks par EUR 30 000 ekvivalentu valsts valūtā pēc valūtas maiņas kursa, kas bija spēkā datumā, kurā Polija iestājās Eiropas Savienībā.(2) Saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 395. panta 2. punktu Komisija ar 2009. gada 22. jūnija vēstuli informēja pārējās dalībvalstis par Polijas Republikas lūgumu. Komisija ar 2009. gada 3. jūlija vēstuli paziņoja Polijas Republikai, ka tās rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu, lai izvērtētu šo lūgumu.(3) Direktīvas 2006/112/EK XII sadaļas 1. nodaļā ir paredzēta iespēja dalībvalstīm piemērot īpašas shēmas mazajiem uzņēmumiem un jo īpaši fakultatīvo nodokļa atbrīvojuma shēmu nodokļu maksātājiem, kuru gada apgrozījums ir mazāks par konkrētu robežvērtību.(4) Atbilstīgi Direktīvas 2006/112/EK 287. panta 14. punktam Polijas Republika var piešķirt nodokļa atbrīvojumu nodokļu maksātājiem, kuru gada apgrozījums nepārsniedz EUR 10 000 ekvivalentu valsts valūtā pēc valūtas maiņas kursa, kas bija spēkā tās iestāšanās datumā.(5) Palielinot šo robežvērtību līdz EUR 30 000, Polijas Republika varēs vienkāršot administratīvās procedūras lielākam mazo uzņēmumu skaitam, piemērojot šo noteikumu tikai uzņēmumiem ar nelielu apgrozījumu, un tādējādi veicināt to attīstību.(6) Komisija 2004. gada 29. oktobra priekšlikumā direktīvai par pievienotās vērtības nodokļa saistību vienkāršošanu (COM(2004) 728, galīgā redakcija)[3] iekļāva noteikumus, kuru mērķis ir atļaut dalībvalstīm palielināt nodokļa atvieglojumam paredzēto gada apgrozījuma robežvērtību līdz EUR 100 000 jeb līdz šīs summas ekvivalentam valsts valūtā, un noteica, ka šo robežvērtību katru gadu var atjaunināt. Polijas Republikas lūgums atbilst šim priekšlikumam.(7) Minētā atkāpe neietekmēs Eiropas Kopienu pašu resursus, kas rodas no pievienotās vērtības nodokļa,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAtkāpjoties no Direktīvas 2006/112/EK 287. panta, Polijas Republikai atļauts piešķirt nodokļa atbrīvojumu nodokļu maksātājiem, kuru gada apgrozījums nepārsniedz EUR 30 000 ekvivalentu valsts valūtā pēc valūtas maiņas kursa, kas bija spēkā datumā, kurā Polijas Republika iestājās Eiropas Savienībā.2. pantsŠo lēmumu piemēro no 2010. gada 1. janvāra līdz datumam, kurā stāsies spēkā direktīvas noteikumi, ar ko groza gada apgrozījuma robežvērtības, saskaņā ar kuriem nodokļu maksātāji var saņemt nodokļa atvieglojumu; jebkurā gadījumā šo lēmumu piemēro vēlākais līdz 2012. gada 31. decembrim.3. pantsŠis lēmums ir adresēts Polijas Republikai.Briselē, […]Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp.[2] OV C […], […], […]. lpp.[3] OV C 24, 29.1.2005., 10. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 30.6.2016
            COM(2016) 312 final
            Priekšlikums
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
            par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda izmantošanu avansa maksājumu nodrošināšanai Savienības 2017. gada vispārējā budžetā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               Ar Padomes 2013. gada 2. decembra Regulu (ES, EURATOM) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam
                  1
               , un jo īpaši tās 10. pantu ir atļauts izmantot Eiropas Savienības Solidaritātes fondu ar ikgadējo maksimālo apjomu EUR 500 000 000 apmērā (2011. gada cenās), pārsniedzot finanšu shēmas attiecīgajām izdevumu kategorijām noteiktos maksimālos apjomus.

               Fonda izmantošanas kārtība ir izklāstīta Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  2
                11. punktā.

               Fonda pieejamības nosacījumi ir sīki izklāstīti Padomes 2002. gada 11. novembra Regulā (EK) Nr. 2012/2002, ar kuru izveido Eiropas Savienības Solidaritātes fondu
                  3
                un kurā ir paredzēts, ka avansa maksājumiem budžetā iekļauj summu, kas maksimāli sasniedz EUR 50 000 000 gan saistību, gan maksājumu apropriācijās.

               Komisija uzskata, ka ir nepieciešams paredzēt šā instrumenta izmantošanu, lai nodrošinātu budžeta līdzekļu savlaicīgu pieejamību, un tāpēc Komisija ierosina iekļaut šo summu 2017. gada budžeta projektā.

               Priekšlikums

               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS

               par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda izmantošanu avansa maksājumu nodrošināšanai Savienības 2017. gada vispārējā budžetā

               EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 11. novembra Regulu (EK) Nr. 2012/2002, ar ko izveido Eiropas Savienības Solidaritātes fondu
                  4
               , un jo īpaši tās 4.a panta 4. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  5
                un jo īpaši tā 11. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Eiropas Savienības Solidaritātes fonda („Fonds”) mērķis ir ļaut Savienībai ātri, efektīvi un elastīgi reaģēt uz ārkārtas situācijām, lai demonstrētu solidaritāti ar to reģionu iedzīvotājiem, kurus ir piemeklējušas dabas katastrofas.

               (2)Fondu var izmantot, nepārsniedzot maksimālo summu, kas ir EUR 500 000 000 (2011. gada cenās), kā noteikts Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013
                  6
                10. pantā.

               (3)Regulas (EK) Nr. 2012/2002 4.a panta 4. punktā ir noteikts, ka gadījumos, kad tas ir vajadzīgs, lai nodrošinātu budžeta līdzekļu savlaicīgu pieejamību, Fondu var izmantot avansa maksājumiem maksimāli EUR 50 000 000 apmērā, iekļaujot attiecīgās apropriācijas Savienības vispārējā budžetā.

               (4)Lai nodrošinātu Savienības 2017. gada vispārējā budžetā pietiekamu budžeta līdzekļu savlaicīgu pieejamību, Fonds būtu jāizmanto avansa maksājumiem EUR 50 000 000 apmērā.

               (5)Lai pēc iespējas saīsinātu laiku, kas vajadzīgs Fonda izmantošanai, šis lēmums būtu jāpiemēro no 2017. gada 1. janvāra,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Savienības 2017. finanšu gada vispārējā budžetā Eiropas Savienības Solidaritātes fondu izmanto, lai avansa maksājumiem nodrošinātu summu EUR 50 000 000 apmērā saistību un maksājumu apropriācijās.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               To piemēro no 2017. gada 1. janvāra.

               [Vieta, datums]

               Eiropas Parlamenta vārdā –

                     Padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.

                     (2)
                  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (3)
                  OV L 311, 14.11.2002., 3. lpp.

                     (4)
                  OV L 311, 14.11.2002., 3. lpp.

                     (5)
                  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (6)
                  Padomes Regula (ES, EURATOM) Nr. 1311/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam. OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0259

Priekšlikums Padomes lēmums, ar ko Portugālei atļauj piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi vietējā ražojuma un patēriņa rumam un liķieriem Madeiras autonomajā apgabalā un vietējā ražojuma un patēriņa liķieriem un degvīnam Azoru salu autonomajā apgabalā  /* COM/2009/0259 galīgā redakcija - CNS 2009/0075 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 9.6.2009COM(2009) 259 galīgā redakcija2009/0075 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS,ar ko Portugālei atļauj piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi vietējā ražojuma un patēriņa rumam un liķieriem Madeiras autonomajā apgabalā un vietējā ražojuma un patēriņa liķieriem un degvīnam Azoru salu autonomajā apgabalāPASKAIDROJUMA RAKSTS1) PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS-  Priekšlikuma pamatojums un mērķiAr Padomes 2002. gada 18. februāra Lēmumu 2002/167/EK[1] Portugālei ir atļauts piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi Madeiras autonomajā apgabalā vietējā ražojuma un patēriņa rumam un liķieriem un vietējā ražojuma un patēriņa liķieriem un degvīnam Azoru salu autonomajā apgabalā. Portugāle saskaņā ar minēto lēmumu varētu piemērot minētajiem produktiem akcīzes nodokļa likmi, kas ir zemāka par pilno likmi spirtam, kura noteikta Direktīvas 92/84/EEK[2] 3. pantā un zemāka par minimālo akcīzes nodokļa likmi spirtam, kas noteikta ar šo direktīvu, bet kas nav zemāka par 75 % nekā parastais valsts akcīzes nodoklis spirtam dalībvalstīs. Šis pasākums bija spēkā no 2002. gada 1. janvāra līdz 2008. gada 31. decembrim. Portugāle 2008. gada 16. jūnija un 2008. gada 20. jūnija pieprasījumos lūdza pagarināt minēto atļauju līdz 2013. gada 31. decembrim.Pēc Komisijas dienestu pieprasījuma 2008. gada 5. novembrī un 2009. gada 25. februārī Portugāles iestādes ir sniegušas papildu informāciju, lai pierādītu, ka arī pēc 2008. gada ir jāpagarina samazinātā akcīzes nodokļa likme, lai saglabātu ruma, liķieru vai degvīna ražošanu un ar to saistītās lauksaimnieciskas darbības.Patlaban astoņi uzņēmumi ir reģistrēti kā ruma un/vai liķieru ražotāji Madeirā; deviņi uzņēmumi ražo liķierus un trīsdesmit astoņi uzņēmumi ražo degvīnu Azoru salās. Paredzēts, ka 2009.–2013. gadā lielākais no visiem ražotājiem — ruma un liķieru ražotājs Madeirā — kopā vidēji gadā saražos 558,02 hektolitrus tīra spirta. Madeiras autonomajā apgabalā 2007. gadā uzņēmumi kopā saražoja 1304,99 hl ruma un 419,95 hl liķieru (spirta koncentrācija 100 %). Šajā pašā gadā uzņēmumi Azoru salu autonomajā apgabalā saražoja 1680 hl liķieru (spirta koncentrācija 20 %) un 994 hl degvīna (spirta koncentrācija no 37,5% līdz 42 %). Praktiski visa produkcija tiek pārdota reģionālajos tirgos un tikai neliela produkcijas daļa tiek eksportēta (Azoru salu liķieri: ±10 % produkcijas apjoma tiek eksportēti galvenokārt uz Ziemeļameriku).Vietējā rūpniecība ir nodarbināti aptuveni 130 strādnieku Madeirā un apmēram 90 — Azoru salās. Madeirā cukurniedru un augļu audzēšana un pārstrāde nodrošina darbu aptuveni 1000 ģimenes uzņēmumu.To produktu tirgus daļa 2007. gadā, kuriem piemēro samazinātu akcīzes nodokļa likmi, bija zemāka par līdzīgu importēto produktu vai no pārējiem Kopienas reģioniem piegādāto produktu tirgus daļu (20,3 % Madeirā un 38,9 % Azoru salās), tādejādi šiem produktiem tiek radīta sīva konkurence. Turklāt, lai gan tiek piemērota samazināta akcīzes nodokļa likme, vidējas mazumtirdzniecības cenas (ieskaitot nodokļus) vietējā ražojuma rumam, liķieriem un degvīnam Madeirā un Azoru salās ir lielākas par līdzīgu produktu cenām, kuru izcelsme ir ārpus minētajiem reģioniem.Galvenie traucēkļi, ar kuriem saskaras ruma, liķieru un/vai degvīna ražotāji, ir papildu izmaksas, kas ir saistītas ar Līguma 299. panta 2. punktā noteiktajiem faktoriem (t.i., nošķirtība, atrašanās uz salas, maza teritorija, sarežģīts reljefs un klimatiskie apstākļi)Lauksaimnieciskas izcelsmes izejvielas (šajā gadījumā — cukurniedres, augļi, augi, medus, saldais krējums, piens un vīns) ir dārgākas nekā parastos ražošanas apstākļos iegūtas izejvielas. Tas ir tāpēc, ka lauku saimniecības ir mazākas, saskaldītas un ar zemāku mehanizācijas pakāpi. Turklāt Madeiras gadījumā cukurniedru pārstrādes rezultāts ir sliktāks nekā citos visattālākajos reģionos sarežģīta reljefa, klimata, augsnes un amatnieciskās ražošanas dēļ.Salīdzinājumā ar jau gatava produkta transportēšanu papildu izmaksas rada atsevišķu izejvielu un iepakojuma materiālu, kurus neražo uz vietas, nogādāšana uz salām. Azoru salu gadījumā atrašanās uz salām rada vēl papildu sekas, jo tās ir izkaisītas 600 km attālumā, kas rada papildu izmaksas pārvadāšanai starp salām. Visbeidzot, ražošanas un iepakošanas aprīkojuma transportēšana un uzstādīšana ir dārgāka attiecīgajās teritorijas nekā kontinentā, jo tās ir nošķirtas un atrodas uz salām.Papildu izmaksas ir nepieciešamas galaproduktu glabāšanai, jo vietējais tirgus tos nepatērē uzreiz, bet gan visa gada garumā.Turklāt ir jāņem vērā ceļošanas izmaksas, kas rodas, apmeklējot piegādātājus un klientus uz kontinenta, kā arī papildu izmaksas, sūtot paraugus laboratorijas analīžu veikšanai (Azoru salu gadījumā).Vienības pašizmaksu ietekmē arī citi faktori, kas ir saistīti ar mazu reģionālo tirgu, piemēram, vajadzība uzglabāt lielus izejvielu krājumus un, svarīgākais, attiecība starp nemainīgajām izmaksām un saražoto daudzumu nav labvēlīga. Minētā nelabvēlīgā attiecība ir saistīta ar pārāk jaudīgām iekārtām un zināmā mērā ar izmaksām, ko rada vides aizsardzības noteikumu ievērošana. Šajā sakarā ruma ražotājiem Madeirā ir papildu neizdevīgums, jo tiem ir jāapstrādā cukurniedru pārstrādē radušies atkritumi, turpretī ražotāji citos reģionos minētos blakusproduktus var pārstrādāt.Turklāt uzņēmumiem, kas atrodas uz salām, jāuzņemas citas papildu izmaksas salīdzinājumā ar tiem uzņēmumiem, kas atrodas kontinentā. Īpaši tas ir saistīts ar darbaspēka izmaksām (minimālā alga abos attiecīgajos reģionos ir par 5 % lielāka) un enerģijas izmaksām, kā arī (Madeiras gadījumā) būvniecības izmaksām un zemes cenām.Lai pierādītu, ka akcīzes nodokļa samazinājums nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs, lai atsvērtu papildu izmaksas, kuras radījusi Līguma 299. panta 2. punktā noteiktie faktori (t.i., nošķirtība, atrašanās uz salas, maza teritorija, sarežģīts reljefs, klimatiskie apstākļi, tautsaimniecības atkarība no dažiem ražojumiem), Portugāles iestādes aprēķināja papildu izmaksas, kas izriet no minētajiem trūkumiem; saskaņā ar aprēķiniem ka papildu izmaksas uz vienu vienību pārsniedz akcīzes nodokļa atbilstošu samazinājumu par aptuveni 7–19 %.Tāpēc var uzskatīt, ka ir nepieciešams piemērot samazinātas likmes akcīzes nodokli šīs nozares ražotājiem, lai tie spētu saglabāt savu konkurētspēju attiecībā pret līdzīgiem produktiem no citiem Kopienas reģioniem.Ņemot vērā gan tiesisko noteiktību, kas vietējiem ražotājiem ir nepieciešama komercdarbības attīstīšanai, gan vajadzību noteikt nodokļu atvieglojumu termiņu, Komisija ierosina atļaut pagarināt atkāpi uz pieciem gadiem. Vienlaikus tiek ierosināts nosacījums, ka Portugāle līdz 2011. gada 31. decembrim iesniegs Komisijai termiņa vidusposma ziņojumu, kas Komisijai dos iespēju novērtēt, vai vēl pastāv iemesli, ar ko ir pamatota pazeminātās likmes piešķiršana.-  Vispārīgais kontekstsKopienas regulējums attiecībā uz akcīzes nodokli spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem ir noteikts divās direktīvās. Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvā 92/83/EEK par to, kā saskaņojams akcīzes nodoklis spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem[3], noteiktas ar nodokli apliekamo produktu kopējās definīcijas, precizēta nodokļa aprēķina metode un kritēriji, saskaņā ar kuriem var piešķirt atbrīvojumus vai pazeminātas likmes dažiem produktiem. Iepriekšminētajā Padomes Direktīvā 92/84/EEC noteiktas minimālās nodokļa likmes katrai produktu kategorijai.Ar Padomes Lēmumu 2002/167/EK Portugālei ir atļauts piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi Madeiras autonomajā apgabalā vietējā ražojuma un patēriņa rumam un liķieriem un vietējā ražojuma un patēriņa liķieriem un degvīnam Azoru salu autonomajā apgabalā. Piemērotā samazinātā likme nedrīkst būt vairāk kā par 75 % zemāka par parasto valsts akcīzes nodokļa likmi spirtam. Šis lēmums kopš 2008. gada 31. decembra vairs nav spēkā.-  Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomāSaskaņā ar EK līguma 299. panta 2. punktu Līgumu piemēro Francijas aizjūras departamentiem, Azoru salām, Madeirai un Kanāriju salām (attālākie reģioni). Tomēr, ņemot vērā attālāko reģionu strukturālo sociālo un ekonomisko stāvokli, ko vēl vairāk apgrūtina attālums, tas, ka tās ir salas, maza teritorija, sarežģīts reljefs un klimats, tautsaimniecības atkarība no dažiem ražojumiem, kas, nemainoties un cits citu papildinot, kavē to attīstību, Padome ar kvalificētu balsu vairākumu pēc Komisijas priekšlikuma, apspriedusies ar Eiropas Parlamentu, paredz īpašus pasākumus, lai šiem reģioniem izstrādātu EK līguma piemērošanas nosacījumus, tostarp kopējo politiku.-  Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiemEK līguma 299. panta 2. punktā minētajos pasākumos jāņem vērā attālāko reģionu īpatnības un grūtības, neietekmējot Kopienas tiesiskā regulējuma, arī iekšējā tirgus un kopējās politikas, integritāti un saskanību. Kā minēts iepriekš, nodokļu samazinājums nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs, lai atsvērtu trūkumus, kas rodas attiecīgajiem vietēja ražojuma un patēriņa produktiem. Paturot prātā, ka attiecīgais produkcijas apjoms ir neliels un nodokļa atlaides nepārsniedz patēriņu attiecīgajos reģionos, ietekme uz iekšējo tirgu ir ierobežota un iepriekšminētās 299. panta 2. punkta prasības ir ievērotas.2) APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMS-  Apspriešanās ar ieinteresētajām personāmPortugāles valdības lūgums bija atbilde uz attiecīgo uzņēmēju lūgumiem.-  Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošanaNeatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs.-  Ietekmes novērtējumsPriekšlikuma ekonomiskā ietekme būtībā skar ruma un liķieru ražotājus Madeirā un liķieru un degvīna ražotājus Azoru salās, un tāpēc to var uzskatīt par minimālu.Ja šie ražotāji zaudētu samazinātas akcīzes nodokļa likmes sniegtās priekšrocības, tad vairumtirdzniecības pārdošanas cenas palielinājums apdraudētu minēto ekonomikas nozaru pastāvēšanu un izdzīvošanu, kā arī ar to tieši un pastarpināti saistītās darba vietas.3) PRIEKŠLIKUMA JURID ISKIE ASPEKTI-  Ierosināto pasākumu kopsavilkumsTiek ierosināts atļaut Portugālei no 2009. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi, kas piemērojama vietējā ražojuma un patēriņa rumam un liķieriem Madeiras autonomajā apgabalā un vietējā ražojuma un patēriņa liķieriem un degvīnam Azoru salu autonomajā apgabalā. Samazinātā likme var būt zemāka par Direktīvā 92/84/EKK noteikto minimālo akcīzes likmi spirtam, bet nevar būt vairāk nekā 75 % zemāka par parasto valsts akcīzes nodokļa likmi spirtam. Tas saskan ar atļauju, ko piešķir Lēmums 2002/167/EK uz laiku no 2002. gada 1. janvāra līdz 2008. gada 31. decembrim.-  Juridiskais pamatsLīguma 299. panta 2. punkts.-  Subsidiaritātes principsAtkāpes no Līguma noteikumiem saskaņā ar Līguma 299. panta 2. punktu ir ekskluzīvā Kopienas kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro.-  Proporcionalitātes principsPriekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu. Tas nepārsniedz to, kas ir nepieciešams, lai izlīdzinātu lielās izmaksas, kas saistītas ar ruma un liķieru ražošanu Madeiras autonomajā apgabalā un liķieru un degvīna ražošanu Azoru salu autonomajā apgabalā (sk. iepriekš).-  Juridisko instrumentu izvēleLīguma 299. panta 2. punktā ir paredzēts ar Padomes lēmumu noteikt īpašus pasākumus visattālākajiem reģioniem.4) IETEKME UZ BUDŽETUPriekšlikums neietekmē Kopienas budžetu.2009/0075 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS,ar ko Portugālei atļauj piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi vietējā ražojuma un patēriņa rumam un liķieriem Madeiras autonomajā apgabalā un vietējā ražojuma un patēriņa liķieriem un degvīnam Azoru salu autonomajā apgabalāEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 299. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[4],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[5],tā kā:(1) Padomes 2002. gada 18. februāra Lēmums 2002/167/EK[6] atļāva Portugālei piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi vietējā ražojuma un patēriņa rumam un liķieriem Madeiras autonomajā apgabalā un vietējā ražojuma un patēriņa liķieriem un degvīnam Azoru salu autonomajā apgabalā. Uzskatīja, ka ir nepieciešams piemērot minētajiem produktiem samazinātas likmes akcīzes nodokli, lai spētu izdzīvot vietējā rūpniecība, kas ražo un tirgo minētos produktus. Ražošanas izmaksas sadārdzina galvenokārt faktori, kas saistīti ar atrašanos visattālākajos reģionos (nošķirtība, atrašanās uz salas, maza teritorija, sarežģīts reljefs un klimatiskie apstākļi), tāpēc uzskatīja, ka tikai samazinot akcīzes nodokļa likmi, ko piemēro attiecīgajiem vietēja ražojuma un patēriņa produktiem, tiem ļautu vienlīdzīgos apstākļos arī turpmāk konkurēt ar līdzīgiem produktiem, kurus importē vai piegādā no citām Kopienas daļām, un tādējādi nodrošinātu ražošanas nozaru tālāko pastāvēšanu. Tādēļ Portugāle saskaņā ar minēto lēmumu varētu minētajiem produktiem piemērot akcīzes nodokļa likmi, kas ir zemāka par pilno likmi spirtam, kura noteikta Direktīvas 92/84/EEK[7] 3. pantā un zemāka par minimālo akcīzes nodokļa likmi spirtam, kas noteikta ar šo direktīvu, bet kas nav vairāk nekā 75 % zemāka par standarta valsts akcīzes nodokli spirtam. Šis pasākums bija spēkā no 2002. gada 1. janvāra līdz 2008. gada 31. decembrim.(2) Portugāle ar 2008. gada 16. jūnija un 2008. gada 20. jūnija lūgumu saņēma atļauju ar tādiem pašiem nosacījumiem uz laiku no 2009. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim.(3) Šķiet pamatoti, ka pieprasīto atļauju piešķīra, lai novērstu bīstamu tendenci minētajos visattālākajos reģionos. Vietējā rūpniecībā ir nodarbināti aptuveni 130 strādnieku Madeirā un apmēram 90 — Azoru salās. Madeirā cukurniedru un augļu audzēšanā un pārstrādē darbojas aptuveni 1000 lauku saimniecību, kuras pieder ģimenēm. Šajos reģionos tirgus saskaras ar eksporta grūtībām, tāpēc tie ir vienīgie noieta tirgi, kuros ir iespējams pārdot minētos produktus.(4) Jāatļauj samazināt akcīzes nodokli līdz pieprasītajam lielumam arī turpmāk, lai palīdzētu kompensēt nelabvēlīgos konkurences apstākļus, ar kuriem lielāku ražošanas un tirgošanas izmaksu dēļ Madeirā un Azoru salās saskaras destilētu alkoholisko dzērienu ražotāji.(5) Lauksaimnieciskas izcelsmes izejvielas ir dārgākas nekā parastos ražošanas apstākļos iegūtās izejvielas, jo lauku saimniecības ir mazākas, sadrumstalotas un ar zemāku mehanizācijas pakāpi. Turklāt Madeiras gadījumā sarežģīta reljefa, klimata, augsnes un amatnieciskās ražošanas dēļ cukurniedru pārstrādes rezultāts ir sliktāks nekā citos visattālākajos reģionos. Salīdzinājumā ar jau gatava produkta transportēšanu papildu izmaksas rada atsevišķu izejvielu un iepakošanas materiālu, kurus neražo uz vietas, nogādāšana uz salām. Azoru salu gadījumā nošķirtībai ir vēl citas sekas, jo salas ir izklaidus. Tāpēc minētajos visattālākajos un salu reģionos iekārtu transports un uzstādīšana sadārdzina izmaksas vēl vairāk. Tās sadārdzina arī nepieciešamie braucieni un sūtījumi uz kontinentu. Papildu izmaksas ir nepieciešamas galaproduktu glabāšanai, jo vietējais tirgus tos nepatērē uzreiz, bet gan visa gada garumā. Reģionālais tirgus ir mazs, tādēļ vienas vienības pašizmaksa sadārdzinās dažādos veidos, īpaši tāpēc, ka attiecība starp nemainīgajām izmaksām un saražoto daudzumu nav labvēlīga gan attiecībā uz iekārtām, gan izmaksām, kas nepieciešamas vides aizsardzības noteikumu pildīšanai. Turklāt ruma ražotāji Madeirā apstrādā cukurniedru pārstrādē radušos atkritumus, turpretī ražotāji citos reģionos minētos blakusproduktus var pārstrādāt. Visbeidzot, attiecīgie ražotāji arī sedz papildu izmaksas (piemēram, darbaspēka un enerģijas izmaksas), kuras parasti sedz vietējās tautsaimniecības.(6) Samazinājums par 75 % nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs, lai izlīdzinātu papildu izmaksas, kuras uzņēmējiem Madeirā un Azoru salās kā visattālākajos reģionos rodas minēto īpašo faktoru dēļ.(7) Rūpīga stāvokļa izpēte liecina, ka ir nepieciešams apmierināt Portugāles lūgumu, ja ir jāsaglabā spirta ražošana attiecīgajos visattālākajos reģionos.(8) Nodokļu atvieglojumi ir tikai tik lieli, cik nepieciešams, lai izlīdzinātu papildu izmaksas, attiecīgais produkcijas apjoms ir neliels un nodokļu atvieglojumi nepārsniedz patēriņu attiecīgajos reģionos, tāpēc pasākums neapdraud Kopienas tiesiskā regulējuma vienotību un saskanību.(9) Izvērtējot vajadzību nodokļu atvieglojumiem noteikt termiņu un vajadzību sniegt vietējiem uzņēmumiem drošību, kas nepieciešama to saimniecisko darbību veikšanai, ir lietderīgi piešķirt atļauju uz pieciem gadiem.(10) Jānodrošina, ka Portugāle var piemērot attiecīgos atvieglojumus no dienas, kad zaudē spēku attiecīgā atļauja, kas par iepriekšējo periodu piešķirta ar Lēmumu 2002/167/EK. Tādēļ pieprasītā jaunā atļauja jāpiešķir no 2009. gada 1. janvāra.(11) Turklāt ir jāpieprasa iesniegt termiņa vidusposma ziņojumu, lai Komisija varētu novērtēt, vai tiek ievēroti nosacījumi, ar kuriem ir pamatota šādas atkāpes piešķiršana.(12) Šis lēmums neskar iespējamo Līguma 87. un 88. panta piemērošanu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAtkāpjoties no Līguma 90. panta, ar šo Portugālei atļauj vietēja ražojuma un patēriņa rumam un liķieriem Madeiras autonomajā apgabalā un vietēja ražojuma un patēriņa liķieriem un degvīnam Azoru salu autonomajā reģionā piemērot akcīzes nodokļa likmi, kas ir zemāka par pilno likmi spirtam, kura noteikta 3. pantā Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvā 92/84/EEK par spirta un alkoholisko dzērienu akcīzes nodokļa likmju saskaņošanu.2. pantsAtvieglojumus, kas minēti 1. pantā, atļauj:1.  Madeirā2.  rumam, kas definēts II pielikuma 1. kategorijā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 15. janvāra Regulai (EK) Nr. 110/2008 par stipro alkoholisko dzērienu definīciju, aprakstu, noformējumu, marķējumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību un ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 1576/89[8], ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi "Rum da Madeira", kas iekļauta minētās regulas III pielikuma 1. kategorijā;3.  liķieriem un „crème de”, kas definēti Regulas (EK) Nr. 110/2008 II pielikuma 32. un 33. kategorijā un kas ražoti no reģionālajiem augļiem vai augiem;4.  Azoru salās5.  liķieriem un „crème de”, kas definēti Regulas (EK) Nr. 110/2008 II pielikuma 32. un 33. kategorijā un kas ražoti no reģionālajiem augļiem vai izejvielām;6.  degvīnam, kas ražots no vīna vai vīnogu izspaidām, kuram Regulas (EK) Nr. 110/2008 II pielikuma 4. un 6. kategorijā ir definētās īpašības un kvalitāte.3. pantsSamazinātā akcīzes nodokļa likme, kas piemērojama 1. pantā minētajiem produktiem, var būt zemāka par Direktīvā 92/84/EKK noteikto minimālo akcīzes nodokļa likmi spirtam, bet nevar būt vairāk nekā 75 % zemāka par parastās valsts akcīzes nodokļa likmi spirtam.4. pantsVēlākais līdz 2011. gada 31. decembrim Portugāle nosūta Komisijai ziņojumu par stāvokli, lai Komisija varētu novērtēt, vai vēl pastāv iemesli piešķirt samazināto likmi.5. pantsŠo lēmumu piemēro no 2009. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim.6. pantsLēmums ir adresēts Portugāles Republikai.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] OV L 055, 26.2.2002., 36.–37. lpp.[2] Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīva 92/84/EEK par spirta un alkoholisko dzērienu akcīzes nodokļa likmju saskaņošanu (OV L 316, 31.10.1992., 29. lpp.).[3] OV L 316, 31.10.1992., 21. lpp.[4] OV C […], […], […]. lpp.[5] OV C […], […], […]. lpp.[6] OV L 55, 26.2.2002., 36. lpp.[7] Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīva 92/84/EEK par spirta un alkoholisko dzērienu akcīzes nodokļa likmju saskaņošanu (OV L 316, 31.10.1992., 29. lpp.).[8] OV L 39, 13.2.2008., 16. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 22.6.2017
            COM(2017) 333 final
            2017/0137(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai noslēgtu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Jaunzēlandi saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Horvātijas Republikas saistību sarakstos sakarā ar tās pievienošanos Eiropas Savienībai

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Horvātijas Republikai pievienojoties Eiropas Savienībai, tā paplašināja muitas savienību. Tādējādi Eiropas Savienības pienākums saskaņā ar Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) noteikumiem (GATT 1994 XXIV panta 6. punktu) ir sākt sarunas ar PTO dalībvalstīm, kurām ir tiesības risināt sarunas par Horvātijas tarifa sarakstiem, lai galu galā vienotos par kompensējošu pielāgojumu. Šāds pielāgojums jāizdara, ja, pieņemot ES ārējā tarifa režīmu, pievienošanās dalībvalsts tarifs paaugstinās, pārsniedzot līmeni, ko tā apņēmusies ievērot PTO.

               Padome 2013. gada 15. jūlijā pilnvaroja Komisiju sākt sarunas saskaņā ar GATT 1994 XXIV panta 6. punktu. Komisija ar PTO dalībvalstīm, kurām ir tiesības risināt sarunas par īpašu koncesiju atcelšanu, apsprieda Horvātijas Republikas saistību sarakstu atcelšanu sakarā ar tās pievienošanos Eiropas Savienībai.

               Pabeidzot sarunas ar Jaunzēlandi, tika sagatavots projekts nolīgumam vēstuļu apmaiņas veidā, kas tika parafēts 2017. gada 18. maijā Ženēvā (nolīgums). Tādēļ ar šo priekšlikumu Padomei tiek lūgts pieņemt lēmumu par nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā noslēgšanu ar Jaunzēlandi. Vienlaikus ir iesniegts arī atsevišķs priekšlikums par šā nolīguma parakstīšanu.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

                  Šis priekšlikums saskan ar ES praksi, kas ievērota iepriekšējās ES paplašināšanās kārtās.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

                  Priekšlikums saskan ar ES praksi, kas atbilst ES ārējās darbības, rūpniecības un lauksaimniecības politikai.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  Starptautisku nolīgumu noslēgšanu reglamentē Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 207. pants saistībā ar LESD 218. panta 6. punkta a) apakšpunkta v) punktu.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvai kompetencei)

               Priekšlikums ir Savienības ekskluzīvā kompetencē, kā minēts Līguma par Eiropas Savienības darbību 3. panta 1. punkta e) apakšpunktā. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro.

               •Proporcionalitāte

               Jaunzēlandi skāra Horvātijas koncesiju atcelšana. Kompensējošie pielāgojumi nepārsniedz Jaunzēlandes tiesības šajā sakarā. Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

               Saskaņā ar LESD 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu nolīguma noslēgšanai ir nepieciešams Padomes lēmums.

               3.APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Ar Padomi (Tirdzniecības politikas komiteju) notikušas regulāras apspriedes par sarunu virzību un saturu. Eiropas Parlaments (Starptautiskās tirdzniecības komiteja) ir informēts.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Sk. finanšu pārskatu.

               5.CITI JAUTĀJUMI

               •Īstenošanas plāni

                  Ar šo priekšlikumu Padomei tiek lūgts pieņemt lēmumu par nolīguma vēstuļu apmaiņas veidā noslēgšanu ar Jaunzēlandi. Vienlaikus Padomei tiek iesniegts arī atsevišķs priekšlikums par šā nolīguma parakstīšanu.

               Nolīguma rezultāti ir šādi:

               pievieno 1875 t ES tarifa likmes kvotai “saldēta liellopu gaļa; saldēti liellopu subprodukti”, tarifa pozīcijas 0202 un 0206 29 91, saglabājot pašreizējo kvotas likmi 20 %. Jaunā tarifa likmes kvota ir 54 875 t;

               pievieno 135 t (liemeņu svara) piešķīrumam Jaunzēlandei atbilstoši ES tarifa likmes kvotai “svaiga, atdzesēta vai saldēta aitu vai kazu gaļa”, tarifa pozīcija 0204, saglabājot pašreizējo kvotas likmi 0 %. Jaunās tarifa likmes kvotas piešķīrums Jaunzēlandei ir 228 389 t.

               Komisija pieņems īstenošanas regulas, ar ko paplašina un pārvalda attiecīgās kvotas saskaņā ar 187. panta a) punktu Vienotas tirgu kopīgās organizācijas (TKO) regulā (Regula (ES) Nr. 1308/2013).

               Šie īstenošanas pasākumi tiek sagatavoti vienlaikus ar šo priekšlikumu.

               2017/0137 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai noslēgtu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Jaunzēlandi saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Horvātijas Republikas saistību sarakstos sakarā ar tās pievienošanos Eiropas Savienībai

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 6. punkta otrās daļas a) apakšpunkta v) punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,

               tā kā:

               (1)Horvātijas Republikai pievienojoties Savienībai, Padome 2013. gada 15. jūlijā pilnvaroja Komisiju saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu sākt sarunas ar dažām citām Pasaules Tirdzniecības organizācijas dalībvalstīm.

               (2)Komisija risināja sarunas, ievērojot Padomes pieņemtās sarunu norādes.

               (3)Minētās sarunas ir pabeigtas, un 2017. gada 18. maijā tika parafēts Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Savienību un Jaunzēlandi saskaņā ar 1994. gada GATT XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Horvātijas Republikas saistību sarakstos sakarā ar tās pievienošanos Savienībai.

               (4)Saskaņā ar Padomes Lēmumu [...]
                  1
                nolīgums tika parakstīts Savienības vārdā [datums], ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.

               (5)Nolīgums būtu jāapstiprina,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Savienības vārdā apstiprina Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā, kuru noslēdz starp Eiropas Savienību un Jaunzēlandi saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Horvātijas Republikas saistību sarakstos sakarā ar tās pievienošanos Eiropas Savienībai.

               Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Padomes priekšsēdētājs norīko personu, kurai ir tiesības Savienības vārdā sniegt nolīgumā paredzēto paziņojumu.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā. To publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               Nolīguma spēkā stāšanās dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                        FINANŠU PĀRSKATS

                        DATUMS:

                        1.

                        BUDŽETA POZĪCIJA

                        12. nodaļa — muitas nodokļi un citi nodokļi

                        2.

                        NOSAUKUMS

                        Priekšlikums Padomes Lēmumam par to, lai noslēgtu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Jaunzēlandi saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Horvātijas Republikas saistību sarakstos sakarā ar tās pievienošanos Eiropas Savienībai

                        3.

                        JURIDISKAIS PAMATS

                        Līgums par Eiropas Savienības darbību, jo īpaši tā 207. un 218. pants.

                        4.

                        MĒRĶI

                        Atļaut noslēgt nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Jaunzēlandi

                        5.

                        FINANSIĀLĀ IETEKME

                        KĀRTĒJAIS FINANŠU GADS 2017
                           (miljoni EUR)

                        NĀKAMAIS FINANŠU GADS 2018

                        (miljoni EUR)

                        FINANŠU GADS 2019

                        (miljoni EUR)

                        5.0.

                        IZDEVUMI

                        -
                              KO SEDZ NO ES BUDŽETA
                           (KOMPENSĀCIJAS/INTERVENCES PASĀKUMI)

                        -
                              VALSTU IESTĀDES

                        -
                              CITI

                           -

                           -

                           -

                        5.1.

                        IEŅĒMUMI

                        -
                              ES PAŠU RESURSI
                           (MAKSĀJUMI/MUITAS NODOKĻI)

                        -
                              VALSTS

                        -

                        -

                        -

                        2017

                        2018

                        2019

                        5.0.1.

                        PAREDZAMIE IZDEVUMI

                        -

                        -

                        -

                        5.1.1.

                        PAREDZAMIE IEŅĒMUMI

                        -

                        -

                        -

                        5.2.

                        APRĒĶINA METODE daudzumi, reizināti ar kvotas likmi

                        6.0.

                        VAI PROJEKTU VAR FINANSĒT NO APROPRIĀCIJĀM, KAS IERAKSTĪTAS KĀRTĒJĀ BUDŽETA ATTIECĪGAJĀ NODAĻĀ?

                        NĒ

                        6.1.

                        VAI PROJEKTU VAR FINANSĒT, VEICOT KĀRTĒJĀ BUDŽETA STARPNODAĻU PĀRVIETOJUMUS?

                        NĒ

                        6.2.

                        VAI BŪS VAJADZĪGS PAPILDU BUDŽETS?

                        NĒ

                        6.3.

                        VAI APROPRIĀCIJAS BŪS JĀIERAKSTA NĀKAMO GADU BUDŽETOS?

                        NĒ

                        PIEZĪMES

                     (1)
                  OV L […], […], […]. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 22.6.2017
            COM(2017) 333 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes Lēmumam
            par to, lai noslēgtu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Jaunzēlandi saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Horvātijas Republikas saistību sarakstos sakarā ar tās pievienošanos Eiropas Savienībai

               NOLĪGUMS VĒSTUĻU APMAIŅAS VEIDĀ,

               kuru noslēdz starp Eiropas Savienību un Jaunzēlandi saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Horvātijas Republikas saistību sarakstos sakarā ar tās pievienošanos Eiropas Savienībai

               A. Savienības vēstule

               Godātais kungs! / Cienītā kundze!

               Pēc sarunām, kas norisinājās saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Horvātijas Republikas saistību sarakstos sakarā ar tās pievienošanos Eiropas Savienībai, man ir gods ierosināt turpmāko.

               Eiropas Savienība sarakstā, kas attiecas uz ES 28 valstu muitas teritoriju, iekļauj ES 27 valstu sarakstā ietvertās koncesijas ar šādiem grozījumiem:

               pievieno 1875 t ES tarifa likmes kvotai “saldēta liellopu gaļa; saldēti liellopu subprodukti”, tarifa pozīcijas 0202 un 0206 29 91, saglabājot pašreizējo kvotas likmi 20 %. Jaunā tarifa likmes kvota ir 54 875 t;

               pievieno 135 t (liemeņu svara) piešķīrumam Jaunzēlandei atbilstoši ES tarifa likmes kvotai “svaiga, atdzesēta vai saldēta aitu vai kazu gaļa”, tarifa pozīcija 0204, saglabājot pašreizējo kvotas likmi 0 %. Jaunās tarifa likmes kvotas piešķīrums Jaunzēlandei ir 228 389 t.

               Eiropas Savienība un Jaunzēlande paziņo viena otrai par savu iekšējo procedūru pabeigšanu, kas vajadzīgas, lai šis nolīgums stātos spēkā. Šis nolīgums stājas spēkā, kad pagājušas 14 dienas pēc pēdējā paziņojuma saņemšanas.

               Būšu pateicīgs, ja apstiprināsit, ka Jūsu valdība piekrīt iepriekš izklāstītajam. Man ir gods ierosināt, ka gadījumā, ja iepriekš izklāstītais ir pieņemams Jūsu valdībai, šī vēstule un Jūsu apstiprinājums kopā veido nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Jaunzēlandi.

               Cienītā kundze / godātais kungs, lūdzu, pieņemiet manus visdziļākās cieņas apliecinājumus!

               Eiropas Savienības vārdā

               B. Jaunzēlandes vēstule

               Godātais kungs! / Cienītā kundze!

               Man ir gods apstiprināt, ka esmu saņēmis Jūsu šodienas, ________, vēstuli, kurā teikts:

               “Pēc sarunām, kas norisinājās saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Horvātijas Republikas saistību sarakstos sakarā ar tās pievienošanos Eiropas Savienībai, man ir gods ierosināt turpmāko.

               Eiropas Savienība sarakstā, kas attiecas uz ES 28 valstu muitas teritoriju, iekļauj ES 27 valstu sarakstā ietvertās koncesijas ar šādiem grozījumiem:

               pievieno 1875 t ES tarifa likmes kvotai “saldēta liellopu gaļa; saldēti liellopu subprodukti”, tarifa pozīcijas 0202 un 0206 29 91, saglabājot pašreizējo kvotas likmi 20 %. Jaunā tarifa likmes kvota ir 54 875 t;

               pievieno 135 t (liemeņu svara) piešķīrumam Jaunzēlandei atbilstoši ES tarifa likmes kvotai “svaiga, atdzesēta vai saldēta aitu vai kazu gaļa”, tarifa pozīcija 0204, saglabājot pašreizējo kvotas likmi 0 %. Jaunās tarifa likmes kvotas piešķīrums Jaunzēlandei ir 228 389 t.

               Eiropas Savienība un Jaunzēlande paziņo viena otrai par savu iekšējo procedūru pabeigšanu, kas vajadzīgas, lai šis nolīgums stātos spēkā. Šis nolīgums stājas spēkā, kad pagājušas 14 dienas pēc pēdējā paziņojuma saņemšanas.

               Būšu pateicīgs, ja apstiprināsit, ka Jūsu valdība piekrīt iepriekš izklāstītajam. Man ir gods ierosināt, ka gadījumā, ja iepriekš izklāstītais ir pieņemams Jūsu valdībai, šī vēstule un Jūsu apstiprinājums kopā veido nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Jaunzēlandi.”

               Esmu pilnvarots Jūs informēt, ka mana valdība piekrīt Jūsu vēstulē izklāstītajam.

               Jaunzēlandes vārdā