               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 29.5.2018
            COM(2018) 351 final
            2018/0182(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Reģionālajā pārvaldības komitejā, kas izveidota saskaņā ar Transporta kopienas dibināšanas līgumu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA PRIEKŠMETS

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko izveido nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Reģionālajā pārvaldības komitejā, kas izveidota saskaņā ar Transporta kopienas dibināšanas līgumu ("TCT"), attiecībā uz paredzēto lēmumu par Reģionālās pārvaldības komitejas reglamenta pieņemšanu.

               2.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               2.1.Transporta kopienas dibināšanas līgums

               Pēc parakstīšanas TCT piemēro provizoriski saskaņā ar tā 41. panta 3. punktu. Savienība provizorisku piemērošanu nodrošina ar Padomes lēmumu par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Transporta kopienas dibināšanas līgumu
                  1
               .

               Eiropas Savienība ir TCT Puse.

               2.2.Reģionālā pārvaldības komiteja

                  Reģionālā pārvaldības komiteja izveidota ar TCT 24. pantu un tā ir atbildīga par TCT pārvaldību un nodrošina tā pienācīgu īstenošanu. Šajā nolūkā tā sniedz ieteikumus un pieņem lēmumus gadījumos, ko paredz TCT. Konkrēti Reģionālā pārvaldības komiteja:

               (a)sagatavo Ministru padomes darbu;

               (b)lemj par tehnisko komiteju izveidošanu;

               (c)sniedz ieteikumus un pieņem lēmumus saskaņā ar TCT;

               (d)attiecībā uz nesen pieņemtajiem ES tiesību aktiem veic vajadzīgos pasākumus, jo īpaši izmantojot TCT I pielikuma pārskatīšanu;

               (e)pēc apspriešanās ar Ministru padomi ieceļ Pastāvīgā sekretariāta direktoru;

               (f)var iecelt vienu vai vairākus Pastāvīgā sekretariāta direktora vietniekus;

               (g)paredz Pastāvīgā sekretariāta noteikumus;

               (h)var (ar lēmumu) pārskatīt budžeta iemaksu apjomu;

               (i)pieņem TCT gada budžetu;

               (j)pieņem lēmumu, kurā nosaka budžeta īstenošanas procedūru, pārskatu iesniegšanas un revīzijas procedūru un pārbaužu procedūru;

               (k)pieņem lēmumus par līgumslēdzēju pušu strīdiem;

               (l)pieņem vispārējos principus attiecībā uz piekļuvi tādiem dokumentiem, kurus glabā struktūras, ko izveidojis TCT vai kas pakļautas tam;

               (m)pieņem gada ziņojumus Ministru padomei zināšanai par visaptverošā tīkla īstenošanu;

               (n)attiecībā uz konkrētiem Savienības tiesību aktiem, nosaka termiņus un veidus, kā Dienvidaustrumeiropas puses tos transponē.

                  Reģionālajā pārvaldības komitejā darbojas katras Līgumslēdzējas puses pārstāvis un pārstāvja aizvietotājs. Novērotāja statusā drīkst piedalīties visas ES dalībvalstis. Reģionālā pārvaldības komiteja pieņem lēmumus vienprātīgi.

               2.3.Plānotais Reģionālās pārvaldības komitejas akts

                  Lēmuma projekts attiecas uz Reģionālās pārvaldības komitejas reglamenta pieņemšanu saskaņā ar TCT 24. panta 5. punktu. Reglamenta projekts attiecas uz tādiem jautājumiem kā piedalīšanās Reģionālās pārvaldības komitejas sanāksmēs, Reģionālās pārvaldības komitejas priekšsēdētāja amats, Reģionālās pārvaldības komitejas sanāksmju sagatavošana un šīm sanāksmēm piemērojamie procedūras noteikumi, procedūras, kas attiecas uz dažāda veida darbībām, ko var veikt Reģionālā pārvaldības komiteja, informācijas izpaušana, kā arī vairāki nobeiguma noteikumi. Saskaņā ar ierosinātajiem noteikumiem, reglaments stājas spēkā dienā, kad tas pieņemts. Lēmums par Reģionālās pārvaldības komitejas reglamenta pieņemšanu būs ļoti svarīgs TCT savlaicīgai īstenošanai.

                  Paredzētais lēmums kļūs juridiski saistošs pusēm saskaņā ar TCT 24. panta 5. punktu.

               3.NOSTĀJA, KAS JĀIEŅEM SAVIENĪBAS VĀRDĀ

               Ir svarīgi, ka Reģionālā pārvaldības komiteja pieņem savu reglamentu saskaņā ar TCT 24. panta 5. punktu, lai nodrošinātu savu uzdevumu pienācīgu izpildi un īstenošanu atbilstoši TCT. Tā kā Savienība ir TCT puse, ir jāpieņem Savienības nostāja.

               Šajā sakarā jāatgādina, ka TCT ir instruments, kas domāts reģionālās sadarbības stiprināšanai Rietumbalkānos, kā sīkāk paskaidrots Komisijas priekšlikumā Padomes lēmumam par to, lai parakstītu TCT (COM(2017)324 final, nodaļa "Vispārīgais konteksts").

               4.JURIDISKAIS PAMATS

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1. Principi

                  Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti Padomes lēmumi, ar kuriem nosaka "nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu".

                  Jēdziens "lēmumi ar juridiskām sekām" ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas "var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu"
                     2
                  .

               4.1.2. Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Reģionālā pārvaldības komiteja ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, TCT.

               Akts, ko Reģionālā pārvaldības komiteja ir aicināta pieņemt, ir akts ar juridiskām sekām. Reģionālā pārvaldības komiteja ir tiesīga pieņemt savu reglamentu saskaņā ar TCT 24. panta 5. punktu. Pēc būtības un saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kas reglamentē Reģionālo pārvaldības komiteju, minētajā reglamentā ir ietverti elementi, kas ir juridiski saistoši Reģionālās pārvaldības komitejas locekļiem un tādējādi arī Savienības pārstāvim. Tāpēc jāuzskata, ka reglamentam ir juridiskas sekas.

               Paredzētais akts nepapildina un negroza TCT noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Lēmuma, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā paredzētā akta mērķa un satura, attiecībā uz kuru ieņem nostāju Savienības vārdā. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti, no kuriem viens ir klasificējams kā galvenais, bet otrs ir pakārtots, lēmums saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, kas nepieciešams galvenajam vai dominējošajam mērķim vai komponentam.

               Ja ar paredzēto aktu vienlaikus vēlas sasniegt virkni mērķu vai tam ir vairāki komponenti, kuri ir nesaraujami saistīti un no kuriem neviens nav pakārtots otram, lēmuma, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālajā juridiskajā pamatā izņēmuma kārtā būs jāietver dažādie atbilstīgie juridiskie pamati.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētais akts vajadzīgs TCT pienācīgai darbībai. Savukārt TCT ir izvirzīti mērķi un ietverti komponenti tādās jomās kā autoceļu, dzelzceļa un iekšējo ūdensceļu transports, kas ir transporta veidi, uz kuriem attiecas LESD 91. pants, kā arī jūras transports, kas ir transporta veids, uz kuru attiecas LESD 100. panta 2. punkts. Paredzētā akta horizontālā rakstura dēļ tas attiecas uz visiem šiem elementiem. Visi šie elementi ir nesaraujami saistīti un neviens nav pakārtots otram.

                  Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālajā juridiskajā pamatā ir šādi noteikumi: LESD 91. pants un 100. panta 2. punkts.

                  4.3.
                        Secinājums

                  Par ierosinātā lēmuma juridisko pamatu būtu jānosaka LESD 91. pants un 100. panta 2. punkts saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               2018/0182 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Reģionālajā pārvaldības komitejā, kas izveidota saskaņā ar Transporta kopienas dibināšanas līgumu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. pantu un 100. panta 2. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               1)Transporta kopienas dibināšanas līgumu ("TCT") Savienība parakstīja saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2017/1937
                  3
               .

               2)Saskaņā ar TCT 41. panta 3. punktu TCT provizoriski piemēro starp Eiropas Savienību, Albāniju, Bosniju un Hercegovinu un Kosovu
                  4
               * kopš 2017. gada 9. oktobra, un starp šīm pusēm un Serbiju kopš 2017. gada 29. novembra.

               3)Ievērojot TCT 24. panta 5. punktu, Reģionālajai pārvaldības komitejai ir jāpieņem savs reglaments.

               4)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Reģionālajā pārvaldības komitejā, jo lēmums par Reģionālās pārvaldības komitejas reglamentu būs saistošs Savienībai,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Reģionālajā pārvaldības komitejā, pamatojas uz Reģionālās pārvaldības komitejas lēmuma projektu, kas pievienots šim lēmumam.

               Savienības pārstāvji Reģionālajā pārvaldības komitejā var vienoties par nelielām izmaiņām lēmuma projektā bez Padomes papildu lēmuma.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 278, 27.10.2017., 1. lpp.

                     (2)

                        Eiropas Savienības Tiesas 2014. gada 7. oktobra spriedums, Vācija pret Padomi, Lieta C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61. līdz 64. punkts.

                     (3)

                        Padomes 2017. gada 11. jūlija Lēmums (ES) 2017/1937 par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Transporta kopienas dibināšanas līgumu (OV L 278, 27.10.2017., 1. lpp.).

                     (4)
                  *
                        Šis nosaukums neskar nostājas par statusu un atbilst ANO DP Rezolūcijai 1244/1999 un Starptautiskās Tiesas atzinumam par Kosovas neatkarības deklarāciju.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē,29.5.2018
            COM(2018) 351 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Reģionālajā pārvaldības komitejā, kas izveidota saskaņā ar Transporta kopienas dibināšanas līgumu

               [Šis dokuments ir pievienots Padomes lēmumam]

               TRANSPORTA KOPIENAS REĢIONĀLĀS PĀRVALDĪBAS KOMITEJAS

               LĒMUMS 2018/1

               D/2018/1/SC-TC 2018. gada ...: Reģionālās pārvaldības komitejas reglaments

               TRANSPORTA KOPIENAS REĢIONĀLĀ PĀRVALDĪBAS KOMITEJA,

               ņemot vērā Transporta kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 24. panta 5. punktu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               Vienīgais pants

               Ar šo tiek pieņemts Reģionālās pārvaldības komitejas reglaments, kas pievienots šim lēmumam.

               [...], 2018. gada [...]

               Reģionālās pārvaldības komitejas vārdā —

               ……………………………

               TRANSPORTA KOPIENAS REĢIONĀLĀS PĀRVALDĪBAS KOMITEJAS REGLAMENTS

               I.
                     VISPĀRĪGI NOSACĪJUMI

               1.
                     Šis reglaments nosaka Reģionālās pārvaldības komitejas kā iestādes iekšējās darba procedūras saskaņā ar Transporta kopienas dibināšanas līgumu (turpmāk "Līgums") starp Eiropas Savienību un Dienvidaustrumeiropas pusēm (Albānija, Bosnija un Hercegovina, bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Kosova
                  1
               , Melnkalne un Serbija).

               2.
                     Ja pastāv pretrunas starp šo reglamentu un Līgumu, piemēro Līguma noteikumus.

               II.
                     LOCEKĻI, NOVĒROTĀJI UN CITI DALĪBNIEKI

               1.
                     Reģionālās pārvaldības komitejas locekļiem principā vajadzētu būt augsta ranga amatpersonām attiecīgajās ministrijās, kas atbild par transportu.

               2.
                     Akts par locekļa iecelšanu amatā pierāda, ka loceklis ir pilnvarots paust attiecīgās Līgumslēdzējas puses nostāju tādā veidā, kas ir saistoši šai Pusei.

               3.
                     Neskarot novērotāju statusu saskaņā ar Līguma 24. panta 2. punkta otro teikumu, priekšsēdētājs un priekšsēdētāja vietnieki, kā minēts III iedaļas 2. punktā, attiecīgā gadījumā var vienoties uzaicināt citu valstu, starptautisko organizāciju vai citu struktūru pārstāvjus, tostarp pilsoniskās sabiedrības pārstāvjus, uz ad hoc pamata piedalīties konkrētās Reģionālās pārvaldības komitejas sanāksmēs vai kādā to daļā vai vairākās daļās.

               4.
                     Ja priekšsēdētājs un priekšsēdētāja vietnieks vienojas uzaicināt citu valstu, starptautisko organizāciju vai citu struktūru pārstāvjus, priekšsēdētājs vismaz trīs nedēļas pirms sanāksmes par to paziņo līgumslēdzējām pusēm un Transporta kopienas Pastāvīgajam sekretariātam (“Sekretariāts”). Līgumslēdzējas puses un Sekretariāts piecās darbdienās pēc šīs informācijas saņemšanas var priekšsēdētājam izteikt savu viedokli.

               III.
                     PRIEKŠSĒDĒTĀJA AMATS

               1.
                     Katra Dienvidaustrumeiropas puse ir Reģionālās pārvaldības komitejas prezidentvalsts vienu kalendāro gadu alfabētiskā secībā, kā paredzēts Līguma 2. panta 1. punkta b) apakšpunktā. Pirmā prezidentvalsts no Dienvidaustrumeiropas puses ir Albānijas Republika.

               2.
                     Prezidentvalsts ir priekšsēdētājs Reģionālās pārvaldības komitejas sanāksmēs. Tai palīdz viens Eiropas Savienības pārstāvis, kurš ieņem priekšsēdētāja vietnieka amatu.

               3.
                     Ja priekšsēdētājs nespēj pildīt pienākumus konkrētā sanāksmē, šo sanāksmi vada Eiropas Savienības pārstāvis, kurš ieņem priekšsēdētāja vietnieka amatu.

               IV.
                     SANĀKSMJU SAGATAVOŠANA

               1.
                     Reģionālās pārvaldības komitejas sanāksmes notiek sekretariāta mītnē. Tomēr prezidentvalsts var pieņemt lēmumu par citu Reģionālās pārvaldības komitejas sanāksmes vietu pēc apspriešanās ar priekšsēdētāja vietnieku un sekretariātu un ņemot vērā attiecīgos finanšu, administratīvos un organizatoriskos aspektus. Izņemot pienācīgi pamatotus gadījumus, šo lēmumu pieņem vismaz divus mēnešus pirms attiecīgās sanāksmes.

               2.
                     Uz Sekretariāta ieguldījumu ārpus Sekretariāta mītnes rīkotu sanāksmju organizēšanas izmaksās attiecas tā iekšējie budžeta noteikumi.

               3.
                     Priekšsēdētājs, priekšsēdētāja vietnieks un Sekretariāts vienojas par sanāksmju datumiem. Principā par datumiem vienojas vismaz divus mēnešus pirms attiecīgās sanāksmes.

               4.
                     Priekšsēdētājs un priekšsēdētāja vietnieks vienojas par sanāksmes darba kārtības projektu. Darba kārtības projektu un visus ar to saistītos dokumentus nosūta locekļiem un novērotājiem vismaz sešas nedēļas pirms attiecīgās sanāksmes. Locekļi var izteikt piezīmes un ierosināt jaunus jautājumus iekļaušanai darba kārtībā. Citām valstīm, starptautiskām organizācijām vai citām struktūrām, kas uzaicinātas saskaņā ar II iedaļas 3. punktu, arī izsūta tās interesējošos materiālus.

               5.
                     Sekretariāts atbild par sanāksmju sagatavošanu. Tas periodiski un pēc pieprasījuma informē priekšsēdētāju un priekšsēdētāja vietnieku par sagatavošanas procesu un izpilda viņu prasības un norādes šajā ziņā.

               V.
                     REĢIONĀLĀS PĀRVALDĪBAS KOMITEJAS SANĀKSMES — PROCEDŪRAS NOTEIKUMI

               1.
                     Reģionālās pārvaldības komitejas sanāksmes nav publiskas, ja vien Reģionālā pārvaldības komiteja nenolemj citādi.

               2.
                     Jebkuru no Reģionālās pārvaldības komitejas locekļiem, novērotājiem vai citiem sanāksmes dalībniekiem var pavadīt amatpersonas, kuras tiem palīdz. Šo amatpersonu vārdus, uzvārdus un amatus Sekretariātam paziņo iepriekš. Principā šo amatpersonu ir ne vairāk kā trīs jebkuram no locekļiem un ne vairāk kā divas jebkuram citam sanāksmes dalībniekam. Tomēr priekšsēdētājs var sniegt papildu ieteikumu par maksimālo pārstāvju skaitu katrā delegācijā.

               3.
                     Reģionālo pārvaldības komiteju uzskata par sasniegušu nepieciešamo kvorumu tikai tad, ja ir pārstāvētas četras Dienvidaustrumeiropas puses un Eiropas Savienība.

               4.
                     Kāda locekļa atturēšanās neliedz Reģionālajai pārvaldības komitejai rīkoties, ar nosacījumu, ka ir sasniegts šīs iedaļas 3. punktā prasītais kvorums.

               5.
                     Sanāksmes darba kārtību apstiprina sanāksmes sākumā. Steidzamības apstākļos sanāksmes laikā var iekļaut jaunus jautājumus, ja tam piekrīt priekšsēdētājs un priekšsēdētāja vietnieks.

               6.
                     Novērotāji var piedalīties diskusijās un var nākt klajā ar paziņojumiem, ja ir dota atļauja vai ja priekšsēdētājs to lūdzis. 7.
                     Pārstāvji no citām valstīm, starptautiskām organizācijām vai citām struktūrām, kuras uzaicinātas saskaņā ar II iedaļas 3. punktu, var piedalīties apspriedēs pēc atļaujas saņemšanas vai ja priekšsēdētājs uzaicinājis, bet viņi nedrīkst piedalīties nekāda veida Reģionālās pārvaldības komitejas darbībā.

               8.
                     Katras sanāksmes secinājumus sagatavo ar Sekretariāta palīdzību.

               9.
                     Secinājumos reģistrē visus pasākumus, kas pieņemti sanāksmē, kā arī komitejas locekļu un novērotāju paziņojumus attiecībā uz ierosinātajiem pasākumiem, ko pieņem Reģionālā pārvaldības komiteja.

               10.
                     Secinājumus paraksta priekšsēdētājs un nosūta locekļiem un novērotājiem. Ja līdz attiecīgās sanāksmes beigām nav iespējams sagatavot secinājumu projektu, priekšsēdētājs nodrošina, ka tas tiek sagatavots un nosūtīts septiņu kalendāro dienu laikā pēc sanāksmes. Jebkurš loceklis septiņu kalendāro dienu laikā pēc secinājumu projekta saņemšanas var pieprasīt labojumus. Priekšsēdētājs nodrošina, ka septiņu dienu laikā pēc piezīmju iesniegšanas termiņa beigām tiek nosūtīta galīgā redakcija.

               11.
                     Sanāksmju secinājumi nekādā veidā nedrīkst ierobežot tiesību aktu vai Līguma darbības jomu vai ietekmi. Neizdara nekādus paziņojumus vai secinājumus, kas ir pretrunā saistošām tiesību normām. Sanāksmju secinājumi nav tiesību aktu daļa, un tiem nav nekādas normatīvas ietekmes.

               VI.
                     REĢIONĀLĀS PĀRVALDĪBAS KOMITEJAS DARBĪBAS FORMALITĀTES UN PROCEDŪRA

               Vispārīgi norādījumi

               1.
                     Reģionālā pārvaldības komiteja darbojas, attiecīgā gadījumā pieņemot ieteikumus un lēmumus (turpmāk tekstā kopā — "pasākumi").

               Ja Reģionālā pārvaldības komiteja pieņem noteikumus, kas nodrošina tās darbību, to uzskata par lēmuma pieņemšanu.

               2.
                     Kad pasākums ir pieņemts vai grozīts, to nekavējoties paraksta priekšsēdētājs, un pēc tam sekretariāts izplata visām līgumslēdzējām pusēm.

               3.
                     Pasākumi stājas spēkā to pieņemšanas dienā, ja vien nav noteikts citādi.

               4.
                     Ja vien minētajā reglamentā nav noteikts citādi, pasākumus pieņem vai groza, ievērojot tādu pašu procedūru.

               5.
                     Visus pieprasījumus pieņemt vai grozīt pasākumu loceklis vai Sekretariāts rakstiski iesniedz vismaz 30 kalendārās dienas pirms Reģionālās pārvaldības komitejas sanāksmes, kurā tie tiks apspriesti.

               6.
                     Pieprasījumu nosūta priekšsēdētājam un pieprasījuma kopiju — visiem locekļiem un Sekretariātam. Tam pievieno attiecīgus skaidrojumus.

               7.
                     Pienācīgi pamatotos gadījumos pasākumus var pieņemt vai grozīt, neizpildot šīs iedaļas 4. līdz 6. punktā noteiktās formalitātes un procedūras.

               Pasākumu pieņemšana, izmantojot saraksti

               8.
                     Reģionālā pārvaldības komiteja laikā starp sanāksmēm pasākumus var pieņemt vai grozīt, izmantojot saraksti. Priekšsēdētājs pēc tam, kad saņēmis locekļa vai Sekretariāta pieprasījumu pieņemt pasākumu, izmantojot saraksti, vai pēc savas iniciatīvas, apspriežoties un vienojoties ar priekšsēdētāja vietnieku, izlemj, vai jautājuma risināšanai jāizmanto sarakstes procedūra.

               9.
                     Ja priekšsēdētājs ir izlēmis, ka sarakstes procedūra ir jāizmanto, tas uzdod Sekretariātam nosūtīt pieprasījumu locekļiem kopā ar tādu informāciju, ko priekšsēdētājs, apspriežoties un vienojoties ar priekšsēdētāja vietnieku, uzskata par nepieciešamu. Priekšsēdētājs, apspriežoties un vienojoties ar priekšsēdētāja vietnieku, arī norāda, vai un ar kādiem nosacījumiem locekļi drīkst prasīt pieprasījuma grozījumus.

               10.
                     Priekšsēdētājs, apspriežoties un vienojoties ar priekšsēdētāja vietnieku, nosaka datumu un laiku, līdz kuram jāsaņem atbildes, un tas nekādā gadījumā nedrīkst būt agrāk kā 10 kalendārās dienas pēc šīs iedaļas 9. punktā minētās informācijas nosūtīšanas dienas. Izņēmuma gadījumos priekšsēdētājs pēc pieprasījuma vai pēc saviem ieskatiem var, apspriežoties un vienojoties ar priekšsēdētāja vietnieku, pagarināt atbilžu saņemšanai noteikto termiņu. Uzskata, ka jebkurš loceklis, kas noteiktajā termiņā nav atbildējis rakstiski (tostarp pa e-pastu), atturas.

               11.
                     Reģionālā pārvaldības komiteja pieņem lēmumus vienprātīgi. Vienprātību uzskata par panāktu, ja vismaz četras Dienvidaustrumeiropas puses un Eiropas Savienība ir atbildējušas par labu attiecīgajam pasākumam, un neviena puse pret to neiebilst.

               VII.
                     INFORMĀCIJAS IZPAUŠANA

               1.
                     Ja vien nav nolemts citādi, sanāksmju dokumentu (darba kārtības, secinājumu u. c.) galīgo redakciju publicē Sekretariāta tīmekļa vietnē.

               2.
                     Tiesības piekļūt Reģionālās pārvaldības komitejas turējumā esošiem dokumentiem nosaka saskaņā ar Līguma 38. panta 2. un 3. punktu.

               VIII.
                     NOBEIGUMA NOTEIKUMI

               1.
                     Novērotāji un pārstāvji no citām valstīm, starptautiskām organizācijām vai citām struktūrām, kuri uzaicināti saskaņā ar II iedaļas 3. punktu, ievēro visas prasības par konfidencialitāti, kas attiecas uz Reģionālās pārvaldības komitejas locekļiem. Šīs prasības atspoguļo attiecīgās sanāksmes secinājumos.

               2.
                     Pārstāvjiem no citām valstīm, starptautiskām organizācijām vai citām struktūrām, kuri uzaicināti saskaņā ar II iedaļas 3. punktu, pirms piedalīšanās attiecīgajās diskusijās prasa parakstīt paziņojumu par konfidencialitāti. Šādā paziņojumā par konfidencialitāti ietver apņemšanos ievērot šīs iedaļas 1. punktā minētos konfidencialitātes noteikumus. Ja šīs personas atsakās parakstīt šādu paziņojumu, tām neļauj piedalīties minētajās diskusijās.

               3.
                     Visus Reģionālās pārvaldības komitejas aktus paraksta priekšsēdētājs.

               4.
                     Visus šā reglamenta grozījumus pieņem ar Reģionālās pārvaldības komitejas lēmumu.

               5.
                     Ja šā reglamenta piemērošana konkrētā situācijā rada interpretācijas grūtības, priekšsēdētājs, apspriežoties un vienojoties ar priekšsēdētāja vietnieku, sniedz ieteikumu situācijas atrisināšanai.

               6.
                     Vienu gadu pēc šā reglamenta stāšanās spēkā Sekretariāts, pamatojoties uz tā piemērošanā gūto praktisko pieredzi, var ierosināt šā reglamenta grozījumus, ko tas uzskata par lietderīgiem vai vajadzīgiem. Ja Reģionālā pārvaldības komiteja vēlas ierosināt šādu grozījumu, tā vispirms apspriežas ar Sekretariātu.

               Šis reglaments stājas spēkā dienā, kad to pieņēmusi Reģionālā pārvaldības komiteja.

                     (1)

                        Šis nosaukums neskar nostājas par statusu un atbilst ANO DP Rezolūcijai 1244/1999 un Starptautiskās Tiesas atzinumam par Kosovas neatkarības deklarāciju.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 6.7.2018
            COM(2018) 528 final
            2018/0278(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko Austriju un Rumāniju pilnvaro Eiropas Savienības interesēs akceptēt Hondurasas pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

                  1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvencijas par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (turpmāk “1980. gada konvencija”), kuru līdz šim ir ratificējušas 98 valstis, tostarp visas ES dalībvalstis, mērķis ir atjaunot iepriekšējo stāvokli, nodrošinot nelikumīgi aizvestu vai aizturētu bērnu ātru atgriešanu, kas panākams, izmantojot sistēmu sadarbībai starp centrālajām iestādēm, ko norīkojušas līgumslēdzējas puses.

                  Tā kā bērnu nolaupīšanas novēršana ir būtiska ES bērna tiesību sekmēšanas politikas sastāvdaļa, Eiropas Savienība aktīvi darbojas starptautiskajā līmenī, lai uzlabotu 1980. gada konvencijas piemērošanu, un mudina trešās valstis tai pievienoties.

                  Hondurasa savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada konvenciju deponēja 1993. gada 20. decembrī. Konvencija Hondurasā stājās spēkā 1994. gada 1. martā.

                  1980. gada konvencija jau ir spēkā attiecībās starp Hondurasu un 25 ES dalībvalstīm. Tikai Austrija, Dānija un Rumānija vēl nav akceptējušas Hondurasas pievienošanos konvencijai.

                  1980. gada konvencijas 38. panta ceturtajā daļā ir noteikts, ka konvencija ir piemērojama attiecībās starp valsti, kas ir pievienojusies konvencijai, un tām līgumslēdzējām valstīm, kas ir deklarējušas, ka akceptē šo pievienošanos.

                  Eiropas Savienības Tiesa, ar kuru notika apspriešanās pēc Komisijas ierosmes, apstiprināja, ka akcepts par kādas trešās valsts pievienošanos 1980. gada konvencijai ietilpst ES ekskluzīvajā kompetencē.

                  Eiropas Savienības Tiesa savā 2014. gada 14. oktobra Atzinumā 1/13 norādīja, ka akcepts par kādas trešās valsts pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem ietilpst Eiropas Savienības ekskluzīvajā kompetencē.

                  Tiesa uzstāja uz nepieciešamību šajā jomā nodrošināt vienotu ES mēroga pieeju, tādējādi izvairoties no pieeju dažādības dalībvalstu vidū.

                  Tā kā starptautiskās bērnu nolaupīšanas jautājums ietilpst Eiropas Savienības ekskluzīvajā ārējā kompetencē, lēmums par to, vai akceptējama Hondurasas pievienošanās, ir jāpieņem ES mērogā Padomes lēmuma veidā. Attiecīgi Austrijai un Rumānijai būtu jādeklarē, ka tās Eiropas Savienības interesēs akceptē Hondurasas pievienošanos.

                  Līdz ar Austrijas un Rumānijas akceptu 1980. gada konvencija kļūtu piemērojama Hondurasas attiecībās ar visām ES dalībvalstīm, izņemot Dāniju.

               •Atbilstība spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

                  Attiecībā uz vecāku veiktu bērnu nolaupīšanu 1980. gada Hāgas konvencija ir starptautiskais ekvivalents Padomes Regulai Nr. 2201/2003 (pazīstama kā regula “Brisele IIa”), kas ir ES tiesu iestāžu sadarbības stūrakmens laulības lietās un lietās par vecāku atbildību.

                  Viens no regulas galvenajiem mērķiem ir novērst bērnu nolaupīšanu dalībvalstīs, ieviešot procedūras, ar kurām nodrošina bērnu ātru atpakaļatdošanu viņu parastās dzīvesvietas valstī. Šajā nolūkā 1980. gada Hāgas konvencijā noteiktā procedūra ir iestrādāta regulas “Brisele IIa” 11. pantā un ir papildināta, precizējot dažus tās aspektus, jo īpaši bērna uzklausīšanu, termiņus lēmuma pieņemšanai pēc atpakaļatdošanas pieteikuma iesniegšanas un bērna atpakaļneatdošanas pamatojumu. Tajā ir ietverti arī noteikumi, kas reglamentē pretrunīgus rīkojumus par atpakaļatdošanu un atpakaļneatdošanu, kuri izdoti dažādās dalībvalstīs.

                  Starptautiskā mērogā Eiropas Savienība atbalsta trešo valstu pievienošanos 1980. gada konvencijai, lai ES dalībvalstis, risinot starptautiskas bērnu nolaupīšanas lietas, varētu paļauties uz kopēju tiesisko regulējumu.

                  Laikā no 2015. gada jūnija līdz 2017. gada decembrim jau ir pieņemti 14 Padomes lēmumi, ar kuriem akceptēta 20 trešo valstu (Marokas, Singapūras, Krievijas Federācijas, Albānijas, Andoras, Seišelu, Armēnijas, Korejas Republikas, Kazahstānas, Peru, Gruzijas, Dienvidāfrikas, Čīles, Islandes, Bahamu Salu, Panamas, Urugvajas, Kolumbijas, Salvadoras un Sanmarīno) pievienošanās 1980. gada Hāgas konvencijai par starptautisko bērnu nolaupīšanu
                     1
                  .

               •Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem

                  Šis priekšlikums ir acīmredzami saistīts ar vispārīgo mērķi, kas nostiprināts Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā, proti, aizsargāt bērna tiesības. 1980. gada Hāgas konvencijas sistēmas nolūks ir aizsargāt bērnus no vecāku veiktas nolaupīšanas nelabvēlīgās ietekmes un nodrošināt, ka bērni var uzturēt sakarus ar abiem vecākiem, piemēram, nodrošinot saskarsmes tiesību efektīvu īstenošanu.

                  Jāmin arī tas, ka pastāv saikne ar mediācijas izmantojuma veicināšanu pārrobežu ģimenes strīdu izšķiršanā. Kopējā Eiropas tiesiskajā telpā direktīva par konkrētiem mediācijas aspektiem civillietās un komerclietās
                     2
                   attiecas arī uz ģimenes tiesībām. Arī Hāgas 1980. gada konvencija mudina ģimenes strīdus risināt miermīlīgi. Viena no labas prakses rokasgrāmatām attiecībā uz 1980. gada Hāgas konvenciju, ko publicējusi Hāgas Starptautisko privāttiesību konference, ir veltīta mediācijas izmantošanai konvencijas darbības jomā ietilpstošu starptautisko ģimenes strīdu izšķiršanā attiecībā uz bērniem. Lai atbalstītu dialogu ar valstīm, kuras konvenciju vēl nav ratificējušas, un lai palīdzētu rast konkrētus veidus, kā risināt problēmas, ko rada starptautiskā bērnu nolaupīšana valstīs, kas nav ratificējušas konvenciju, pēc Eiropas Komisijas ierosmes šī rokasgrāmata ir pārtulkota visās ES valodās papildus angļu un franču valodai, kā arī arābu valodā
                     3
                  .

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  Ņemot vērā, ka lēmums attiecas uz starptautisku nolīgumu, piemērojamais juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. pants kopā ar tā 81. panta 3. punktu. Padome pēc apspriešanās ar Eiropas Parlamentu pieņem lēmumu vienprātīgi.

                  Apvienotajai Karalistei un Īrijai Regula (ES) Nr. 2201/2003 ir saistoša, tāpēc tās piedalās šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

                  Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               •Proporcionalitāte

                  Šis priekšlikums ir izstrādāts, balstoties uz jau pieņemtajiem Padomes lēmumiem par šo pašu tematu, un paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai panāktu saskaņotu ES rīcību starptautiskās bērnu nolaupīšanas jautājumā, nodrošinot, ka Austrija un Rumānija noteiktā termiņā akceptē Hondurasas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Komisija apspriedās ar Austriju un Rumāniju par to gatavību akceptēt Hondurasas pievienošanos 1980. gada konvencijai, un šīs valstis sniedza labvēlīgu atzinumu.

                  Diskusijās ekspertu 2018. gada 18. aprīļa sanāksmē noskaidrojās, ka pašlaik dalībvalstīm nav iebildumu pret to, ka Austrija un Rumānija akceptē Hondurasas pievienošanos 1980. gada konvencijai.

               •Ekspertu atzinumu apkopošana un izmantošana

                  Tā kā konvencija jau ir spēkā Hondurasas attiecībās ar 25 dalībvalstīm, Komisija un dalībvalstu eksperti uzskatīja, ka šādā gadījumā nav nepieciešams atsevišķs novērtējums par stāvokli attiecīgajā trešā valstī.

               •Ietekmes novērtējums

                  Tāpat kā attiecībā uz jau 2015.–2017. gadā pieņemtajiem 14 Padomes lēmumiem, ar kuriem akceptēta vairāku trešo valstu pievienošanās 1980. gada Hāgas konvencijai, atsevišķs ietekmes novērtējums nav veikts, ņemot vērā šā leģislatīvā akta būtību. Jebkurā gadījumā atsevišķs novērtējums par stāvokli Hondurasā šķita lieks, ņemot vērā gan to, ka konvencija jau ir spēkā attiecībās ar 25 ES dalībvalstīm, gan to, ka Austrija un Rumānija ir gatavas akceptēt Hondurasas pievienošanos.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Ierosinātais lēmums neietekmē ES budžetu.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Tā kā priekšlikums attiecas tikai uz Austrijas un Rumānijas pilnvarošanu akceptēt Hondurasas pievienošanos 1980. gada konvencijai, tā īstenošanas uzraudzība paredz tikai pārbaudīt, ka Austrija un Rumānija ievēro deklarācijas formulējumu, paredzētajā termiņā deponē deklarāciju un informē Komisiju par deklarācijas deponēšanu, kā noteikts Padomes lēmumā.

               2018/0278 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko Austriju un Rumāniju pilnvaro Eiropas Savienības interesēs akceptēt Hondurasas pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 81. panta 3. punktu saistībā ar 218. panta 6. punkta b) apakšpunktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu
                  4
               ,

               tā kā:

               (1)Eiropas Savienība bērna tiesību aizsardzības sekmēšanu ir izvirzījusi par vienu no saviem mērķiem, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā. Pasākumi bērnu aizsardzībai pret nelikumīgu aizvešanu vai aizturēšanu ir minētās politikas būtiska sastāvdaļa.

               (2)Padome ir pieņēmusi Regulu (EK) Nr. 2201/2003
                  5
                (turpmāk “regula “Brisele IIa””), kuras mērķis ir aizsargāt bērnus no nelabvēlīgās ietekmes, ko rada nelikumīga aizvešana vai aizturēšana, un ieviest procedūras, ar kurām nodrošina bērnu ātru atpakaļatdošanu viņu parastās dzīvesvietas valstī, kā arī nodrošināt saskarsmes tiesību un aizgādības tiesību aizsardzību.

               (3)Regula “Brisele IIa” papildina un pastiprina 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvenciju par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (turpmāk “1980. gada Hāgas konvencija”), ar kuru starptautiskā mērogā izveidota saistību un sadarbības sistēma attiecībās starp līgumslēdzējām valstīm un starp centrālajām iestādēm un kuras mērķis ir nodrošināt nelikumīgi aizvestu vai aizturētu bērnu ātru atgriešanu.

               (4)Visas Savienības dalībvalstis ir 1980. gada Hāgas konvencijas dalībnieces.

               (5)Savienība mudina trešās valstis pievienoties 1980. gada Hāgas konvencijai un atbalsta 1980. gada Hāgas konvencijas pareizu īstenošanu, kopā ar dalībvalstīm cita starpā piedaloties speciālajās komisijās, kuras regulāri organizē Hāgas Starptautisko privāttiesību konference.

               (6)Delikātos starptautiskās bērnu nolaupīšanas gadījumos vislabākais risinājums varētu būt kopējs tiesiskais regulējums, kas piemērojams attiecībās starp Savienības dalībvalstīm un trešām valstīm.

               (7)1980. gada Hāgas konvencijā ir noteikts, ka to piemēro attiecībās starp valsti, kas ir pievienojusies konvencijai, un tām līgumslēdzējām valstīm, kas ir deklarējušas, ka akceptē šo pievienošanos.

               (8)1980. gada Hāgas konvencija liedz par tās dalībnieci kļūt tādām reģionālām ekonomiskās integrācijas organizācijām, kāda ir Savienība. Tāpēc Savienība konvencijai nevar pievienoties, un tā nevar arī deponēt deklarāciju, ar ko akceptē pievienojošās valsts pievienošanos.

               (9)Kā norādīts Eiropas Savienības Tiesas atzinumā 1/13, 1980. gada Hāgas konvencijā paredzētā pievienošanās akcepta deklarācija ietilpst Savienības ekskluzīvajā ārējā kompetencē.

               (10)Hondurasa savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada konvenciju deponēja 1993. gada 20. decembrī. Konvencija Hondurasā stājās spēkā 1994. gada 1. martā.

               (11)Visas attiecīgās dalībvalstis, izņemot Austriju, Dāniju un Rumāniju, jau ir akceptējušas Hondurasas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Hondurasa ir akceptējusi Bulgārijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Maltas un Slovēnijas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Pēc Hondurasā esošā stāvokļa izvērtējuma tika secināts, ka Austrija un Rumānija var Savienības interesēs akceptēt Hondurasas pievienošanos saskaņā ar 1980. gada Hāgas konvencijas noteikumiem.

               (12)Līdz ar to Austrija un Rumānija būtu jāpilnvaro saskaņā ar šajā lēmumā paredzētajiem noteikumiem deponēt deklarācijas, ar ko tās Savienības interesēs akceptē Hondurasas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Pārējām Savienības dalībvalstīm, kas jau akceptējušas Hondurasas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai, nebūtu jādeponē jaunas pievienošanās akcepta deklarācijas, jo saskaņā ar starptautiskajām publiskajām tiesībām līdzšinējās deklarācijas paliek spēkā.

               (13)Apvienotajai Karalistei un Īrijai regula “Brisele IIa” ir saistoša, tāpēc tās piedalās šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

               (14)Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1.
                     Austrija un Rumānija ar šo tiek pilnvarotas Savienības interesēs akceptēt Hondurasas pievienošanos 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (turpmāk “1980. gada Hāgas konvencija”).

               2.
                     Austrija un Rumānija vēlākais .. [divpadsmit mēneši no šā lēmuma pieņemšanas dienas] deponē deklarāciju, ar kuru Savienības interesēs akceptē Hondurasas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai un kura formulēta šādi:

               “[Pilns DALĪBVALSTS nosaukums] deklarē, ka tā saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2018/.. akceptē Hondurasas pievienošanos 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem.”

               3.
                     Austrija un Rumānija divu mēnešu laikā no dienas, kad deponēta attiecīgā deklarācija, ar ko akceptēta Hondurasas pievienošanās, informē Padomi un Komisiju par deponēšanu un dara zināmu Komisijai deklarācijas tekstu.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā paziņošanas dienā.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts Austrijai un Rumānijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Jau ir pieņemti 14 Padomes lēmumi, ar kuriem dalībvalstis pilnvarotas akceptēt to, ka 1980. gada konvencijai pievienojas Andora (Padomes Lēmums 2015/1023, pieņemts 2015. gada 15. jūnijā); Seišelas (Padomes Lēmums (ES) 2015/2354, pieņemts 2015. gada 10. decembrī); Krievija (Padomes Lēmums (ES) 2015/2355, pieņemts 2015. gada 10. decembrī); Albānija (Padomes Lēmums (ES) 2015/2356, pieņemts 2015. gada 10. decembrī); Singapūra (Padomes Lēmums (ES) 2015/1024, pieņemts 2015. gada 15. jūnijā); Maroka (Padomes Lēmums (ES) 2015/2357, pieņemts 2015. gada 10. decembrī); Armēnija (Padomes Lēmums (ES) 2015/2358, pieņemts 2015. gada 10. decembrī); Korejas Republika (Padomes Lēmums (ES) 2016/2313, pieņemts 2016. gada 8. decembrī); Kazahstāna (Padomes Lēmums (ES) 2016/2311, pieņemts 2016. gada 8. decembrī); Peru (Padomes Lēmums (ES) 2016/2312, pieņemts 2016. gada 8. decembrī); Gruzija un Dienvidāfrika (Padomes Lēmums (ES) 2017/2462, pieņemts 2017. gada 18. decembrī); Čīle, Islande un Bahamu Salas (Padomes Lēmums (ES) 2017/2424, pieņemts 2017. gada 18. decembrī); Panama, Urugvaja, Kolumbija un Salvadora (Padomes Lēmums (ES) 2017/2464, pieņemts 2017. gada 18. decembrī); Sanmarīno (Padomes Lēmums (ES) 2017/2463, pieņemts 2017. gada 18. decembrī).

                     (2)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/52/EK (2008. gada 21. maijs) par konkrētiem mediācijas aspektiem civillietās un komerclietās (OV L 136, 24.5.2008., 3. lpp.).

                     (3)

                  https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=6561

                     (4)

                        OV C , ., . lpp.

                     (5)

                        Padomes Regula (EK) Nr. 2201/2003 (2003. gada 27. novembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (OV L 338, 23.12.2003., 1. lpp.).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 10.10.2018
            COM(2018) 672 final
            2018/0346(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Asociācijas komitejā tās Tirdzniecības komitejas sastāvā, kura izveidota ar Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Asociācijas komitejā tās Tirdzniecības komitejas sastāvā saistībā ar paredzēto tāda lēmuma pieņemšanu, ar ko izveido to personu sarakstu, kuras darbosies par šķīrējtiesnešiem strīdu izšķiršanas procesā.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Asociācijas nolīgums

               Asociācijas nolīguma starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses (“nolīgums”), mērķis ir izveidot nosacījumus pastiprinātām ekonomiskām un tirdzniecības attiecībām, kas vestu uz pakāpenisku Ukrainas integrāciju ES iekšējā tirgū, tostarp izveidojot padziļinātas un visaptverošas brīvās tirdzniecības zonu, kā noteikts šā nolīguma IV sadaļā (Tirdzniecība un ar tirdzniecību saistīti jautājumi), un atbalstīt Ukrainas pūles pabeigt pāreju uz darboties spējīgu tirgus ekonomiku, inter alia progresīvi tuvinot tās tiesību aktus Savienības tiesību aktiem. Nolīgums stājās spēkā 2017. gada 1. septembrī.

               2.2.Asociācijas komiteja tās Tirdzniecības komitejas sastāvā

               Asociācijas komiteja tās Tirdzniecības komitejas sastāvā, kas tiekas, lai risinātu visus jautājumus, kas saistīti ar nolīguma IV sadaļu (Tirdzniecība un ar tirdzniecību saistīti jautājumi), ir precizēta nolīguma 465. panta 4. punktā. Nolīguma 465. panta 3. punktā ir noteikts, ka Asociācijas komitejai ir tiesības pieņemt lēmumus šajā nolīgumā paredzētos gadījumos un jomās, kurās Asociācijas padome tai ir deleģējusi savas pilnvaras. Minētie lēmumi ir Pusēm saistoši, un tās veic atbilstošus pasākumus to izpildei. Asociācijas komiteja lēmumus pieņem, Pusēm vienojoties.

               2.3.Paredzētais Asociācijas komitejas tās Tirdzniecības komitejas sastāvā akts

               Asociācijas komiteja tās Tirdzniecības komitejas sastāvā pieņem lēmumu, ar ko izveido to personu sarakstu, kuras vēlas un spēj darboties par šķīrējtiesnešiem strīdu izšķiršanas procesā. Paredzētā akta mērķis ir nodrošināt mehānismu, kas ļauj risināt ar tirdzniecību saistītos strīdus starp nolīguma Pusēm attiecībā uz minētā nolīguma tirdzniecības daļas piemērošanu vai interpretāciju. Šķīrējtiesas procedūrā, kas izklāstīta nolīguma 14. nodaļā, paredzēts, ka prasītāja Puse var pieprasīt izveidot šķīrējtiesu, lai atrisinātu divpusēju strīdu.

               Nolīguma 323. pantā noteikts, ka pusēm jāsagatavo tādu iespējamo šķīrējtiesnešu saraksts, kuri ir atbilstīgi un pieejami darbam šķīrējtiesā. Šajā sarakstā ir 15 kvalificētas personas, kas var darboties par šķīrējtiesnešiem. Tādu šķīrējtiesnešu saraksta projekts, kuri vēlas un var darboties šķīrējtiesā, attiecīgi ir apspriests ar Ukrainas valdību, paredzot piecus šķīrējtiesnešu kandidātus no Savienības, piecus šķīrējtiesnešu kandidātus no Ukrainas un piecus trešo valstu valstspiederīgos, kuri var būt par šķīrējtiesas priekšsēdētājiem.

               Savienības un Ukrainas ierosinātajiem kandidātiem un izraudzītajiem priekšsēdētājiem ir īpašas zināšanas vai pieredze tieslietās un starptautiskajā tirdzniecībā, kā noteikts nolīguma 323. panta 2. punktā. Turklāt tiek sagaidīts, ka sarakstā iekļautās 14 personas, ja Puses tās ieceļ par šķīrējtiesnešiem, atbildīs neatkarības prasībām saskaņā ar nolīguma 323. panta 3. punktu un spēs ievērot rīcības kodeksu, kas izklāstīts nolīguma XXV pielikumā.

               Ukraina varēja ierosināt tikai 4 šķīrējtiesnešus šim sarakstam, jo izraudzītais piektais kandidāts gāja bojā pēc atlases procedūras pabeigšanas. Piektā šķīrējtiesneša ierosināšanai Ukrainai būs jāuzsāk jauna atlases procedūra, kas, iespējams, netiks pabeigta īsā laikā. Lai izvairītos no turpmākiem kavējumiem iespējamo šķīrējtiesnešu saraksta izveidē, kas ir būtisks nolīguma strīdu izšķiršanas sistēmas darbībai, labākais risinājums ir pēc iespējas drīzāk pieņemt 14 personu sarakstu un panākt, ka Ukraina apņemas pēc iespējas ātrāk ierosināt piekto kandidātu.

               3.Nostāja, kas jāieņem Savienības vārdā

               Ar nostāju, kas jāieņem Savienības vārdā, tiecas izveidot to personu sarakstu, kuras vēlas un spēj darboties par šķīrējtiesnešiem strīdu izšķiršanas procesā, kā paredzēts nolīgumā.

               Šis lēmums ir juridiskais instruments, ar ko nosaka Savienības nostāju, kas tās vārdā jāieņem Asociācijas komitejas sanāksmē tās Tirdzniecības komitejas sastāvā.

               Ar šo lēmumu īsteno Savienības kopējo tirdzniecības politiku attiecībā uz austrumu partnervalsti, pamatojoties uz iepriekš minētā Asociācijas nolīguma noteikumiem. Šķīrējtiesnešu saraksta izveide ir juridiska prasība tādu institucionālo struktūru izveidei, kas ļauj Savienībai un Ukrainai efektīvi risināt divpusējus strīdus attiecībā uz nolīguma sadaļas par tirdzniecību piemērošanu un interpretāciju. Tas atbilst Savienības pieejai strīdu izšķiršanas prasībām, par kurām risinātas sarunas vai kuras tiek īstenotas ar brīvās tirdzniecības nolīgumiem ar citiem tirdzniecības partneriem.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  1
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Asociācijas komiteja ir struktūra, kas izveidota ar Asociācijas nolīgumu. Lēmums, kas jāpieņem Asociācijas komitejai, ir akts ar juridiskām sekām. Plānotais akts atbilstoši starptautiskajām tiesībām būs pusēm saistošs saskaņā ar nolīguma 465. panta 3. punktu. Paredzētais akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu. Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Materiālais juridiskais pamats ir LESD 207. pants saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz Savienības kopējās tirdzniecības politikas īstenošanas nodrošināšanu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir 207. pants.

               4.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma tiesiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 207. pantam saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               5.Paredzētā akta publicēšana

               Asociācijas komitejas lēmumu pēc tā pieņemšanas paredzēts publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               2018/0346 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Asociācijas komitejā tās Tirdzniecības komitejas sastāvā, kura izveidota ar Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar 323. panta 1. punktu Asociācijas nolīgumā starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses (“nolīgums”), ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc nolīguma stāšanās spēkā Asociācijas komitejai tās Tirdzniecības komitejas sastāvā (“Tirdzniecības komiteja”) ir jāizveido to personu saraksts, kuras vēlas un spēj darboties par šķīrējtiesnešiem strīdu izšķiršanas procesā.

               (2)Saskaņā ar nolīguma 323. panta 1. punktu Savienība un Ukraina ir ierosinājušas savus kandidātus, kuri vēlas un spēj darboties par šķīrējtiesnešiem, un ir vienojušās par pieciem trešo valstu valstspiederīgajiem, kuri var darboties par šķīrējtiesas priekšsēdētājiem.

               (3)Ukraina ierosināja tikai četras personas. Ukrainai būtu pēc iespējas ātrāk jāierosina piektais kandidāts.

               (4)Lai nodrošinātu nolīguma pareizu darbību, ir lietderīgi bez turpmākas kavēšanās izveidot to 14 personu sarakstu, kuras vēlas un spēj darboties par šķīrējtiesnešiem strīdu izšķiršanā.

               (5)Asociācijas komitejas lēmums pēc tā pieņemšanas būtu jāpublicē,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostājas, kas Savienības vārdā ir jāieņem Tirdzniecības komitejā, kura izveidota ar Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses, attiecībā uz to personu saraksta pieņemšanu, kuras vēlas un spēj darboties par šķīrējtiesnešiem saskaņā ar tās 323. panta 1. punktu, pamatā ir minētās komitejas lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Šo Asociācijas komitejas lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        ES Tiesas 2014. gada 7. oktobra spriedums, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI: EU: C: 2014: 2258, 61.–64. punkts.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 10.10.2018
            COM(2018) 672 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Asociācijas komitejā tās Tirdzniecības komitejas sastāvā, kura izveidota ar Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puse

               PROJEKTS

               ES un Ukrainas Asociācijas komitejas tās Tirdzniecības komitejas sastāvā Lēmums Nr. .../2018

               (...)

               par šķīrējtiesnešu saraksta izveidošanu saskaņā ar 323. panta 1. punktu Asociācijas nolīgumā starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses

               ASOCIĀCIJAS KOMITEJA TĀS TIRDZNIECĪBAS KOMITEJAS SASTĀVĀ,

               ņemot vērā 2014. gada 27. jūnijā Briselē parakstīto Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses (“nolīgums”)
                  1
               , un jo īpaši tā 323. panta 1. punktu un 465. panta 3. punktu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar nolīguma 323. panta 1. punktu Asociācijas komiteja tās Tirdzniecības komitejas sastāvā ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc šā nolīguma stāšanās spēkā izveido to personu sarakstu, kuras vēlas un spēj darboties par šķīrējtiesnešiem.

               (2)Savienība ir ierosinājusi piecus šķīrējtiesnešu kandidātus. Ukraina ir ierosinājusi četras personas, kuras vēlas un spēj darboties par šķīrējtiesnešiem. Ukraina un Savienība ir vienojušās par pieciem trešo valstu valstspiederīgajiem, kuri var būt par šķīrējtiesas priekšsēdētājiem.

               (3)Lai izvairītos no turpmākas kavēšanās to personu saraksta izveidē, kuras vēlas un spēj darboties par šķīrējtiesnešiem, un lai tādējādi nodrošinātu nolīguma un jo īpaši tā IV sadaļas 14. nodaļas pienācīgu darbību, Asociācijas komiteja tās Tirdzniecības komitejas sastāvā apstiprina minēto sarakstu, pamatojoties uz iesniegtajiem priekšlikumiem.

               (4)Ukraina pēc iespējas drīzāk ierosina piekto kandidātu Asociācijas komitejai tās Tirdzniecības komitejas sastāvā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1.
                     Saraksts ar personām, kuras vēlas un spēj darboties par šķīrējtiesnešiem saskaņā ar 323. panta 1. punktu Asociācijas nolīgumā starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses, ir norādīts šā lēmuma pielikumā.

               2.
                     Ukraina pēc iespējas drīzāk ierosina Asociācijas komitejai tās Tirdzniecības komitejas sastāvā piekto kandidātu, kurš vēlas un spēj darboties par šķīrējtiesnesi.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               [vieta], … [datums]

                        Asociācijas komitejas

                        tās Tirdzniecības komitejas sastāvā vārdā —

                        priekšsēdētājs

               PIELIKUMS

               NOLĪGUMA 323. PANTA 1. PUNKTĀ MINĒTAIS
                  ŠĶĪRĒJTIESNEŠU SARAKSTS

               Eiropas Savienības ierosinātie šķīrējtiesneši

               1.Claus–Dieter EHLERMANN

               2.Giorgio SACERDOTI

               3.Jacques BOURGEOIS

               4.Pieter Jan KUIJPER

               5.Ramon TORRENT

               Ukrainas ierosinātie šķīrējtiesneši

               1.Serhiy HRYSHKO

               2.Taras KACHKA

               3.Victor MURAVYOV

               4.Yuriy RUDYUK

               Pušu izraudzītie priekšsēdētāji

               1.William DAVEY (ASV)

               2.Helge SELAND (Norvēģija)

               3.Maryse ROBERT (Kanāda)

               4.Christian HÄBERLI (Šveice)

               5.Merit JANOW (ASV)

                     (1)

                        OV L 161, 29.5.2014., 3. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 12.10.2018
            COM(2018) 683 final
            2018/0353(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņemEEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu EEZ līguma IX pielikumā (Finanšu pakalpojumi)
            (Dokuments attiecas uz EEZ)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               EEZ Apvienotās komitejas divu lēmumu projektu (pievienoti Padomes lēmuma priekšlikumam) mērķis ir grozīt EEZ līguma IX pielikumu (Finanšu pakalpojumi), lai iekļautu Naudas līdzekļu pārskaitījumu regulu
                  1
                un Ceturto direktīvu par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu
                  2
               , tostarp to papildinošo Komisijas deleģēto regulu
                  3
               .

               Pielāgojumi, kas izklāstīti pievienoto EEZ Apvienotās komitejas lēmumu projektos, pārsniedz to, ko var uzskatīt tikai par tehniskiem pielāgojumiem Padomes Regulas Nr. 2894/94 nozīmē. Tādējādi Savienības nostāju nosaka Padome.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

               Pievienotajos EEZ Apvienotās komitejas lēmumu projektos jau spēkā esošās ES politikas darbības joma paplašināta, aptverot arī EEZ EBTA valstis (Norvēģiju, Islandi un Lihtenšteinu).

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

               ES acquis piemērošanas paplašināšana, iekļaujot to EEZ līgumā, lai attiecinātu to arī uz EEZ EBTA valstīm, tiek veikta saskaņā ar minētā līguma mērķiem un principiem, cenšoties izveidot dinamisku un viendabīgu Eiropas Ekonomikas zonu, kas balstās uz kopīgiem noteikumiem un vienlīdzīgiem konkurences nosacījumiem.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               EEZ līgumā iekļaujamie tiesību akti ir balstīti uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 114. pantu.

               Padomes Regulas (EK) Nr. 2894/94
                  4
                par EEZ līguma īstenošanas kārtību 1. panta 3. punktā ir paredzēts, ka Padome pēc Komisijas priekšlikuma šādiem lēmumiem nosaka nostāju, kas jāieņem Savienības vārdā.

               EĀDD sadarbībā ar Komisijas dienestiem iesniedz EEZ Apvienotās komitejas lēmumu projektus, lai Padome tos pieņemtu kā Savienības nostāju. EĀDD cer pēc iespējas drīz iesniegt EEZ Apvienotajai komitejai minētos dokumentus.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Priekšlikums ir saskaņā ar subsidiaritātes principu šāda iemesla dēļ.

               Šā priekšlikuma mērķi, proti, nodrošināt iekšējā tirgus viendabīgumu, nevar pietiekami labi sasniegt dalībvalstīs, tāpēc tā ietekmes dēļ to var labāk sasniegt Savienības līmenī.

               Process ES acquis iekļaušanai EEZ līgumā tiek veikts saskaņā ar Padomes 1994. gada 28. novembra Regulu (EK) Nr. 2894/94 par Eiropas Ekonomikas zonas līguma īstenošanas kārtību, kas apstiprina šo pieeju.

               •Proporcionalitāte

               Saskaņā ar proporcionalitātes principu šajā priekšlikumā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.

               •Instrumenta izvēle

               Saskaņā ar EEZ līguma 98. pantu izvēlētais juridiskais instruments ir EEZ Apvienotās komitejas lēmums. EEZ Apvienotā komiteja nodrošina EEZ līguma faktisko īstenošanu un darbību. Lai sasniegtu šo mērķi, tā pieņem lēmumus EEZ līgumā paredzētajos gadījumos.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               Neattiecas.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Iepriekš minēto tiesību aktu iekļaušanai EEZ līgumā nav paredzama ietekme uz budžetu.

               5.CITI ELEMENTI

               Neattiecas.

               2018/0353 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem
                  EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu
                  EEZ līguma IX pielikumā (Finanšu pakalpojumi)

               (Dokuments attiecas uz EEZ)

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 2894/94 (1994. gada 28. novembris) par Eiropas Ekonomikas zonas līguma īstenošanas kārtību
                  5
                un jo īpaši tās 1. panta 3. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Līgums par Eiropas Ekonomikas zonu
                  6
                (“EEZ līgums”) stājās spēkā 1994. gada 1. janvārī.

               (2)Saskaņā ar EEZ līguma 98. pantu EEZ Apvienotā komiteja cita starpā var lemt par EEZ līguma IX pielikuma, kurā ietverti noteikumi par finanšu pakalpojumiem, grozīšanu.

               (3)EEZ līgumā ir jāiekļauj Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 2015/847
                  7
               .

               (4)EEZ līgumā ir jāiekļauj Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/849
                  8
               .

               (5)EEZ līgumā ir jāiekļauj Komisijas Deleģētā regula (ES) 2016/1675
                  9
               .

               (6)Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza EEZ līguma IX pielikums.

               (7)Tāpēc Savienības nostājas EEZ Apvienotajā komitejā pamatā vajadzētu būt pievienotajiem lēmumu projektiem,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostājas, kura Savienības vārdā jāpieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz ierosināto grozījumu EEZ līguma IX pielikumā (Finanšu pakalpojumi), pamatā ir EEZ Apvienotās komitejas lēmumu projekti, kas pievienoti šim lēmumam.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2015/847 (2015. gada 20. maijs) par līdzekļu pārvedumiem pievienoto informāciju un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1781/2006.

                     (2)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/849 (2015. gada 20. maijs) par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/60/EK un Komisijas Direktīvu 2006/70/EK.

                     (3)

                        Komisijas Deleģētā regula (ES) 2016/1675 (2016. gada 14. jūlijs), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2015/849, norādot augsta riska trešās valstis, kurās ir stratēģiskas nepilnības.

                     (4)

                        OV L 305, 30.11.1994., 6.–8. lpp.

                     (5)

                        OV L 305, 30.11.1994., 6. lpp.

                     (6)

                        OV L 1, 3.1.1994., 3. lpp.

                     (7)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2015/847 (2015. gada 20. maijs) par līdzekļu pārvedumiem pievienoto informāciju un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1781/2006, OV L 141, 5.6.2015., 1.–18. lpp.

                     (8)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/849 (2015. gada 20. maijs) par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/60/EK un Komisijas Direktīvu 2006/70/EK, OV L 141, 5.6.2015., 73. lpp.

                     (9)

                        Komisijas Deleģētā regula (ES) 2016/1675 (2016. gada 14. jūlijs), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2015/849, norādot augsta riska trešās valstis, kurās ir stratēģiskas nepilnības, OV L 254, 20.9.2016., 1. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 12.10.2018
            COM(2018) 683 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu  EEZ līguma IX pielikumā (Finanšu pakalpojumi)

               1. PIELIKUMS

                  EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS

                  Nr.

                  (XXX),

                  ar ko groza EEZ līguma IX pielikumu (Finanšu pakalpojumi)

               EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”) un jo īpaši tā 98. pantu,

               tā kā:

               (1)EEZ līgumā ir jāiekļauj Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2015/847 (2015. gada 20. maijs) par līdzekļu pārvedumiem pievienoto informāciju un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1781/2006
                  1
               .

               (2)Ar Regulu (ES) 2015/847 atceļ Regulu (EK) Nr. 1781/2006, kura ir iekļauta EEZ līgumā un kura saskaņā ar EEZ līgumu attiecīgi ir jāatceļ.

               (3)Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza EEZ līguma IX pielikums,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               EEZ līguma IX pielikumu groza šādi:

               1.pielikuma 23.ba punkta tekstu (Komisijas Direktīva 2006/70/EK) aizstāj ar šādu:

               “32015 R 0847: Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2015/847 (2015. gada 20. maijs) par līdzekļu pārvedumiem pievienoto informāciju un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1781/2006 (OV L 141, 5.6.2015., 1. lpp.).

               Šā līguma vajadzībām regulas noteikumus pielāgo šādi.

               Atkāpjoties no 4. un 6. panta, attiecībā uz līdzekļu pārvedumiem Šveices frankos Lihtenšteinā, no Lihtenšteinas un uz to ar Šveici noslēgtās valūtas savienības ietvaros 4. un 6. pantā prasīto informāciju pēc maksājuma saņēmēja maksājumu pakalpojumu sniedzēja pieprasījuma vāc un dara pieejamu trīs darbdienu laikā, bet tā nav nekavējoties jānosūta līdz ar līdzekļu pārskaitījumiem, kā paredzēts 4. un 6. pantā. Šo atkāpi piemēro pārejas periodā, kas beidzas 2022. gada 31. decembrī.”

               2. pants

               Regulas (ES) 2015/847 teksts islandiešu un norvēģu valodā, kas jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ papildinājumā, ir autentisks.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā […] ar noteikumu, ka ir sniegti visi paziņojumi saskaņā ar EEZ līguma 103. panta 1. punktu *, vai dienā, kad stājas spēkā EEZ Apvienotās komitejas Lēmums Nr. …/…
                  2
                [ar ko EEZ līgumā iekļauj AMLD IV (celex 32015L0849)], atkarībā no tā, kurš datums iestājas vēlāk.

                  34. pants

               Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.

               Briselē,

                     EEZ Apvienotās komitejas vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     EEZ Apvienotās komitejas
                     sekretāri

                     (1)

                        OV L …*
                        [Konstitucionālās prasības nav norādītas.]
                        [Konstitucionālās prasības ir norādītas.]

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 12.10.2018
            COM(2018) 683 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu EEZ līguma IX pielikumā (Finanšu pakalpojumi)

               2. PIELIKUMS
               EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS
                  Nr.
               (XXX),
               ar ko groza EEZ līguma IX pielikumu (Finanšu pakalpojumi)

               EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu ("EEZ līgums") un jo īpaši tā 98. pantu,

               tā kā:

               (1)EEZ līgumā ir jāiekļauj Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/849 (2015. gada 20. maijs) par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 684/2012 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/60/EK un Komisijas Direktīvu 2006/70/EK
                  1
               .

               (2)EEZ līgumā ir jāiekļauj Komisijas Deleģētā regula (ES) 2016/1675 (2016. gada 14. jūlijs), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2015/849, norādot augsta riska trešās valstis, kurās ir stratēģiskas nepilnības
                  2
               .

               (3)Ar Direktīvu (ES) 2015/849 atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/60/EK
                  3
                un Komisijas Direktīvu 2006/70/EK
                  4
               , kas ir iekļautas EEZ līgumā un tādējādi saskaņā ar EEZ līgumu ir jāatceļ.

               (4)Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza EEZ līguma IX pielikums,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               EEZ līguma IX pielikumu groza šādi:

               1.pielikuma 23.b punkta tekstu (Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/60/EK) aizstāj ar šādu:

               “32015 L 0849: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/849 (2015. gada 20. maijs) par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/60/EK un Komisijas Direktīvu 2006/70/EK (OV L 141, 5.6.2015., 73. lpp.).

               Līguma vajadzībām direktīvas noteikumus pielāgo šādi:

               a)
                     ar šo aizstāj 3. panta 4. punkta d) apakšpunktu:

               “krāpšana, ja tā ir vismaz nopietna, kas skar Savienības finansiālās intereses, kā noteikts turpmāk:

               i)attiecībā uz izdevumiem – jebkura tīša darbība vai bezdarbība, kas saistīta ar:

               –kļūdainu, neprecīzu vai nepilnīgu paziņojumu vai dokumentu iesniegšanu vai izmantošanu, kas izraisa nelikumīgu līdzekļu piesavināšanos vai nelikumīgu līdzekļu aizturēšanu no Eiropas Savienības vispārējā budžeta vai budžetiem, kurus pārvalda Eiropas Savienība vai kuri tiek pārvaldīti Eiropas Savienības vārdā;

               –informācijas neizpaušanu, ar ko tiek pārkāptas īpašas saistības, radot tādas pašas sekas;

               –šādu līdzekļu nepareizu izmantošanu, kas neatbilst mērķiem, kuriem tie tika sākotnēji piešķirti;

               ii)attiecībā uz ieņēmumiem, kā tie definēti Padomes 2000. gada 29. septembra Lēmumā par Eiropas Kopienu pašu resursiem
                  5
               , jebkuras tīšas darbības vai bezdarbības, kas saistītas ar:

               –kļūdainu, neprecīzu vai nepilnīgu paziņojumu vai dokumentu iesniegšanu vai izmantošanu, kas rada Eiropas Savienības vispārējā budžeta vai budžetu, kurus pārvalda Eiropas Savienība vai kuri tiek pārvaldīti Eiropas Savienības vārdā, līdzekļu nelikumīgu samazināšanu;

               –informācijas neizpaušanu, ar ko tiek pārkāptas īpašas saistības, radot tādas pašas sekas;

               –likumīgi iegūtu priekšrocību ļaunprātīgu izmantošanu, radot tādas pašas sekas.

               Par nopietnu krāpšanu uzskata tādu krāpšanu, kas saistīta ar vismaz 50 000 EUR lielu summu.”;

               2.pielikuma 23.ba punkta tekstu (Komisijas Direktīva 2006/70/EK) aizstāj ar šādu:

               “32016 R 1675: Komisijas Deleģētā regula (ES) 2016/1675 (2016. gada 14. jūlijs), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2015/849, norādot augsta riska trešās valstis, kurās ir stratēģiskas nepilnības (OV L 254, 20.9.2016., 1. lpp.).”;

               3.pielikuma 31.bc punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 648/2012) pievieno šādu ievilkumu:

               “-32015 L 0849: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/849 (2015. gada 20. maijs) (OV L 141,5.6.2015., 73. lpp.).”

               2. pants

               Direktīvas (ES) 2015/849 un Deleģētās regulas (ES) 2016/1675 teksts islandiešu un norvēģu valodā, kas jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ papildinājumā, ir autentisks.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā […], ja ir iesniegti visi paziņojumi saskaņā ar EEZ līguma 103. panta 1. punktu*.

                  64. pants

               Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.

               Briselē,

                     EEZ Apvienotās komitejas vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     EEZ Apvienotās komitejas
                     sekretāri

               EBTA dalībvalstu deklarācija

               par Lēmumu Nr. […], ar ko EEZ līgumā iekļauj Direktīvu (ES) 2015/849

               [pieņemt kopā ar lēmumu un publicēt OV]

               Direktīvā (ES) 2015/849 ir iekļauti noteikumi ar atsaucēm uz aktiem, kas pieņemti saskaņā ar LESD V sadaļu. Jāatgādina, ka šādus noteikumus saturošu aktu iekļaušana EEZ līgumā neskar principu, kas nosaka, ka ES tiesību akti, kas pieņemti saskaņā ar LESD V sadaļu, neietilpst EEZ līguma darbības jomā.

               Līgumslēdzēju pušu kopīgā deklarācija

               par Lēmumu Nr. […], ar ko EEZ līgumā iekļauj Direktīvu (ES) 2015/849

               [pieņemt kopā ar lēmumu un publicēt OV]

               Līgumslēdzējas puses ir vienojušās iekļaut nopietnu krāpšanu, kas skar Eiropas Savienības finanšu intereses, tādu predikatīvu nodarījumu sarakstā, kas ir saistīti ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu. Praktisku apsvērumu dēļ Ceturtā direktīva par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu (Direktīva (ES) 2015/849) tika iekļauta bez savstarpējas vienošanās, lai aizsargātu arī EEZ EBTA valstu finanšu intereses. Tomēr savstarpīguma un viendabīguma principi, kas noteikti EEZ līgumā, jo īpaši tā 4. apsvērumā un 1. pantā, joprojām ir pilnībā piemērojami arī savstarpējai aizsardzībai pret noziedzīgu darbību, kas ietekmē Līgumslēdzēju pušu finansiālās intereses [šā lēmuma] izpratnē.

                     (1)

                        OV L 141, 5.6.2015., 73. lpp.

                     (2)

                        OV L 254, 20.9.2016., 1. lpp.

                     (3)

                        OV L 309, 25.11.2005., 15. lpp.

                     (4)

                        OV L 214, 4.8.2006., 29. lpp.

                     (5)

                        OV L 253, 7.10.2000., 42. lpp.

                     (6)
                  *
                        [Konstitucionālās prasības nav norādītas.] [Konstitucionālas prasības ir norādītas.]


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 15.10.2018
            COM(2018) 688 final
            2018/0361(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par finanšu iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai finansētu Eiropas Attīstības fondu, tostarp maksimālo gada iemaksas summu 2020. gadam, gada iemaksas summu 2019. gadam, pirmo maksājumu 2019. gadam un provizorisku un nesaistošu prognozi attiecībā uz gaidāmajām gada iemaksu summām 2021. un 2022. gadam

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

                  Priekšlikums attiecas uz:

                  –
                        maksimālo gada iemaksas summu 2020. gadam;

                  –
                        gada iemaksas summu 2019. gadam;

                  –
                        iemaksas pirmās daļas summu 2019. gadam;

                  –
                        nesaistošu prognozi par gaidāmajām gada iemaksām 2021. un 2022. gadā.

                  11. Eiropas Attīstības fonds (EAF) un citi EAF, kas vēl nav pabeigti (t. i., 8., 9. un 10. EAF), tiek pārvaldīti saskaņā ar šādiem noteikumiem:

                  - pašreizējais Partnerattiecību nolīgums starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses („ĀKK un ES partnerattiecību nolīgums”), ar pēdējiem grozījumiem
                     1
                  ,

                  - Padomē sanākušo Eiropas Savienības dalībvalstu valdību pārstāvju iekšējais nolīgums par Eiropas Savienības palīdzības finansēšanu atbilstīgi daudzgadu finanšu shēmai laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam saskaņā ar ĀKK un ES Partnerattiecību nolīgumu un par finansiālas palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, kurām piemēro Līguma par Eiropas Savienības darbību ceturto daļu
                     2
                   (11. EAF „Iekšējais nolīgums”),

                  - Padomes Regula (ES) 2015/323 par finanšu regulu, ko piemēro 11. Eiropas Attīstības fondam
                     3
                   („11. EAF finanšu regula”).

                  Iepriekš minētie dokumenti ietver daudzgadu saistības, ko dalībvalstis uzņēmušās attiecībā uz finansiāla atbalsta sniegšanu EAF kasei. 11. EAF finanšu regulā ir noteikts, ka dalībvalstīm jāveic regulāras iemaksas EAF kasē saskaņā ar iepriekš noteiktām finanšu saistībām. Regulāro iemaksu pamatā ir tehniski Padomes lēmumi, kas atspoguļo iepriekš noteikto finanšu saistību īstenošanu.

                  Tādēļ dažas no paskaidrojuma rakstā minētajām pozīcijām nav piemērojamas tādiem aicinājumiem veikt regulārās iemaksas kā, piemēram, šim aicinājumam.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

                  Skatīt 1. punktu. Priekšlikuma pamatojums un mērķi.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

                  Skatīt 1. punktu. Priekšlikuma pamatojums un mērķi.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  Saskaņā ar Iekšējā nolīguma
                     4
                   7. pantu dalībvalstu iemaksas 11. EAF ir jāapstiprina ar Padomes lēmumu, kas pieņemts ar kvalificētu balsu vairākumu.

                  Saskaņā ar 11. EAF finanšu regulas 21. panta 7. punktu Komisijas pārvaldīto summu un Eiropas Investīciju bankas (EIB) pārvaldīto summu precizē atsevišķi.

                  Saskaņā ar 11. EAF finanšu regulas 52. pantu EIB nosūtīja Komisijai tās atjauninātās saistību un maksājumu aplēses par tās pārvaldītajiem instrumentiem.

                  Saskaņā ar 11. EAF finanšu regulas 22. panta 1. punktu, aicinot veikt iemaksas, vispirms vienu pēc otras izlieto summas, kas norādītas iepriekšējos EAF. Tādējādi šajā priekšlikumā aicinājumi veikt iemaksas attiecas uz summām saskaņā ar 10. EAF Eiropas Investīciju bankai un uz summām saskaņā ar 11. EAF Eiropas Komisijai.

                  Saskaņā ar 11. EAF finanšu regulas 21. panta 2. punktu Padome lēmumu par minēto priekšlikumu pieņem līdz 15. novembrim.

                  11. EAF Finanšu regulas 23. panta 1. punktā noteikts, ka, ja iemaksas daļa netiek samaksāta noteiktajā termiņā, attiecīgajai dalībvalstij ir jāmaksā procenti par nesamaksāto summu; procentu maksāšanas kārtība ir noteikta tajā pašā pantā.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Skatīt 1. punktu. Priekšlikuma pamatojums un mērķi.

               •Proporcionalitāte

                  Skatīt 1. punktu. Priekšlikuma pamatojums un mērķi.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

                  Skatīt 1. punktu. Priekšlikuma pamatojums un mērķi.

               2018/0361 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par finanšu iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai finansētu Eiropas Attīstības fondu, tostarp maksimālo gada iemaksas summu 2020. gadam, gada iemaksas summu 2019. gadam, pirmo maksājumu 2019. gadam un provizorisku un nesaistošu prognozi attiecībā uz gaidāmajām gada iemaksu summām 2021. un 2022. gadam

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Padomē sanākušo Eiropas Savienības dalībvalstu valdību pārstāvju Iekšējo nolīgumu par Eiropas Savienības palīdzības finansēšanu atbilstīgi daudzgadu finanšu shēmai laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam saskaņā ar ĀKK un ES Partnerattiecību nolīgumu un par finansiālas palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, kurām piemēro Līguma par Eiropas Savienības darbību ceturto daļu
                  5
                („Iekšējais nolīgums”), un jo īpaši tā 7. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Padomes Regulu (ES) 2015/323 (2015. gada 2. marts) par finanšu regulu, ko piemēro 11. Eiropas Attīstības fondam
                  6
               , un jo īpaši tās 21. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar Padomes Regulas (ES) 2015/323 21. panta 2. punktā noteikto procedūru Komisija līdz 2018. gada 15. oktobrim iesniedz priekšlikumu, norādot a) maksimālo iemaksas summu 2020. gadam; b) gada iemaksas summu 2019. gadam; c) iemaksas pirmās daļas summu 2019. gadam un d) provizorisku un nesaistošu prognozi par gaidāmajām gada iemaksu summām 2021. un 2022. gadam.

               (2)Saskaņā ar Padomes Regulas (ES) 2015/323 52. pantu Eiropas Investīciju banka nosūtīja Komisijai atjauninātās saistību un maksājumu aplēses par tās pārvaldītajiem instrumentiem.

               (3)Padomes Regulas (ES) 2015/323 22. panta 1. punktā ir noteikts, ka, aicinot veikt iemaksas, vispirms izlieto summas, kas paredzētas iepriekšējos EAF. Tāpēc būtu jāsniedz aicinājums veikt iemaksas Eiropas Investīciju bankai (saskaņā ar 10. EAF) un Komisijai (saskaņā ar 11. EAF).

               (4)Padomes Lēmumā (ES) 2017/2171
                  7
                dalībvalstu EAF iemaksu gada maksimālā summa 2019. gadam Komisijai ir noteikta EUR 4 600 000 000 apmērā un EIB – EUR 300 000 000 apmērā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Dalībvalstu EAF iemaksu gada maksimālā summa 2020. gadam ar šo tiek noteikta EUR 4 900 000 000 apmērā. To sadala EUR 4 600 000 000 Komisijai un EUR 300 000 000 – EIB.

               2. pants

               Dalībvalstu EAF iemaksu gada summa 2019. gadam ar šo tiek noteikta EUR 4 700 000 000 apmērā. To sadala EUR 4 400 000 000 Komisijai un EUR 300 000 000 – EIB.

               3. pants

               Individuālās Eiropas Attīstības fonda iemaksas, ko dalībvalstis veic Komisijai un Eiropas Investīciju bankai kā pirmo maksājumu par 2019. gadu, ir norādītas šā lēmuma pielikumā iekļautajā tabulā.

               4. pants

               Provizoriska, nesaistoša prognoze attiecībā uz gaidāmo iemaksu gada summu 2021. gadam ar šo tiek noteikta EUR 4 000 000 000 Komisijai un EUR 300 000 000 EIB un 2022. gadam – EUR 3 500 000 000 Komisijai un EUR 400 000 000 EIB.

               5. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp.

                     (2)

                        OV L 210, 6.8.2013., 1. lpp.

                     (3)

                        OV L 58, 3.3.2015., 17.–38. lpp.

                     (4)

                        Padomē sanākušo Eiropas Savienības dalībvalstu valdību pārstāvju iekšējais nolīgums par Eiropas Savienības palīdzības finansēšanu atbilstīgi daudzgadu finanšu shēmai laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam saskaņā ar ĀKK un ES Partnerattiecību nolīgumu un par finansiālas palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, kurām piemēro Līguma par Eiropas Savienības darbību ceturto daļu.

                     (5)

                        OV L 210, 6.8.2013., 1. lpp.

                     (6)

                        OV L 58, 3.3.2015., 17. lpp.

                     (7)

                        Padomes Lēmums (ES) 2017/2171 (2017. gada 20. novembris) par finanšu iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai finansētu Eiropas Attīstības fondu, tostarp maksimālo gada iemaksas summu 2019. gadam, gada iemaksas summu 2018. gadam, pirmo maksājumu 2018. gadam un provizorisku un nesaistošu prognozi attiecībā uz gaidāmajām gada iemaksu summām 2020. un 2021. gadam (OV L 306, 22.11.2017., 21. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 15.10.2018
            COM(2018) 688 final
            PIELIKUMS
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par finanšu iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai finansētu Eiropas Attīstības fondu, tostarp maksimālo gada iemaksas summu 2020. gadam, gada iemaksas summu 2019. gadam, pirmo maksājumu 2019. gadam un provizorisku un nesaistošu prognozi attiecībā uz gaidāmajām gada iemaksu summām 2021. un 2022. gadam

               PIELIKUMS

                        DALĪBVALSTIS

                        10. EAF sadalījums %

                        11. EAF sadalījums %

                        1. maksājums 2019. gadā (EUR)

                        Kopā

                        Komisija

                        EIB

                        11. EAF

                        10. EAF

                        BEĻĢIJA

                        3,53

                        3,24927

                        64 985 400,00

                        3 530 000,00

                        68 515 400,00

                        BULGĀRIJA

                        0,14

                        0,21853

                        4 370 600,00

                        140 000,00

                        4 510 600,00

                        ČEHIJAS REPUBLIKA

                        0,51

                        0,79745

                        15 949 000,00

                        510 000,00

                        16 459 000,00

                        DĀNIJA

                        2,00

                        1,98045

                        39 609 000,00

                        2 000 000,00

                        41 609 000,00

                        VĀCIJA

                        20,50

                        20,57980

                        411 596 000,00

                        20 500 000,00

                        432 096 000,00

                        IGAUNIJA

                        0,05

                        0,08635

                        1 727 000,00

                        50 000,00

                        1 777 000,00

                        ĪRIJA

                        0,91

                        0,94006

                        18 801 200,00

                        910 000,00

                        19 711 200,00

                        GRIEĶIJA

                        1,47

                        1,50735

                        30 147 000,00

                        1 470 000,00

                        31 617 000,00

                        SPĀNIJA

                        7,85

                        7,93248

                        158 649 600,00

                        7 850 000,00

                        166 499 600,00

                        FRANCIJA

                        19,55

                        17,81269

                        356 253 800,00

                        19 550 000,00

                        375 803 800,00

                        HORVĀTIJA

                        0,00

                        0,22518

                        4 503 600,00

                        0,00

                        4 503 600,00

                        ITĀLIJA

                        12,86

                        12,53009

                        250 601 800,00

                        12 860 000,00

                        263 461 800,00

                        KIPRA

                        0,09

                        0,11162

                        2 232 400,00

                        90 000,00

                        2 322 400,00

                        LATVIJA

                        0,07

                        0,11612

                        2 322 400,00

                        70 000,00

                        2 392 400,00

                        LIETUVA

                        0,12

                        0,18077

                        3 615 400,00

                        120 000,00

                        3 735 400,00

                        LUKSEMBURGA

                        0,27

                        0,25509

                        5 101 800,00

                        270 000,00

                        5 371 800,00

                        UNGĀRIJA

                        0,55

                        0,61456

                        12 291 200,00

                        550 000,00

                        12 841 200,00

                        MALTA

                        0,03

                        0,03801

                        760 200,00

                        30 000,00

                        790 200,00

                        NĪDERLANDE

                        4,85

                        4,77678

                        95 535 600,00

                        4 850 000,00

                        100 385 600,00

                        AUSTRIJA

                        2,41

                        2,39757

                        47 951 400,00

                        2 410 000,00

                        50 361 400,00

                        POLIJA

                        1,30

                        2,00734

                        40 146 800,00

                        1 300 000,00

                        41 446 800,00

                        PORTUGĀLE

                        1,15

                        1,19679

                        23 935 800,00

                        1 150 000,00

                        25 085 800,00

                        RUMĀNIJA

                        0,37

                        0,71815

                        14 363 000,00

                        370 000,00

                        14 733 000,00

                        SLOVĒNIJA

                        0,18

                        0,22452

                        4 490 400,00

                        180 000,00

                        4 670 400,00

                        SLOVĀKIJA

                        0,21

                        0,37616

                        7 523 200,00

                        210 000,00

                        7 733 200,00

                        SOMIJA

                        1,47

                        1,50909

                        30 181 800,00

                        1 470 000,00

                        31 651 800,00

                        ZVIEDRIJA

                        2,74

                        2,93911

                        58 782 200,00

                        2 740 000,00

                        61 522 200,00

                        APVIENOTĀ KARALISTE

                        14,82

                        14,67862

                        293 572 400,00

                        14 820 000,00

                        308 392 400,00

                        KOPĀ ES-28

                        100,00

                        100,00

                        2 000 000 000,00

                        100 000 000,00

                        2 100 000 000,00