				|

		52011PC0873

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar ko izveido Eiropas Robežu uzraudzības sistēmu (EUROSUR) /* COM/2011/0873 galīgā redakcija - 2011/0427 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.
PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
1.1.
Ievads

Šis priekšlikums nodrošinās nepieciešamo
tiesisko regulējumu, lai atbildētu uz Eiropas Padomes 2011. gada
23. un 24. jūnija aicinājumu prioritārā
kārtā turpināt Eiropas Robežu uzraudzības sistēmas (EUROSUR)
izstrādi, lai līdz 2013. gadam tā sāktu darboties,
ļaujot dalībvalstu iestādēm, kas veic robežuzraudzības
darbības, un Eiropas Aģentūrai operatīvās
sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu
ārējām robežām[1]
(Frontex), turpmāk "aģentūra", apmainīties
ar operatīvo informāciju un uzlabot sadarbību.
EUROSUR mērķis ir nostiprināt Šengenas ārējās
robežas. Ar EUROSUR tiks izveidots mehānisms, ar kuru
dalībvalstu iestādes, kas veic robežuzraudzības darbības,
varēs apmainīties ar informāciju un sadarboties viena ar otru un
ar aģentūru, lai samazinātu bojāgājušo personu skaitu
uz jūras un nelikumīgo migrantu skaitu, kas ieceļo ES
neatklāti, un palielinātu iekšējo drošību, novēršot pārrobežu
noziedzību, piemēram, cilvēku tirdzniecību un narkotiku
kontrabandu.
Darbs, kas pašlaik tiek veikts EUROSUR
testēšanai un pakāpeniskai izveidei, balstās uz
rīcības plānu, kas tika izklāstīts Komisijas
paziņojumā 2008. gadā[2].

1.2.
Juridiskais pamats

Šis tiesību akta
priekšlikums ir balstīts uz Līguma par Eiropas Savienības
darbību (LESD) 77. panta 2. punkta d) apakšpunktu,
saskaņā ar kuru Eiropas Parlaments un Padome, izmantojot parasto
likumdošanas procedūru, pieņem pasākumus, kuri attiecas uz
jebkuru pasākumu, kas nepieciešams, lai pakāpeniski ieviestu integrētu
ārējo robežu pārvaldības sistēmu[3].
EUROSUR izveide ir
daļa no politikas, kuras mērķis ir nostiprināt
dalībvalstu ārējo robežu pārvaldību.
Tādējādi EUROSUR būs jauns politikas instruments,
kas vienkāršos sadarbību un ļaus sistemātiski
apmainīties ar informāciju par robežuzraudzību starp
dalībvalstīm, kā arī ar aģentūru; šāds
instruments ES līmenī pašlaik nepastāv.
Pēc tā pieņemšanas
leģislatīvais akts par EUROSUR būtu Šengenas acquis
noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste un
Īrija nepiedalās, bet kuri ir piemērojami četrām
asociētajām valstīm (Norvēģijai, Islandei, Šveicei un
Lihtenšteinai). Šengenas valstis ir apņēmušas ievērot
kopīgus standartus ārējo robežu kontrolei.

1.3.
Tiesību akta priekšlikuma mērķis un
saturs

Tiesību akta priekšlikuma mērķis
ir uzlabot dalībvalstu un aģentūras informētību par
situāciju un reaģēšanas spējas, novēršot
nelikumīgo migrāciju un pārrobežu noziedzību pie
ārējām sauszemes un jūras robežām (1. pants).
Tas tiks veikts, izveidojot kopēju
satvaru (4. pants) ar skaidri noteiktu atbildību un kompetenci valstu
robežuzraudzības koordinācijas centriem dalībvalstīs
(5. pants) un aģentūrai (6. pants), kas veido EUROSUR
pamatu. Šie centri, kas nodrošinās efektīvu un lietderīgu
resursu un personāla pārvaldību valstu līmenī, un aģentūra
savā starpā sazināsies, izmantojot komunikācijas tīklu
(7. pants), kas ļautu apmainīties gan ar neklasificētu
sensitīvu informāciju, gan klasificētu informāciju.
Sadarbība un informācijas
apmaiņa starp valsu koordinācijas centriem un aģentūru notiek,
izmantojot "situācijas ainas" (8. pants), kuras tiks
izveidotas valstu līmenī (9. pants) un Eiropas līmenī
(10. pants), kā arī attiecībā uz pierobežas zonu
(11. pants). Šīs trīs ainas, no kurām divas vēlāk
pārvaldīs aģentūra, ir strukturētas
līdzīgā veidā, lai veicinātu informācijas
plūsmu starp tām.
Situācijas ainās principā
neietvers personas datus, bet gan informācijas apmaiņu par
incidentiem un anonimizētiem objektiem, piemēram, kuģu
atklāšanu un izsekošanu. Izņēmuma gadījumos personas dati
var būt daļa no datiem, ar kuriem dalībvalstis apmainās ar
aģentūru, pie noteikuma, ka tiek izpildīti 2004. gada
26. oktobra Regulas (EK) Nr. 2007/2004 nosacījumi[4]. Tiktāl personas dati
veido daļu no valsts situācijas ainas par kaimiņos esošiem
ārējās robežas posmiem, ar to var apmainīties tikai starp
kaimiņos esošām dalībvalstīm, ievērojot
nosacījumus, kuri noteikti horizontālajā ES tiesiskajā
regulējumā attiecībā uz datu aizsardzību.
Turklāt aģentūra
nodrošinās pakalpojumu uzraudzības instrumentu kopīgai izmantošanai
(12. pants), ņemot vērā, ka šādu pakalpojumu izmaksu
ziņā efektīvāk var sniegt Eiropas līmenī.
Šādu pakalpojumu var īstenot, izmantojot attiecīgās Eiropas
kosmosa programmas, tai skaitā jau darbaspējīgo Globālo
vides un drošības novērošanu (GMES).
EUROSUR
izvēlētā pieeja ir vislabākajā veidā
maksimāli izmantot esošo informāciju, spējas un sistēmas,
kas pieejamas citās ES aģentūrās (17. pants). Šā
iemesla dēļ aģentūra cieši sadarbotos ar ES
Satelītcentru, Eiropas Zivsaimniecības kontroles aģentūru
un Eiropas Jūras drošības aģentūru, nodrošinot pakalpojumu
uzraudzības instrumentu kopīgai izmantošanai, kā arī ar
Eiropolu, lai apmainītos ar informāciju par pārrobežu
noziedzību.
Attiecībā uz jūras satiksmes
datiem, ko nodrošina SafeSeaNet sistēma, pamatojoties uz
Direktīvu 2002/59/EK, Komisija plāno 2013. gadā
ierosināt atbilstošu priekšlikumu, lai grozītu direktīvu. Ir
plānots, ka attiecīgo informāciju SafeSeaNet padarīs
pieejamu arī citiem mērķiem, kas nav saistīti ar
jūrniecības drošību un jūras vides aizsardzību, un
tādējādi tā būs daļa no uzraudzības
instrumentiem, kas tiks lietoti EUROSUR satvarā.
Labākai informētībai par to,
kas notiek pie ārējām robežām, ir tikai ierobežota
vērtība, ja to nepapildina ES dalībvalstu uzlabotas spējas
reaģēt uz problēmām, kas rodas pie to ārējām
robežām. Šā iemesla dēļ dalībvalstīm ir
jāsadala to ārējās robežas posmos (13. pants), kuriem
– balstoties uz riska analīzi un notikušo incidentu skaitu – tiek
piešķirti ietekmes līmeņi (14. pants). Atkarībā
no tā, kādi ietekmes līmeņi ir piešķirti, valstu
koordinācijas centri un aģentūra, veic pretpasākumus, lai
samazinātu ietekmi uz attiecīgo robežas posmu (15. pants).
Sadarbība ar kaimiņos esošām
trešām valstīm ir neatsverama EUROSUR sekmīgai
darbībai. Tādēļ pastāvoši un plānoti
reģionālie tīkli, kas izveidoti starp dalībvalstīm un
kaimiņos esošām trešām valstīm, tiks savienoti ar EUROSUR
caur valstu koordinācijas centriem (salīdzināt 9. panta
2. punkta h) apakšpunktu un 18. pantu). Ņemot
vērā, ka dalībvalstis un aģentūra jau veic dažādo
EUROSUR komponentu izveidi valstu un Eiropas līmenī, EUROSUR
būtu jākļūst darbaspējīgam 2013. gada
otrajā pusē (21. pants). Eiropas Komisijas Kopīgajam
pētniecības centram būtu jāsniedz aģentūrai
tehnisks atbalsts turpmākai EUROSUR tehnoloģiskai
izstrādei.
Tā kā EUROSUR nav
iecerēta kā sistēma, ar kuru regulē personas datu
vākšanu, uzglabāšanu vai pārrobežu apmaiņu, uz to
neattiecas Komisijas 2010. gada paziņojums "Pārskats par
informācijas pārvaldību brīvības, drošības un
tiesiskuma jomā"[5].
EUROSUR izstrāde tomēr ir izvērtēta, balstoties uz
principiem, kas izklāstīti šajā paziņojumā, kā
sīkāk izskaidrots pievienotajā ietekmes
novērtējumā. Tas jo īpaši attiecas uz nepieciešamības
principu, jo iespēja izmantot EUROSUR personas datu apmaiņai
ir ierobežota līdz absolūti nepieciešamajam minimumam, izmaksu
efektivitātes principu, jo ir izvēlēta pakāpeniska pieeja,
ar kuru tiek izmantoti tehniski vismazāk sarežģītie
risinājumi, un augšupēja politikas izstrāde, Komisijai kopš
2008. gada cieši sadarbojoties ar dalībvalstu ekspertiem, lai
izvērtētu dažādus tehniskus risinājumus un kopīgi
apstiprinātu veikto pētījumu secinājumus un ieteikumus.
Šis priekšlikums tika izvērtēts, lai
nodrošinātu, ka tā noteikumi pilnībā atbilst
pamattiesībām un jo īpaši cilvēka cieņai,
spīdzināšanas un necilvēcīgas vai pazemojošas
apiešanās vai soda aizliegumam, tiesībām uz brīvību un
drošību, tiesībām uz personas datu aizsardzību, neizdošanas
principam, diskriminācijas aizliegumam un bērna tiesībām.
Īpaša uzmanība tika pievērsta ES Pamattiesību hartas
4. pantam un 19. panta 2. punktam, ar kuru ir aizliegta personu
piespiedu izraidīšana uz valsti, ja pastāv liela
iespējamība, ka attiecīgo personu tur sodīs ar nāvi,
spīdzinās vai citādi necilvēcīgi vai pazemojoši pret
viņu izturēsies vai sodīs. Šīs regulas 18. panta
2. punkts īpaši aizliedz jebkādu informācijas apmaiņu
ar trešo valsti, kura varētu šo informāciju izmantot, lai
identificētu personas vai personu grupas, attiecībā uz
kurām pastāv būtisks risks, ka tās spīdzinās,
pret tām necilvēcīgi vai pazemojoši izturēsies vai
sodīs, vai citādi pārkāps to pamattiesības.
Turklāt būtisks bija Hartas
24. pants, jo daudzi nelikumīgi migranti un cilvēku
tirdzniecības upuri ir bērni. Regulas 1. panta 3. punkts
nosaka, ka dalībvalstis un aģentūra piešķir prioritāti
bērnu, cilvēku tirdzniecības upuru, personu, kam vajadzīga
neatliekama medicīniska palīdzība, personu, kam nepieciešama
starptautiskā aizsardzība, personu, kam draud briesmas uz jūras,
un citu personu, kuras atrodas īpaši neaizsargātās
situācijās, īpašajām vajadzībām. Hartas
8. pants, kas attiecas uz personas datu aizsardzību, arī ir
īpaši būtisks, jo datu apmaiņa var ietvert arī personas
datus – šajā gadījumā ir piemērojami datu aizsardzības
noteikumi, un tie ir pilnībā jāievēro.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM REZULTĀTI UN IETEKMES
NOVĒRTĒJUMI
Komisijas dienestu darba dokuments, kas
pievienots šim priekšlikumam, kurā ir izvērtēta šā
priekšlikuma ietekme, sniedz detalizētu pārskatu par apspriešanos,
kas notika no 2008. līdz 2011. gadam, un detalizēti izskaidro EUROSUR
satvaru un dažādos politikas risinājumus un izmaksas tās
izveidei.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
Priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma
par Eiropas Savienības darbību 77. panta 2. punkta
d) apakšpunkts.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Dažādos EUROSUR komponentus
galvenokārt īstenos aģentūra un dalībvalstis
(dalīta pārvaldība), balstoties uz 2008. gada EUROSUR
rīcības plānu (COM(2008)68 galīgā redakcija).
Attiecībā uz valstu
koordinācijas centru izveidi, dalībvalstis 2012. un
2013. gadā atbalstīs Ārējo robežu fonds, bet no
2014. gada līdz 2020. gadam – finansiālā atbalsta
instruments ārējām robežām un vīzām, kā
daļa no plānotā Iekšējās drošības fonda.
No otras puses, aģentūra izmantos
savu budžetu, lai izveidotu komunikācijas tīklu un citus EUROSUR horizontālos
komponentus, piemēram, Eiropas situācijas ainu un vienoto pierobežas
izlūkdatu ainu, un, ja nepieciešams, to papildinās atbalsts no
Iekšējās drošības fonda (tieša vai netieša centralizēta
finanšu pārvaldība).
Ar finansējumu, kas sniegts
saskaņā ar Septīto pētniecības un izstrādes
pamatprogrammu, atbalstīs plānotā pakalpojuma izveidi
uzraudzības instrumentu kopīgai izmantošanai 2012. un 2013. gadā.
Pasākumus kaimiņos esošās
trešās valstīs 2012. un 2013. gadā atbalstīs no
Patvēruma un migrācijas tematiskās programmas
Attīstības sadarbības instrumenta ietvaros.
2011/0427 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA,
ar ko izveido Eiropas Robežu uzraudzības
sistēmu (EUROSUR)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta
2. punkta d) apakšpunktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
rīkojoties saskaņā ar parasto
likumdošanas procedūru,
tā kā:
(1)       Eiropas Robežu
uzraudzības sistēmas (turpmāk "EUROSUR")
izveide ir nepieciešama, lai nostiprinātu informācijas apmaiņu
un operatīvo sadarbību starp dalībvalstu iestādēm,
kā arī ar Eiropas Aģentūru operatīvās
sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu
ārējām robežām (Frontex), ko izveidoja ar Padomes
2004. gada 26. oktobra Regulu (EK) Nr. 2007/2004[6], turpmāk
"aģentūra". EUROSUR būtu jānodrošina
šīm iestādēm un aģentūrai infrastruktūra un
instrumenti, kas nepieciešami, lai uzlabotu to informētību par
situāciju un reaģēšanas spējas, atklājot un
novēršot nelikumīgu migrāciju un pārrobežu noziedzību,
kā arī aizsargājot un glābjot migrantu dzīvības
pie Savienības dalībvalstu ārējām robežām.
(2)       Dalībvalstīm
būtu jāizveido valstu robežuzraudzības koordinācijas
centri, lai uzlabotu sadarbību un informācijas apmaiņu starp
tām un aģentūru. EUROSUR pienācīgai
darbībai ir būtiski, lai visas dalībvalstu iestādes, kas ir
atbildīgas par ārējo robežu uzraudzību saskaņā ar
valstu tiesību aktiem, sadarbojas, izmantojot valstu koordinācijas
centrus.
(3)       Šī regula
nedrīkstētu traucēt dalībvalstīm padarīt savus
valstu koordinācijas centrus atbildīgus arī par
informācijas apmaiņu un sadarbību attiecībā uz gaisa
robežu uzraudzību un kontrolēm pie robežšķērsošanas
punktiem.
(4)       Šī regula ir daļa
no Eiropas ārējo robežu integrētas pārvaldības
modeļa un Eiropas Savienības Iekšējās drošības
stratēģijas. EUROSUR palīdz arī attīstīt
Vienoto informācijas apmaiņas vidi ES jūrniecības jomas uzraudzībai
(CISE), sniedzot plašāku satvaru informētībai par
situāciju jūrniecības jomā, izmantojot informācijas
apmaiņu starp dažādu nozaru publiskajām iestādēm
Savienībā.
(5)       Saskaņā ar Regulas
2007/2004 2. panta i) apakšpunktu, aģentūrai būtu
jānodrošina nepieciešamā palīdzība EUROSUR
izstrādei un darbībai un, pienācīgā veidā, CISE
attīstībai, ieskaitot sistēmu savstarpēju
savietojamību.
(6)       Šajā regulā ir
ievērotas pamattiesības un principi, kuri ir atzīti Eiropas
Savienības Pamattiesību hartā, jo īpaši cilvēka
cieņas aizsardzība, spīdzināšanas un necilvēcīgas
vai pazemojošas izturēšanās vai soda aizliegums, tiesības uz
brīvību un drošību, personas datu aizsardzība,
neizraidīšanas princips, diskriminācijas aizliegums un bērna
tiesības. Dalībvalstīm šī regula būtu
jāpiemēro saskaņā ar šīm tiesībām un
principiem.
(7)       Jebkādu apmaiņu ar
personas datiem, izmantojot EUROSUR komunikācijas tīklu
būtu jāveic, pamatojoties uz pastāvošām valstu un
Savienības tiesību normām, un būtu jāievēro to
īpašās datu aizsardzības prasības. Eiropas Parlamenta un
Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par
personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un
šādu datu brīvu apriti[7],
Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK)
Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz
personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās
un par šādu datu brīvu apriti[8]
un policijas un tiesu iestāžu sadarbības jomā – Padomes
2008. gada 27. novembra Pamatlēmums 2008/977/TI par
tādu personas datu aizsardzību, ko apstrādā, policijas un
tiesu iestādēm sadarbojoties krimināllietās[9] – ir piemērojami
gadījumos, kad specifiskāki instrumenti, piemēram, Regula (EK)
Nr. 2007/2004 nenodrošina pilnīgu datu aizsardzības režīmu.
(8)       Ņemot vērā, ka
EUROSUR izveidi nevar pietiekami labi īstenot dalībvalstis
atsevišķi un to, ka darbības mēroga un iedarbības
dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Savienības
līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus
saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā
noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar
proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos
pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa
sasniegšanai.
(9)       Lai pakāpeniski
ģeogrāfiski paplašinātu EUROSUR, pienākums noteikt
un uzturēt valstu koordinācijas centrus būtu jāpiemēro
trīs secīgos posmos: vispirms tas būtu jāattiecina uz
dalībvalstīm, kas atrodas pie dienvidu ārējās
jūras robežas un austrumu ārējās sauszemes robežas,
otrajā posmā tas būtu jāattiecina uz pārējām
dalībvalstīm, kurām ir sauszemes vai jūras
ārējās robežas, un trešajā posmā tas būtu
jāattiecina uz atlikušajām dalībvalstīm.
(10)     Saskaņā ar
1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas
pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas
Savienības darbību, Dānija nepiedalās šīs regulas pieņemšanā,
un Dānijai šī regula nav saistoša un nav jāpiemēro. Tā
kā šī regula pilnveido Šengenas acquis atbilstīgi
Līguma par Eiropas Savienības darbību trešās daļas
V sadaļai, Dānija saskaņā ar minētā
protokola 4. pantu sešos mēnešos pēc šīs regulas
pieņemšanas izlemj, vai tā šo regulu ieviesīs savos tiesību
aktos.
(11)     Šī regula ir to Šengenas acquis
noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste
nepiedalās saskaņā ar Padomes 2000. gada 29. maija
Lēmumu 2000/365/EK par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas
Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis
noteikumu īstenošanā[10].
Tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šīs regulas
pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šī regula nav saistoša un
nav jāpiemēro.
(12)     Šī regula ir to Šengenas acquis
noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās
saskaņā ar Padomes 2002. gada 28. februāra
Lēmumu 2002/192/EK par Īrijas lūgumu piedalīties dažu
Šengenas acquis noteikumu īstenošanā[11]. Tādēļ
Īrija nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un
Īrijai šī regula nav saistoša un nav jāpiemēro.
(13)     Attiecībā uz Islandi
un Norvēģiju šī regula ir Šengenas acquis noteikumu
pilnveidošana saskaņā ar Nolīgumu, kas noslēgts starp
Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas
Karalisti par abu valstu asociēšanu Šengenas acquis
īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā[12].
(14)     Attiecībā uz Šveici
šī regula ir Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana
saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas
Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas
asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā,
piemērošanā un pilnveidošanā[13].

(15)     Attiecībā uz
Lihtenšteinu šī regula ir Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana
saskaņā ar Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu,
Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas
Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas
Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas
asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā,
piemērošanā un pilnveidošanā[14].
(16)     Šīs regulas īstenošana
neskar kompetences sadalījumu starp Savienību un
dalībvalstīm, un tā neietekmē dalībvalstu
pienākumus saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas
Jūras tiesību konvenciju, Starptautisko konvenciju par cilvēku
dzīvības aizsardzību uz jūras, Starptautisko konvenciju par
meklēšanu un glābšanu uz jūras, Apvienoto Nāciju
Organizācijas Konvenciju pret transnacionālo organizēto
noziedzību un tās Protokolu pret migrantu nelikumīgu ievešanu pa
zemes, jūras un gaisa ceļiem, Konvenciju par bēgļu statusu,
Cilvēktiesību un pamatbrīvību konvenciju un citiem
atbilstīgiem starptautisko tiesību instrumentiem.
(17)     Šīs regulas
īstenošana neskar noteikumus par ārējo jūras robežu
uzraudzību operatīvās sadarbības kontekstā, kuru
koordinē aģentūra, kā noteikts Padomes 2010. gada
26. aprīļa Lēmumā 2010/252/ES[15],
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I SADAĻA
VISPĀRĪGI
NOTEIKUMI
1. pants
Priekšmets
Ar šo regulu izveido kopēju satvaru
informācijas apmaiņai un sadarbībai starp dalībvalstīm
un aģentūru, lai uzlabotu informētību par situāciju un
reaģēšanas spējas pie dalībvalstu un Eiropas
Savienības ārējām robežām, turpmāk – Eiropas
Robežu uzraudzības sistēma (EUROSUR).
2. pants
Darbības
joma
1.           Šo regulu piemēro
dalībvalstu sauszemes un jūras ārējo robežu
uzraudzībai, tai skaitā pasākumiem, lai uzraudzītu,
atklātu, identificētu, izsekotu, novērstu un pārtvertu
nelegālus robežu šķērsošanas gadījumus.
2.           Šo regulu nepiemēro
operatīviem, procesuāliem un juridiskiem pasākumiem, kas veikti
pēc pārtveršanas.
3.           Dalībvalstis un
aģentūra, piemērojot šo regulu, ievēro pamattiesības,
tai skaitā datu aizsardzības noteikumus. Tās piešķir
prioritāti bērnu, cilvēku tirdzniecības upuru, personu, kam
vajadzīga neatliekama medicīniska palīdzība, personu, kam
nepieciešama starptautiskā aizsardzība, personu, kam draud briesmas
uz jūras, un citu personu, kuras atrodas īpaši neaizsargātā
stāvoklī, īpašajām vajadzībām.
3. pants
Definīcijas
Šajā regulā izmanto šādas
definīcijas:
a)           "informētība
par situāciju" nozīmē spēju uzraudzīt,
atklāt, identificēt, izsekot un izprast pārrobežu darbības,
lai atrastu pamatotus iemeslus kontroles pasākumiem, balstoties uz jaunas
informācijas un esošo zināšanu kombināciju;
b)           "reaģēšanas
spējas" ir spēja veikt darbības, kuru mērķis ir
novērst nelegālu pārrobežu pārvietošanos, tai skaitā spējas
un nepieciešamo laiku, lai pienācīgi reaģētu uz neparastiem
apstākļiem;
c)           "situācijas
aina" ir grafiska saskarne reālā laika datu, informācijas
un izlūkdatu atspoguļošanai, kas saņemti no dažādām
iestādēm, sensoriem, platformām un citiem avotiem, ar kuru
dalās, izmantojot komunikācijas un informācijas kanālus ar
citām iestādēm, lai panāktu informētību par
situāciju un atbalstītu reaģēšanas spējas uz
ārējām robežām un pierobežas zonā;
d)           "pārrobežu
noziedzība" ir jebkāda smaga vai organizēta noziedzība,
kas notiek pie dalībvalstu ārējām robežām,
piemēram, cilvēku tirdzniecība, narkotiku kontrabanda un citas
nelegālas darbības;
e)           "ārējās
robežas posms" ir visa dalībvalsts sauszemes vai jūras
ārējā robeža vai tās daļa, kā noteikts valsts
tiesību aktos vai kā to noteicis valsts koordinācijas centrs vai
cita atbildīgā valsts iestāde;
f)            "pierobežas zona"
ir ģeogrāfiskais apgabals aiz dalībvalstu ārējās
robežas, kuru neaptver valsts robežuzraudzības sistēma.
II SADAĻA
PAMATPRINCIPI
I NODAĻA
Komponenti
4. pants
EUROSUR
satvars
1.           Informācijas
apmaiņai un sadarbībai robežuzraudzības jomā
dalībvalstis un aģentūra izmanto EUROSUR satvaru, kas
sastāv no šādiem komponentiem:
a)           robežuzraudzības valstu
koordinācijas centriem;
b)           valstu situācijas
ainām;
c)           komunikācijas
tīkla;
d)           Eiropas situācijas
ainas;
e)           vienotās pierobežas
izlūkdatu ainas;
f)            kopīgas
uzraudzības instrumentu izmantošanas.
2.           Valstu koordinācijas
centri, izmantojot komunikācijas tīklu, sniedz aģentūrai
visu informāciju no savām valstu situācijas ainām, kas ir
nepieciešama, lai izveidotu un uzturētu Eiropas situācijas ainu un
vienoto pierobežas izlūkdatu ainu.
3.           Aģentūra,
izmantojot komunikācijas tīklu, sniedz valstu koordinācijas
centriem neierobežotu piekļuvi Eiropas situācijas ainai un vienotajai
pierobežas izlūkdatu ainai.
4.           Komponentus, kas
uzskaitīti 1. punktā, izveido un uztur, ievērojot
principus, kas izklāstīti pielikumā.
5. pants
Valsts
koordinācijas centrs
1.           Katra dalībvalsts, kurai
ir sauszemes un jūras ārējās robežas, nosaka valsts robežuzraudzības
koordinācijas centru, kas koordinē un veic informācijas
apmaiņu starp visām iestādēm, kuru kompetencē ir
ārējo robežu uzraudzība valsts līmenī, kā
arī ar citiem valstu koordinācijas centriem un aģentūru, un
uztur minēto centru un nodrošina tā darbību. Dalībvalstis
paziņo par centra izveidi Komisijai, kura savukārt informē
pārējās dalībvalstis un aģentūru.
2.           Neskarot 16. pantu,
valstu koordinācijas centrs ir vienīgais kontaktpunkts
informācijas apmaiņai un sadarbībai ar citiem valstu koordinācijas
centriem un aģentūru.
3.           Valsts koordinācijas
centrs:
a)           nodrošina informācijas
laicīgu apmaiņu un sadarbību starp visām valsts
iestādēm, kuras ir atbildīgas par ārējo robežu
uzraudzību, un attiecīgajām tiesībaizsardzības
iestādēm valsts līmenī, kā arī ar citiem valsts
koordinācijas centriem un aģentūru;
b)           palīdz efektīvi un
lietderīgi pārvaldīt resursus un personālu;
c)           izveido un uztur valsts
situācijas ainu saskaņā ar 9. pantu;
d)           atbalsta visu valsts
robežuzraudzības darbību plānošanu un īstenošanu;
e)           administrē valsts
robežuzraudzības sistēmu, ja tas ir saskaņā ar valsts
tiesību aktiem;
f)            regulāri
novērtē valsts robežuzraudzības darbību efektivitāti;
g)           koordinē operatīvos
pasākumus ar citam dalībvalstīm, neskarot aģentūras
kompetenci.
4.           Valsts koordinācijas
centrs darbojas 24 stundas diennaktī un septiņas dienas
nedēļā.
6. pants
Aģentūra
1.           Aģentūra:
a)           administrē EUROSUR
komunikācijas tīklu saskaņā ar 7. pantu;
b)           izveido un uztur Eiropas
situācijas ainu saskaņā ar 10. pantu;
c)           izveido un uztur vienoto
pierobežas izlūkdatu ainu saskaņā ar 11. pantu;
d)           veicina uzraudzības
instrumentu kopīgu izmantošanu saskaņā ar 12. pantu.
2.           Aģentūra
1. punkta nolūkā darbojas 24 stundas diennaktī un
septiņas dienas nedēļā.
7. pants
Komunikācijas
tīkls
1.           Aģentūra izveido un
uztur komunikācijas tīklu, lai nodrošinātu saziņu un
analītiskos instrumentus un ļautu ar koordinācijas centriem un
starp tiem droši apmainīties ar neklasificētu sensitīvu informāciju
un klasificētu informāciju gandrīz reālā laikā. Tīkls
darbojas 24 stundas diennaktī un septiņas dienas
nedēļā un ļauj:
a)           divpusēji un
daudzpusēji apmainīties ar informāciju gandrīz
reālā laikā;
b)           rīkot audio un video
konferences;
c)           droši uzglabāt un
apstrādāt neklasificētu sensitīvu informāciju un
rīkoties ar to;
d)           drošā veidā
rīkoties ar ES klasificētu informāciju līdz līmenim RESTREINT
UE/EU RESTRICTED vai līdzvērtīgam valsts klasifikācijas
līmenim, uzglabāt, pārraidīt un apstrādāt to,
nodrošinot, ka rīcība ar informāciju notiek atsevišķā
un tam īpaši paredzētā komunikācijas tīkla
daļā.
2.           Aģentūra sniedz
tehnisku atbalstu un nodrošina, ka komunikācijas tīkls ir savietojams
ar jebkādu citu komunikācijas un informācijas sistēmu, ko
pārvalda aģentūra.
3.           Aģentūra un valstu
koordinācijas centri apstrādā, uzglabā un apmainās ar
neklasificētu sensitīvu un klasificētu informāciju
komunikācijas tīklā, ievērojot noteikumus un standartus,
kas atbilst pamatprincipiem un kopējiem standartiem vai ir līdzvērtīgi
Komisijas Lēmumam 2001/844/EK, ar ko groza tās iekšējo
reglamentu[16].
4.           Dalībvalstu
iestādes, aģentūras un citas struktūras, kas izmanto
komunikācijas tīklu, nodrošina, ka, rīkojoties ar
informāciju, tiek ievēroti drošības noteikumi un standarti, kuri
ir līdzvērtīgi tiem, ko piemēro aģentūra.
II NODAĻA
Informētība
par situāciju
8. pants
Situācijas
ainas
1.           Valstu situācijas ainas,
Eiropas situācijas aina un vienotā pierobežas izlūkdatu aina
tiek veidotas, vācot, novērtējot, salīdzinot,
analizējot, interpretējot, radot, vizualizējot un izplatot
informāciju.
2.           Šā panta
1. punktā minētās ainas sastāv no šādiem
slāņiem:
a)           notikumu slāņa, kas
satur informāciju par incidentiem, kuri attiecas uz nelikumīgu
migrāciju, pārrobežu noziedzību un krīzes
situācijām;
b)           operatīvā
slāņa, kas satur informāciju par pašu aktīvu statusu un
pozīciju, operāciju apgabaliem un vides informāciju;
c)           analīzes
slāņa, kas satur stratēģisku informāciju,
analītiskus produktus, izlūkdatus, kā arī attēlus un
ģeogrāfiskos datus.
9. pants
Valsts
situācijas aina
1.           Valsts koordinācijas
centrs izveido un uztur valsts situācijas ainu, lai sniegtu visām
iestādēm, kuras ir atbildīgas par robežu uzraudzību valsts
līmenī, efektīvu, precīzu un savlaicīgu
informāciju, kas ir būtiska nelikumīgas migrācijas un
pārrobežu noziedzības novēršanai pie attiecīgo
dalībvalstu ārējām robežām.
2.           Valsts situācijas ainu
veido no informācijas, kas iegūta no šādiem avotiem:
a)           valsts robežuzraudzības
sistēmas, ja tas ir saskaņā ar valsts tiesību aktiem;
b)           stacionāriem un mobiliem
sensoriem, kuru darbību nodrošina valsts iestādes, kas
atbildīgas par ārējo robežu uzraudzību;
c)           robežuzraudzības
patruļām un citām uzraudzības misijām;
d)           vietējiem,
reģionālajiem un citiem koordinācijas centriem;
e)           citām
attiecīgām valsts iestādēm un sistēmām;
f)            aģentūras;
g)           valstu koordinācijas
centriem citās dalībvalstīs un trešās valstīs;
h)           reģionāliem
tīkliem ar kaimiņos esošām trešām valstīm,
piemēram, SEAHORSE Atlantijas okeāna tīkla, SEAHORSE
Vidusjūras tīkla, Baltijas jūras reģiona robežkontroles
sadarbības tīkla CoastNet, Melnās jūras robežu
koordinācijas un informācijas centra un citiem reģionāliem
tīkliem, kas izveidoti pie ārējam sauszemes robežām;
i)            kuģu ziņošanas
sistēmām, piemēram, Automātiskās identifikācijas
sistēmas (AIS) un Kuģu satelītnovērošanas
sistēmas (VMS). Dati no šīm sistēmām tiek
iegūti valsts līmenī no valstu kompetentajām
iestādēm un zvejas uzraudzības centriem;
j)            citām attiecīgam
Eiropas un starptautiskām organizācijām;
k)           citiem avotiem.
3.           Notikumu slānis valsts
situācijas ainā sastāv no šādiem apakšslāņiem:
a)           apakšslāņa par
nelikumīgo migrāciju, kas satur informāciju par incidentiem,
kuri attiecas uz migrantu veiktu robežu nelegālu šķērsošanu,
kura notiek uz attiecīgās dalībvalsts ārējās robežas
vai tās ārējās robežas tuvumā, uz atbalstu
nelikumīgai robežu šķērsošanai un citiem attiecīgiem
nelikumīgās migrācijas incidentiem, piemēram, tādu
personu meklēšanas un glābšanas operācijām, kas cenšas
šķērsot robežu nelegāli;
b)           apakšslāņa par
pārrobežu noziedzību, kas satur informāciju par incidentiem, kas
attiecas uz cilvēku tirdzniecību, narkotiku un citu nelegālu
preču kontrabandu un vai citiem būtiskiem organizētās
noziedzības incidentiem uz attiecīgās dalībvalsts
ārējās robežas vai tās ārējās robežas
tuvumā;
c)           apakšslāņa par
krīzes situācijām, kas sastāv no informācijas, kura
attiecas uz dabas un cilvēku izraisītām katastrofām,
negadījumiem un citām krīzes situācijām, kas notiek uz
attiecīgās dalībvalsts ārējām robežām vai
netālu no tām, kam var būt būtiska ietekme uz
ārējo robežu kontroli;
d)           apakšslāņa par
citiem notikumiem, kas satur informāciju par neidentificētām un
aizdomīgām platformām un personām, kas atrodas pie
attiecīgās dalībvalsts ārējām robežām vai to
tuvumā, kā arī jebkura cita notikuma, kam var būt
būtiska ietekme uz ārējo robežu kontroli.
4.           Katram incidentam valsts
situācijas ainas notikumu slānī piešķir atsevišķu
indikatīvu ietekmes līmeni, kas sniedzas no "zemas" un
"vidējas" līdz "augstai" ietekmei. Visus notikumus,
kam piešķirts "vidējs" līdz "augsts"
ietekmes līmenis, paziņo aģentūrai.
5.           Operatīvais slānis
valsts situācijas ainā sastāv no šādiem
apakšslāņiem:
a)           pašu aktīvu
apakšslāņa, kas satur informāciju par aktīvu pozīciju,
laiku, virzību, ātrumu, statusu un pašu aktīvu veidu, kā
arī izmantošanas plānu, tai skaitā operācijas vietas
ģeogrāfiskās koordinātes, patruļu grafikus un
komunikācijas kodus; ja pašu aktīvi tiek izmantoti vairāku
uzdevumu misijai, kurā ir iekļauti militāri uzdevumi, valsts
koordinācijas centrs var izlemt nedalīties ar šādu
informāciju ar citiem valstu koordinācijas centriem un
aģentūru, izņemot gadījumus, kad pašu aktīvi tiek
izmantoti citas dalībvalsts kaimiņos esošā robežas posmā;
b)           operāciju apgabalu
apakšslāņa, kas sastāv no informācijas par misiju, vietu,
statusu, ilgumu un iestādēm, kas iesaistītas operācijās;
c)           apakšslāņa par
vides informāciju, kas satur vai sniedz piekļuvi informācijai
par reljefu un laika apstākļiem pie attiecīgās
dalībvalsts ārējām robežām.
6.           Valsts situācijas ainas
analīzes slānis sastāv no šādiem apakšslāņiem:
a)           informācijas apakšslāņa,
kas satur būtiskākos pavērsienus un indikatorus, kas attiecas uz
nelikumīgās migrācijas un pārrobežu noziedzības
analīzi;
b)           analītiska
apakšslāņa, kurā iekļauti analītiski ziņojumi,
riska novērtēšanas tendences, reģionālā
uzraudzība un informatīvas piezīmes, kuras būtiskas
attiecīgajai dalībvalstij;
c)           izlūkdatu ainas
apakšslāņa, kas satur migrantu profilus, maršrutus, informāciju
par ietekmes līmeņiem, kuri piešķirti ārējo sauszemes
un jūras robežu posmiem, un atbalsta analīzi;
d)           attēlu un
ģeogrāfisko datu apakšslāņa, kas satur atsauces
attēlus, pamatinformācijas kartes, izlūkdatu
apstiprināšanas novērtējumus, pārmaiņu analīzi
(zemes novērošanas attēlus), kā arī pārmaiņu
atklāšanu, ģeogrāfiskos datus un robežu caurlaidības
kartes.
7.           Informācija, kas
ietverta analīzes slānī, un vides informācija valsts
situācijas ainas operatīvajā slānī var balstīties
uz informāciju, kas sniegta Eiropas situācijas ainā un
vienotajā pierobežas izlūkdatu ainā.
8.           Informāciju par pašu
aktīviem operatīvajā slānī klasificē kā EU Restricted.
9.           Kaimiņos esošu
dalībvalstu valsts koordinācijas centri tieši un gandrīz
reālā laikā dalās ar situācijas ainu par kaimiņos
esošiem ārējās robežas posmiem, kura attiecas uz:
a)           visiem incidentiem
saistībā ar nelikumīgo migrāciju un pārrobežu
noziedzību un citiem būtiskiem notikumiem, kas ietverti notikumu
slānī;
b)           pašu patruļu
pozīcijām, kas iekļautas operatīvajā slānī,
ja patruļas primārā misija ir novērst nelikumīgo
migrāciju un pārrobežu noziedzību;
c)           plāniem, grafikiem un
komunikācijas kodiem par nākamās dienas patruļām,
kuras darbojas kaimiņos esošajos ārējās robežas posmos;
d)           taktiskā riska
analīzes ziņojumiem, kas ietverti analīzes slānī.
10. pants
Eiropas
situācijas aina
1.           Aģentūra izveido un
uztur Eiropas situācijas ainu, lai nodrošinātu valstu
koordinācijas centriem informāciju un analīzi, kas attiecas uz
nelikumīgās migrācijas un pārrobežu noziedzības
novēršanu pie dalībvalstu ārējām robežām.
2.           Eiropas situācijas ainu
veido no informācijas, kas iegūta no šādiem avotiem:
a)           valstu situācijas
ainām, ieskaitot pamatinformāciju, kas saņemta, pamatojoties uz
9. panta 8. punktu;
b)           aģentūras;
c)           citām
attiecīgām Eiropas un starptautiskām organizācijām;
d)           citiem avotiem.
3.           Eiropas situācijas ainas
notikumu slānis ietver informāciju, kas attiecas uz:
a)           incidentiem, kas
saistīti ar nelikumīgo migrāciju un pārrobežu
noziedzību, kā arī krīzes situācijām un citiem
notikumiem, kuri ietverti valsts situācijas ainas notikumu
slānī, kam valsts koordinācijas centrs ir piešķīris
vidēju vai augstu ietekmes līmeni;
b)           incidentiem, kas attiecas uz
nelikumīgo migrāciju un pārrobežu noziedzību, kā
arī krīzes situācijām un citiem notikumiem, kas ietverti
vienotajā pierobežas izlūkdatu ainā, līdzko tiem ir vidēja
vai būtiska ietekme uz dalībvalstu ārējām
robežām;
c)           incidentiem, kas attiecas uz
nelikumīgo migrāciju un pārrobežu noziedzību,
kopīgās operācijas, kuru koordinē aģentūra,
operācijas apgabalā.
4.           Aģentūra Eiropas
situācijas ainā izmanto ietekmes līmeni, ko valsts
koordinācijas centrs konkrētajam incidentam ir piešķīris
valsts situācijas ainā.
5.           Eiropas situācijas ainas
operatīvais slānis sastāv no šādiem
apakšslāņiem:
a)           pašu aktīvu
apakšslāņa, kas satur informāciju par aktīvu pozīciju,
laiku, virzību, ātrumu, statusu un pašu aktīvu veidu, kuri
piedalās aģentūras kopīgajās operācijās vai
ir aģentūras rīcībā, un rīcības plānu,
tai skaitā operācijas apgabalu, ģeogrāfiskās
koordinātes, patruļu grafikus un komunikācijas kodus;
b)           operāciju
apakšslāņa kas satur informāciju par aģentūras koordinētajām
kopīgajām operācijām, tai skaitā misijas uzdevumu,
vietu, statusu, ilgumu, informāciju par dalībvalstīm un citiem
iesaistītajiem dalībniekiem, dienas un nedēļas situācijas
ziņojumus, statistikas datus un informāciju plašsaziņas
līdzekļiem;
c)           vides informācijas
apakšslāņa, kas satur vai sniedz piekļuvi informācijai par
reljefu un laika apstākļiem pie attiecīgās dalībvalsts
ārējām robežām.
6.           Eiropas situācijas ainas
analīzes slānis sastāv no šādiem apakšslāņiem:
a)           informācijas
apakšslāņa, kas satur būtiskākos pavērsienus un
indikatorus, kas attiecas uz nelikumīgās migrācijas un
pārrobežu noziedzības analīzi;
b)           analītiska
apakšslāņa, kas sniedz vispārējas un apakškategoriju riska
novērtēšanas kartes, riska novērtējuma tendences,
reģionālo uzraudzību, informatīvās piezīmes,
kā arī korelācijas indikatorus riska novērtējumiem un Frontex
riska analīzes tīkla indikatorus;
c)           izlūkdatu ainas
apakšslāņa, kas satur migrantu profilus, maršrutus, informāciju
par ietekmes līmeņiem, kas piešķirti ārējiem sauszemes
un jūras robežu posmiem, un atbalsta analīzi;
d)           attēlu un
ģeogrāfisko datu apakšslāņa, kas satur atsauces
attēlus, pamatinformācijas kartes, izlūkdatu
apstiprināšanas novērtējumus, pārmaiņu analīzi
(zemes novērošanas attēlus), kā arī pārmaiņu
atklāšanu, ģeogrāfiskos datus un robežu caurlaidības
kartes.
6.           Informāciju par pašu
aktīviem Eiropas situācijas ainas operatīvajā
slānī klasificē kā EU Restricted.
11. pants
Vienotā
pierobežas izlūkdatu aina
1.           Aģentūra izveido un
uztur vienotu pierobežas izlūkdatu ainu, lai nodrošinātu valstu
koordinācijas centriem informāciju un analīzi par pierobežas
zonu, kas ir būtiska nelikumīgās migrācijas un
pārrobežu noziedzības novēršanai pie dalībvalstu ārējām
robežām un kaimiņos esošās trešās valstīs.
2.           Vienoto pierobežas
izlūkdatu ainu veido informācija, kas iegūta no šādiem
avotiem:
a)           valstu koordinācijas
centriem;
b)           informācijas un
ziņojumiem, ko snieguši koordinatori imigrācijas jomā;
c)           aģentūras;
d)           citām
attiecīgām Eiropas un starptautiskām organizācijām;
e)           trešām valstīm;
f)            citiem avotiem.
3.           Vienotā pierobežas
izlūkdatu aina var ietvert informāciju, kas ir būtiska gaisa
robežas uzraudzības operācijām un pārbaudēm
robežšķērsošanas punktos.
4.           Vienotās pierobežas
izlūkdatu ainas notikumu slānis ietver informāciju par visiem
incidentiem un citiem būtiskiem notikumiem pierobežas zonā, kuriem
var būt vidēja vai būtiska ietekme uz nelikumīgo
migrāciju un pārrobežu noziedzību pie dalībvalstu
ārējām robežām.
5.           Aģentūra katram
incidentam piešķir atsevišķu indikatīvu ietekmes līmeni
vienotās pierobežas izlūkdatu ainas notikumu slānī.
Aģentūra informē valstu koordinācijas centrus par visiem
incidentiem pierobežas zonā, kam ir piešķirts vidējs vai augsts
ietekmes līmenis.
6.           Vienotās pierobežas
izlūkdatu ainas operatīvais slānis ir strukturēts
tādā pašā veidā kā Eiropas situācijas ainā,
ietverot informāciju par aktīviem, kas tiek izmantoti, un
operācijām, kas tiek veiktas pierobežas zonā, kā arī
vides informāciju.
7.           Vienotās pierobežas
izlūkdatu ainas analīzes slānis ir strukturēts kā
Eiropas situācijas ainas analīzes slānis, ietverot
stratēģisku informāciju, analītiskus produktus un
pakalpojumus, informāciju, kā arī attēlus un
ģeogrāfiskos datus par pierobežas zonu.
12. pants
Uzraudzības
instrumentu kopīga izmantošana
1.           Aģentūra veicina
dalībvalstu kopīgu uzraudzības instrumentu izmantošanu,
piemēram, satelītu un kuģu novērošanas sistēmu, lai
regulāri, uzticamā veidā un efektīvi piegādātu valstu
koordinācijas centriem un sev uzraudzības informāciju par
ārējam robežām un pierobežas zonu.
2.           Aģentūra pēc
pieprasījuma var sniegt valsts koordinācijas centram informāciju
par pieprasošās dalībvalsts ārējām robežām un
pierobežas zonu, ko iegūst no:
a)           selektīvas
atsevišķu trešo valstu ostu un piekrastes apgabalu uzraudzības, kas
riska analīzes un operatīvās izlūkošanas ietvaros ir
identificēti kā iekāpšanas vai tranzīta punkti kuģiem,
kuri tiek izmantoti nelikumīgai migrācijai un pārrobežu
noziedzībai;
b)           kuģa izsekošanas
atklātā jūrā, kurš tiek turēts aizdomās vai ir
ticis identificēts kā kuģis, ko izmanto nelikumīgai
migrācijai vai pārrobežu noziedzībai;
c)           noteiktu apgabalu
uzraudzības jūrniecības jomā, lai atklātu,
identificētu un izsekotu kuģus, kurus tur aizdomās par
izmantošanu nelikumīgai migrācijai un pārrobežu noziedzībai;
d)           noteiktu apgabalu vides
izvērtējuma jūrniecības jomā un pie
ārējās sauszemes robežas, lai optimizētu uzraudzības
un patrulēšanas darbības;
e)           selektīvas noteiktu
pierobežas zonu uzraudzības pie ārējās sauszemes robežas,
kuras ir identificētas, izmantojot riska analīzi un operatīvo
izlūkošanu, kā iespējamas izceļošanas vai tranzīta
vietas nelikumīgai migrācijai un pārrobežu noziedzībai.
3.           Aģentūra var sniegt
informāciju, kas minēta 1. punktā, kombinējot un
analizējot datus, kas iegūti no šādām sistēmām,
sensoriem un platformām:
a)           kuģu ziņošanas
sistēmām, ņemot vērā šo sistēmu pastāvošos
juridiskos ierobežojumus, piemēram, Automātiskās
identifikācijas sistēmas (AIS) un Kuģu
satelītnovērošanas sistēmas (VMS).
b)           satelītu attēliem;
c)           sensoriem, kas
uzstādīti uz jebkādām platformām, tai skaitā
pilota un bezpilota lidaparātiem.
4.           Aģentūra var
noraidīt pieprasījumu no valsts koordinācijas centra,
pamatojoties uz tehniskiem vai finansiāliem ierobežojumiem, kā
arī citiem pamatotiem iemesliem.
5.           Aģentūra pēc
savas iniciatīvas var izmantot uzraudzības instrumentus, kuri
minēti 2. punktā, lai vāktu informāciju, kas ir
būtiska vienotajai pierobežas izlūkdatu ainai.
III NODAĻA
Reaģēšanas
spējas
13. pants
Ārējās
robežas posmu noteikšana
Katra dalībvalsts iedala tās
ārējās sauszemes un jūras robežas posmos ar vietēju
vai reģionālu koordinācijas centru, kas nodrošina efektīvu
un lietderīgu personāla un resursu pārvaldīšanu.
14. pants
Ietekmes
līmeņu piešķiršana ārējās robežas posmiem
1.           Balstoties uz
aģentūras riska analīzi un pēc apspriešanās ar
attiecīgo dalībvalsti aģentūra piešķir šādus
ietekmes līmeņus katram no dalībvalstu ārējas
sauszemes un jūras robežas posmiem:
a)           zemas ietekmes līmeni,
ja incidentiem, kas attiecas uz nelikumīgo migrāciju un pārrobežu
noziedzību, kuri norisinās šajā robežas posmā, ir
nebūtiska ietekme uz robežu drošību;
b)           vidējas ietekmes
līmeni, ja incidentiem, kas attiecas uz nelikumīgo migrāciju un
pārrobežu noziedzību, kuri norisinās šajā robežas
posmā, ir vidēja ietekme uz robežu drošību;
c)           augstas ietekmes līmeni,
ja incidentiem, kas attiecas uz nelikumīgo migrāciju un
pārrobežu noziedzību, kuri norisinās šajā robežas
posmā, ir augsta ietekme uz robežu drošību.
2.           Valsts koordinācijas
centrs regulāri izvērtē, vai pastāv nepieciešamība
mainīt kāda robežas posma ietekmes līmeni. Valsts
koordinācijas centrs var lūgt aģentūru mainīt ietekmes
līmeni, sniedzot pamatotu informāciju par izmaiņām
apstākļos pie attiecīgā ārējās robežas
posma.
3.           Aģentūra
vizualizē ietekmes līmeņus, kas piešķirti ārējas
robežas posmiem Eiropas situācijas ainā.
15. pants
Reakcija,
kas atbilst ietekmes līmeņiem
1.           Dalībvalstis nodrošina,
ka uzraudzības un patrulēšanas darbības, kas tiek veiktas pie
ārējās robežas posmiem, atbilst piešķirtajiem ietekmes
līmeņiem šādā veidā:
a)           ja ārējās
robežas posmam ir piešķirts zems ietekmes līmenis, vietējais vai
reģionālais koordinācijas centrs organizē regulāru
uzraudzību, balstoties uz riska analīzi, un nodrošina, ka robežas
apgabalā uzturas pietiekamas patruļas, kuras ir gatavas veikt
izsekošanu, identifikāciju un pārtveršanu;
b)           ja ārējās
robežas posmam ir piešķirts vidējs ietekmes līmenis, valsts
koordinācijas centrs atbalsta vietējo vai reģionālo
koordinācijas centru, pagaidu kārtībā piešķirot
papildu personālu un resursus;
c)           ja ārējās
robežas posmam ir piešķirts augsts ietekmes līmenis, valsts
koordinācijas centrs nodrošina, ka vietējam vai reģionālam
koordinācijas centram ir piešķirts viss nepieciešamais atbalsts
valsts līmenī, ieskaitot informāciju, resursus un personālu;
valsts koordinācijas centrs var lūgt arī aģentūras
atbalstu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 2007/2004.
2.           Valsts koordinācijas
centrs nekavējoties informē aģentūru par pasākumiem,
kas veikti valsts līmenī saskaņā ar 1. punkta b) un
c) apakšpunktiem.
3.           Ja ārējās
robežas posmam, kas ir blakus citas dalībvalsts vai trešās valsts
robežas posmam, ir piešķirts vidējs vai augsts ietekmes līmenis,
valsts koordinācijas centrs koordinē veiktos pasākumus ar kaimiņvalsts
valsts koordinācijas centru.
4.           Ja valsts koordinācijas
centrs iesniedz lūgumu saskaņā 1. punkta
c) apakšpunktu, aģentūra var atbalstīt šo centru, jo
īpaši:
a)           piešķirot
prioritāti uzraudzības instrumentu kopīgai izmantošanai;
b)           koordinējot Eiropas
robežapsardzes vienību norīkošanu saskaņā ar
Regulu (EK) Nr. 2007/2004;
c)           nodrošinot
aģentūras rīcībā esoša tehniskā aprīkojuma
nosūtīšanu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 2007/2004;
d)           koordinējot papildu
atbalstu, ko piedāvā dalībvalstis.
5.           Aģentūra savos
riska analīzes ziņojumos novērtē ietekmes līmeņu
piešķiršanu un attiecīgos pasākumus, kas veikti valsts un
Savienības līmenī.
IV SADAĻA
ĪPAŠI
NOTEIKUMI
16. pants
Uzdevumu
piešķiršana citiem centriem dalībvalstīs
1.           Dalībvalstis var
uzticēt reģionāliem, vietējiem, funkcionāliem vai
citiem centriem, kas ir spējīgi pieņemt operatīvus
lēmumus, nodrošināt informētību par situāciju un
reaģēšanas spējas attiecīgajās kompetences jomās,
ieskaitot uzdevumus un kompetences, kas minētas 5. panta
3. punkta b), d) un e) apakšpunktā.
2.           Dalībvalsts lēmums,
kas minēts 1. punktā, neskar valsts koordinācijas centra
spēju sadarboties un veikt informācijas apmaiņu ar citiem valsts
koordinācijas centriem un aģentūru.
3.           Iepriekš noteiktos
gadījumos valsts koordinācijas centrs var pilnvarot 1. punktā
minēto centru sazināties un veikt informācijas apmaiņu ar
citas dalībvalsts vai trešās valsts reģionālo
koordinācijas centru vai valsts koordinācijas centru pie
nosacījuma, ka tas regulāri informē savas valsts
koordinācijas centru par komunikāciju un informācijas
apmaiņu.
17. pants
Aģentūras
sadarbība ar trešām personām
1.           Aģentūra izmanto
esošo informāciju, spējas un sistēmas, kas pieejamas citās
ES aģentūrās un vienībās, attiecīgā
juridiskā regulējuma ietvaros.
2.           Saskaņā ar
1. punktu aģentūra sadarbojas jo īpaši ar šādām
vienībām:
a)           Eiropas Policijas biroju
(Eiropolu), Narkotiku jūras ceļu izpētes un operatīvo
centru (MAOC-N) un Vidusjūras Narkotiku apkarošanas
koordinācijas centru (CeCLAD-M), lai apmainītos ar
informāciju par pārrobežu noziedzību, kas iekļaujama
Eiropas situācijas ainā;
b)           ES Satelītcentru,
Eiropas Jūras drošības aģentūru un Eiropas
Zivsaimniecības kontroles aģentūru, veicot uzraudzības
instrumentu kopīgu izmantošanu;
c)           Eiropas Komisiju un ES
aģentūrām, kas var sniegt aģentūrai informāciju
Eiropas situācijas ainas un vienotās pierobežas izlūkdatu ainas
uzturēšanai;
d)           starptautiskajām
organizācijām, kas var sniegt aģentūrai informāciju,
kura ir būtiska Eiropas situācijas ainas un vienotās pierobežas
izlūkdatu ainas uzturēšanai.
3.           Informācijas
apmaiņu starp aģentūru un vienībām, kas minētas
2. punktā, veic, izmantojot tīklu, kas minēts
7. pantā, vai citus komunikācijas tīklus, kuri atbilst
pieejamības, konfidencialitātes un integritātes
kritērijiem.
4.           Sadarbību starp
aģentūru un vienībām, kas minētas 2. punktā,
nosaka sadarbības nolīgumi saskaņā ar Regulu (EK)
Nr. 2007/2004 un attiecīgās vienības juridisko pamatu.
Attiecībā uz klasificētas informācijas apstrādi šie
nolīgumi nosaka, ka attiecīgās ES aģentūras un
iestādes ievēro drošības noteikumus un standartus, kas ir
līdzvērtīgi tiem, ko piemēro aģentūra.
5.           Aģentūras un
vienības, kas minētas 2. punktā, var lietot
informāciju, kas saņemta EUROSUR kontekstā,
ievērojot sava tiesiskā regulējuma robežas un
pamattiesības.
18. pants
Sadarbība
ar kaimiņos esošām trešām valstīm
1.           Informācijas
apmaiņa un sadarbība ar kaimiņos esošām trešām
valstīm nelikumīgās migrācijas un pārrobežu
noziedzības novēršanā var notikt, balstoties uz divpusējiem
vai daudzpusējiem nolīgumiem starp vienu vai vairākām
dalībvalstīm un vienu vai vairākām kaimiņos esošām
trešām valstīm. Valstu koordinācijas centri
dalībvalstīs ir kontaktpunkti informācijas apmaiņai starp
tīklu, kas minēts 7. pantā, un reģionālajiem
tīkliem ar kaimiņos esošām trešām valstīm.
2.           Jebkāda apmaiņa ar
informāciju, pamatojoties uz šā panta 1. punktu un 9. panta
2. punkta h) apakšpunktu, ko trešā valsts var izmanot, lai
identificētu personas vai grupas, kas ir pakļautas būtiskam
spīdzināšanas, necilvēcīgas vai pazemojošas
izturēšanās vai soda, vai citu pamattiesību pārkāpumu
riskam, ir aizliegta.
3.           Jebkāda apmaiņa ar
informāciju, pamatojoties uz šā panta 1. punktu un 9. panta
2. punkta h) apakšpunktu tiek veikta, ievērojot ar kaimiņos
esošām trešām valstīm noslēgto divpusējo vai
daudzpusējo nolīgumu noteikumus.
4.           Nepieciešams, lai
dalībvalsts, kura sniegusi informāciju EUROSUR kontekstā
un kura nav puse nevienā no 1. punkta minētajiem nolīgumiem
un dalībniece nevienā no 9. panta 2. punkta
h) apakšpunktā minētajiem tīkliem, sniegtu iepriekšēju
piekrišanu, pirms šī informācija tiek nodota trešai valstij,
balstoties uz nolīgumu vai tīklu.
5.           Jebkādai
informācijas apmaiņai ar trešām valstīm, kura iegūta
no uzraudzības instrumentu kopīgas izmantošanas pakalpojuma, ir
piemērojami tiesību akti un noteikumi, kas regulē šos
instrumentus un sistēmas, kā arī attiecīgie
Direktīvas 95/46/EK un Regulas (EK) Nr. 45/2001 noteikumi.
19. pants
Rokasgrāmata
Eiropas Komisija, cieši sadarbojoties ar
dalībvalstīm un aģentūru, dara pieejamu praktisku
rokasgrāmatu par EUROSUR īstenošanu un pārvaldību
(turpmāk "rokasgrāmata"), sniedzot tehniskas un
operatīvas vadlīnijas, ieteikumus un labāko praksi. Eiropas
Komisija rokasgrāmatu pieņem ieteikuma formā.
20. pants
Uzraudzība
un novērtēšana
1.           Aģentūra nodrošina,
ka pastāv procedūras, lai uzraudzītu EUROSUR tehnisko un
operatīvo darbību attiecībā pret mērķiem
iegūt pienācīgu informētību par situāciju un
reaģēšanas spējas pie ārējām robežām.
2.           Aģentūra
2015. gada 1. oktobrī un pēc tam katru otro gadu iesniedz
ziņojumu par EUROSUR darbību.
3.           Komisija 2016. gada
1. oktobrī un pēc tam katru ceturto gadu sniedz Eiropas
Parlamentam un Padomei vispārēju EUROSUR
novērtējumu. Šajā novērtējumā ietver sasniegto
rezultātu izvērtējumu attiecībā pret nospraustajiem
mērķiem un izvērtējumu par izveides pamatojuma
turpmāko aktualitāti, par to, kā dalībvalstis un
aģentūra ir piemērojušas šo regulu, un atbilstību
pamattiesībām. Vajadzības gadījumā
novērtējumam pievieno atbilstošus priekšlikumus grozīt šo
regulu.
4.           Dalībvalstis sniedz
aģentūrai informāciju, kas vajadzīga, lai
izstrādātu 2. punktā minēto ziņojumu.
Aģentūra sniedz Komisijai informāciju, kas vajadzīga, lai
izstrādātu 3. punktā minēto novērtējumu.
21. pants
Stāšanās spēkā un
piemērošana
1.           Šī regula stājas
spēkā divdesmitajā dienā pēc tās
publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī.
2.           To piemēro no
2013. gada 1. oktobra.
3.           Dalībvalstīm, kas
atrodas pie Savienības ārējās dienvidu jūras robežas
un ārējās austrumu sauszemes robežas (Bulgārijai, Kiprai,
Igaunijai, Somijai, Francijai, Grieķijai, Ungārijai, Itālijai,
Latvijai, Lietuvai, Maltai, Polijai, Portugālei, Rumānijai,
Slovākijai, Slovēnijai un Spānijai), regulas 5. panta
1. punktu piemēro no 2013. gada 1. oktobra.
4.           Pārējām
dalībvalstīm ar ārējām sauszemes un jūras robežām
(Beļģijai, Vācijai, Nīderlandei un Zviedrijai)
5. panta 1. punktu piemēro no 2014. gada 1. oktobra.
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama dalībvalstīs
saskaņā ar Līgumiem.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā —                       Padomes
vārdā —
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
Pielikums
Nosakot, uzturot un nodrošinot dažādo EUROSUR
satvara komponentu darbību, ir jāņem vērā šādi
principi:
a)           interešu kopienu princips:
valstu koordinācijas centri un aģentūra izveido īpašas
interešu kopienas, lai apmainītos ar informāciju un sadarbotos EUROSUR
satvarā. Interešu kopienas tiek izmantotas, lai organizētu
informācijas apmaiņu starp dažādiem valsts koordinācijas
centriem un aģentūru, īstenojot kopīgus mērķus,
prasības un intereses;
b)           saskaņotas
pārvaldības un esošo struktūru izmantošanas princips:
aģentūra nodrošina saskaņotību starp dažādiem EUROSUR
satvara komponentiem, sniedzot padomus un atbalstu valstu koordinācijas
centriem un veicinot informācijas un tehnoloģiju sadarbspēju.
Cik vien iespējams, EUROSUR satvarā tiek izmantotas
esošās sistēmas un spējas. Šajā saistībā EUROSUR
tiek izveidots tā, lai tas būtu pilnīgi savietojams ar
iniciatīvu par vienotu informācijas apmaiņas vidi ES
jūrniecības jomas uzraudzībai (CISE),
tādējādi palīdzot un gūstot labumu no koordinētas
un izmaksu ziņā efektīvas pieejas starpnozaru informācijas
apmaiņai Savienībā;
c)           informācijas
apmaiņas princips un informācijas aizsardzības princips:
informācija, kas tiek darīta pieejama EUROSUR satvarā,
tiek darīta pieejama visiem valsts koordinācijas centriem un
aģentūrai, ja vien nav noteikti īpaši ierobežojumi vai nav
notikusi vienošanās par tiem. Valsts koordinācijas centri
garantē informācijas, ar kuru apmainās valstu un Eiropas
līmenī, pieejamību, konfidencialitāti un integritāti.
Aģentūra garantē informācijas, ar kuru apmainās
Eiropas līmenī, pieejamību, konfidencialitāti un
integritāti;
d)           pakalpojumu sniegšanas un
standartizācijas princips: dažādās EUROSUR spējas
tiek īstenotas, izmantojot uz pakalpojumu sniegšanu vērstu pieeju.
Aģentūra nodrošina, ka EUROSUR satvars, cik vien
iespējams, balstās uz starptautiski noteiktiem standartiem;
e)           elastības princips:
organizācija, informācija un tehnoloģija tiek veidota tā,
lai ļautu EUROSUR ieinteresētajām personām
reaģēt uz mainīgām situācijām elastīgā
un strukturētā veidā.
TIESĪBU AKTA FINANŠU
PĀRSKATS
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
              1.1.    Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums
              1.2.    Attiecīgās
politikas jomas ABM/ABB struktūrā
              1.3.    Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
              1.4.    Mērķi

              1.5.    Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums
              1.6.    Ilgums
un finansiālā ietekme
              1.7.    Paredzētie
pārvaldības veidi
2.           PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
              2.1.    Uzraudzības
un ziņošanas noteikumi
              2.2.    Pārvaldības
un kontroles sistēma
              2.3.    Krāpšanas
un pārkāpumu apkarošanas pasākumi
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZEMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
              3.1.    Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
pozīcijas
              3.2.    Paredzamā
ietekme uz izdevumiem
              3.2.1. Paredzamās ietekmes uz izdevumiem
kopsavilkums
              3.2.2. Paredzamā
ietekme uz darbības apropriācijām
              3.2.3. Paredzamā
ietekme uz administratīvajām apropriācijām
              3.2.4. Saderība
ar kārtējo daudzgadu finanšu shēmu
              3.2.5. Trešo
personu dalība finansējumā
              3.3.    Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
TIESĪBU AKTA FINANŠU PĀRSKATS

1.
PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
1.1.
Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums

Priekšlikums
regulai, ar ko izveido Eiropas Robežu uzraudzības sistēmu (EUROSUR)

1.2.
Attiecīgās politikas jomas ABM/ABB
struktūrā[17]

Pašlaik 3.a
izdevumu kategorija, 18. sadaļa — Iekšlietas
Nākotnes
daudzgadu finanšu plāni: 3. izdevumu kategorija (Drošība un
pilsoniskums)
Priekšlikuma/iniciatīvas būtība

þ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību
(iekšlietu jomas finansējums 2014.–2020. gadam)
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu darbību, pamatojoties uz izmēģinājuma
projektu/sagatavošanas darbību[18]

¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz esošas darbības pagarināšanu
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz darbību, kas pārveidota jaunā darbībā

1.3.
Mērķi
1.3.1.
Komisijas daudzgadu stratēģiskie
mērķi, kurus plānots sasniegt ar priekšlikumu/iniciatīvu

Eiropadome
2011. gada 23. un 24. jūnija secinājumos
paziņoja, ka "prioritārā kārtā tiks
turpināta Eiropas Robežu uzraudzības sistēmas (EUROSUR)
izstrāde, lai līdz 2013. gadam tā sāktu darboties un
dalībvalstu iestādēm, kuras veic robežu uzraudzības
darbības, nodrošinātu iespēju apmainīties ar operatīvo
informāciju un uzlabot sadarbību".
Kā
noteikts Komisijas 2011. gada darba programmā (KDP)[19] "EUROSUR
mērķis ir pastiprināt Šengenas ārējās robežas,
īpaši dienvidu jūras un austrumu sauszemes robežu, kontroli. Ar EUROSUR
tiks izveidots mehānisms dalībvalstu iestādēm, kas veic
robežas uzraudzību (robežsargiem, krasta apsardzei, policijai, muitai un
jūras spēkiem), apmainīties ar operatīvo informāciju
un sadarboties savā starpā un ar Frontex, lai samazinātu
dzīvības zaudēšanu jūrā un nelikumīgo imigrantu
skaitu, kas neatklāti ieceļo Eiropas Savienībā, un
palielināt iekšējo drošību, novēršot pārrobežu noziedzību,
piemēram, terorismu, cilvēku tirdzniecību, ieroču un
narkotiku kontrabandu utt."
Kopš
2008. gada ES dalībvalstis, ES Robežaģentūra Frontex
un Eiropas Komisija ir cieši sadarbojušās, lai definētu un
izstrādātu EUROSUR satvaru. EUROSUR komponenti tiek
testēti un pakāpeniski izveidoti, balstoties uz
izmēģinājuma projektu, kopš 2011. gada, izmantojot
finansējumu, kas nodrošināts Frontex budžetā. Vienlaikus
kopš 2008. gada dalībvalstis ir izmantojušas Ārējo robežu
fondu, lai izveidotu valsts EUROSUR komponentus, piemēram, valsts
koordinācijas centrus un valsts robežuzraudzības sistēmas.
Tādēļ
pašlaik tiek skartas šādas ABB darbības:
18.02—Solidaritāte,
ārējās robežas, atgriešanās, vīzu politika un personu
brīva pārvietošanās – 1. mērķis: Ļaut
personām šķērsot iekšējās robežas bez robežpārbaudēm,
veicināt drošas robežas un novērst nelikumīgu migrāciju,
turpmāk izstrādājot integrētu ārējo robežu
pārvaldības sistēmu un augstus robežpārbaužu standartus, ieskaitot
SIS II izveidi un finansiālu atbalstu no Ārējo robežu fonda.
Paralēlā
EUROSUR izstrāde un īstenošana būtiski saīsina
laiku, kas nepieciešams tās izveidošanai, un ļauj arī
testēt un pielāgot dažādos EUROSUR komponentus, lai
padarītu to darbaspējīgu 2013. gada beigās.
Darbs, kas
pašlaik tiek veikts EUROSUR testēšanai un pakāpeniskai
izveidei, balstās uz rīcības plānu, kas tika
izklāstīts Komisijas paziņojumā 2008. gadā[20]. Šis rīcības
plāns ir atbalstīts Tieslietu un iekšlietu padomes 2008. gada
jūnija un 2010. gada februāra secinājumos un Stokholmas
programmā un Rīcības plānā Stokholmas programmas
īstenošanai.

1.3.2.
Konkrētie mērķi un
attiecīgās ABM/ABB darbības

EUROSUR ir divi konkrēti mērķi, proti, būtiski
palielināt dalībvalstu robežkontroles iestāžu un Frontex informētību
par situāciju un reaģēšanas spējas tā, lai
visi nelikumīgās migrācijas jaunie maršruti un metodes
labākajā gadījumā tiktu identificētas un
pārtrauktas īsi pēc to izveidošanas.

1.3.3.
Paredzamie rezultāti un ietekme

Norādīt,
kāda ir priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz
finansējuma saņēmējiem/mērķgrupām.
1.         Informētība
par situāciju novērtē, kā iestādes spēj
atklāt pārrobežu pārvietošanos un atrast pamatotus iemeslus
kontroles pasākumiem. To var panākt, sasniedzot šādus
darbības mērķus valsts un Eiropas līmenī:
a.         uzlabota
iestāžu sadarbība, vienkāršojot struktūras un savienojot
tiesībaizsardzības jomas sistēmas;
b.         datu
apkopošanas izmantošana kopā ar modernām tehnoloģiskām
spējām pārrobežu pārvietošanās atklāšanai un
izsekošanai, jo īpaši (nelielu) kuģu;
c.         starpnozaru
informācijas apmaiņa ar citiem dalībniekiem jūrniecības
jomā, piemēram, transporta nozari, muitu, zivsaimniecības
kontroli un aizsardzības nozari;
d.         uzlabota
informācijas apmaiņa ar kaimiņos esošām trešām
valstīm.
2.         Reaģēšanas
spējas novērtē laikposmu, kas nepieciešams, lai
kontrolētu jebkādu pārrobežu pārvietošanos, un arī
laiku un līdzekļus, lai pienācīgi reaģētu uz
neparastiem apstākļiem. Tādēļ valsts un Eiropas
līmenī būtu jāsasniedz šādi darbības mērķi:
a.         datu,
informācijas un izlūkdatu apmaiņa gandrīz reālā
laikā un – kad vien nepieciešams – drošā veidā,
tādējādi virzoties no pieejas, kas balstīta uz
patrulēšanu, uz pieeju, kas vairāk balstās uz izlūkdatiem,
kuras pamatā ir riska analīze;
b.         personāla
un resursu efektīva pārvalde, tai skaitā sensoru un
patruļu;
c.         seku
novērtējums, novērtējot robežuzraudzības darbību
sekas, tādējādi nodrošinot jaunu pamatu riska
novērtēšanai un prioritāšu pārkārtošanai.
Tabula,
kurā norādītas savstarpēji saistītas problēmas,
mērķi un darbības
 Konkrētie mērķi || Paredzētās darbības
 1.a – Struktūru vienkāršošana un sistēmu savstarpēja savienošana valsts līmenī. 2.a – Personāla un resursu efektīva pārvalde. 2.c – Seku novērtējums. || Valsts koordinācijas centra (VKC) un Frontex stāvokļa centra (FSC) izveide.
 2.a – Datu, informācijas un izlūkdatu apmaiņa gandrīz reālā laikā. || EUROSUR tīkla izveide, ar kuru savieno VKC un Frontex. Vienotās pierobežas izlūkdatu ainas izveide.
 1.d – Uzlabota informācijas apmaiņa ar kaimiņos esošām trešām valstīm.   || EUROSUR savienošana ar reģionāliem tīkliem, kas izveidoti starp dalībvalstīm un kaimiņos esošām trešām valstīm.
 1.b - Datu apkopošanas izmantošana kopā ar tehnoloģiskajām spējām pārrobežu pārvietošanās atklāšanai un izsekošanai. 1.c – Starpnozaru informācijas apmaiņa ar citiem dalībniekiem jūrniecības jomā. || Pakalpojuma izveidošana uzraudzības instrumentu kopīgai izmantošanai ES līmenī.

1.3.4.
Rezultātu un ietekmes rādītāji

Norādīt
priekšlikuma/iniciatīvas īstenošanas uzraudzībā
izmantojamos rādītājus.
Frontex
nodrošina, ka pastāv metodes, lai uzraudzītu EUROSUR
darbību attiecībā pret galvenajiem politikas mērķiem,
ņemot vērā šādus rādītājus:[21]
Ietekmes rādītāji[22]
Samazinājies nelikumīgo
migrantu skaits, kuri ieceļo Šengenas zonā neatklāti;
Samazinājies migrantu nāves
gadījumu skaits uz jūras;
Samazinājusies pārrobežu
noziedzība, jo īpaši narkotiku kontrabanda, šķērsojot
ārējās robežas;
Rezultātu un darbības
rezultātu rādītāji[23]
Palielinājusies
informētība par situāciju pie ārējām robežām
un pierobežas zonā;
Uzlabota iestāžu sadarbība
valstu līmenī;
Uzlabota sadarbība starp
dalībvalstīm, kā arī ar Frontex;
Palielinājusies sadarbība ar
kaimiņos esošām trešām valstīm;
Palielinātas tehniskās un
operatīvās spējas atklāt un izsekot nelielas laivas;
Palielināta apmaiņa ar
neklasificētu un klasificētu informāciju gandrīz
reālā laikā;
Palielinātas spējas reaģēt
uz trauksmi, incidentiem vai citiem notikumiem pie ārējām
robežām.

1.4.
Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums
1.4.1.
Īstermiņa vai ilgtermiņa
vajadzības

ES arī
turpmāk saskarsies ar vairākām vispārīgām un
konkrētām problēmām robežu uzraudzības jomā
laikposmā no 2012. līdz 2020. gadam, kas tiek
risinātās ar EUROSUR[24].
ES saskaras ar
būtisku spiedienu saistībā ar nelikumīgo migrāciju pie
tās ārējām robežām; ir gaidāms, ka tas
turpināsies nākamajos gados. Mazu, kuģošanai jūrā
nederīgu laivu izmantošana ir dramatiski palielinājusi migrantu
skaitu, kuri iet bojā, noslīkstot Vidusjūrā, kas rada
būtisku problēmu tiesībaizsardzības iestādēm, jo
ir ārkārtīgi grūti atklāt un izsekot šādas nelielas
laivas atklātā jūrā. Noziedzīgie tīkli, kas ir
iesaistīti migrantu kontrabandā, bieži izmanto tos pašus maršrutus un
metodes pārrobežu noziedzīgām darbībām, piemēram,
cilvēku tirdzniecībai un narkotiku kontrabandai. Uzlabotai
iestāžu sadarbībai starp robežkontroles iestādēm un
policijas iestādēm būtu būtiski jāpalīdz apkarot
smagus noziedzīgus nodarījumus pie ārējām
robežām.
Noziedzīgie
tīkli bieži vien ir ātrāki un elastīgāki, mainot savus
maršrutus un metodes nelikumīgai migrācijai un pārrobežu
noziedzībai, nekā dalībvalstu iestādes, reaģējot
uz pārmaiņām situācijā. Viens šīs novēlotās
reakcijas iemesls ir apstāklis, ka dažās dalībvalstīs
līdz pat sešas atšķirīgas iestādes ir tieši
iesaistītas jūras robežu uzraudzībā, nepastāvot
skaidriem noteikumiem un procedūrām sadarbībai un
informācijas apmaiņai starp tām. Tomēr koordinācijas
trūkums pastāv ne tikai dažu dalībvalstu iekšienē, bet
arī starp dalībvalstīm, jo nepastāv piemērotas
procedūras, tīkli vai komunikācijas kanāli
informācijas apmaiņai. Migrācijas spiediens rada būtiskas
problēmas arī trešām valstīm, kas atrodas Vidusjūras
dienvidu krastos. Tādēļ ir nepieciešams ciešāk sadarboties
ar nelikumīgo migrantu izcelsmes valstīm un valstīm, no
kurām tie ieceļo ES.

1.4.2.
ES iesaistīšanās pievienotā
vērtība

Saskaņā
ar subsidiaritātes principu[25],
EUROSUR tiek izmantota decentralizēta pieeja, valstu
robežuzraudzības koordinācijas centriem veidojot EUROSUR
sadarbības pamatu. Savienojot pastāvošas valstu un Eiropas
sistēmas un attīstot jaunas spējas, EUROSUR ļauj
dalībvalstu robežkontroles iestādēm un Frontex
sazināties un apmainīties ar informāciju, lai iegūtu
labāku informētību par situāciju pie ārējām
robežām, tādējādi sniedzot patiesu pievienotu
vērtību robežuzraudzībai.
Labāka
apmaiņa ar informāciju palīdzēs precīzāk
identificēt mērķus, piemēram, laivas, kas tiek izmantotas
nelikumīgai migrācijai un pārrobežu noziedzībai, un
tādējādi ļaus precīzāk, laicīgāk un
lietderīgāk izmantot pieejamo aprīkojumu pārtveršanai. Šis
ir mērķis, kuru dalībvalstis nevar pienācīgi sasniegt
vienas pašas un kuru var labāk sasniegt Savienības līmenī.

1.4.3.
Līdzīgas līdzšinējās
pieredzes rezultātā gūtās atziņas

EUROSUR iniciatīva balstās uz pieredzi, kas gūta iepriekš,
piemēram, Eiropas patruļu tīkla (EPN) ietvaros, ko
koordinē Frontex. Turklāt ir iecerēts
vislabākajā veidā izmantot jau pastāvošo robežkontroles
infrastruktūru kopā ar darbaspējīgām
starptautiskām un Eiropas sistēmām, kā arī
jaunākajām tehnoloģijām (piemēram, satelītu
izmantošanu). Jo īpaši attiecībā uz modernas tehnoloģijas
izmantošanu EUROSUR izmanto vairākus pētnieciskus projektus,
kas tiek veikti, pamatojoties uz Septīto pētniecības un
attīstības pamatprogrammu (7.PP)[26].

1.4.4.
Saderība un iespējamā sinerģija
ar citiem attiecīgajiem instrumentiem

Vislabākajā
veidā izmantojot pastāvošās sistēmas, spējas un
finansējuma programmas, kuras pieejamas Savienības līmenī, EUROSUR
mērķis ir nodrošināt vislabāko iespējamo saderību
un sinerģiju ar citiem attiecīgiem instrumentiem.

1.5.
Ilgums un finansiālā ietekme

þ Ierobežota ilguma
priekšlikums/iniciatīva
–
¨  Priekšlikuma/iniciatīvas darbības laiks:
[DD.MM.]GGGG.–[DD.MM.]GGGG
–
þ  Finansiālā ietekme no 2014. gada līdz
2020. gadam
¨ Neierobežota ilguma
priekšlikums/iniciatīva
–
Īstenošana ar uzsākšanas periodu no GGGG.
līdz GGGG,
–
pēc kura turpinās normāla
darbība

1.6.
Paredzētie pārvaldības veidi[27]

þ Komisijas īstenota centralizēta
tieša pārvaldība
þ Centralizēta netieša
pārvaldība, izpildes uzdevumus
deleģējot:
–
¨  izpildaģentūrām
–
þ  Kopienu izveidotām struktūrām[28]
–
¨  valstu publiskā sektora struktūrām vai
struktūrām, kas veic valsts pārvaldes uzdevumus
–
¨  personām, kurām ir uzticēts veikt īpašas
darbības saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību
V sadaļu un kuras ir noteiktas attiecīgā pamataktā
Finanšu regulas 49. panta nozīmē
þ Dalīta pārvaldība kopā ar dalībvalstīm
¨ Decentralizēta pārvaldība kopā ar trešām valstīm
¨ Pārvaldība kopā ar starptautiskām organizācijām (precizēt)
Ja norādīti
vairāki pārvaldības veidi, sniedziet papildu informāciju
iedaļā „Piezīmes”.
Dažādos EUROSUR
komponentus galvenokārt īstenos Frontex un dalībvalstis
(dalīta pārvaldība), balstoties uz 2008. gada EUROSUR
rīcības plānu (COM(2008) 68 galīgā redakcija).
Valstu koordinācijas centru izveidei dalībvalstīm 2012. un
2013. gadā atbalstu sniegs Ārējo robežu fonds un no
2014. gada līdz 2020. gadam – finansiālā atbalsta
instruments ārējām robežām un vīzām
plānotā Iekšējās drošības fonda ietvaros. No otras
puses, Frontex izmantos savu budžetu, lai izveidotu EUROSUR
tīklu un citus EUROSUR horizontālos komponentus,
piemēram, vienoto pierobežas izlūkdatu ainu, un, ja nepieciešams, to
papildinās atbalsts no Iekšējās drošības fonda (tieša vai
netieša centralizēta finanšu pārvaldība).
Ar
finansējumu, kas sniegts saskaņā ar Septīto
pētniecības un izstrādes pamatprogrammu, 2012. un
2013. gadā atbalstīs plānotā pakalpojuma izveidi
uzraudzības instrumentu kopīgai izmantošanai.
Pasākumus
kaimiņos esošās trešās valstīs 2012. un
2013. gadā atbalstīs no Patvēruma un migrācijas
tematiskās programmas Attīstības sadarbības instrumenta
ietvaros.

2.
PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
2.1.
Uzraudzības un ziņošanas noteikumi

Norādīt periodiskumu un nosacījumus.
Divus gadus pēc tam, kad EUROSUR būs kļuvis
pilnībā darbaspējīgs, un pēc tam katru gadu Frontex
iesniedz Komisijai ziņojumu par EUROSUR tehnisko un operatīvo
darbību, ņemot vērā iepriekš minētos
rādītājus[29].
Turklāt trīs gadus pēc tam, kad EUROSUR sistēma
būs sākusi veikt visas darbības, un pēc tam katru ceturto
gadu Komisija sagatavo vispārēju EUROSUR
novērtējumu, tai skaitā, izvērtējot rezultātus
attiecībā pret mērķiem un novērtējot, vai
sistēmas pamatojums vēl joprojām ir aktuāls. Pirmajam
novērtējumam būtu jānotiek 2016. gadā pie
nosacījuma, ka EUROSUR sāks darbību 2013. gadā.
Komisijai būtu jāiesniedz novērtējuma ziņojumi Eiropas
Parlamentam un Padomei, ja nepieciešams, tiem pievienojot atbilstošus
priekšlikumus grozīt regulu, ar kuru izveido EUROSUR.

2.2.
Pārvaldības un kontroles sistēma
2.2.1.
Apzinātie riski

–      Aplēstās izmaksas, kas iekļautas pievienotajā
ietekmes novērtējumā, ir noteiktas, balstoties uz datiem, ko
sniegušas dalībvalstis, ES aģentūras un privātais sektors,
un tos ir pārbaudījis ārējs līgumdarba veicējs
tehniskam pētījumam EUROSUR finanšu ietekmes
izvērtēšanai (GHK). Tas ir visprecīzākais to izmaksu
novērtējums, kas radīsies, īstenojot apsvērtos
politikas risinājumus, balstoties uz to aprakstu 2008. gada EUROSUR
rīcības plānā un turpmākajos tehniskajos dokumentos.
Pielāgojumiem attiecībā uz darbības jomu,
organizatoriskajām un pārvaldības struktūrām,
tehniskajām prasībām, sniegto pakalpojumu raksturu un
pakāpenisku EUROSUR rīcības plāna īstenošanu,
būtu jārada izmaiņas šo pakalpojumu sniegšanas izmaksās.
–      Dažādie komponenti un soļi, kas noteikti 2008. gada EUROSUR
rīcības plānā (COM(2008)68 galīgā
redakcija), tiek izstrādāti, pārbaudīti un īstenoti
paralēli. Šī pieeja ir izvēlēta, jo parastais sistēmas
izstrādes cikls, kurā viens solis balstās uz iepriekšējā
rezultātiem un kurā sistēmas īstenošana seko tās
izstrādei, būtu pārlieku laikietilpīgs. Būs
jāpievērš uzmanība, apvienojot dažādo posmu rezultātus
vienā kopējā satvarā. Šo saskaņotību
vislabāk var sasniegt ar tiesību aktiem, skaidri nosakot komponentu
saturu, kā arī dažādo dalībnieku lomu un atbildību.

2.2.2.
Paredzētās kontroles metodes

Tiks
piemērotas pārvaldības un kontroles sistēmas, kas
izveidotas, pamatojoties uz dažādajām izmantotajām finanšu
programmām (piemēram, Iekšējās drošības fondu).
Turklāt ir paredzēts izmantot iekšējas (piemēram,
Kopīgā pētniecības centra), kā arī
ārējas īpašās zināšanas (piemēram,
ārēji līgumdarba veicēji), lai nodrošinātu pienācīgu
un raitu dažādo EUROSUR komponentu īstenošanu.

2.3.
Krāpšanas un nelikumību novēršanas
pasākumi

Norādīt
esošos vai plānotos novēršanas un aizsardzības pasākumus.
Pilnībā
piemērojami krāpšanas novēršanas pasākumi, kas izveidoti
valsts un Eiropas līmenī.

3.
PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZEMĀ FINANSIĀLĀ
IETEKME
3.1.
Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas
izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas

·      Esošās budžeta izdevumu pozīcijas[30]
Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu
kategorijām un budžeta pozīcijām.
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija   || Budžeta pozīcija || Izdevumu Izdevumu veids || Iemaksas
 Daudzums || Dif.[31] || no EBTA valstīm[32] || no kandidāt-valstīm[33] || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
 3.a || 18 02 03 02 - Frontex || Dif. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ
 3.a || 18 02 06 – Ārējo robežu fonds || Dif. || NĒ || NĒ || JĀ || NĒ
·      No jauna veidojamās budžeta pozīcijas
Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu
kategorijām un budžeta pozīcijām.
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas
 Daudzums || Dif./nedif. || no EBTA valstīm || no kandidātvalstīm || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
 3. || 18 02 cc – Iekšējās drošības fonds – Robežas un vīzas || Dif. || NĒ || NĒ || JĀ || NĒ
 3. || 18 02 05 02 - Frontex || Dif. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ

3.2.
Paredzamā ietekme uz izdevumiem laikposmā
no 2014. līdz 2020. gadam[34]
3.2.1.
Paredzamās ietekmes uz izdevumiem kopsavilkums

Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || Nr. 3 || Drošība un pilsoniskums
 ĢD Iekšlietas ||   ||   || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads || Turpmākie gadi || KOPĀ
  Darbības apropriācijas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Iekšējās drošības fonds[35] || Saistības || (1) || 14,107 || 16,111 || 16,111 || 16,411 || 16,411 || 16,411 || 16,411 ||   || 111,973
 Maksājumi || (2) || 1,915 || 3,997 || 7,720 || 12,130 || 15,751 || 16,266 || 16,347 || 37,848 || 1111,973
 18 02 03 02[36] || Saistības || (1a) || 20,601 || 19,997 || 18,290 || 18,290 || 18,290 || 18,290 || 18,290 ||   || 132,048
 Maksājumi || (2a) || 10,301 || 20,299 || 19,144 || 18,290 || 18,290 || 18,290 || 18,290 || 9,145 || 132,048
 Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas  no konkrētu programmu piešķīrumiem[37] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budžeta pozīcijas numurs ||   || (3) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||   || 0
 KOPĀ apropriācijas Iekšlietu ĢD || Saistības || =1+1a +1b+1c || 34,708 || 36,108 || 34,401 || 34,701 || 34,701 || 34,701 || 34,701 ||   || 244,021
 Maksājumi ||   || 12,215 || 24,296 || 26,864 || 30,420 || 34,041 || 34,556 || 34,637 || 46,993 || 244,021
  KOPĀ – darbības apropriācijas || Saistības || (4) || 34,708 || 36,108 || 34,401 || 34,701 || 34,701 || 34,701 || 34,701 ||   || 244,021
 Maksājumi || (5) || 12,215 || 24,296 || 26,864 || 30,420 || 34,041 || 34,556 || 34,637 || 46,993 || 244,021
  KOPĀ — Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (6) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||   || 0
 KOPĀ — daudzgadu finanšu shēmas 3. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas (Pamatsumma) || Saistības || =4+ 6 || 34,708 || 36,108 || 34,401 || 34,701 || 34,701 || 34,701 || 34,701 ||   || 244,021
 Maksājumi || =5+ 6 || 12,215 || 24,296 || 26,864 || 30,420 || 34,041 || 34,556 || 34,637 || 46,993 || 244,021
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || 5 || "Administratīvie izdevumi”
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
   ||   ||   || Gads 2014 || Gads 2015 || Gads 2016 || Gads 2017 || Gads 2018 || Gads 2019 || Gads 2020 || Turpmākie gadi || KOPĀ
 ĢD Iekšlietas ||
  Cilvēkresursi || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 ||   || 1,778
  Pārējie administratīvie izdevumi || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||   || 0
 Kopā Iekšlietu ĢD || Apropriācijas || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 ||   || 1,778
 KOPĀ — daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || (Saistību summa = maksājumu summa) || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 ||   || 1,778
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
   ||   ||   || Gads 2014 || Gads 2015 || Gads 2016 || Gads 2017 || Gads 2018 || Gads 2019 || Gads 2020 ||   || KOPĀ
 KOPĀ — daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || 34,962 || 36,362 || 34,655 || 34,955 || 34,955 || 34,955 || 34,955 ||   || 245,799
 Maksājumi || 12,469 || 24,550 || 27,118 || 30,674 || 34,295 || 34,810 || 34,891 || 46,993 || 245,799

3.2.2.
Paredzamā ietekme uz darbības
apropriācijām

–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz darbības apropriāciju
izmantošanu
–
þ  Priekšlikums/iniciatīva paredz darbības apropriāciju
izmantošanu šādā veidā:
 Norādīt mērķus un rezultātus   ò ||   ||   || 2014. || 2015. || 2016. || 2017. || 2018. || 2019. || 2020. || KOPĀ ||
 REZULTĀTI ||
 Rezultāta veids[38] || Vidējās rezultāta vidējās izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Kopējais rezultātu skaits || Kopējās izmaksas ||
 Konkrētie mērķi Nr. 1.a, 2.a un 2.c[39] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rezultāti[40] || Centrs || 2,179 || 24 || 7,470 || 24 || 7,470 || 24 || 7,470 || 24 || 7,470 || 24 || 7,470 || 24 || 7,470 || 24 || 7,470 || 24 || 52,29 ||
 Rezultāti[41] || Centrs || 75,765 || 1 || 11,316 || 1 || 12,164 || 1 || 10,457 || 1 || 10,457 || 1 || 10,457 || 1 || 10,457 || 1 || 10,457 || 1 || 75,765 ||
 Konkrēto mērķu apakšsumma Nr. 1.a, 2.a un 2.c || 25 || 18,786 || 25 || 19,634 || 25 || 17,927 || 25 || 17,927 || 25 || 17,927 || 25 || 17,927 || 25 || 17,927 || 25 || 128,055 ||
 Konkrētais mērķis Nr. 2.a[42] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rezultāti[43] || Tīkls || 33,071 || 1 || 5,969 || 1 || 4,517 || 1 || 4,517 || 1 || 4,517 || 1 || 4,517 || 1 || 4,517 || 1 || 4,517 || 1 || 33,071 ||
 Rezultāti[44] || Aina || 23,212 || 1 || 3,316 || 1 || 3,316 || 1 || 3,316 || 1 || 3,316 || 1 || 3,316 || 1 || 3,316 || 1 || 3,316 || 1 || 23,212 ||
 Starpsumma — konkrētais mērķis Nr. 2a || 2 || 9,285 || 2 || 7,833 || 2 || 7,833 || 2 || 7,833 || 2 || 7,833 || 2 || 7,833 || 2 || 7,833 || 2 || 56,283 ||
 Konkrētais mērķis Nr. 1.d[45] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Rezultāti[46] || Tīkli || 537,75 || 4 || 951 || 4 || 0 || 4 || 0 || 4 || 300 || 4 || 300 || 4 || 300 || 4 || 300 || 4 || 2,151
 || Starpsumma — konkrētais mērķis Nr. 1d || 4 || 0,951 || 4 || 0 || 4 || 0 || 4 || 0,300 || 4 || 0,300 || 4 || 0,300 || 4 || 0,300 || 4 || 2,151
 Konkrētie mērķi Nr. 1.b un 1.c[47] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rezultāti[48] || Dienests ||   || 1 || 5,686 || 1 || 8,641 || 1 || 8,641 || 1 || 8,641 || 1 || 8,641 || 1 || 8,641 || 1 || 8,641 || 1 || 57,532
 Starpsumma – konkrētie mērķi Nr. 1b un 1c || 1 || 5,686 || 1 || 8,641 || 1 || 8,641 || 1 || 8,641 || 1 || 8,641 || 1 || 8,641 || 1 || 8,641 || 1 || 57,532
 KOPĒJĀS IZMAKSAS || 32 || 37,198 || 32 || 38,688 || 32 || 36,891 || 32 || 37,191 || 32 || 37,191 || 32 || 37,191 || 32 || 37,191 || 32 || 244,021 ||

3.2.3.
Paredzamā ietekme uz administratīvajām
apropriācijām
3.2.3.1.
Kopsavilkums

–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz administratīvo
apropriāciju izmantošanu
–
þ  Priekšlikums/iniciatīva paredz administratīvo
apropriāciju izmantošanu šādā veidā:
Miljonos EUR
(3 zīmes aiz komata)
   || 2014. gads[49] || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads || KOPĀ
 Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cilvēkresursi || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 1,778
 Pārējie administratīvie izdevumi || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Starpsumma – Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 1,778
 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS[50] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cilvēkresursi ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Citi administratīvie izdevumi || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Starpsumma — ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 KOPĀ || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 0,254 || 1,778

3.2.3.2.
 Paredzamās cilvēkresursu vajadzības

–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz cilvēkresursu izmantošanu
–
þ  Priekšlikums/iniciatīva paredz cilvēkresursu izmantošanu
šādā veidā[51]:
Paredzamais apjoms izsakāms veselos
skaitļos (vai maksimāli ar vienu zīmi aiz komata)
   || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads
  Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki)
 18 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) || 2 AD || 2 AD || 2 AD || 2 AD || 2 AD || 2 AD || 2 AD
 XX 01 01 02 (Delegācijas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (Netiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (Tiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Ārštata darbinieki (izsakot ar pilnslodzes ekvivalentu — FTE)[52]
 XX 01 02 01 (CA, INT, SNE, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA un SNE delegācijās) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy[53] || galvenajā mītnē[54] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 delegācijās ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (CA, INT, SNE – netiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (CA, INT, SNE — tiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Citas budžeta pozīcijas (precizēt) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĀ || 2 AD || 2 AD || 2 AD || 2 AD || 2 AD || 2 AD || 2 AD
XX ir politikas
joma vai attiecīgā budžeta iedaļa.
Cilvēkresursu
vajadzības tiks nodrošinātas, izmantojot attiecīgā ĢD
darbiniekus, kuri jau ir iesaistīti konkrētās darbības
pārvaldībā un/vai ir pārgrupēti attiecīgajā
ĢD, vajadzības gadījumā izmantojot vadošajam ĢD gada
budžeta sadales procedūrā piešķirtos papildu resursus un
ņemot vērā budžeta ierobežojumus.
Veicamo uzdevumu
apraksts
 Ierēdņi un pagaidu darbinieki || EUROSUR ikdienas darbības pārvaldība un atbalsts.
 Ārštata darbinieki ||

3.2.4.
Saderība ar kārtējo un nākamo
daudzgadu finanšu shēmu

–
þ  (Priekšlikums/iniciatīva atbilst kārtējai un
nākamai daudzgadu finanšu shēmai
–
¨  Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpārplāno
attiecīgā izdevumu kategorija daudzgadu finanšu shēmā
Aprakstīt, kas jāpārplāno,
norādot attiecīgās budžeta pozīcijas un summas.
–
¨  Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpiemēro
elastības instruments vai jāpārskata daudzgadu finanšu
shēma[55].
Aprakstīt, kas jādara, norādot
attiecīgās izdevumu kategorijas, budžeta pozīcijas un summas.

3.2.5.
Trešo personu iemaksas

–
þ  Priekšlikums/iniciatīva neparedz trešo personu
līdzfinansējumu
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva paredz šādu
līdzfinansējumu:
Apropriācijas miljonos EUR (3 zīmes aiz
komata)
   || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || Iekļaut ietekmes atspoguļošanai vajadzīgo gadu skaitu (skatīt 1.6. punktu) || Kopā
 Norādīt līdzfinansējuma struktūru ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĀ — līdzfinansējuma apropriācijas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

Paredzamā ietekme uz ieņēmumiem
–
þ  Priekšlikums/iniciatīva finansiāli neietekmē
ieņēmumus.
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva finansiāli ietekmē:
¨         pašu resursus
¨         dažādus ieņēmumus
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
 Budžeta ieņēmumu pozīcija || Kārtējā budžeta gadā pieejamās apropriācijas || Priekšlikuma/iniciatīvas ietekme[56]
 N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || Iekļaut ietekmes ilguma atspoguļošanai vajadzīgo aiļu skaitu (skat. 1.6. punktu)
 Pants …. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Attiecībā uz
īpaši novirzāmiem dažādajiem ieņēmumiem
norādīt attiecīgo(-ās) izdevumu pozīciju(-as).
Norādīt
ietekmes uz ieņēmumiem aprēķināšanai izmantoto metodi.
[1]               OV L 349, 25.11.2004., 1. lpp.
[2]               COM (2008) 68 galīgā redakcija,
13.2.2008. (EUROSUR rīcības plāns). Par progresu, kas
panākts no 2008. gada līdz 2010. gadam, skat.
SEC(2009)1265 galīgā redakcija, 24.9.2009., un
SEC(2011) 145 galīgā redakcija, 28.1.2011.
[3]               Salīdzināt arī ar LESD 77. panta
1. punkta c) apakšpunktu.
[4]               Sal. Regulas (EK) Nr. 2007/2004 11.c pantu,
kas iekļauts ar Regulu (ES) Nr. 1168/2011.
[5]               COM (2010) 385
galīgā redakcija, 20.7.2010.
[6]               OV L 349, 25.11.2004.,
1. lpp.
[7]               OV L 281, 23.11.1995.,
31. lpp.
[8]               OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.
[9]               OV L 350, 30.12.2008.,
60. lpp.
[10]             OV L 131, 1.6.2000.,
43. lpp.
[11]             OV L 64, 7.3.2002.,
20. lpp.
[12]             OV L 176, 10.7.1999., 36. lpp.
[13]             OV L 53, 27.2.2008., 52. lpp.
[14]             OV L 160, 18.6.2011., 19. lpp.
[15]             OV L 111, 4.5.2010.,
20. lpp.
[16]             OV L 317, 3.12.2001.,
1. lpp.
[17]             ABM: budžeta vadība pa darbības jomām –
ABB: budžeta līdzekļu sadale pa darbības jomām.
[18]             Kā minēts Finanšu regulas 49. panta
6. punkta a) vai b) apakšpunktā.
[19]             COM(2010) 623 galīgā redakcija, 27.10.2010.,
II sējums, 43,14.
[20]             COM(2008) 68 galīgā redakcija, 13.2.2008. (EUROSUR
rīcības plāns).
[21]             Sal. ar 8. nodaļu pievienotajā ietekmes
novērtējumā.
[22]             Salīdzinot ar rādītajiem par
2011. gadu, kas iekļauti Frontex riska analīzes
ziņojumos un attiecīgos Eiropola ziņojumos. Šie
rādītāji būs atkarīgi arī no faktoriem ārpus
EUROSUR, piemēram, pārmaiņām politiskajā un
ekonomiskajā stāvoklī kaimiņos esošās trešās
valstīs.
[23]             Salīdzinot ar pašreizējo situāciju, kura
aprakstīta ietekmes novērtējumā, kas pievienots EUROSUR
regulas priekšlikumam.
[24]             Sal. ar 3.2. nodaļu un 3.3. nodaļu
pievienotajā ietekmes novērtējumā.
[25]             Sal. ar 3.5. nodaļu pievienotajā ietekmes
novērtējumā.
[26]             Skat projektu sarakstu 1.5 pielikumā.
[27]             Skaidrojumus par pārvaldības veidiem un atsauces
uz Finanšu regulu skatīt BudgWeb tīmekļa vietnē: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[28]             Kā paredzēts Finanšu regulas
185. pantā.
[29]             Sal. ar 8. nodaļu pievienotajā ietekmes
novērtējumā.
[30]             Šīs budžeta pozīcijas tiek lietotas dažādu EUROSUR
komponentu pakāpeniskai izstrādei un testēšanai līdz
2013. gadam. Ņemot vērā, ka ierosinātajai EUROSUR
regulai būtu jāstājas spēkā 2013. gada
beigās, tiesību akta finanšu pārskats attiecas tikai uz
laikposmu no 2014. līdz 2020. gadam. Pārskats par
izmaksām EUROSUR izstrādei no 2008. gada līdz
2010. gadam un lēstajām izmaksām EUROSUR no
2011. līdz 2020. gadam ir atrodams pievienotajā ietekmes
novērtējumā.
[31]             Dif. — diferencētās apropriācijas / Nedif.
— nediferencētās apropriācijas
[32]             EBTA – Eiropas Brīvās tirdzniecības
asociācija.
[33]             Kandidātvalstis un attiecīgā
gadījumā potenciālās kandidātvalstis no
Rietumbalkāniem.
[34]             Pārskats par kopējām lēstajām
izmaksām laikposmam no 2011. līdz 2020. gadam ir atrodams
pievienotajā ietekmes novērtējumā.
[35]             Šī budžeta pozīcija ietver šādas izmaksas:
1) 75 % ES līdzfinansējumu valstu koordinācijas centru
(VKC) darbības izmaksām 24 dalībvalstīs, kurām ir
sauszemes un jūras ārējā robeža, ciktāl
dalībvalstis ir plānojušas šīs izmaksas, izmantojot
Savienības budžetu; 2) izmaksas pakalpojumam uzraudzības instrumentu
kopīgai izmantošanai, ko arī vajadzētu līdzfinansēt no
attiecīgajām Eiropas kosmosa programmām, tai skaitā
darbspējīgās Globālās vides un drošības
novērošanas (GMES), apjomā, kas pieejams laikposmā no
2014. līdz 2020. gadam; 3) izmaksas EUROSUR savienošanai
ar reģionāliem tīkliem, kas izveidoti starp
dalībvalstīm un kaimiņos esošām trešām valstīm;
4) visas citas izmaksas, kas nepieciešamas, lai īstenotu EUROSUR.
[36]             Frontex stāvokļa centra (FSC),
tīkla, kas savieno VKC un Frontex, un vienotās pierobežas
izlūkdatu ainas darbības izmaksām. Paredzēts, ka
5 līdz 10 miljonus euro gadā no šiem lēstajiem
skaitļiem segs no Frontex budžeta un no 10 līdz
15 miljonus euro gadā segs no Iekšējās drošības fonda.
Precīzās summas, ko finansēs Frontex tiks noteiktas
ikgadējā budžeta procedūrā.
[37]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
(kādreizējās „BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[38]             Rezultāti ir attiecīgie produkti un pakalpojumi
(piemēram, finansēto studentu apmaiņu skaits, uzbūvēto
ceļu garums kilometros utt.).
[39]             Skat. 1.4.2. sadaļu: 1.a – Struktūru
vienkāršošana un sistēmu savstarpēja savienošana valsts
līmenī; 2.a – Personāla un resursu efektīva
pārvaldība; 2.c – Seku novērtējums.
[40]             75 % ES līdzfinansējuma valstu koordinācijas
centru (VKC) darbības izmaksām 24 dalībvalstīm ar
ārēju sauszemes un jūras robežu.
[41]             Darbības izdevumi Frontex stāvokļa
centram (FSC).
[42]             2.a – Datu, informācijas un izlūkdatu
apmaiņa gandrīz reālā laikā.
[43]             Darbības izmaksas tīklam, kas savieno valstu
koordinācijas centrus un Frontex.
[44]             Vienotās pierobežas izlūkdatu ainas (CPIP)
darbības izmaksas.
[45]             1.d – Uzlabota informācijas apmaiņa ar
kaimiņos esošām trešām valstīm.
[46]             EUROSUR savienošana ar reģionāliem
tīkliem, kas izveidoti starp dalībvalstīm un kaimiņos
esošām trešām valstīm.
[47]             1.b – Datu apkopošanas izmantošana kopā ar
tehnoloģiskajām spējām pārrobežu
pārvietošanās atklāšanai un izsekošanai; 1.c – Starpnozaru
informācijas apmaiņa ar citiem dalībniekiem jūrniecības
jomā.
[48]             Darbības izmaksas dienestam uzraudzības
instrumentu kopīgai izmantošanai ES līmenī.
[49]             N gads ir gads, kurā sāk īstenot
priekšlikumu/iniciatīvu.
[50]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
(kādreizējās „BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[51]             2 AD līmeņa amata vietas, kas minētas
tabulā ir iekļautas priekšlikumā regulai, ar kuru izveido
Iekšējās drošības fondu.
[52]             CA ― līgumdarbinieki, INT
— pagaidu darbinieki (Intérimaire), JED — jaunākie eksperti
delegācijās (Jeune Expert en Délégation) , LA —
vietējie darbinieki, SNE—valstu norīkotie eksperti.
[53]             Saskaņā ar robežlielumiem attiecībā uz
ārštata darbiniekiem, ko finansē no darbības
apropriācijām (kādreizējām „BA” pozīcijām).
[54]             Galvenokārt struktūrfondiem, Eiropas
Lauksaimniecības fondam lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas
Zivsaimniecības fondam (EZF).
[55]             Skatīt Iestāžu nolīguma 19. un
24. punktu.
[56]             Norādītajām tradicionālo pašu resursu
(muitas nodokļi, cukura nodevas) summām jābūt neto
summām, t.i., bruto summām, no kurām atskaitītas
iekasēšanas izmaksas 25 % apmērā.