				|

		52013PC0430

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS par ciešāku sadarbību starp valstu nodarbinātības dienestiem (VND) /* COM/2013/0430 final - 2013/0202 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

Šis tiesību
akta priekšlikums saskaņā ar LESD 149. pantu ir
veicināšanas pasākums un tā mērķis ir stiprināt
sadarbību starp dalībvalstu valsts nodarbinātības
dienestiem (VND). VND ir atbildīgi par aktīvas darba tirgus politikas
īstenošanu un nodarbinātības pakalpojumu sniegšanu
sabiedrības interesēs. Tie ir daļa no attiecīgajām
ministrijām, valsts organizācijām vai (bezpeļņas)
sabiedrībām, kas ir publisko tiesību subjekti. VND darba
ņēmējiem un darba devējiem piedāvā tādus
pakalpojumus kā informācija par darba tirgu, atbalsts darba
meklēšanā, konsultācijas, profesionālā
orientācija, iekārtošana darbā un atbalsts profesionālajai
un ģeogrāfiskajai mobilitātei. Bieži vien VND
pārziņā ir arī bezdarbs un citas sociālo pabalstu
sistēmas. VND efektivitāte ir būtisks faktors, lai
nodarbinātības politika būtu sekmīga.
VND sadarbības veicināšana ES ir
atzīta par izšķirošu elementu, lai sasniegtu stratēģijas
„Eiropa 2020”[1]
mērķus nodarbinātības jomā. Komisija vienmēr ir
atbalstījusi VND pakalpojumu sniegšanas modernizēšanu,
partnerību izveidi starp VND un citiem nodarbinātības dienestiem
un VND pārveidi par „pārejas pārvaldības
aģentūrām”, kas īstenotu jaunu „aktīvas” un
„pasīvas” nodarbinātības politikas[2] kombināciju. Padome nesen
aicināja veidot partnerības starp valsts un privātajiem
nodarbinātības dienestiem, darba devējiem, sociālajiem
parteriem un jauniešu pārstāvjiem, lai īstenotu jaunatnes
garantijas shēmas[3].
VND jautājumu tiešā veidā risina spēkā esošās
Eiropas dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnes
jeb „nodarbinātības pamatnostādnes”[4].
Sarūkošie valstu budžeti un
nepieciešamība paaugstināt VND izmaksu lietderību mudināja
vairākas dalībvalstis reformēt VND, apvienojot tos ar
bezdarbnieku pabalsta nodrošinātājiem, nododot pakalpojumus
privātajiem pakalpojumu sniedzējiem, nododot nodarbinātības
pakalpojumus reģionālo un vietējo pašvaldību
pārziņā un ar IKT un pašapkalpošanās rīku
palīdzību uzlabojot pakalpojumu sniegšanu. Tajā pašā
laikā VND izdevumi (izņemot bezdarbnieku pabalstus)
pastāvīgi mainās: regulārajā VND aptaujā[5] tika konstatēts, ka
laikā no 2007. līdz 2010. gadam to izdevumi pieauga,
savukārt 2011. gadā tie lielākoties samazinājās.
Jaunākās budžeta prognozes liecina, ka lielākajai daļai VND
2013. gadā paredzami lielāki izdevumi nekā
iepriekšējā gadā.

Tā kā
VND uzņēmējdarbības modeļi, instrumenti, darba tirgus
apstākļi un juridiskais konteksts katrā valstī
atšķiras, dažādi ir arī VND efektivitātes līmeņi,
īstenojot darba tirgus programmas. Kaut arī dalībvalstis
joprojām atbild par savu VND darba organizāciju, personāla
atlasi un darbību, ar šo tiesību akta priekšlikumu tiek izveidots
Eiropas Valstu nodarbinātības dienestu tīkls, kas nodrošina
platformu šo dienestu snieguma salīdzināšanai Eiropas
līmenī, labu prakšu noteikšanai un savstarpējas
mācīšanās veicināšanai, lai stiprinātu pakalpojumu
jaudu un efektivitāti. Pieredze liecina, ka dalībvalstis pašas
nepietiekami iesaistās savstarpējas mācīšanās un
salīdzinošās vērtēšanas pasākumos.

VND sadarbība
ES līmenī aizsākās 1997. gadā, kad Komisija
izveidoja neoficiālu VND padomdevēju grupu, lai starp tās
dalīborganizācijām[6]
veicinātu sadarbību, pieredzes apmaiņu un savstarpēju
mācīšanos un iegūtu speciālistu viedokli par politikas
iniciatīvām nodarbinātības jomā. Neskatoties uz gadu
gaitā panākto progresu, pašreizējam sadarbības modelim ir
ievērojami ierobežojumi.

VND dalība
šajos pasākumos joprojām ir brīvprātīga, līdz ar
to tiek kavēta iespēja agrīni konstatēt vāju VND
sniegumu un tā rezultātā darba tirgū radušās
iespējamās strukturālās problēmas. Trūkst
arī ziņošanas mehānisma, un tas nozīmē, ka politikas
veidotāji valstu un ES līmenī netiek regulāri informēti
par spēkā esošo salīdzinošās vērtēšanas un
savstarpējas mācīšanās prakses rezultātiem.

Centieni
sekmēt VND salīdzināmību, tos sagrupējot
atbilstīgi uzņēmējdarbības modeļiem, līdz
šim nav bijuši veiksmīgi. Saikne starp salīdzinošās
vērtēšanas un savstarpējas mācīšanās
pasākumiem ir vāja un nekonsekventa, un spēkā esošās
Savstarpējas mācīšanās programmas pasākumu
pierādījumu bāze nav zinātniski pamatota. Savstarpējas
mācīšanās programmā drīkst piedalīties vien
neliela VND grupa, līdz ar to tai nav pietiekami plašas ietekmes.
Ja VND vēlas kļūt par
„mācību iestādēm” un iesaistīties Nodarbinātības
komitejas darbā, tiem savi organizācijas modeļi,
uzņēmējdarbības stratēģijas un procesi
jāpielāgo straujajām pārmaiņām. VND tīkls
savā jaunākajā dokumentā „VND devums
stratēģijā „Eiropa 2020””[7]
noteica piecas būtiskākās jomas, kurās nepieciešamas izmaiņas,
lai sasniegtu stratēģijas „Eiropa 2020” mērķus, un
tās ir: i) saiknes nodibināšana ar pieprasījuma pusi; ii)
līderības uzņemšanās, veidojot
sadarbību/partnerības; iii) uz prasmēm vērstu darbību
izstrāde; iv) ilgtspējīgu rezultātu sekmēšana
attiecībā uz personu iesaistīšanu darba tirgū; v) karjeru
uzlabošana.
Šā tiesību akta priekšlikuma
mērķis ir paplašināt, pastiprināt un konsolidēt
pašreizējās iniciatīvas, lai ieguvēji būtu visi VND.
Priekšlikumā par VND ciešāku sadarbību ir ietverta
saskaņota rīcība to modernizēšanai un rīcības
iespēju nodrošināšanai, lai tiem ļautu kopīgi un
sekmīgi darboties pašreizējās ekonomikas krīzes
apstākļos.
Uz stabila tiesiskā pamata izveidotam
Eiropas VND tīklam būtu iespējams paplašināt
vispārēji saskaņotus pasākumus VND vidū un
nodrošināt šā tīkla darbības leģitimitāti.
Oficiāla struktūra ir priekšnosacījums, lai sekmētu šā
tīkla iespēju veicināt novatorisku, zinātniski pamatotu
politikas īstenošanas pasākumu izstrādi atbilstīgi
stratēģijas „Eiropa 2020” mērķiem. Tā arī sekmēs
Eiropas Sociālā fonda (ESF) finansēto darba tirgus projektu
īstenošanu. Ierosinātā iniciatīva varētu arī
uzlabot izmaksu efektivitāti.
Saskaņā ar šo lēmumu
izveidotais VND tīkls īstenos iniciatīvas ar veicināšanas
pasākumu palīdzību, kuri tika izveidoti, lai uzlabotu
dalībvalstu sadarbību nodarbinātības jomā. Tie
papildina VND sadarbību EURES tīklā, pamatojoties uz
Līguma 45. un 46. pantu.
2.           APSPRIEŽU AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI

Tā kā uz pierādījumiem
balstītas politikas izstrādei tiek pievērsta lielāka
uzmanība, šis priekšlikums ir balstīts uz vairākiem
novērtējuma pētījumiem un apspriedēm ar
ieinteresētajām personām.
Īpaši svarīgi bija šādi
informācijas avoti: pētījums par VND
uzņēmējdarbības modeļiem[8], par VND snieguma
novērtēšanas sistēmām un darbaspēka
ģeogrāfisko mobilitāti[9],
par VND lomu saistībā ar „elastdrošību”[10], par VND lomu
saistībā ar darbaspēkam nepieciešamo prasmju prognozēšanu
un iedzīvotāju nodrošināšanu ar jaunām darbavietām[11]. Tika
ņemti vērā VND Savstarpējas mācīšanās
programmas[12]
rezultāti un atbildes anketā par VND reakciju uz krīzi
2009.-2013. gadā[13],
kā arī Komisijas finansētā pašreizējā VNZ
salīdzinošās vērtēšanas projekta[14] rezultāti.
Kopā ar pašreizējo VND
padomdevēju grupu 2012. un 2013. gadā tika vairākkārt
pārrunāta VND salīdzinošās vērtēšanas
iniciatīvas nākotne. 2013. gada martā un maijā ar šo
grupu notika apspriedes par šā priekšlikuma svarīgākajiem
elementiem. Tās locekļi tika aicināti sniegt komentārus par
šā priekšlikuma iespējamajiem mērķiem,
iniciatīvām un politikas iespējām.
2013. gada janvārī šī
grupa sagatavoja darba dokumentu „Virzoties uz integrētu Eiropas valstu
nodarbinātības dienestu salīdzinošās
mācīšanās iniciatīvu”. Šis VND darba dokuments tika pārrunāts
neoficiālā nodarbinātības un sociālo lietu ministru
sanāksmē („neoficiāla EPSCO sanāksme”) un
Nodarbinātības komitejā (EMCO). Neoficiālajā EPSCO
sanāksmē tika atzīts, ka līdz ar plašāku un
mērķtiecīgāku VND sadarbību uzlabotos apmaiņa ar
labāko praksi, un tika lūgts iesniegt sīki izstrādātu
priekšlikumu par „salīdzinošās mācīšanās”
iniciatīvu[15].

Iepriekš minētajās apspriedēs
un pētījumos tika apstiprināts, ka ieinteresēto personu
vidū valda vienprātība par VND ciešākas sadarbības
nepieciešamību. Visiem VND būtu jākļūst par
aktīviem šā tīkla dalībniekiem. Tāpat tika plaši
atbalstīta iecere paplašināt salīdzinošās
vērtēšanas mehānisma piemērošanas jomu un uzlabot saikni
starp salīdzinošās vērtēšanas un savstarpējas
mācīšanās pasākumiem.
VND arī tika savlaicīgi un
pārredzami iesaistīti šā lēmuma sagatavošanā pirms
tā paziņošanas Komisijas darba programmā 2013.—2014. gadam
un šā dokumenta teksta padziļinātākā
sagatavošanā. To viedokļi tika apkopoti gan rakstiskā
veidā, gan atklātās konsultatīvās sanāksmēs
un tika izskatīti saistībā ar svarīgākajiem aspektiem,
kas tiešā veidā attiecas uz tiem, t. i., tīkla
iniciatīvām/pasākumiem; tīkla pārvaldības
struktūru; Komisijas lomu; sadarbību ar citiem
nodarbinātības pakalpojumu sniedzējiem un sadarbību ar
Padomi, jo īpaši Nodarbinātības komiteju (EMCO).
Tā kā šim tiesību akta
priekšlikumam lielākoties būs netieša ietekme un galvenie
salīdzinošās vērtēšanas un savstarpējas
mācīšanās iniciatīvas tehniskie elementi tiks noteikti ar
deleģētā akta palīdzību, ietekmes
novērtējums netika uzskatīts par nepieciešamu. Tāpat
arī nav paredzams, ka tas ietekmēs budžetu.

3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI

Tiesības rīkoties izriet no
Līguma par Eiropas Savienības darbību 149. panta, kurā
noteikts, ka „Eiropas Parlaments un Padome (..) var noteikt veicināšanas
pasākumus, lai rosinātu dalībvalstu sadarbību un
atbalstītu to rīcību nodarbinātības jomā,
uzņemoties iniciatīvas, kas vērstas uz informācijas
apmaiņas un labākas prakses attīstīšanu, sniedzot
salīdzinošu analīzi un padomus, kā arī veicinot jaunas
pieejas un izvērtējot pieredzi, jo īpaši izmantojot
izmēģinājuma projektus (..)”.
Savienības rīcība ir arī
pamatota ar to, ka tiesību akta priekšlikums par VND ciešāku
sadarbību sekmēs līgumā noteiktos mērķus, jo
īpaši pilnīgu nodarbinātību (LES 3. pants).
Viss šis priekšlikums par ciešāku
sadarbību starp VND 149. panta izpratnē ir veicināšanas
pasākums. Ņemot vērā ierosinātā veicināšanas
pasākuma raksturu, vispiemērotākais tiesību instruments ir
Eiropas Parlamenta un Padomes lēmums.
Ciešāka sadarbība, stimulējot
VND sadarbību konkrētu iniciatīvu jomā, atbilst
subsidiaritātes principam, ciktāl pašreizējās ekonomikas
krīzes apstākļos tas cenšas sniegt atbalstu valsts
nodarbinātības dienestu modernizēšanā, lai sasniegtu
stratēģijas „Eiropa 2020” mērķi nodarbinātības
jomā.
Kopumā Savienības
iesaistīšanās VND koordinēšanā rada pievienoto
vērtību salīdzinājumā ar dalībvalstu
vienpusēju rīcību. Valstu nodarbinātības dienesti ir
tiesīgi veicināt valstu intereses un prioritātes. Parasti tie
nesadarbojas ES mērogā. ES līmeņa salīdzinošās
vērtēšanas un savstarpējas mācīšanās
pasākumi rada pievienoto vērtību līdzīgiem mazāka
mēroga pasākumiem, kuros sadarbību ES mērogā
brīvprātīgi veido, iespējams, tikai dažu dalībvalstu
VND.
Šis priekšlikums atbilst proporcionalitātes
principam, jo tas tiek ierosināts kā valstu nodarbinātības
dienestiem paredzēts veicināšanas pasākums un tā
termiņu ierobežo stratēģijas „Eiropa 2020” grafiks, par ko
ir vienojusies Padome.

4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Komisijas priekšlikumā par daudzgadu finanšu
shēmu ietilpst priekšlikums par EUR 958,19 miljonu
piešķiršanu Eiropas Savienības Sociālo pārmaiņu un
sociālās inovācijas programmai (PSCI) laikā no 2014.
līdz 2020. gadam. Finansējumu VND ciešākai sadarbībai
piešķirs no PSCI/„PROGRESS”/Nodarbinātības sadaļas.
Iepriekš minētajam veicināšanas pasākumam paredzēts
piešķirt aptuveni EUR 4 miljonus gadā.
Salīdzinošās vērtēšanas un savstarpējas
mācīšanās pasākumiem paredzēts piešķirt aptuveni
EUR 3 miljonus. Iespējams, tiks publicēti vairāki
uzaicinājumi iesniegt piedāvājumus. Līdz pat
EUR 1 miljonam, visticamāk, izlietos VND tīkla
sanāksmēm un zinātniskajiem pētījumiem VND jomā.
Šis tiesību
akta priekšlikums neietekmē budžetu, un tam nav nepieciešams piešķirt
papildu personālsastāvu. Tas COM personāls, proti, 2 ½
pilnslodzes ekvivalenta, kas EMPL ĢD šobrīd strādā ar
VND jautājumiem, kļūs par VND tīkla sekretariātu.

5.           DELEĢĒTIE AKTI

Šajā tiesību aktu priekšlikumā
ir ietverts noteikums piešķirt Komisijai pilnvaras pieņemt
deleģētos aktus. Tas lielākoties attieksies uz
deleģētajiem aktiem par vispārējas sistēmas izveidi
salīdzinošās vērtēšanas un savstarpējas
mācīšanās iniciatīvu īstenošanai.

Izvēle izmantot deleģētā
akta tiesību instrumentu ir pamatota, jo tas pamataktu papildinās ar
detalizētākiem nebūtiskiem elementiem, šajā
gadījumā — vispārēju sistēmu
salīdzinošās vērtēšanas un savstarpējas
mācīšanas iniciatīvu īstenošanai.

Vispārējā sistēmā
būs ietverti tādi salīdzinošās vērtēšanas
sistēmas tehniskie elementi kā metodika, kvantitatīvie un kvalitatīvie
pamatrādītāji dažādu VND
uzņēmējdarbības modeļu, procesu, sniegumu un
instrumentu iznākumu, rezultātu, ietekmes un izmaksu
novērtēšanai, kā arī citi labāko prakšu noteikšanas
kritēriji. Šī sistēma VND noteiks prasības
attiecībā uz datu sniegšanu reizi mēnesī un/vai reizi
gadā, integrētas savstarpējas mācīšanās
programmas mācību instrumentiem, piemēram, darbsemināriem,
salīdzinošo izvērtēšanu, tehnisko palīdzību, mācību
komandējumiem, un attiecībā uz nosacījumiem dalībai
salīdzinošās vērtēšanas un savstarpējas
mācīšanās pasākumos.

Attiecībā uz datu vākšanu un
salīdzinošās vērtēšanas analīzi tiek plānots
izmantot ārpakalpojumu sniedzējus. VND ar šo procesu būs
saistīti, lai nodrošinātu atbildību par salīdzinošās
vērtēšanas rezultātiem.

Saskaņā
ar VND vienošanos paredzams, ka būs iespējams izmantot lielu
daļu no spēkā esošajiem brīvprātīgajiem VND
salīdzinošās vērtēšanas projektiem. Vairākiem
rādītājiem, ar kuriem mēra darba meklētāju
iesaistīšanos darba tirgū, piemēram, pāreju no bezdarba uz
nodarbinātību, pāreju uz nodarbinātību, kamēr
bezdarba periods vēl nav ieildzis, pāreju no mācībām
uz nodarbinātību, ir pieejamas laika rindas. Ar vairākiem
rādītājiem mēra arī piekļuvi brīvajām
darbavietām un piemērotu kandidātu pieejamību, kā
arī darba meklētāju un darba devēju apmierinātību
ar sniegtajiem pakalpojumiem.

Būs
jānosaka papildu rādītāji un mainīgie lielumi, lai
būtu iespējams novērtēt uzņēmējdarbības
modeļu un procesu savstarpējo atkarību attiecībā pret
rezultātiem.

Ar vispārējo sistēmu tiks noteikta
lielākā daļa salīdzinošās vērtēšanas un
savstarpējas mācīšanās pasākumu elementu. Tie
tehniskie dati, kuri laika gaitā varētu mainīties, tiks
iekļauti VND tīkla ikgadējā darba programmā.
2013/0202 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
par ciešāku sadarbību starp valstu
nodarbinātības dienestiem (VND)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 149. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[16],

ņemot vērā Reģionu
komitejas atzinumu[17],

rīkojoties saskaņā ar parasto
likumdošanas procedūru,
tā kā:
(1)
Eiropadome 2010. gada
17. jūnijā[18]
atbalstīja Komisijas priekšlikumu par stratēģiju „Eiropa 2020.
Stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un iekļaujošai
izaugsmei”[19].
Eiropadome atbalstīja attiecīgo ES instrumentu un politikas jomu
pilnīgu mobilizāciju, lai veicinātu kopējo mērķu
īstenošanu, un aicināja dalībvalstis vēl vairāk
saskaņot rīcību. Valstu nodarbinātības dienestiem
(VND) ir būtiska loma stratēģijas „Eiropa 2020” mērķa
īstenošanā, proti, līdz 2020. gadam līdz 75 %
palielināt sieviešu un vīriešu nodarbinātības līmeni
vecuma grupā no 20 līdz 64 gadiem.
(2)
Ar Līguma 45. pantu Savienībā
tiek garantēta darba ņēmēju pārvietošanās
brīvība, savukārt 46. pants nosaka pasākumus,
kādi jāveic, lai šo brīvību īstenotu, īpaši
nodrošinot valstu nodarbinātības dienestu ciešu sadarbību.
Saskaņā ar šo lēmumu izveidotais VND tīkls ietver ne vien
vispārējus ģeogrāfiskās mobilitātes aspektus, bet
arī virkni dažādu mērķu un iniciatīvu
veicināšanas pasākumu veidā, kas izveidoti, lai uzlabotu
dalībvalstu sadarbību nodarbinātības jomā.
Tādēļ Līguma 149. pants ir pienācīgs šā
lēmuma juridiskais pamats.
(3)
Saskaņā ar Līguma par Eiropas
Savienības darbību 148. panta 4. punktu Padome
2010. gada 21. oktobrī pieņēma nodarbinātības
politikas pamatnostādnes. Šīs
integrētās pamatnostādnes dalībvalstīm sniedz
norādes par valstu reformu programmu noteikšanu un reformu
īstenošanu. Nodarbinātības pamatnostādnes kalpo par pamatu
Padomes konkrētiem ieteikumiem, ko tā sniedz katrai dalībvalstij
saskaņā ar LESD 148. panta 4. punktu. Pēdējos
gados tajās ir ietverti konkrēti ieteikumi par VND darbību un
jaudu, un aktīvas darba tirgus politikas efektivitāti
dalībvalstīs.
(4)
Šie ieteikumi būtu vēl
efektīvāki, ja tos papildinātu ar plašāku pierādījumu
klāstu, informāciju par politikas sekmīgu īstenošanu un
sadarbību starp dalībvalstu VND. Šim nolūkam saskaņā
ar šo lēmumu izveidotajam VND tīklam būtu jāīsteno
konkrētas iniciatīvas, piemēram, vispārējas uz
pierādījumiem balstītas salīdzinošās vērtēšanas
sistēmas, pienācīgi savstarpējas mācīšanās
pasākumi, savstarpējs atbalsts starp VND tīkla dalībniekiem
un jāīsteno stratēģiski pasākumi, lai modernizētu
VND. VND tīkla un katra tā dalībnieka konkrētās
zināšanas būtu arī jāizmanto, lai pēc Nodarbinātības,
sociālās politikas, veselības un patērētāju
tiesību aizsardzības padomes (EPSCO padome) un
Nodarbinātības komitejas (EMCO) lūguma sniegtu
pierādījumus nodarbinātības politikas izstrādei.
(5)
Neoficiālajā EPSCO ministru
sanāksmē tika atzīts, ka ciešāka un
mērķtiecīgāka VND sadarbība veicinātu
apmaiņu ar labāko praksi, un tika lūgts iesniegt sīki
izstrādātu priekšlikumu par „salīdzinošās
mācīšanās” iniciatīvu[20].

(6)
Saskaņā arī šo lēmumu
izveidotajam VND tīklam, pamatojoties uz LESD 150. pantu, būtu
cieši jāsadarbojas ar EMCO un jāveicina tās darbs,
sniedzot ar faktiem pamatotus pierādījumus un ziņojumus par
politikas īstenošanu. EMCO informēs Padomi par VND tīkla
ieguldījumu. Nodarbinātības politikas izvērtēšanā
un veidošanā gan valstu, gan ES līmeņa politisko lēmumu
pieņēmējiem jo īpaši var palīdzēt VND tīkla
kopējās zināšanas par nodarbinātības politikas
īstenošanu un VND salīdzinošā analīze.
(7)
VND tīklam būtu jāpalīdz
īstenot tādas nodarbinātības politikas iniciatīvas
kā Padomes ieteikums par Jaunatnes garantijas izveidošanu[21]. VND tīkls var
arī atbalstīt tādas iniciatīvas, kuru mērķis ir
veicināt pāreju no izglītības un apmācībām
uz nodarbinātību, tostarp uzlabojot prasmju un kvalifikācijas pārredzamību.
(8)
VND tīklam būtu jāstiprina savu
dalībnieku sadarbība, jāizstrādā kopējas
iniciatīvas, kuru mērķis ir informācijas un
labākās prakses apmaiņa visās VND aptvertajās
jomās, salīdzinošā analīze un konsultācijas, kā
arī novatorisku pieeju sekmēšana nodarbinātības pakalpojumu
sniegšanā. Izveidojot šo tīklu, būs iespējams
salīdzināt visus VND iekļaujošā, uz pierādījumiem
balstītā un uz sniegumu vērstā veidā, un tā
rezultātā varēs noteikt labākās prakses. Pateicoties
šiem rezultātiem, VND tīkla dalībniekiem būtu
jāspēj izstrādāt nodarbinātības pakalpojumu
struktūru un sniegšanu saskaņā ar savu specifisko
atbildību. VND tīkla īstenotajām iniciatīvām
būtu jāpalielina VND un valsts izdevumu efektivitāte.
(9)
Lai izveidotu vispārēju sistēmu
salīdzinošās vērtēšanas un savstarpējas
mācīšanās iniciatīvu īstenošanai, saskaņā ar
Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu
tiesību aktu pieņemšanas pilnvaras attiecībā uz
salīdzinošās vērtēšanas sistēmu un savstarpējas
mācīšanās pasākumu tehnisko elementu noteikšanu būtu
jādeleģē Komisijai. Tajās būtu jāietver metodika,
kvantitatīvie un kvalitatīvie pamatrādītāji VND
snieguma novērtēšanai, integrētas savstarpējas
mācīšanās programmas mācību instrumenti un
nosacījumi dalībai šajās iniciatīvās. Ir
īpaši svarīgi, ka Komisija sagatavošanas darba laikā rīko
atbilstīgas apspriedes, tostarp ekspertu — jo īpaši NVD
ekspertu — līmenī. Komisijai, sagatavojot un
izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina, ka
attiecīgie dokumenti Eiropas Parlamentam un Padomei tiek nosūtīti
vienlaicīgi, savlaicīgi un atbilstīgi.
(10)
Tā kā VND modeļi, uzdevumi un pakalpojumu
sniegšanas veidi ir dažādi, katrai dalībvalstij no sava valsts
nodarbinātības dienesta augstākās vadības
jāizraugās viens loceklis pārstāvībai VND tīkla
padomē. Attiecīgos gadījumos šim VND tīkla padomes loceklim
būtu jāpārstāv citu dalībvalstu nodarbinātības
dienesti. Ieceltajiem locekļiem jābūt tiesīgiem
pieņemt lēmumus savu nosūtītājorganizāciju
vārdā. Lai nodrošinātu visu VND iesaistīšanos VND
tīkla darbībā, to pasākumiem būtu jābūt
brīvi pieejamiem visos dalības posmos.
(11)
VND tīklam par pamatu būtu jāizmanto
tās pašreizējās neoficiālās ES/EEZ VND
padomdevēju grupas pieredze, kuru Komisija atbalsta jau kopš
1997. gada, un būtu tā jāaizstāj.
Izstrādājot šo lēmumu, tika ņemti vērā
minētās grupas viedokļi.
(12)
Galvenās darbības jomas, ko šī
neoficiālā ekspertu grupa ir noteikusi dokumentā „VND devums
stratēģijā 2020. gadam”[22],
būtu jāizmanto kā vadlīnijas, lai praksē īstenotu
paredzēto VND modernizēšanas un stiprināšanas koncepciju.
(13)
VND tīklam būtu jānodrošina
savstarpējas palīdzības sniegšana tā dalībniekiem un
jāveicina savstarpējs atbalsts organizatorisko struktūru un
pakalpojumu sniegšanas modernizēšanā, pastiprinot sadarbību, jo
īpaši zināšanu nodošanu, mācību komandējumus un
darbinieku apmaiņu.
(14)
Finansējums VND tīklam un tā
iniciatīvām būtu jāpiešķir no Sociālo
pārmaiņu un sociālās inovācijas programmas „PROGRESS”
Nodarbinātības sadaļas, nepārsniedzot budžeta iestādes
noteiktās apropriācijas.
(15)
Attiecībā uz projektiem, kurus
izstrādājis VND tīkls vai kuri noteikti savstarpējas
mācīšanās pasākumos un pēc tam īstenoti
atsevišķos VND, dalībvalstīm ir pieejams Eiropas
Sociālā fonda (ESF), Reģionālās attīstības
fonda (ERAF) un „Apvārsnis 2020” finansējums.
(16)
Komisija veiks nepieciešamos administratīvos
pasākumus, lai šo VND tīklu izveidotu,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Struktūra
Tiek izveidots ES mēroga valsts
nodarbinātības dienestu (VND) tīkls, turpmāk „Tīkls”,
kura darbības termiņš ir no 2014. gada 1. janvāra
līdz 2020. gada 31. decembrim. Šis Tīkls īstenos
3. pantā noteiktās iniciatīvas.
Tīklā
ietilpst:
(a)
dalībvalstu izraudzītie valsts
nodarbinātības dienesti;
(b)
Komisija.
Dalībvalstis, kurās ir autonomi
reģionālie valsts nodarbinātības dienesti, nodrošina to
atbilstīgu pārstāvību Tīkla īpašajās
iniciatīvās.
2. pants
Mērķi
Šajā lēmumā paredzētais
veicināšanas pasākums ar Tīkla palīdzību sekmē:
(a)
stratēģijas gudrai,
ilgtspējīgai un iekļaujošai izaugsmei „Eiropa 2020” un
tās galveno mērķu īstenošanu, jo īpaši
nodarbinātības jomā;
(b)
ES darba tirgu darbības uzlabošanu;
(c)
darba tirgu integrācijas uzlabošanu;
(d)
ģeogrāfiskās un
profesionālās mobilitātes palielināšanu;
(e)
sociālās atstumtības apkarošanu un
no darba tirgus atstumto personu integrāciju.
3. pants
Tīkla iniciatīvas
1.           Tīkls jo īpaši:
(a)
izstrādā un īsteno uz
pierādījumiem balstītas Eiropas mēroga valstu nodarbinātības
dienestu salīdzinošās vērtēšanas sistēmas,
pamatojoties uz kvantitatīvu un kvalitatīvu rādītāju
izmantošanu VND snieguma novērtēšanai, un vāc
pierādījumus ar mērķi izveidot pienācīgu
savstarpējas mācīšanās mehānismu. Tas arī
aktīvi piedalās minēto pasākumu īstenošanā,
apmainoties ar informāciju, zināšanām un praksi;
(b)
sniedz savstarpēju palīdzību
vienādranga vai grupu pasākumu veidā, sadarbojoties, apmainoties
ar informāciju, pieredzi un personālu starp tās
dalībniekiem, tostarp sniedz atbalstu Padomes ieteikumu īstenošanai,
ko tā sniegusi katrai dalībvalstij saistībā ar VND;
(c)
pieņem un īsteno koncepciju VND
modernizēšanai un stiprināšanai būtiskākajās
jomās;
(d)
pēc Padomes vai Komisijas lūguma vai
pēc savas iniciatīvas sagatavo ziņojumus par
nodarbinātības jomu;
(e)
palīdz īstenot nodarbinātības
politikas iniciatīvas nodarbinātības jomā;
(f)
Tīkls pieņem un īsteno ikgadējo
programmu, kurā izklāstītas tā darba metodes, veicamie
uzdevumi un papildu informācija saistībā uz
salīdzinošās vērtēšanas sistēmu īstenošanu.
2.           Tīkls izveido
ziņošanas mehānismu attiecībā uz 3. panta
1. punkta a) un b) apakšpunktā minētajām
iniciatīvām. Saskaņā ar šo noteikumu Tīkla
dalībnieki tam iesniedz ikgadēju ziņojumu.
4. pants
Sadarbība
Tīkls sadarbojas ar darba tirgus
ieinteresētajām personām, tostarp citiem
nodarbinātības pakalpojumu sniedzējiem, tos iesaistot
attiecīgajos Tīkla pasākumos un sanāksmēs un
apmainoties ar informāciju un datiem.
5. pants
Tīkla darbība
1.           Tīklu pārvalda
padome, kurā katra dalībvalsts no savas valsts nodarbinātības
iestādes augstākās vadības ieceļ vienu locekli un
vienu locekļa aizvietotāju. Komisija Tīkla padomē
ieceļ vienu locekli un vienu locekļa aizvietotāju. Locekļu
aizstājēji, kad vien nepieciešams, aizvieto locekļus.
2.           No Tīkla padomes
locekļu vidus ieceļ priekšsēdētāju un divus
priekšsēdētāja vietniekus; priekšsēdētājs
pārstāv visu tīklu. Priekšsēdētāja
vietnieki, kad vien nepieciešams, aizvieto priekšsēdētāju.
3.           Tīkla padome ar
vienbalsīgu lēmumu pieņem reglamentu, kas cita starpā
ietver padomes lēmumu pieņemšanas kārtību, noteikumus par
Tīkla priekšsēdētāja un priekšsēdētāja
vietnieku iecelšanu un pilnvaru termiņu. Tīkla padome ar balsu
vairākumu pieņem lēmumu par ikgadējo darba programmu,
tostarp darba grupu izveidi un Tīkla sanāksmju valodām, un par
publicēšanai paredzēto Tīkla gada pārskatu.
4.           Tīkla padomei atbalstu
sniedz sekretariāts, kuru nodrošina un kas atrodas Komisijā.
Sekretariāts kopā ar priekšsēdētāju un
priekšsēdētāja vietniekiem sagatavo Tīkla padomes
sanāksmes, ikgadējo darba programmu un gada pārskatu.
6. pants
Finansiālais atbalsts veicināšanas pasākumam
Globālos resursus šā lēmuma
īstenošanai piešķir saskaņā ar Sociālo
pārmaiņu un sociālās inovācijas programmu, kuras gada
apropriācijas apstiprina budžeta iestāde atbilstīgi finanšu
shēmas ierobežojumiem.
7. pants
Vispārējas sistēmas pieņemšana
Komisija ir pilnvarota pieņemt
deleģētos aktus saskaņā ar 8. pantu
attiecībā uz salīdzinošās vērtēšanas un
savstarpējas mācīšanās iniciatīvu īstenošanas
vispārējo sistēmu, kā to paredz 3. panta
1. punkts, tostarp metodiku, kvantitatīvos un kvalitatīvos
pamatrādītājus VND snieguma novērtēšanai,
integrētas savstarpējas mācīšanās programmas
mācību instrumentus un nosacījumus dalībai šajās
iniciatīvās.

8. pants
Deleģējuma īstenošana
1.           Ievērojot šajā
pantā izklāstītos nosacījumus, Komisijai tiek
piešķirtas pilnvaras pieņemt deleģētos aktus.
2.           Šā lēmuma
7. pantā norādītās deleģētās pilnvaras
Komisijai piešķir uz septiņiem gadiem no šā lēmuma
spēkā stāšanās dienas.
3.           Eiropas Parlaments vai Padome
jebkurā brīdī var atsaukt 7. pantā minēto
pilnvaru deleģējumu. Ar atsaukšanas lēmumu tiek izbeigts
minētajā lēmumā norādītais pilnvaru
deleģējums. Lēmums stājas spēkā
nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai
vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar
jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4.           Tiklīdz Komisija
pieņem deleģēto aktu, tā par to paziņo vienlaikus
Eiropas Parlamentam un Padomei.
5.           Saskaņā ar
7. pantu pieņemts deleģētais stājas spēkā
tikai tad, ja 2 mēnešu laikā no dienas, kad minētais akts
paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome
nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām
gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējusi Komisiju par savu nodomu
neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes
ierosinājuma minēto termiņu pagarina par 2 mēnešiem.
9. pants
Pārskats
Četrus gadus pēc šā lēmuma
stāšanās spēkā Komisija iesniegs Eiropas Parlamentam,
Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālajai komitejai un Reģionu
komitejai ziņojumu par šā lēmuma piemērošanu.
Minētajā ziņojumā jo īpaši tiks izvērtēts,
kādā apmērā Tīkls ir palīdzējis
2. pantā izklāstīto mērķu sasniegšanā un vai
tas savus uzdevumus ir izpildījis.

10. pants
Adresāti
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā —                       Padomes
vārdā —
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
[1]               Komisijas paziņojums „Eiropa 2020.
Stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai
izaugsmei”; COM(2010) 2020 galīgā redakcija.
[2]               Komisijas paziņojums „Jaunu prasmju un darba vietu
programma. Eiropas ieguldījums ceļā uz pilnīgu
nodarbinātību”; COM (2010) 682 galīgā redakcija.
Komisijas paziņojums „Virzoties uz ekonomikas atlabšanu ar daudzām
jaunām darba vietām”; COM (2012) 173 galīgā
redakcija.
[3]               EPSCO 2013. gada 28. februāra
secinājumi.
[4]               Padomes 2010. gada 21. oktobra
Lēmums 2010/707/ES par dalībvalstu nodarbinātības
politikas pamatnostādnēm.
[5]               Anketa par VND reakciju uz
krīzi 2010.–2013. gadā, Eiropas Darba mobilitātes
laboratorija.
[6]               Šajā grupā ietilpst VND no ES
dalībvalstīm, Norvēģijas, Islandes un Lihtenšteinas (EEZ).
[7]               Valstu nodarbinātības dienestu devums
stratēģijā „Eiropa 2020”, VND stratēģijas
dokuments 2020. gadam, 2012.
[8]               Study on PES business models, Eiropas Darba
mobilitātes laboratorija, 2012.
[9]               PES performance measurement systems and geographical
labour mobility, Ecorys, 2012.
[10]             The role of the Public Employment Services related to ‘Flexicurity’
in the European Labour Markets; Dānijas Tehnoloģiju
institūts, 2009.
[11]             Anticipating skill needs of the labour force and
equipping people for new jobs - Which role for Public Employment Services in
early identification of skill needs and labour up-skilling?, Dānijas
Tehnoloģiju institūts, 2010.
[12]             „Dialogs starp valstu nodarbinātības dienestiem”
ir Eiropas Komisijas valstu nodarbinātības dienestu savstarpējas
mācīšanās atbalsta programma. Sīkāka informācija
pieejama šeit:
http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=964&langId=lv.
[13]             Anketa par VND reakciju uz krīzi
2010.–2013. gadā, Eiropas Darba mobilitātes laboratorija.
[14]             VND salīdzinošās vērtēšanas projekts
ir brīvprātīgs VND projekts, kuru līdzfinansē
programma „PROGRESS”. Sīkāka informācija pieejama šeit: http://www.pes-benchmarking.eu/english/about.asp?IdPageLv=1.
[15]             EPSCO ministru neoficiālā sanāksme
Dublinā, 2013. gada 7.–8. februārī.
[16]             OV C [..], [..], [..]. lpp.
[17]             OV C [..], [..], [..]. lpp.
[18]             Nr. EUCO 13/10, 17.6.2010.
[19]             Komisijas paziņojums „Eiropa 2020.
Stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai
izaugsmei”; COM(2010) 2020, 2010. gada 3. marts.
[20]             EPSCO ministru neoficiālā sanāksme
Dublinā, 2013. gada 7.–8. februārī.
[21]             Padomes ieteikums par Jaunatnes garantijas izveidošanu
(7123/13).
[22]             Valstu nodarbinātības dienestu devums
stratēģijā „Eiropa 2020”, VND stratēģijas
dokuments 2020. gadam, 2012.