               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 12.3.2019
            COM(2019) 140 final
            2019/0081(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Konvencijas par turpmāko daudzpusējo sadarbību Ziemeļaustrumatlantijas zvejniecībā vajadzībām saistībā ar Apvienotās Karalistes iesniegto pieteikumu par pievienošanos minētajai konvencijai

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Konvencijas par turpmāko daudzpusējo sadarbību Ziemeļaustrumatlantijas zvejniecībā (“NEAFC konvencija”) vajadzībām saistībā ar Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes (“Apvienotā Karaliste”) pievienošanos minētajai konvencijai.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2017. gada 29. martā Apvienotā Karaliste uz Līguma par Eiropas Savienību 50. panta pamata iesniedza Eiropadomei paziņojumu par nodomu no Eiropas Savienības izstāties. Tādējādi Apvienotā Karaliste kļūs par trešo valsti un Savienības tiesību akti tai vairs nebūs piemērojami no 2019. gada 30. marta, ja vien starp Savienību un Apvienoto Karalisti noslēgtajā izstāšanās līgumā nebūs noteikta cita diena, vai arī Eiropadome, vienojoties ar Apvienoto Karalisti, vienprātīgi nenoteiks citu dienu.

               Kamēr Apvienotā Karaliste nav izstājusies no Savienības, tā joprojām ir dalībvalsts, kas bauda visas no Līgumiem izrietošās tiesības un uzņemas visas no Līgumiem izrietošās saistības, tostarp ievēro lojālas sadarbības principu. Eiropadome 2017. gada 29. aprīļa pamatnostādnēs atzina vajadzību starptautiskā kontekstā ņemt vērā Apvienotās Karalistes kā izstāšanās procesā esošas dalībvalsts specifiku, ja vien Apvienotā Karaliste, kamēr tā ir Savienības dalībvalsts, ievēro savus pienākumus un paliek lojāla Savienības interesēm.

               Savienība un Apvienotā Karaliste vienojās par izstāšanās līgumu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 50. pantu, un Eiropadome to apstiprināja 2018. gada 25. novembrī (“izstāšanās līgums”). Iekšējās procedūras, kas saistītas ar minētā līguma noslēgšanu, Savienības līmenī turpinās
                  1
               . Izstāšanās līguma ceturtā daļa paredz pārejas periodu, kurā Savienības tiesību aktus, arī Savienības noslēgtos starptautiskos nolīgumus, turpinās piemērot Apvienotajai Karalistei un tās teritorijā (“pārejas periods”). Savienība informēs savus starptautiskos partnerus par izstāšanās līgumā paredzēto īpašo kārtību, saskaņā ar kuru pārejas periodā Savienības noslēgto starptautisko nolīgumu, t. sk. NEAFC konvencijas, nolūkā Apvienotā Karaliste būtu uzlūkojama kā dalībvalsts.

               Komisijas 2018. gada 13. novembra paziņojumā “Sagatavošanās saistībā ar Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības 2019. gada 30. martā: rīcības plāns ārkārtas situācijai” ir noteikti ārkārtas pasākumi, ko tā plāno veikt, ja izstāšanās dienā izstāšanās līgums nestājas spēkā. Minētajā paziņojumā Komisija uzskaitīja darbības, ko tā uzskata par vajadzīgām, un vienlaikus atgādināja, ka vēlāk var būt nepieciešamas papildu darbības.

               Eiropadome (50. pants) 2018. gada 13. decembrī atkārtoja savu aicinājumu intensīvāk strādāt, lai visos līmeņos panāktu gatavību Apvienotās Karalistes izstāšanās sekām, ņemot vērā visus iespējamos iznākumus.

               Pašlaik NEAFC konvenciju Apvienotajai Karalistei piemēro, jo Savienība ir minētās konvencijas līgumslēdzēja puse. To pārstās piemērot dienā, kurā NEAFC konvencija uz Apvienoto Karalisti vairs neattieksies kā uz Savienības dalībvalsti.

               NEAFC konvencijas galvenais mērķis ir “veicināt Ziemeļaustrumatlantijas zvejas resursu saglabāšanu un optimālu izmantošanu sistēmā, kas atbilst režīmam, kādu nosaka piekrastes valstu paplašinātā zvejas jurisdikcija, un attiecīgi veicināt starptautisku sadarbību un konsultēšanos par šiem resursiem”. NEAFC konvencija stājās spēkā 1982. gada 17. martā. Apvienotā Karaliste ir NEAFC konvencijas depozitāre.

               1982. gada NEAFC konvencija aizstāja sākotnējo 1959. gada Ziemeļaustrumatlantijas zvejniecības konvenciju, jo Eiropas Savienības dalībvalstis no 1963. gada NEAFC organizācijas izstājās kā atsevišķas locekles un valstu zvejas zonu robežas 1977. gadā tika paplašinātas līdz 200 jūdzēm. Savukārt 1959. gada NEAFC konvencija bija aizstājusi 1946. gada Konvenciju par zvejas rīku linuma acs izmēru un zivju izmēra ierobežojumu regulējumu.

               1982. gada NEAFC konvencija tika grozīta 2004. gadā (tika iekļautas strīdu izšķiršanas procedūras) un 2006. gadā (NEAFC konvencija tika saskaņota ar norisēm starptautisko tiesību aktu un instrumentu jomā). Ne visas līgumslēdzējas puses ir veikušas pilnu 2004. un 2006. gada grozījumu ratifikācijas procesu. 2006. gada Londonas deklarācijā puses vienojās par grozījumu brīvprātīgu piemērošanu līdz ratifikācijas pabeigšanai.

               NEAFC konvencijas vajadzībām līgumslēdzējas puses izveidoja Ziemeļaustrumu Atlantijas zvejniecības komisiju (NEAFC). NEAFC ir juridiska persona, un attiecībās ar citām starptautiskām organizācijām un līgumslēdzēju pušu teritorijās tai ir tāda rīcībspēja, kāda nepieciešama tās pienākumu pildīšanai un mērķu sasniegšanai.

               Ir piecas līgumslēdzējas puses, un tās visas ir NEAFC konvencijas apgabala piekrastes valstis: Eiropas Savienība (ES), Dānija (attiecībā uz Fēru Salām un Grenlandi), Islande, Norvēģija un Krievijas Federācija. Karoga valstīm, kas ir patiesi ieinteresētas zvejot Atlantijas okeāna ziemeļaustrumu daļā, var piešķirt statusu “sadarbīga puse, kas nav līgumslēdzēja puse”, kurš tām ļauj piešķirt sava karoga kuģiem atļauju darboties NEAFC konvencijas apgabalā, ja tie piekrīt ievērot NEAFC pasākumus. Pašlaik ir sešas sadarbīgas puses, kas nav līgumslēdzējas puses: Bahamu Salas, Kanāda, Kirasao, Libērija, Panama un Jaunzēlande.

               Eiropas Savienība ir NEAFC konvencijas puse
                  2
               , jo minētās konvencijas priekšmets ir kopējās zivsaimniecības politikas darbības jomā, kurā Savienībai ir ekskluzīva kompetence. Uz dalībvalstīm NEAFC konvencija attiecas atbilstoši Savienības tiesību aktiem.

               NEAFC ir organizācija, kuras kompetencē ir pieņemt ieteikumus par pārvaldības pasākumiem attiecībā uz zvejniecībām ārpus apgabaliem, kas ir līgumslēdzēju pušu zvejniecības jurisdikcijā (pārvaldības apgabals), un par apgabaliem, kas ir līgumslēdzēju pušu zvejniecības jurisdikcijā, ja attiecīgā līgumslēdzēja puse to pieprasa. Pieņemtie ieteikumi līgumslēdzējām pusēm kļūst saistoši, ja vien līgumslēdzēja puse laikus neiesniedz iebildumu pret šo ieteikumu.

               2019. gada 8. janvārī Apvienotā Karaliste iesniedza pieteikumu par pievienošanos NEAFC konvencijai līgumslēdzējas puses statusā. Tajā pašā dienā depozitārs par to paziņoja Eiropas Komisijai.

               Saskaņā ar NEAFC konvenciju ikviena valsts (izņemot Eiropas Savienības dalībvalsti) drīkst pievienoties konvencijai jebkurā laikā ar noteikumu, ka attiecīgās valsts pievienošanās pieteikumu apstiprina trīs ceturtdaļas no visām līgumslēdzējām pusēm. Pieteikums ir apstiprināts, ja 90 dienu laikā no paziņošanas dienas trīs ceturtdaļas līgumslēdzēju pušu depozitāram ir paziņojušas par pieteikuma apstiprināšanu
                  3
               . Valstij, kas iesniegusi pievienošanās pieteikumu, un visām līgumslēdzējām pusēm depozitārs paziņo pieteikšanās rezultātus. Pievienošanos veic, deponējot depozitāram pievienošanās dokumentu, un tā stājas spēkā minētā dokumenta saņemšanas dienā.

               Apvienotā Karaliste ir precizējusi, ka tās pieteikums ir iesniegts kā daļa no ārkārtas rīcības plānošanas, ja netiek noslēgts izstāšanās līgums, un ka citādi tā atturēsies no pievienošanās NEAFC konvencijai līdz piemērotam laikam pārejas periodā saskaņā ar izstāšanās līgumu.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Šim Padomes lēmumam būtu jādod Komisijai iespēja Savienības vārdā apstiprināt Apvienotās Karalistes pievienošanos NEAFC konvencijai, ņemot vērā šādu nosacījumu: tā kā pašlaik nav skaidrības par datumu, kad Apvienotā Karaliste izstāsies no Savienības, un par šīs izstāšanās noteikumiem, Savienības apstiprinājums NEAFC depozitāram būtu jāpaziņo tikai tad, ja, beidzoties NEAFC konvencijas 20. panta 4. punktā minētajam paziņošanas termiņam, izstāšanās notiek bez izstāšanās līguma.

               Kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1380/2013
                  4

               , kopējās zivsaimniecības politikas galvenais mērķis ir “nodrošināt, lai zvejas darbības būtu vides ziņā, ekonomiski un sociāli ilgtspējīgas un tiktu pārvaldītas saskaņā ar mērķiem gūt ekonomiskus, sociālus un nodarbinātības ieguvumus un atjaunot un uzturēt zivju krājumus virs tāda līmeņa, kas var nodrošināt maksimāli ilgtspējīgu nozvejas apjomu, un lai tās veicinātu pārtikas pieejamību”.

               Savienība ir ieinteresēta, ka Apvienotā Karaliste sadarbojas kopējās interesēs esošu krājumu pārvaldībā, pilnībā ievērojot noteikumus, kas izklāstīti Apvienoto Nāciju Organizācijas 1982. gada 10. decembra Jūras tiesību konvencijā (UNCLOS) un Apvienoto Nāciju Organizācijas 1995. gada 4. augusta Nolīgumā par ANO 1982. gada 10. decembra Jūras tiesību konvencijas noteikumu īstenošanu attiecībā uz mainīgas dislokācijas un tālu migrējošo zivju sugu krājumu saglabāšanu un apsaimniekošanu (UNFSA) vai jebkuros citos starptautiskos nolīgumos vai starptautisko tiesību normās.

               Saskaņā ar UNCLOS 56., 63. un 116. pantu Apvienotajai Karalistei ir likumīgas intereses zvejot NEAFC konvencijas apgabalā (atklātā jūrā) un kā piekrastes valstij tiktāl, ciktāl ūdeņi, kas atrodas Apvienotās Karalistes ekskluzīvajā ekonomikas zonā, ietilpst NEAFC konvencijas apgabalā.

               Kā noteikts UNCLOS 63. panta 2. punktā un UNFSA 8. pantā, ja viens un tas pats saistīto sugu krājums vai krājumi sastopami gan ekskluzīvajā ekonomikas zonā, gan apgabalā, kas atrodas ārpus minētās zonas un blakus tai, piekrastes valstij un valstīm, kas apzvejo šādus krājumus blakus esošajā apgabalā, jāsadarbojas, lai vienotos par pasākumiem, kas vajadzīgi šo krājumu saglabāšanai blakus esošajā apgabalā. Šo sadarbību var izveidot ar reģionālajām zvejniecības pārvaldības organizācijām vai, ja minētajām organizācijām nav kompetences attiecībā uz konkrēto krājumu, izmantojot ad hoc pasākumus starp valstīm, kuras ir ieinteresētas zvejniecībā.

               Apvienotās Karalistes pievienošanās NEAFC konvencijai ļaus Apvienotajai Karalistei sadarboties vajadzīgo zvejniecības pārvaldības pasākumu jomā, pienācīgi ņemot vērā citu valstu un Eiropas Savienības tiesības, intereses un pienākumus, un nodrošināt to, ka zvejas darbības tiek veiktas, izvairoties no tā, ka krājumu izmantošana nav ilgtspējīga.

               Ņemot vērā Apvienotās Karalistes likumīgās intereses zvejot NEAFC konvencijas apgabalā, Apvienotās Karalistes pienākumu sadarboties zvejniecības pārvaldības jomā un nepieciešamību nodrošināt, ka NEAFC ieteikumi pēc Apvienotās Karalistes pievienošanās ir saistoši, Komisija iesaka Apvienotās Karalistes pieteikumu pieņemt, vienlaikus ņemot vērā noteikumus, saskaņā ar kuriem Apvienotā Karaliste izstāsies no Savienības.

               Komisijai vajadzētu būt pilnvarotai paziņot NEAFC konvencijas depozitāram Savienības nostāju, ar ko tiek atbalstīta Apvienotās Karalistes pievienošanās, ja līdz Apvienotās Karalistes pieteikuma par pievienošanos NEAFC konvencijai perioda beigām Apvienotā Karaliste no Savienības izstājas bez izstāšanās līguma.

               Ja Apvienotā Karaliste no Savienības izstājas atbilstoši izstāšanās līguma noteikumiem un saistītajam pārejas periodam, Savienība pēc izstāšanās līguma parakstīšanas saviem starptautiskajiem partneriem, kā arī pārējām NEAFC konvencijas pusēm paziņos par to, ka šajā pārejas periodā to starptautisko nolīgumu vajadzībām, kuros Savienība ir līgumslēdzēja puse, Apvienotā Karaliste ir uzlūkojama kā dalībvalsts. Līdz ar to Apvienotajai Karalistei pieteikums par pievienošanos NEAFC konvencijai būtu jāiesniedz atkārtoti saskaņā ar izstāšanās līguma noteikumiem.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā ir paredzēti lēmumi, kas nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  5
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Ikviena valsts NEAFC konvencijai drīkst pievienoties jebkurā laikā. Pieteikums ir apstiprināts, ja 90 dienu laikā no dienas, kurā depozitārs paziņo par pieteikuma saņemšanu, trīs ceturtdaļas visu līgumslēdzēju pušu depozitāram ir paziņojušas par pieteikuma apstiprināšanu. Valstij, kas iesniegusi pievienošanās pieteikumu, un visām līgumslēdzējām pusēm depozitārs paziņo pieteikšanās rezultātus.

               Pievienošanos veic, deponējot depozitāram pievienošanās dokumentu, un tā stājas spēkā minētā dokumenta saņemšanas dienā. Depozitārs informē visus parakstītājus un visas puses, kas pievienojas, par visiem deponētajiem ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās dokumentiem un paziņo parakstītājiem datumu un tās līgumslēdzējas puses, attiecībā uz kurām šī konvencija stājas spēkā.

               Apvienotās Karalistes pievienošanās, tiklīdz tā stāsies spēkā, būs saistoša atbilstoši starptautiskajām tiesībām saskaņā ar NEAFC konvencijas 24. pantu, un tā var būtiski ietekmēt ES tiesību aktu saturu.

               Paredzētais akts nepapildina un negroza NEAFC konvencijā noteikto iestāžu sistēmu. Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu pieņemamā lēmuma materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā paredzētā akta mērķa un satura, attiecībā uz kuru ieņem nostāju Savienības vārdā. Ja paredzētajam aktam ir vairāki mērķi vai vairāki komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet pārējie nav būtiski, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais vai dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz kopējo zivsaimniecības politiku.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 43. pants.

               4.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 43. pantam sasaistē ar LESD 218. panta 9. punktu.

               2019/0081 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Konvencijas par turpmāko daudzpusējo sadarbību Ziemeļaustrumatlantijas zvejniecībā vajadzībām saistībā ar Apvienotās Karalistes iesniegto pieteikumu par pievienošanos minētajai konvencijai

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. pantu sasaistē ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Konvencija par turpmāko daudzpusējo sadarbību Ziemeļaustrumatlantijas zvejniecībā
                  6
                (“NEAFC konvencija”) tika apstiprināta ar Padomes Lēmumu 81/608/EEK
                  7
                un stājās spēkā 1982. gada 17. martā.

               (2)2017. gada 29. martā Apvienotā Karaliste uz Līguma par Eiropas Savienību 50. panta pamata iesniedza paziņojumu par nodomu no Savienības izstāties. Līgumi Apvienotajai Karalistei vairs nebūs piemērojami no izstāšanās līguma spēkā stāšanās dienas vai, ja tas nestājas spēkā, no dienas, kad no paziņošanas par izstāšanos apritējuši divi gadi, proti, no 2019. gada 30. marta, ja vien Eiropadome, vienojusies ar Apvienoto Karalisti, vienprātīgi  nenolems minēto periodu pagarināt.

               (3)Kamēr Apvienotā Karaliste nav izstājusies no Savienības, tā joprojām ir dalībvalsts, kas bauda visas no Līgumiem izrietošās tiesības un uzņemas visas no Līgumiem izrietošās saistības, tostarp ievēro lojālas sadarbības principu.

               (4)Eiropadome 2017. gada 29. aprīļa pamatnostādnēs atzina vajadzību starptautiskā kontekstā ņemt vērā Apvienotās Karalistes kā izstāšanās procesā esošas dalībvalsts specifiku, ja vien Apvienotā Karaliste, kamēr tā ir Savienības dalībvalsts, ievēro savus pienākumus un paliek lojāla Savienības interesēm.

               (5)Izstāšanās līgumā ir ietverta kārtība, kādā Savienības tiesību aktu noteikumi tiks piemēroti Apvienotajai Karalistei un tās teritorijā pēc dienas, kurā Līgumu piemērošana Apvienotajai Karalistei tiks pārtraukta (“pārejas periods”). Ja izstāšanās līgums stāsies spēkā, tad saskaņā ar minēto līgumu Savienības tiesību akti, tostarp starptautiskie nolīgumi, kuros Savienība ir līgumslēdzēja puse, Apvienotajai Karalistei un tās teritorijā tiks piemēroti pārejas periodā un tos pārstās piemērot minētā perioda beigās.

               (6)Pašlaik NEAFC konvenciju Apvienotajai Karalistei piemēro, jo Savienība ir minētās konvencijas līgumslēdzēja puse, savukārt NEAFC konvencijas 20. panta 4. punkts nepieļauj Savienības dalībvalstu pievienošanos.

               (7)Saskaņā ar NEAFC konvencijas 20. panta 4. punktu jebkura valsts var pievienoties NEAFC konvencijai, ja attiecīgās valsts pievienošanās pieteikumu apstiprina trīs ceturtdaļas no visām konvencijas līgumslēdzējām pusēm 90 dienu laikā no dienas, kad depozitārs paziņojis par pieteikuma saņemšanu.

               (8)Apvienotā Karaliste 2019. gada 8. janvārī iesniedza pieteikumu par pievienošanos NEAFC konvencijai līgumslēdzējas puses statusā, ņemot vērā iespēju, ka dienā, kurā Līgumu piemērošana tai tiks pārtraukta, izstāšanās līgums nebūs noslēgts.

               (9)Saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvencijas (UNCLOS)
                  8
                56., 63. un 116. pantu Apvienotajai Karalistei ir likumīgas intereses zvejot NEAFC konvencijas apgabalā (atklātā jūrā) un kā piekrastes valstij tiktāl, ciktāl ūdeņi, kas atrodas Apvienotās Karalistes ekskluzīvajā ekonomikas zonā, ietilpst NEAFC konvencijas apgabalā.

               (10)Lai nepieļautu neilgtspējīgas zvejas darbības, Savienība ir ieinteresēta, ka Apvienotā Karaliste sadarbojas kopējās interesēs esošo krājumu pārvaldībā, pilnībā ievērojot noteikumus, kas izklāstīti UNCLOS un Apvienoto Nāciju Organizācijas 1995. gada 4. augusta Nolīgumā par ANO 1982. gada 10. decembra Jūras tiesību konvencijas noteikumu īstenošanu attiecībā uz mainīgas dislokācijas un tālu migrējošo zivju sugu krājumu saglabāšanu un apsaimniekošanu (UNFSA)
                  9
                vai jebkuros citos starptautiskos nolīgumos vai starptautisko tiesību normās.

               (11)Kā noteikts UNCLOS 63. panta 2. punktā un UNFSA 8. pantā, ja viens un tas pats saistīto sugu krājums vai krājumi sastopami gan ekskluzīvajā ekonomikas zonā, gan apgabalā, kas atrodas ārpus minētās zonas un blakus tai, piekrastes valstij un valstīm, kas apzvejo šādus krājumus blakus esošajā apgabalā, jāsadarbojas, lai vienotos par pasākumiem, kas vajadzīgi šo krājumu saglabāšanai blakus esošajā apgabalā. Šādu sadarbību var izveidot ar reģionālajām zvejniecības pārvaldības organizācijām vai, ja šādām reģionālajām organizācijām nav kompetences attiecībā uz konkrēto krājumu, izmantojot ad hoc pasākumus starp valstīm, kuras ir ieinteresētas zvejniecībā.

               (12)Apvienotās Karalistes pievienošanās NEAFC konvencijai ļaus Apvienotajai Karalistei sadarboties vajadzīgo zvejniecības pārvaldības pasākumu jomā, pienācīgi ņemot vērā citu valstu un Savienības tiesības, intereses un pienākumus nolūkā nodrošināt to, ka zvejas darbības tiek veiktas veidā, kas nodrošina attiecīgo krājumu ilgtspējīgu izmantošanu.

               (13)Tāpēc Savienības interesēs ir apstiprināt Apvienotās Karalistes iesniegto pieteikumu par pievienošanos NEAFC konvencijai, ja, beidzoties NEAFC konvencijas 20. panta 4. punktā minētajam paziņošanas termiņam, Apvienotās Karalistes izstāšanās no Savienības notiek bez izstāšanās līguma,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1.
                     Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Konvencijas par turpmāko daudzpusējo sadarbību Ziemeļaustrumatlantijas zvejniecībā (“NEAFC konvencija”) vajadzībām, ir apstiprināt pieteikumu par Apvienotās Karalistes pievienošanos NEAFC konvencijai.

               2.
                     Komisija ir pilnvarota NEAFC konvencijas depozitāram paziņot Savienības nostāju tikai tad, ja, beidzoties NEAFC konvencijas 20. panta 4. punktā minētajam paziņošanas termiņam, Apvienotās Karalistes izstāšanās no Savienības notiek bez izstāšanās līguma.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Sk. Padomes 2019. gada 11. janvāra Lēmumu (ES) 2019/274 par to, lai Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā parakstītu Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas (OV L 471, 19.2.2019., 1. lpp.).

                     (2)

                        OV L 227, 12.8.1981, 21. lpp.

                     (3)

                        Attiecībā uz Apvienotās Karalistes 2019. gada 8. janvārī iesniegto pieteikumu 90 dienu termiņš beidzas 2019. gada 8. aprīlī.

                     (4)

                        OV L 354, 28.12.2013., 22. lpp.

                     (5)

                        Tiesas 2014. gada 7. oktobra spriedums lietā C-399/12 Vācija/Padome, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (6)

                        OV L 227, 12.8.1981., 22. lpp.

                     (7)

                        Padomes 1981. gada 13. jūlija Lēmums 81/608/EEK, kas attiecas uz Konvencijas par turpmāko daudzpusējo sadarbību Ziemeļaustrumatlantijas zvejniecībā noslēgšanu (OV L 227, 12.8.1981., 21. lpp.).

                     (8)

                        OV L 179, 23.6.1998., 3. lpp.

                     (9)

                        OV L 189, 3.7.1998., 14. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 28.3.2019
            COM(2019) 159 final
            2019/0087(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Jūras vides aizsardzības komitejā un Kuģošanas drošības komitejā saistībā ar grozījumiem Starptautiskās konvencijas par kuģu izraisīta piesārņojuma novēršanu II pielikumā, grozījumiem 2011. gada Starptautiskajā kodeksā par uzlabotu pārbaužu programmu beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā, grozījumiem Starptautiskajā glābšanas līdzekļu kodeksā, grozījumiem Starptautiskās konvencijas par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras papildinājuma C, E un P veidlapā un grozījumiem Starptautiskajā drošības kodeksā kuģiem, kuros par degvielu izmanto gāzi vai citas vielas ar zemu uzliesmošanas temperatūru

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar kuru nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Jūras vides aizsardzības komitejas 74. sesijā (MEPC 74), kura notiks 2019. gada 13.–17. maijā Londonā, un Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Kuģošanas drošības komitejas 101. sesijā (MSC 101), kura notiks 2019. gada 5.–14. jūnijā Londonā, saistībā ar iecerēto grozījumu pieņemšanu MARPOL konvencijas II pielikumā attiecībā uz noturīgu, negrimstošu vielu ar augstu viskozitāti un/vai augstu kušanas temperatūru kravu un uzglabāšanas tvertņu skalošanas atliekām, grozījumiem 2011. gada Starptautiskajā kodeksā par uzlabotu pārbaužu programmu beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā (ESP kodekss), grozījumiem 6.1.1.3. punktā

               Starptautiskajā glābšanas līdzekļu kodeksā (LSA kodekss), grozījumiem 4.4.8.1. punktā LSA kodeksā, grozījumiem aprīkojumu sarakstos (SOLAS konvencijas papildinājuma C, E un P veidlapa) un grozījumiem A un A-1. daļā Starptautiskajā drošības kodeksā kuģiem, kuros par degvielu izmanto gāzi vai citas vielas ar zemu uzliesmošanas temperatūru (IGF kodekss).

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Konvencija par Starptautisko Jūrniecības organizāciju (SJO)

               Starptautiskā Jūrniecības organizācija (SJO) ir izveidota ar Konvenciju par Starptautisko Jūrniecības organizāciju, un tās mērķis ir nodrošināt forumu valdību sadarbībai valdības regulējuma un prakses jomā, kas attiecas uz dažādiem tehniskiem jautājumiem, kuri ietekmē ar starptautisko tirdzniecību saistītu kuģošanu, un aicināt plaši ieviest augstākos iespējamos standartus jautājumos, kuri attiecas uz kuģošanas drošību, navigācijas efektivitāti un kuģu izraisīta jūras piesārņojuma novēršanu un kontroli, tādējādi veicinot vienlīdzīgus konkurences apstākļus; SJO arī nodarbojas ar attiecīgiem administratīviem un juridiskiem jautājumiem.

               Konvencija stājās spēkā 1958. gada 17. martā.

               Visas dalībvalstis ir konvencijas puses.

               Visas dalībvalstis ir puses 1973. gada Starptautiskajā konvencijā par kuģu izraisīta piesārņojuma novēršanu (“MARPOL konvencija”), kas stājās spēkā 1983. gada 2. oktobrī. Savienība nav MARPOL konvencijas puse.

               Visas dalībvalstis ir puses 1974. gada Starptautiskajā konvencijā par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras (“SOLAS konvencija”), kas stājās spēkā 1980. gada 25. maijā. Savienība nav SOLAS konvencijas puse.

               2011. gada Starptautiskais kodekss par uzlabotu pārbaužu programmu beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā (ESP kodekss) paredz prasības par uzlabotu pārbaužu programmu vienkorpusa un dubultkorpusa beramkravu kuģu un vienkorpusa un dubultkorpusa naftas tankkuģu apsekojumu laikā saskaņā ar SOLAS konvencijas XI-1/2. noteikumu.

               Starptautiskajā glābšanas līdzekļu kodeksā (LSA) noteiktas starptautisko standartu prasības glābšanas līdzekļiem, uz kuriem attiecas SOLAS konvencijas III nodaļa, tostarp individuālajiem glābšanas līdzekļiem, vizuāliem palīglīdzekļiem, plostiem, glābšanas laivām, nolaišanas un iekāpšanas līdzekļiem un kuģu evakuācijas sistēmām, līnmetējiem, un vispārējās trauksmes un skaļruņu sakaru sistēmām.

               Starptautiskā drošības kodeksa kuģiem, kuros par degvielu izmanto gāzi vai citas vielas ar zemu uzliesmošanas temperatūru (IGF kodekss), nolūks ir nodrošināt starptautisku standartu kuģiem, kurus par degvielu izmanto gāzi vai citus šķidrumus ar zemu uzliesmošanas temperatūru. Kodekss attiecas uz visām jomām, kurās īpaši jāņem vērā tas, ka par degvielu tiek izmantota gāze vai citas vielas ar zemu uzliesmošanas temperatūru, un izklāstīti kritēriji par piedziņas mehānismu un palīgmehānismu izkārtojumu un uzstādīšanu, gāzes izmantošanu par degvielu, kam būs tāda pati integritātes pakāpe drošības un uzticamības ziņā, kādu iespējams sasniegt ar jauniem un salīdzināmiem galvenajiem mehānismiem un palīgmehānismiem, kurus darbina ar tradicionālo degvielu.

               2.2.Starptautiskā Jūrniecības organizācija

               Starptautiskā Jūrniecības organizācija (SJO) ir specializēta Apvienoto Nāciju Organizācijas aģentūra, kas atbildīga par kuģošanas drošību un drošumu un kuģu izraisīta jūras piesārņojuma novēršanu. Tā ir iestāde, kas nosaka globālos standartus starptautiskās kuģniecības drošības, drošuma un vidiskā veikuma rādītāju jomā. Tās galvenais uzdevums ir izveidot taisnīgu un efektīvu, vispārpieņemtu un visaptveroši īstenotu kuģniecības nozares tiesisko regulējumu.

               Organizācijā var iesaistīties jebkura valsts, un visas ES dalībvalstis ir SJO dalībnieces. Eiropas Komisijai kopš 1974. gada Starptautiskajā Jūrniecības organizācijā (SJO) ir novērotājas statuss, kas pamatojas uz Starpvaldību jūrniecības konsultatīvās organizācijas (IMCO)
                  1
                un Eiropas Kopienu Komisijas vienošanos par sadarbību jautājumos, par ko ir abpusēja interese.

               SJO Jūras vides aizsardzības komitejā ir visas SJO dalībnieces, un tā sanāk vismaz reizi gadā. Tā risina SJO darbības jomā esošos vidiskos jautājumus, kas saistīti ar kuģu radītā piesārņojuma kontroli un novēršanu, uz ko attiecas MARPOL līgums, tostarp ar naftu, ķīmiskām vielām, ko pārvadā kā beramkravas, notekūdeņiem, atkritumiem un kuģu emisijām, ieskaitot gaisu piesārņojošas vielas un siltumnīcefekta gāzu emisijas. Citi tās aplūkotie jautājumi ir saistīti ar balasta ūdeņu apsaimniekošanu, pretapaugšanas sistēmām, kuģu pārstrādi, gatavību un reaģēšanas darbībām piesārņojuma gadījumā un īpašu apgabalu un īpaši jutīgu jūras apgabalu identificēšanu.

               SJO Jūras vides aizsardzības komiteja nodrošina mehānismu, kas ļauj tai izpildīt visus SJO konvencijas, SJO Asamblejas vai SJO Padomes uzticētos pienākumus vai visus iepriekšminētajā darbības jomā esošus pienākumus, kurus tai var uzticēt saskaņā ar citu starptautisku tiesību instrumentu un kurus atzīst SJO. Jūras vides aizsardzības komitejas un tās apakšstruktūru lēmumus pieņem ar komitejas locekļu balsu vairākumu.

               SJO Kuģošanas drošības komitejā arī ir visas SJO dalībnieces, un tā sanāk vismaz reizi gadā. Tā izskata jebkuru organizācijas darbības jomā esošu jautājumu, kas attiecas uz navigācijas līdzekļiem, kuģu būvi un aprīkojumu, apkalpes komplektēšanu no drošības viedokļa, noteikumiem par sadursmju novēršanu, bīstamo kravu apstrādi, kuģošanas drošības procedūrām un prasībām, hidrogrāfisko informāciju, kuģu žurnāliem un navigācijas informāciju, jūras negadījumu izmeklēšanu, izcelšanu un glābšanu un jebkuru citu jautājumu, kas tieši ietekmē kuģošanas drošību.

               SJO Kuģošanas drošības komiteja nodrošina mehānismu, kas ļauj tai izpildīt visus SJO konvencijas, SJO Asamblejas vai SJO Padomes uzticētos pienākumus vai visus iepriekšminētajā darbības jomā esošus pienākumus, kurus tai var uzticēt saskaņā ar citu starptautisku tiesību instrumentu un kurus atzīst SJO. Kuģošanas drošības komitejas un tās apakšstruktūru lēmumus pieņem ar komitejas locekļu balsu vairākumu.

               2.3.Paredzētais SJO Jūras vides aizsardzības komitejas akts

               Jūras vides aizsardzības komiteja 2019. gada 13.–17. maijā 74. sesijā (MEPC 74) pieņems grozījumus MARPOL konvencijas II pielikumā attiecībā uz noturīgu, negrimstošu vielu ar augstu viskozitāti un/vai augstu kušanas temperatūru kravu un uzglabāšanas tvertņu skalošanas atliekām, lai mazinātu ietekmi uz vidi. Iecerēto MARPOL konvencijas II pielikuma grozījumu nolūks ir pievērsties būtiskajam piesārņojumam, ko pēdējos gados radījusi, piemēram, atbrīvošanās no parafīna vaska Ziemeļjūras un Baltijas jūras piekrastes valstīs.

               2.4.Iecerētais SJO Kuģošanas drošības komitejas akts

               Kuģošanas drošības komiteja 2019. gada 5.–14. jūnijā 101. sesijā (MSC 101) pieņems grozījumus 2011. gada Starptautiskajā kodeksā par uzlabotu pārbaužu programmu beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā (ESP kodekss), grozījumus Starptautiskajā glābšanas līdzekļu kodeksā (LSA kodekss), grozījumus LSA kodeksa 4.4.8.1. punktā, grozījumus aprīkojumu sarakstos (SOLAS konvencijas papildinājuma C, E un P veidlapa) un grozījumus A un A-1. daļā Starptautiskajā drošības kodeksā kuģiem, kuros par degvielu izmanto gāzi vai citas vielas ar zemu uzliesmošanas temperatūru (IGF kodekss).

               2.4.1.Paredzēto ESP kodeksa grozījumu mērķis ir veikt redakcionālas izmaiņas, lai identificētu visas obligātās prasības un uzlabotu tabulas un veidlapas.  Minētās redakcionālās izmaiņas tiks veiktas vienlaikus ar jaunu būtisku prasību ieviešanu, ar ko tiek ņemti vērā nesen veiktie atjauninājumi Starptautiskās klasificēšanas sabiedrību apvienības (IACS) vienoto prasību (UR) Z10. sērijā. UR Z10. sērijā noteiktas prasības naftas tankkuģu, beramkravu kuģu, ķīmisko produktu tankkuģu, dubultkorpusa naftas tankkuģu un dubultkorpusa beramkravu kuģu korpusa apsekojumiem. IACS UR ir rezolūcijas, ko IACS pieņem jautājumos, kas tieši saistīti ar īpašo noteikumu prasībām un klasificēšanas sabiedrību praksi vai attiecas uz tām, un vispārējo pieeju jautājumos, par kuriem ir izstrādāti klasificēšanas sabiedrību noteikumi un prakse. Pēc tam, kad UR ir ratificējušas katras IACS dalībsabiedrības pārvaldības struktūra, vienotās prasības iekļauj dalībsabiedrību noteikumos un praksē viena gada laikā pēc apstiprināšanas IACS Vispārējās politikas grupā. Vienotās prasības ir minimālās prasības. Turklāt, lai izvairītos no neskaidrības un nekonsekvences, grozījumu projektā izmantotie formulējumi saskan ar SJO nomenklatūru.

               2.4.2.Iecerēto LSA kodeksa grozījumu nolūks ir nodrošināt vienādu 6.1.1.3. punkta īstenošanu saistībā ar tādu mazu glābšanas laivu manuālu nolaišanu, kas nav daļa no kuģa glābšanas līdzekļiem.

               2.4.3.LSA kodeksa 4.4.8.1. punkta grozījumu mērķis ir atbrīvot glābšanas laivas, kurām ir divas neatkarīgas piedziņas sistēmas, no prasības, ka tās jāaprīko ar pietiekamu skaitu peldošu airu un saistītām ierīcēm (duļļi u. c.) gaitas nodrošināšanai bezvēja apstākļos. Pārbaudēs tika konstatēts, ka dažas glābšanas laivas, kurām ir divas neatkarīgas piedziņas sistēmas, netiek aprīkotas ar airiem vai citām attiecīgajām ierīcēm, kur tos nostiprināt, un tika secināts, ka LSA kodeksa un MSC/Circ.980/Add.1 attiecīgajā prasībā nav ņemtas vērā glābšanas laivas, kuras konstruētas ar divām neatkarīgām piedziņas sistēmām.

               2.4.4.MSC 100 apstiprināja vienotās interpretācijas projektu, kurā teikts: “LSA kodeksa 4.4.8.1. punktu nepiemēro glābšanas laivām, kurām ir divas neatkarīgas piedziņas sistēmas, ja tām ir divi neatkarīgi dzinēji, vārpstu līnijas, degvielas tvertnes, cauruļvadu sistēmas un cits ar tām saistītais papildaprīkojums. Attiecībā uz visiem pārējiem aspektiem glābšanas laivām pilnībā jāatbilst LSA kodeksa 4.4.8. punktam.”

               Spēkā esošais LSA kodeksa 4.4.8.1. punkts tiek aizstāts, lai to saskaņotu ar MSC 100 apstiprinātās vienotās interpretācijas projektu.

               2.4.5.Aprīkojumu sarakstos (SOLAS konvencijas papildinājuma C, E un P veidlapā) iecerēto grozījumu nolūks ir grozīt SOLAS konvencijas papildinājuma C, E un P veidlapas 8.1. punktu, iekļaujot zemsvītras piezīmi, kurā norādīts, ka visi uzskaitītie indikatori nav jāattiecina uz visiem kuģiem un ka attiecīgā gadījumā tos var dzēst. Parasti ne visi kuģu veidi ir aprīkoti ar attiecīgajiem indikatoriem (stūres, dzenskrūves, dzinēja jaudas, gareniskās šūpošanās un darbības režīma indikatori).

               2.4.6.Starptautiskā drošības kodeksa kuģiem, kuros par degvielu izmanto gāzi vai citas vielas ar zemu uzliesmošanas temperatūru (IGF kodekss), A un A-1. daļas iecerēto grozījumu mērķis ir nodrošināt konsekvenci IGF kodeksā attiecībā uz spēkā esošajām prasībām kuģiem, kuros par degvielu izmanto dabasgāzi, ieviešot grozījumus, kuru pamatā ir kodeksa piemērošanā gūtā pieredze.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               3.1.Grozījumi MARPOL konvencijas II pielikuma prasībās saistībā ar noturīgu, negrimstošu vielu ar augstu viskozitāti un/vai augstu kušanas temperatūru kravu un uzglabāšanas tvertņu skalošanas atliekām

               Jūras vides aizsardzības komiteja 68. sesijā (MEPC 68), kas notika 2015. gada 11.–15. maijā Londonā, apstiprināja jaunu iznākumu “Pārskatu par MARPOL konvencijas II pielikuma prasībām, kas ietekmē sacietējošu, noturīgu un negrimstošu vielu ar augstu viskozitāti kravu un uzglabāšanas tvertņu skalošanas atliekas, un par saistītajām definīcijām un grozījumu sagatavošanu”, lai to iekļautu Piesārņojuma novēršanas un reaģēšanas apakškomitejas divgadu darba plānā, par pabeigšanas gadu nosakot 2018. gadu.

               MARPOL konvencijas II pielikuma grozījumu projekts tika pabeigts Piesārņojuma novēršanas un reaģēšanas apakškomitejas 5. sesijā (PPR 5), kas notika 2018. gada 5.9. februārī Londonā. MARPOL konvencijas II pielikuma grozījumu projekts tika apstiprināts 2018. gada 22.–26. oktobrī Londonā notikušajā Jūras vides aizsardzības komitejas 73. sesijā (MEPC 73) ar mērķi to pieņemt MEPC 74.

               MARPOL konvencijas II pielikuma grozījumu projekts ir izklāstīts SJO dokumenta MEPC 73/19 13. pielikumā. MEPC 73 ziņojuma (MEPC 73/19) 11.12. punktā norādīts, ka grozījumus paredzēts pieņemt MEPC 74.

               3.2.Grozījumi 2011. gada Starptautiskajā kodeksā par uzlabotu pārbaužu programmu beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā (ESP kodekss)

               Kuģu projektēšanas un būves apakškomitejas 5. sesijā (SDC 5), kas norisinājās 2018. gada 22.–26. janvārī Londonā, tika atgādināts, ka Kuģu projektēšanas un būves apakškomitejas 4. sesijā (SDC 4), kas notika 2017. gada 13.–17. februārī Londonā, Starptautiskā klasificēšanas sabiedrību apvienība (IACS) un Sekretariāts tika pilnvaroti analizēt 2011. gada ESP kodeksu un ierosināt redakcionālas izmaiņas, lai identificētu visas obligātās prasības, uzlabotu tabulu un veidlapu formātu un izskatīšanai SDC 5 sniegtu ziņojumu par sasniegto progresu.

               SDC 5 vienojās, ka visi būtiskie noteikumi, kas šobrīd 2011. gada ESP kodeksā ir izklāstīti zemsvītras piezīmēs, būtu jāiekļauj jaunās konsolidētās redakcijas pamatdaļā. Turklāt SDC 5 vienojās uzlabot ESP kodeksa tabulu un veidlapu formātu. Visbeidzot SDC 5 vienojās apvienot minētās redakcionālās izmaiņas ar jaunajiem 2011. gada ESP kodeksa būtiskajiem grozījumiem, ko IACS ierosināja, lai ņemtu vērā nesen veiktos atjauninājumus IACS vienoto prasību (UR) Z10. sērijā.

               SDC 5 atbalstīja ierosinājumu 2011. gada ESP kodeksa grozījumu projektu iesniegt apstiprināšanai 2018. gada 16.25. maijā Londonā notikušajā Kuģošanas drošības komitejas 99. sesijā (MSC 99) ar mērķi grozījumus pieņemt Kuģošanas drošības komitejas 100. sesijā (MSC 100), lai tie stātos spēkā 2020. gada 1. jūlijā.

               MSC 99 saskaņā ar procedūru ESP kodeksa regulārai atjaunināšanai izskatīja 2011. gada ESP kodeksa grozījumu projektu, kas bija sagatavots SDC 5, un apstiprināja to ar mērķi pieņemt MSC 100.

               MSC 100, kas notika 2018. gada 3.–7. decembrī Londonā, izskatīja grozījumu projektu kopā ar ierosinātajām izmaiņām un norādīja, ka grozījumu projektā izmantotie formulējumi neatbilda SJO nomenklatūrai, t. i., īstenības izteiksmes vietā bija lietota vajadzības izteiksme, kas var negatīvi ietekmēt turpmāku SJO noteikumu izstrādi, jo var rasties pārpratumi un nekonsekvence. Turklāt tika norādīts, ka 2011. gada ESP kodeksa grozījumu projektā būtu jāņem vērā ESP kodeksa konsolidētās redakcijas projekts, ko šobrīd izstrādā Kuģu projektēšanas un būves apakškomiteja.

               Pēc apspriešanās MSC 100 nolēma uz laiku atlikt 2011. gada ESP kodeksa grozījumu projekta pieņemšanu, lai sagatavotu 2011. gada ESP kodeksa pārskatīto grozījumu projektu, kurā attiecīgi izmantota īstenības izteiksme, nevis vajadzības izteiksme, un iesniegtu to pieņemšanai MSC 101.

               Šis jautājums tika iekļauts Padomes Lēmumā 2018/1601
                  2
               . Saskaņā ar minētā Padomes lēmuma 3. panta 3. punktu bez Padomes papildu lēmuma var vienoties par nelielām izmaiņām nostājā, kas Savienības vārdā jāieņem saistībā ar attiecīgajiem 2011. gada ESP kodeksa grozījumiem. Tomēr tā kā izmaiņas ESP kodeksa grozījumos nevar uzskatīt par nelielām, šis jautājums ir atkārtoti iekļauts šajā Padomes lēmuma priekšlikumā par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Kuģošanas drošības komitejas 101. sesijā.

               Projekts MSC rezolūcijai par 2011. gada ESP kodeksa grozījumiem ir izklāstīts MSC 100 ziņojuma [(MSC 100/XX/Add.)] [X]. pielikumā. MSC 100 ziņojuma [(MSC 100/XX)] [10.20]. punktā norādīts, ka grozījumus paredzēts pieņemt MSC 101.

               3.3.Starptautiskā glābšanas līdzekļu kodeksa (LSA kodekss) 6.1.1.3. punkta grozījumi

               Kuģošanas drošības komiteja 96. sesijā, kas notika 2016. gada 11.–20. maijā Londonā, vienojās apakškomitejas divgadu darba plānā 2016.–2017. gadam un SSE 4 provizoriskajā darba kārtībā iekļaut jaunu iznākumu “LSA kodeksa 6.1.1.3. punkta vienāda īstenošana”, par pabeigšanas gadu nosakot 2017. gadu. Iznākuma mērķis ir izstrādāt LSA kodeksa 6.1.1.3. punkta grozījumus, lai veicinātu tā vienādu īstenošanu un jo īpaši lai tādu glābšanas laivu palaišanai, kas nav daļa no kuģa glābšanas līdzekļiem, atļautu izmantot ar roku darbināmus mehānismus.

               Par raizēm saistībā ar bīstamību, kas pēc LSA kodeksa grozījumu projekta ieviešanas varētu rasties, ja glābšanas laivas palaišana no glabāšanas pozīcijas ārējā pozīcijā tiktu atļauta bez pietiekama skaita cilvēku, kas norīkoti par glābšanas laivas apkalpi uz klāja, kā arī par viedokļiem saistībā ar grozījumu piemērošanas jomu tika diskutēts Kuģu sistēmu un aprīkojuma apakškomitejas 4. sesijā (SSE 4), kas notika 2017. gada 20.–24. martā Londonā, un Kuģu sistēmu un aprīkojuma apakškomitejas 5. sesijā (SSE 5), kas notika 2018. gada 12.–16. martā Londonā.

               Kuģošanas drošības komiteja 100. sesijā (MSC 100), kas notika 2018. gada 3.–7. decembrī Londonā, komiteja vienojās par LSA kodeksa grozījumu projekta apstiprināšanu ar mērķi to pieņemt MSC 101. Neraugoties uz šo lēmumu, komiteja aicināja Kuģu sistēmu un aprīkojuma apakškomitejas 6. sesijā, kas notika 2019. gada 4.–8. martā Londonā, apsvērt joprojām pastāvošās raizes par grozījumu projektu ar mērķi sniegt ieteikumus MSC 101 pirms minēto grozījumu pieņemšanas.

               LSA kodeksa 6.1.1.3. punkta grozījumu projekts ir izklāstīts MSC 100 ziņojuma [x]. pielikumā [(MSC 100/xx/Add.x)]. MSC 100 ziņojuma [(MSC 100/xx)] [9.6]. punktā norādīts, ka grozījumus paredzēts pieņemt MSC 101.

               3.4.LSA kodeksa 4.4.8.1. punkta grozījumi

               Kuģu sistēmu un aprīkojuma apakškomitejas 5. sesijā (SSE 5), kas notika 2018. gada 12.–16. martā Londonā, Savienība ierosināja vienotu interpretāciju  LSA kodeksa 4.4.8.1. punktam un standartizētu glābšanas līdzekļu novērtējuma un pārbaudes ziņojuma veidlapām (MSC/Circ.980/Add.1, 4.4.1.2. punkts). MSC 100 apstiprināja vienotas interpretācijas projekta tekstu, kā arī apstiprināja turpmākus LSA kodeksa 4.4.8.1. punkta grozījumus, kuru mērķis ir panākt konsekvenci starp kodeksa prasībām un vienoto interpretāciju.

               LSA kodeksa 4.4.8.1. punkta grozījumi ir izklāstīti MSC 100 ziņojuma [x]. pielikumā [(MSC 100/xx/Add.x)]. MSC 100 ziņojuma [(MSC 100/xx)] [9.23]. punktā norādīts, ka grozījumus paredzēts pieņemt MSC 101.

               3.5.Aprīkojumu sarakstu (SOLAS konvencijas papildinājuma C, E un P veidlapa) grozījumi

               Kuģošanas drošības komitejas 100. sesijā (MSC 100), kas notika 2018. gada 3.–7. decembrī Londonā, komiteja vienojās apsvērt grozījumus aprīkojumu sarakstos (SOLAS konvencijas papildinājuma C, E un P veidlapa), ievērojot to, ka komitejas var apsvērt nelielus labojumus/jautājumus dienas kārtības sadaļā “citi jautājumi”. Pēc apspriešanas MSC 100 apstiprināja ierosināto grozījumu projektu ar mērķi to pieņemt Kuģošanas drošības komitejas 101. sesijā (MSC 101).

               Aprīkojumu saraksta (SOLAS konvencijas papildinājuma C, E un P veidlapa) grozījumu projekts ir izklāstīts MSC 100 ziņojuma [x]. pielikumā [(MSC 100/xx/Add.x)]. MSC 100 ziņojuma [(MSC 100/xx)] [9.30]. punktā norādīts, ka grozījumus paredzēts pieņemt MSC 101.

               3.6.Starptautiskā drošības kodeksa kuģiem, kuros par degvielu izmanto gāzi vai citas vielas ar zemu uzliesmošanas temperatūru (IGF kodekss), A un A-1. daļas grozījumi

               Kravu un konteineru pārvadājumu apakškomitejas 4. sesija (CCC 4), kas notika 2017. gada 11.–15. septembrī Londonā, atkārtoti izveidoja Darba grupu tehnisko noteikumu izstrādei kuģiem, kuros par degvielu izmanto vielas ar zemu uzliesmošanas temperatūru, lai turpinātu darbu pie IGF kodeksa grozījumiem attiecībā uz degvielas elementiem un izstrādātu tehnisko noteikumu projektu tādu kuģu drošībai, kuros par degvielu izmanto metanolu vai etilspirtu. CCC 4 apstiprināja IGF kodeksa A un A-1. daļas grozījumus saistībā ar darba grupas sagatavotajām dabasgāzei piemērojamajām prasībām un aicināja Kuģošanas drošības komitejas 99. sesiju (MSC 99), kas notika 2018. gada 16.–25. maijā Londonā, apstiprināt grozījumus ar mērķi tos pieņemt Kuģošanas drošības komitejas 100. sesijā (MSC 100).

               MSC 99 apsvēra IGF kodeksa A un A-1. daļas grozījumu projektu kopā ar papildu komentāriem par grozījumu projektu, tostarp ieteikumu iekļaut alternatīvu risinājumu, ar kuru nepieļaut noplūdes no sašķidrinātas degvielas caurulēm ārpus mašīntelpas. Pēc diskusijām MSC 99 vienojās uz laiku atlikt IGF kodeksa A un A-1. daļas grozījumu projekta apstiprināšanu un deva rīkojumu Kravu un konteineru pārvadājumu apakškomitejas 5. sesijai (CCC 5), kas notika 2018. gada 10–14. septembrī Londonā, steidzamības kārtā pārskatīt 9.5.6. noteikuma grozījumu projektu un ziņot par rezultātu MSC 100.

               CCC 5 apsvēra IGF kodeksa 9.5.6. noteikuma grozījumu projektu un vienojās, ka papildu izmaiņas 9.5.6. noteikumā nav vajadzīgas. Tādējādi CCC 5 vienojās aicināt MSC 100, kas notika 2018. gada 3.–7. decembrī Londonā, steidzamības kārtā apstiprināt IGF kodeksa A un A-1. daļas grozījumu projektu, kas ietverts dokumenta CCC 4/12 1. pielikumā, ar mērķi tos vēlāk pieņemt Kuģošanas drošības komitejas 101. sesijā (MSC 101).

               MSC 100 piekrita CCC 5, ka 9.5.6. noteikumā nav vajadzīgas papildu izmaiņas attiecībā uz alternatīvu risinājumu aizsardzībai pret noplūdēm. Tomēr viedokļi atšķīrās attiecībā uz to, vai iekļaut papildu tekstu, ar ko tiktu nodrošināts, ka sašķidrinātas degvielas caurulēm tiek piemērotas noplūdes noteikšanas prasības. MSC 100 piekrita CCC 4 sagatavotajai teksta redakcijai un apstiprināja IGF kodeksa A un A-1. daļas grozījumus ar mērķi, ka tie tiks pieņemti MSC 101, piezīmējot, ka pieņemšanas posmā vēl varētu iesniegt papildu priekšlikumus.

               IGF kodeksa A un A-1. daļas grozījumu projekts ir izklāstīts MSC 100 ziņojuma [x]. pielikumā [(MSC 100/xx/Add.x)]. MSC 100 ziņojuma [(MSC 100/xx)] [11.5]. punktā norādīts, ka grozījumus paredzēts pieņemt MSC 101.

               3.7.Attiecīgie ES tiesību akti un ES kompetence

               3.7.1.MARPOL konvencijas II pielikuma noteikuma grozījumi

               ES tiesībās Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/35/EK par kuģu radīto piesārņojumu un par sankciju ieviešanu par pārkāpumiem ir iekļauti starptautiskie standarti par kuģu radīto piesārņojumu, un ar to tiek nodrošināts, ka par noplūdēm atbildīgajām personām tiek noteikti atbilstoši sodi. Minētajā direktīvā piesārņojošas vielas ir definētas kā vielas, kas minētas MARPOL konvencijas I un II pielikumā. Turklāt Direktīvā 2000/59/EK par ostas iekārtām, kas paredzētas kuģu atkritumu un kravu atlieku uzņemšanai, noteikts, ka dalībvalstīm jānodrošina tādu ostu iekārtu pieejamība, kuras ir piemērotas to kuģu vajadzīgām, kas attiecīgo ostu parasti izmanto, un ka kuģiem jānodod atkritumi, tostarp kravu atliekas, minētajās iekārtās pirms izbraukšanas no ostas; tās galīgais mērķis ir samazināt atkritumu novadīšanu no kuģiem jūrā. Saskaņā minēto direktīvu II pielikumā minētās tvertņu skalošanas atliekas uzskatāmas par kravas atliekām. Direktīvā 2000/59/EK arī noteikts, ka kuģiem ir iepriekš jāpaziņo nākamai ostai par atkritumiem un kravas atliekām, ko tie vēlas nodot un kas tiks paturētas uz kuģa, kā arī par uzglabāšanai pieejamo tilpumu.

               Tāpēc grozījumi, kuri jāpieņem MSC 101 un ar kuriem tiktu ieviestas izmaiņas MARPOL konvencijas II pielikumā saistībā ar noturīgu, negrimstošu vielu ar augstu viskozitāti un/vai augstu kušanas temperatūru kravu un uzglabāšanas tvertņu skalošanas atliekām, ietekmētu ES tiesību aktus, kad tiktu piemērota Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/35/EK par kuģu radīto piesārņojumu un par sankciju ieviešanu par pārkāpumiem un Direktīva 2000/59/EK par ostas iekārtām, kas paredzētas kuģu atkritumu un kravu atlieku uzņemšanai.

               3.7.2.Grozījumi 2011. gada Starptautiskajā kodeksā par uzlabotu pārbaužu programmu beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā (ESP kodekss)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (ES) Nr. 530/2012, ar ko paredz paātrināti pakāpeniski ieviest prasību par dubultkorpusu vai līdzvērtīgu konstrukciju attiecībā uz vienkorpusa naftas tankkuģiem, ir noteikts mērķis — izveidot MARPOL 73/78 dubultkorpusa vai līdzvērtīgas konstrukcijas prasību paātrinātas pakāpeniskas ieviešanas plānu vienkorpusa naftas tankkuģiem, kā noteikts minētās regulas 3. pantā, un aizliegt transportēt uz vai no dalībvalstu ostām smagos naftas produktus vienkorpusa naftas tankkuģos.

               Ar Regulu (ES) Nr. 530/2012 tiek padarīta obligāta SJO stāvokļa novērtēšanas sistēmas (CAS) piemērošana vienkorpusa naftas tankkuģiem, kuri ir vairāk nekā 15 gadus veci. Regulas 5. pantā prasīts šādiem tankkuģiem izpildīt CAS, kas ir definēta 6. pantā kā stāvokļa novērtēšanas sistēma, kura pieņemta ar 2001. gada 27. aprīļa Rezolūciju MEPC 94(46), kas grozīta ar 2002. gada 11. oktobra Rezolūciju MEPC 99(48) un 2003. gada 4. decembra Rezolūciju MEPC 112(50). Beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā veicamo uzlaboto pārbaužu programmā jeb pastiprinātās apsekošanas programmā (ESP) norādīts, kā īstenot šādu pastiprinātu novērtēšanu. Tā kā CAS izmanto ESP par rīku savu mērķu sasniegšanai, jebkuras ESP pārbaužu izmaiņas kļūs tieši un automātiski piemērojamas ar Regulas (ES) Nr. 530/2012 starpniecību.

               Tādējādi grozījumi, kuri jāpieņem MSC 101 un ar kuriem tiktu izdarītas izmaiņas ESP kodeksā, ietekmētu ES tiesību aktus, kad tiktu piemērota Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 530/2012, ar ko paredz paātrināti pakāpeniski ieviest prasību par dubultkorpusu vai līdzvērtīgu konstrukciju attiecībā uz vienkorpusa naftas tankkuģiem.

               3.7.3.LSA kodeksa 6.1.1.3. punkta grozījumi

               Nolaišanas ierīces un vinčas ir iekļautas Komisijas 2018. gada 15. maija Īstenošanas regulā (ES) 2018/773 par kuģu aprīkojumam piemērojamām projektēšanas, būvniecības un veiktspējas prasībām un testēšanas standartiem un ar ko atceļ Īstenošanas regulu (ES) 2017/306. Minētajā īstenošanas regulā ir atsauce uz LSA kodeksu un rezolūciju MSC.81(70) saistībā ar MED/1.21., 1.23., 1.24. un 1.25. punktu attiecībā uz nolaišanas ierīcēm. Šis aprīkojums tāpēc ir Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 23. jūlija Direktīvas 2014/90/ES par kuģu aprīkojumu un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 96/98/EK darbības jomā.

               Tāpēc grozījumi, kurus paredzēts pieņemt MSC 101 un kuri ieviestu izmaiņas LSA kodeksā, ietekmētu ES tiesību aktus, kad tiktu piemērota Direktīva 2014/90/ES un Īstenošanas regulu (ES) 2018/778.

               3.7.4.LSA kodeksa 4.4.8.1. punkta grozījumi

               Glābšanas laivas ir iekļautas Komisijas 2018. gada 15. maija Īstenošanas regulā (ES) 2018/773 par kuģu aprīkojumam piemērojamām projektēšanas, būvniecības un veiktspējas prasībām un testēšanas standartiem un ar ko atceļ Īstenošanas regulu (ES) 2017/306. Minētajā īstenošanas regulā ir atsauce uz LSA kodeksu un rezolūciju MSC/Circular 980 saistībā ar MED/1.7. punktu. Šīs aprīkojums tāpēc ir Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 23. jūlija Direktīvas 2014/90/ES par kuģu aprīkojumu un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 96/98/EK darbības jomā.

               Tāpēc grozījumi, kurus paredzēts pieņemt MSC 101 un kuri ieviestu izmaiņas LSA kodeksā, ietekmētu ES tiesību aktus, kad tiktu piemērota Direktīva 2014/90/ES un Īstenošanas regulu (ES) 2018/778.

               3.7.5.Aprīkojumu sarakstu (SOLAS konvencijas papildinājuma C, E un P veidlapa) grozījumi

               Direktīvas 2009/45/EK par pasažieru kuģu drošības noteikumiem 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) punkts paredz, ka SOLAS konvencija, ar grozījumiem, attiecas uz A klases pasažieru kuģiem.

               Tāpēc grozījumi, kurus paredzēts pieņemt MSC 101 un kuri ieviestu izmaiņas aprīkojumu sarakstos, ietekmētu ES tiesību aktus, kad tiktu piemērota Direktīva 2009/45/EK.

               3.7.6.Starptautiskā drošības kodeksa kuģiem, kuros par degvielu izmanto gāzi vai citas vielas ar zemu uzliesmošanas temperatūru (IGF kodekss), A un A-1. daļas grozījumi

               Direktīvas 2009/45/EK par pasažieru kuģu drošības noteikumiem 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) punkts paredz, ka SOLAS konvencija, ar grozījumiem, attiecas uz A klases pasažieru kuģiem. SOLAS konvencija paredz, ka IGF kodekss ir obligāts pasažieru kuģiem. Turklāt Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 22. oktobra Direktīva 2014/94/ES par alternatīvo degvielu infrastruktūras ieviešanu paredz, ka dalībvalstīm ir jānodrošina, ka no 2025. gada beigām ES galvenajās ostās jūras kuģiem ir pieejama LNG. ES dalībvalstis ir pabeigušas nacionālās politikas par alternatīvo degvielu un to infrastruktūras tirgus attīstību, īpašu uzmanību pievēršot dažādiem atbalsta pasākumiem un iniciatīvām saistībā ar jūras kuģiem paredzētu LNG uzpildes punktu veicināšanu un attīstību.

               Tāpēc grozījumi, kurus paredzēts pieņemt MSC 101 un kuri ieviestu izmaiņas LSA kodeksā, ietekmētu ES tiesību aktus, kad tiktu piemērota Direktīva 2009/45/EK un Direktīvu 2014/94/ES.

               3.7.7.ES kompetence

               MARPOL konvencijas II pielikuma grozījumi, kas attiecas uz noturīgu, negrimstošu vielu ar augstu viskozitāti un/vai augstu kušanas temperatūru kravu un uzglabāšanas tvertņu skalošanas atliekām, ietekmētu ES tiesību aktu piemērošanu, kad tiktu piemērota Direktīva 2005/35/EK un Direktīvu 2000/59/EK.

               2011. gada ESP kodeksa grozījumi ietekmētu ES tiesību aktus, kad tiktu piemērota Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 530/2012, ar ko paredz paātrināti pakāpeniski ieviest prasību par dubultkorpusu vai līdzvērtīgu konstrukciju attiecībā uz vienkorpusa naftas tankkuģiem.

               LSA kodeksa

               6.1.1.3. punkta grozījumi ietekmētu ES tiesību aktu piemērošanu, kad tiktu piemērota Direktīva 2014/90/ES un Īstenošanas regula (ES) 2018/778.

               LSA kodeksa 4.4.8.1. punkta grozījumi saistībā ar vienoto interpretāciju ietekmētu ES tiesību aktu piemērošanu, kad tiktu piemērota Direktīva 2014/90/ES un Īstenošanas regula (ES) 2018/778.

               Aprīkojumu saraksta (SOLAS konvencijas papildinājuma C, E un P veidlapa) grozījumi ietekmētu ES tiesību aktus, kad tiktu piemērota Direktīva 2009/45/EK.

               IGF kodeksa A un A-1. daļas grozījumi ietekmētu ES tiesību aktus, kad tiktu piemērota Direktīva 2009/45/EK un Direktīva 2014/94/ES.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā ir paredzēti lēmumi, kas nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               LESD 218. panta 9. punktu piemēro neatkarīgi no tā, vai Savienība ir attiecīgās struktūras locekle vai nolīguma puse
                  3
               .

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  4
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               SJO Jūras vides aizsardzības komiteja un Kuģošanas drošības komiteja ir ar nolīgumu, proti, ar Konvenciju par Starptautisko Jūrniecības organizāciju, izveidotas struktūras.

               Akti, kurus SJO Jūras vides aizsardzības komiteja un Kuģošanas drošības komiteja aicinātas pieņemt, ir lēmumi ar juridiskām sekām. Paredzētie akti var būtiski ietekmēt šādu ES tiesību aktu saturu:

               –Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/35/EK par kuģu radīto piesārņojumu un par sankciju ieviešanu par pārkāpumiem un Direktīvu 2000/59/EK par ostas iekārtām, kas paredzētas kuģu atkritumu un kravu atlieku uzņemšanai. Tas ir tāpēc, ka piesārņojošās vielas Direktīvā 2005/35/EK ir definētas kā vielas, uz kurām attiecas MARPOL konvencijas I un II pielikums. Turklāt Direktīvā 2000/59/ES noteikts, ka dalībvalstīm ir jānodrošina tādu ostu iekārtu pieejamība, kuras ir piemērotas to kuģu vajadzīgām, kas attiecīgo ostu parasti izmanto, un ka galīgais mērķis ir samazināt kuģu atkritumu un kravu atlieku novadīšanu jūrā, tādējādi uzlabojot jūras vides aizsardzību;

               –Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 530/2012, ar ko paredz paātrināti pakāpeniski ieviest prasību par dubultkorpusu vai līdzvērtīgu konstrukciju attiecībā uz vienkorpusa naftas tankkuģiem. Tas ir tāpēc, ka Regulā (ES) Nr. 530/2012 ir noteikta prasība piemērot SJO stāvokļa novērtēšanas sistēmu (CAS), un CAS mērķa sasniegšanai par rīku tiek izmantota Pastiprinātas apsekošanas programma (ESP);

               –Komisijas 2018. gada 15. maija Īstenošanas regulu (ES) 2018/773 par kuģu aprīkojumam piemērojamām projektēšanas, būvniecības un veiktspējas prasībām un testēšanas standartiem un ar ko atceļ Īstenošanas regulu (ES) 2017/306 un Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 23. jūlija Direktīvu 2014/90/ES par kuģu aprīkojumu un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 96/98/EK. Tas ir tāpēc, ka Īstenošanas regulā (ES) 2018/773 ir atsauce uz LSA kodeksu attiecībā uz nolaišanas ierīcēm, un tāpēc šāda veida iekārtas ir Direktīvas 2014/90/ES darbības jomā;

               –Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/45/EK par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem. Tas tāpēc, ka Direktīvā 2009/45 noteikts, ka A klases pasažieru kuģiem pilnībā jāatbilst grozītās SOLAS konvencijas prasībām;

               –Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/45/EK par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem kopā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/94/ES par alternatīvo degvielu infrastruktūras ieviešanu. Tas ir tāpēc, ka Direktīvā 2009/45/EK noteikts, ka A klases pasažieru kuģiem pilnībā jāatbilst grozītās SOLAS konvencijas prasībām, un tāpēc, ka Direktīva 2014/94/ES paredz, ka dalībvalstīm ir jānodrošina, ka no 2025. gada beigām ES galvenajās ostās jūras kuģiem ir pieejama LNG.

               Paredzētie akti nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tādēļ ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu pieņemama lēmuma materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no mērķa un satura, kāds ir paredzētajam aktam, par kuru Savienības vārdā jāpieņem nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais vai dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz jūras transportu. Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 100. panta 2. punkts.

               4.3.Secinājums

               Par ierosinātā lēmuma juridisko pamatu būtu jānosaka LESD 100. panta 2. punkts saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               2019/0087 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Jūras vides aizsardzības komitejā un Kuģošanas drošības komitejā saistībā ar grozījumiem Starptautiskās konvencijas par kuģu izraisīta piesārņojuma novēršanu II pielikumā, grozījumiem 2011. gada Starptautiskajā kodeksā par uzlabotu pārbaužu programmu beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā, grozījumiem Starptautiskajā glābšanas līdzekļu kodeksā, grozījumiem Starptautiskās konvencijas par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras papildinājuma C, E un P veidlapā un grozījumiem Starptautiskajā drošības kodeksā kuģiem, kuros par degvielu izmanto gāzi vai citas vielas ar zemu uzliesmošanas temperatūru

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Savienības darbībai jūras transporta nozarē vajadzētu būt vērstai uz jūras vides aizsardzību un kuģošanas drošības uzlabošanu.

               (2)Konvencija par Starptautisko Jūrniecības organizāciju (SJO) stājās spēkā 1958. gada 17. martā. SJO ir specializēta Apvienoto Nāciju Organizācijas aģentūra, kas atbildīga par kuģošanas drošību un drošumu un kuģu radītā jūras un gaisa piesārņojuma novēršanu.

               (3)Saskaņā ar Konvencijas par SJO 38. panta a) punktu Jūras vides aizsardzības komiteja veic funkcijas, kuras SJO noteiktas vai var tikt noteiktas saskaņā ar starptautiskajām konvencijām par kuģu izraisīta jūras piesārņojuma novēršanu un kontroli, jo īpaši attiecībā uz noteikumu vai citu nosacījumu pieņemšanu un grozīšanu.

               (4)Saskaņā ar Konvencijas par SJO 28. panta b) punktu Kuģošanas drošības komiteja nodrošina mehānismu, kas ļauj izpildīt visus pienākumus, kurus saskaņā ar minēto konvenciju tai uzticējusi SJO Asambleja vai SJO Padome, vai visus minētā panta darbības jomā esošus pienākumus, kurus Kuģošanas drošības komitejai var uzticēt saskaņā ar citu starptautisku tiesību instrumentu un kurus atzīst SJO.

               (5)Starptautiskā konvencija par kuģu izraisīta piesārņojuma novēršanu (“MARPOL konvencija”) stājās spēkā 1983. gada 2. oktobrī.

               (6)Saskaņā ar MARPOL konvencijas 16. panta 2. punkta c) apakšpunktu konvencijas grozījumus var pieņemt tikai attiecīgā struktūra, kas šajā gadījumā ir Jūras vides aizsardzības komiteja.

               (7)Starptautiskā konvencija par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras (“SOLAS konvencija”) stājās spēkā 1980. gada 25. maijā.

               (8)Saskaņā ar SOLAS konvencijas VIII panta b) punkta iii) apakšpunktu SJO Kuģošanas drošības komiteja var pieņemt SOLAS konvencijas grozījumus.

               (9)Jūras vides aizsardzības komiteja 74. sesijā (MEPC 74), kas notiks 2019. gada 13.17. maijā, pieņems MARPOL konvencijas II pielikuma grozījumus.

               (10)Kuģošanas drošības komiteja 2019. gada 5.–14. jūnijā 101. sesijā (MSC 101) pieņems grozījumus 2011. gada Starptautiskajā kodeksā par uzlabotu pārbaužu programmu beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā (2011. gada ESP kodekss), Starptautiskajā glābšanas līdzekļu kodeksā (LSA kodekss), aprīkojumu sarakstos (SOLAS konvencijas papildinājuma C, E un P veidlapa) un grozījumus A un A-1. daļā Starptautiskajā drošības kodeksā kuģiem, kuros par degvielu izmanto gāzi vai citas vielas ar zemu uzliesmošanas temperatūru (IGF kodekss).

               (11)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem MEPC 74, jo MARPOL konvencijas II pielikuma grozījumi varēs būtiski ietekmēt Savienības tiesību aktu saturu, proti, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/35/EK
                  5
                un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/59/EK
                  6
               .

               (12)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem MSC 101, jo 2011. gada ESP kodeksa grozījumi varēs būtiski ietekmēt Savienības tiesību aktu saturu, proti, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 530/2012
                  7
               , jo LSA kodeksa grozījumi varēs būtiski ietekmēt Savienības tiesību aktu saturu, proti, Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2018/773
                  8
                un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/90/ES
                  9
               , jo SOLAS konvencijas grozījumi varēs būtiski ietekmēt Savienības tiesību aktu saturu, proti, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/45/EK
                  10
               , un jo IGF kodeksa grozījumi varēs būtiski ietekmēt Savienības tiesību aktu saturu, proti, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/45/EK par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem kopā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/94/ES
                  11
               .

               (13)Šiem MARPOL konvencijas II pielikuma grozījumiem būtu jānodrošina, ka samazinās ietekme uz vidi saistībā ar noturīgu, negrimstošu vielu ar augstu viskozitāti un/vai augstu kušanas temperatūru kravu un uzglabāšanas tvertņu skalošanas atliekām.

               (14)2011. gada ESP kodeksa grozījumos būtu jāietver redakcionālas kodeksa izmaiņas, identificējot visas obligātās prasības un uzlabojot tabulas un veidlapas, kā arī apvienojot minētās redakcionālās izmaiņas ar jaunām būtiskām prasībām, lai ņemtu vērā nesen veiktos atjauninājumus Starptautiskās klasificēšanas sabiedrību apvienības vienoto prasību Z10. sērijā.

               (15)LSA kodeksa 6.1.1.3. punkta grozījumiem būtu jānodrošina vienāda īstenošana attiecībā uz tādu mazu glābšanas laivu manuālu nolaišanu, kas nav daļa no kuģa glābšanas līdzekļiem.

               (16)LSA kodeksa 4.4.8.1. punkta grozījumiem būtu jānodrošina, ka glābšanas laivas, kurām ir divas neatkarīgas piedziņas sistēmas, atbrīvo no prasības, ka tās jāaprīko ar pietiekamu skaitu peldošu airu un saistītām ierīcēm gaitas nodrošināšanai bezvēja apstākļos.

               (17)SOLAS konvencijas papildinājuma aprīkojumu sarakstos C, E un P veidlapas 8.1. punkta grozījumiem būtu jānodrošina skaidrība attiecībā uz to, ka visi uzskaitītie indikatori nav jāattiecina uz visiem kuģiem un ka attiecīgā gadījumā tos var dzēst.

               (18)IGF kodeksa A un A-1. daļas grozījumiem būtu jānodrošina konsekvence attiecībā uz spēkā esošajām prasībām kuģiem, kuros par degvielu izmanto dabasgāzi, ieviešot grozījumus, kuru pamatā ir kodeksa piemērošanā gūtā pieredze.

               (19)Savienības nostāja jāpauž Savienības dalībvalstīm, kuras ir SJO Jūras vides aizsardzības komitejas un Kuģošanas drošības komitejas locekles, rīkojoties kopīgi Savienības interesēs,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem SJO Jūras vides aizsardzības komitejas 74. sesijā, ir piekrist, ka tiek pieņemti SJO dokumenta MEPC 73/19/add.1 13. pielikumā izklāstītie grozījumi Starptautiskās konvencijas par kuģu izraisīta piesārņojuma novēršanu II pielikumā attiecībā uz prasībām saistībā ar noturīgu, negrimstošu vielu ar augstu viskozitāti un/vai augstu kušanas temperatūru kravu un uzglabāšanas tvertņu skalošanas atliekām.

               2. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem SJO Kuģošanas drošības komitejas 101. sesijā, ir piekrist:

               (a)ka tiek pieņemti grozījumi 2011. gada Starptautiskajā kodeksā par uzlabotu pārbaužu programmu beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā, kas izklāstīti SJO dokumenta [MSC 100/XX/Add.X] [X]. pielikumā;

               (b)ka tiek pieņemti LSA kodeksa 6.1.1.3. punkta grozījumi, kas izklāstīti SJO dokumenta [MSC 100/XX/Add.X] [X]. pielikumā;

               (c)ka tiek pieņemti LSA kodeksa 4.4.8.1. punkta grozījumi, kas izklāstīti SJO dokumenta [MSC 100/XX/Add.X] [X]. pielikumā;

               (d)ka tiek pieņemti SOLAS konvencijas papildinājuma aprīkojumu sarakstu C, E un P veidlapas 8.1. punkta grozījumi, kas izklāstīti SJO dokumenta [MSC 100/XX/Add.X] [X]. pielikumā;

               (e)ka tiek pieņemti IGF kodeksa A un A-1. daļas grozījumi, kas izklāstīti SJO dokumenta [MSC 100/XX/Add.X] [X]. pielikumā.

               3. pants

               1.Šā lēmuma 1. pantā izklāstīto nostāju, kas ir jāieņem Savienības vārdā, pauž dalībvalstis, kuras visas ir SJO locekles, kopīgi rīkojoties Savienības interesēs.

               2.Šā lēmuma 2. pantā izklāstīto nostāju, kas ir jāieņem Savienības vārdā, pauž dalībvalstis, kuras visas ir SJO locekles, kopīgi rīkojoties Savienības interesēs.

               3.Par nelielām izmaiņām 1. un 2. pantā minētajās nostājās var vienoties bez turpmāka Padomes lēmuma.

               4. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Nosaukums 1982. gadā tika mainīts uz “Starptautiskā Jūrniecības organizācija (SJO)”.

                     (2)

                        Padomes 2018. gada 15. oktobra Lēmums (ES) 2018/1601 par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijā Jūras vides aizsardzības komitejas 73. sesijā un Kuģošanas drošības komitejas 100. sesijā par grozījumu pieņemšanu Starptautiskās konvencijas par kuģu izraisīta piesārņojuma novēršanu VI pielikuma 14. noteikumā un 2011. gada Starptautiskajā kodeksā par uzlabotu pārbaužu programmu beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā (OV L 267, 25.10.2018., 6. lpp.).

                     (3)

                        Lieta C-399/12, Vācija/Padome (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 64. punkts.

                     (4)

                        Lieta C-399/12, Vācija/Padome (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (5)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīva 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (OV L 255, 30.9.2005., 22. lpp.).

                     (6)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīva 2000/59/EK par ostas iekārtām, kas paredzētas kuģu atkritumu un kravu atlieku uzņemšanai (OV L 332, 28.12.2000., 81. lpp.).

                     (7)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 13. jūnija Regula (ES) Nr. 530/2012, ar ko paredz paātrināti pakāpeniski ieviest prasību par dubultkorpusu vai līdzvērtīgu konstrukciju attiecībā uz vienkorpusa naftas tankkuģiem (OV L 172, 30.6.2012., 3. lpp.).

                     (8)

                        Komisijas 2018. gada 15. maija Īstenošanas regula (ES) 2018/773 par kuģu aprīkojumam piemērojamām projektēšanas, būvniecības un veiktspējas prasībām un testēšanas standartiem un ar ko atceļ Īstenošanas regulu (ES) 2017/306 (OV L 133, 30.5.2018., 1. lpp.).

                     (9)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 23. jūlija Direktīva 2014/90/ES par kuģu aprīkojumu un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 96/98/EK (OV L 257, 28.8.2014., 146. lpp.).

                     (10)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīva 2009/45/EK par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem (OV L 163, 25.6.2009., 1. lpp.).

                     (11)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 22. oktobra Direktīva 2014/94/ES par alternatīvo degvielu infrastruktūras ieviešanu (OV L 307, 28.10.2014., 1. lpp.).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 12.4.2019
            COM(2019) 181 final
            2019/0093(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupā, kura izveidota ar Brīvās tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses, Savienības vārdā jāieņem attiecībā uz minētās darba grupas reglamenta pieņemšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis ir priekšlikums lēmumam, ar kuru nosaka nostāju, kas Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupā, kura izveidota ar Brīvās tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses, Savienības vārdā jāieņem attiecībā uz minētās darba grupas reglamenta (turpmāk – “reglaments”) plānoto pieņemšanu.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.ES un Korejas Republikas brīvās tirdzniecības nolīgums

               Brīvās tirdzniecības nolīgums starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses (turpmāk – “Nolīgums”), ir pirmais jaunās paaudzes tirdzniecības nolīgums, ko noslēgusi Eiropas Savienība, un arī pirmais nolīgums, kas noslēgts ar kādu Āzijas valsti. Nolīguma mērķis ir veicināt divpusējo tirdzniecību un ekonomisko izaugsmi gan ES, gan Korejā.

               Nolīgums tika parakstīts 2010. gada 6. oktobrī, un to provizoriski piemēro no 2011. gada 1. jūlija
                  1
               .

               2.2.Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupa

               Ar Nolīguma 15.3. pantu Tirdzniecības komitejas pakļautībā ir izveidotas darba grupas, to vidū Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupa (15.3. panta 1. punkta g) apakšpunkts, “Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupa”). Nolīguma 10.18.–10.26. pantā ir paredzēti noteikumi par ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm. Nolīguma 10.25. pantā ir reglamentētas Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas darbības un funkcionēšana.

               Nolīguma 10.25. panta nolūkos Komisija Eiropas Savienības vārdā apstiprina Nolīguma grozījumus, kas izdarīti ar Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas lēmumiem
                  2
               .

               Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupa ir forums un lēmējiestāde, kas var pieņemt lēmumu grozīt Nolīguma 10.A un 10.B pielikumu. Saskaņā ar 10.25. panta 1. punktu darba grupa var sniegt ieteikumus un vienprātīgi pieņemt lēmumus.

               2.3.Paredzētais Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas akts

               Saskaņā ar ES un Korejas Tirdzniecības komitejas 2011. gada 23. decembra Lēmumu Nr. 1 par Tirdzniecības komitejas reglamenta pieņemšanu
                  3
               , proti, minētā lēmuma pielikuma 15. panta 4. punktu, katra specializētā komiteja un darba grupa var izstrādāt savu reglamentu, kuru paziņo Tirdzniecības komitejai.

               2018. gada 30. maijā Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas 6. sanāksmes ietvaros darba grupa nolēma pieņemt lēmumu par tās reglamentu (turpmāk – “paredzētais akts”).

               Paredzētā akta mērķis ir reglamentēt Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas funkcionēšanu un īpaši sīki noteikt tās kompetenci un lēmumu pieņemšanas procesu.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Saskaņā ar Līgumiem kopējā tirdzniecības politika ir Savienības ekskluzīvā kompetencē; tā ietver neatkarīgu Savienības tirdzniecības politiku un starptautisku tirdzniecības nolīgumu noslēgšanu. Ņemot vērā to, ka paredzētais akts ir priekšnosacījums, lai Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupa funkcionētu apmierinoši, tas attiecīgi veicina ES un Korejas Republikas brīvās tirdzniecības nolīguma efektīvu īstenošanu; paredzētā akta pieņemšana atbilst Savienības tirdzniecības politikas mērķiem.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā ir paredzēti lēmumi, kas nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautisko tiesību normām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  4
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupa ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, ES un Korejas Republikas brīvās tirdzniecības nolīgumu.

               Akts, ko Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupa ir aicināta pieņemt, ir lēmums ar juridiskām sekām. Paredzētais akts saskaņā ar ES un Korejas Republikas brīvās tirdzniecības nolīguma 10.25. pantu būs saistošs starptautisko tiesību nozīmē.

               Paredzētais akts nepapildina un negroza Nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats ir galvenokārt atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta noteikta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz kopējo tirdzniecības politiku.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālajā juridiskajā pamatā ir iekļauti šādi noteikumi: LESD 207. pants.

               4.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 207. pantam saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               5.Paredzētā akta publicēšana

               Neattiecas.

               2019/0093 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupā, kura izveidota ar Brīvās tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses, Savienības vārdā jāieņem attiecībā uz minētās darba grupas reglamenta pieņemšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Brīvās tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses
                  5
               , (turpmāk – “Nolīgums”) Savienība noslēdza ar Padomes Lēmumu (ES) 2015/2169
                  6
               , un Nolīgums stājās spēkā 2015. gada 13. decembrī.

               (2)Ar Nolīguma 15.3. panta 1. punktu izveido Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupu, kas pakļauta ar Nolīguma 15.1. panta 1. punktu izveidotajai Tirdzniecības komitejai.

               (3)Saskaņā ar 15. panta 4. punktu ES un Korejas Tirdzniecības komitejas reglamentā, kas 2011. gada 23. decembrī pieņemts ar ES un Korejas Tirdzniecības komitejas Lēmumu Nr. 1
                  7
               , katra darba grupa var izstrādāt savu reglamentu, kuru paziņo Tirdzniecības komitejai.

               (4)Būtu jānosaka Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas reglaments.

               (5)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupā attiecībā uz tās reglamentu, jo šis reglaments Savienībai būs saistošs,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupā attiecībā uz tās reglamenta pieņemšanu, pamatojas uz minētās darba grupas lēmuma projektu, kas pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Brīvās tirdzniecības nolīgums starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses (OV L 127, 14.5.2011., 1.–1426. lpp.).

                     (2)

                        Padomes 2010. gada 16. septembra Lēmums 2011/265/ES par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Brīvās tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses (OV L 127, 14.5.2011., 1.–1426. lpp.).

                     (3)

                        OV L 58, 1.3.2013., 9. lpp.

                     (4)

                        Tiesas 2014. gada 7. oktobra spriedums lietā C-399/12 Vācija/Padome, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (5)

                        OV L 127, 14.5.2011., 6. lpp.

                     (6)

                        Padomes 2015. gada 1. oktobra Lēmums (ES) 2015/2169 par to, lai noslēgtu Brīvās tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses (OV L 307, 25.11.2015., 2. lpp.).

                     (7)

                        ES un Korejas Tirdzniecības komitejas 2011. gada 23. decembra Lēmums Nr. 1 par Tirdzniecības komitejas reglamenta pieņemšanu (OV L 58, 1.3.2013., 9. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 12.4.2019
            COM(2019) 181 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupā, kura izveidota ar Brīvās tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses, Savienības vārdā jāieņem attiecībā uz minētās darba grupas reglamenta pieņemšanu

               PIELIKUMS

               ES UN KOREJAS ĢEOGRĀFISKĀS IZCELSMES NORĀŽU DARBA GRUPAS LĒMUMS Nr. 1

               (2018. gada 30. maijs),

               ar ko pieņem tās reglamentu

               ES UN KOREJAS ĢEOGRĀFISKĀS IZCELSMES NORĀŽU DARBA GRUPA,

               ņemot vērā Brīvās tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses
                  1
                (turpmāk “Nolīgums”),

               ņemot vērā ES un Korejas Tirdzniecības komitejas 2011. gada 23. decembra Lēmumu Nr. 1 par Tirdzniecības komitejas reglamenta pieņemšanu
                  2
                un jo īpaši tā pielikuma 15. panta 4. punktu,

               tā kā:

                (1)
                     Saskaņā ar 15. panta 4. punktu ES un Korejas Tirdzniecības komitejas reglamentā, kas 2011. gada 23. decembrī pieņemts ar ES un Korejas Tirdzniecības komitejas Lēmumu Nr. 1, katra specializētā komiteja un darba grupa var izstrādāt savu reglamentu, kuru paziņo Tirdzniecības komitejai.

               (2)
                     Būtu jānosaka Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas reglaments,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo pieņem pielikumā iekļauto Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas reglamentu.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               [Vieta] …,

               Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas vārdā –

                        grupas vadītājs

                        Korejas Republikas Tirdzniecības, rūpniecības un enerģētikas ministrija

                        Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas līdzpriekšsēdētājs

                        nodaļas vadītājs

                        Eiropas Komisijas Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāts

                        Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas līdzpriekšsēdētājs

               PIELIKUMS

               ĢEOGRĀFISKĀS IZCELSMES NORĀŽU DARBA GRUPAS REGLAMENTS

               1. pants
               Sastāvs un vadība

               (1)Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupa, kas izveidota saskaņā ar Brīvās tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses, (turpmāk “Nolīgums”) 15.3. panta 1. punkta g) apakšpunktu, savus pienākumus veic tā, kā paredzēts Nolīguma 10.25. pantā.

               (2)Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas sastāvā ir Korejas Republikas (turpmāk “Koreja”) pārstāvji, no vienas puses, un Eiropas Savienības pārstāvji, no otras puses.

               (3)Saskaņā ar Nolīguma 15.3. panta 3. punktu Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas līdzpriekšsēdētāji ir Korejas un Eiropas Savienības pārstāvji.

               (4)Katrs līdzpriekšsēdētājs visas vai atsevišķas līdzpriekšsēdētāja funkcijas var deleģēt izvirzītam vietniekam; šādā gadījumā turpmāk tekstā ikviena atsauce uz līdzpriekšsēdētāju attiecas arī uz izvirzīto vietnieku.

               (5)Katrs līdzpriekšsēdētājs izraugās kontaktpunktu visos ar Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupu saistītajos jautājumos. Minētie kontaktpunkti ir kopīgi atbildīgi par Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas sekretariāta darbu.

               2. pants
               Sanāksmes

               Saskaņā ar Nolīguma 10.25. panta 2. punktu sanāksmes pārmaiņus notiek abās Pusēs. Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupa sanāk laikā, vietā un veidā (kas var ietvert videokonferenci), par ko Puses vienojas, bet ne vēlāk kā 90 dienas pēc jebkuras Puses pieprasījuma.

               3. pants
               Sarakste

               (1)Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas priekšsēdētājiem adresētu saraksti nosūta kontaktpunktiem izplatīšanai darba grupas locekļiem.

               (2)Sarakste var notikt jebkādā rakstiskā veidā, arī pa e-pastu.

               (3)Saskaņā ar Tirdzniecības komitejas reglamenta 15. pantu tai dara zināmus Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas ieceltos kontaktpunktus. Visu ar Nolīguma īstenošanu saistīto saraksti, dokumentus un saziņu, tostarp e-pasta vēstuļu apmaiņu, starp Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas ieceltajiem kontaktpunktiem vienlaikus nosūta arī Tirdzniecības komitejas sekretariātam, Eiropas Savienības delegācijai Korejas Republikā un Korejas Republikas misijai Eiropas Savienībā.

               4. pants
               Sanāksmju darba kārtība

               (1)Kontaktpunkti pirms katras sanāksmes sagatavo provizorisku darba kārtību. To kopā ar attiecīgajiem dokumentiem pārsūta Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas locekļiem, tostarp Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas līdzpriekšsēdētājiem, ne vēlāk kā septiņas dienas pirms sanāksmes sākuma. Provizoriskajā darba kārtībā var iekļaut visus jautājumus, uz kuriem attiecas Nolīguma 10.25. pants.

               (2)Katra no Pusēm ne vēlāk kā 14 dienas pirms sanāksmes sākuma var pieprasīt, lai provizoriskajā darba kārtībā tiktu iekļauti jautājumi, uz kuriem attiecas Nolīguma 10.25. pants. Šādus jautājumus iekļauj provizoriskajā darba kārtībā.

               (3)Provizoriskās darba kārtības galīgo redakciju ne vēlāk kā piecas dienas pirms sanāksmes sākuma izplata līdzpriekšsēdētājiem.

               (4)Līdzpriekšsēdētāji katras sanāksmes sākumā vienprātīgi pieņem darba kārtību. Ja abi līdzpriekšsēdētāji par to vienojas, darba kārtībā var iekļaut arī jebkādu pagaidu darba kārtībā neiekļautu jautājumu.

               5. pants
               Lūgumi grozīt Nolīguma 10.A vai 10.B pielikumu

               (1)Katra no Pusēm ar attiecīgās Puses līdzpriekšsēdētāja parakstītu vēstuli var pieprasīt Nolīguma 10.A vai 10.B pielikumā pievienot atsevišķas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes vai tās svītrot.

               (2)Saskaņā ar Nolīguma 10.25. panta 1. un 3. punktu Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupa var vienprātīgi pieņemt lēmumu grozīt 10.A un 10.B pielikumu, lai pēc Nolīgumā minēto attiecīgo procedūru pabeigšanas pievienotu atsevišķas Eiropas Savienības vai Korejas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes. Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupa var arī vienprātīgi nolemt ieteikt galīgo lēmumu par ģeogrāfiskās izcelsmes norādes pievienošanu vai svītrošanu pieņemt Tirdzniecības komitejā saskaņā ar 10.21. panta 4. punktu, 10.24. un 10.25. pantu.

               (3)Tirdzniecības komiteja saskaņā ar 15.3. panta 5. punktu var uzņemties darba grupai uzticēto uzdevumu un pieņemt lēmumu grozīt iepriekš minēto 10.A un 10.B pielikumu. Turklāt saskaņā ar 15.5. panta 2. punktu Tirdzniecības komiteja var pieņemt lēmumu grozīt 10.A un 10.B pielikumu, un Puses var pieņemt lēmumu atbilstīgi savām attiecīgajām piemērojamajām tiesiskajām prasībām un procedūrām.

               (4)Puses, nolemjot grozīt 10.A un 10.B pielikumu, cenšas pienācīgi ņemt vērā abu Pušu attiecīgās intereses saistībā ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm.

               6. pants
               Lēmumi un ieteikumi

               (1)Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupa ieteikumus un lēmumus pieņem vienprātīgi, kā paredzēts Nolīguma 10.25. pantā.

               (2)Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas ieteikumus Nolīguma 10.25. panta nozīmē adresē Pusēm, un tos paraksta līdzpriekšsēdētāji.

               (3)Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas lēmumus Nolīguma 10.25. panta nozīmē paraksta līdzpriekšsēdētāji. Katrā lēmumā ir norādīta tā spēkā stāšanās diena.

               (4)Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas pieņemtiem lēmumiem un ieteikumiem ir kārtas numurs, pieņemšanas datums un priekšmeta apraksts.

               7. pants
               Rakstiskā procedūra

               (1)Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas ieteikumu vai lēmumu var pieņemt rakstiskā procedūrā, ja abas Puses tam piekrīt. Rakstiskā procedūra sastāv no piezīmju apmaiņas starp Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas līdzpriekšsēdētājiem.

               (2)Tās Puses līdzpriekšsēdētājs, kura ierosina izmantot rakstisko procedūru, iesniedz ieteikuma vai lēmuma projektu otras Puses līdzpriekšsēdētājam, kurš atbild, norādot, vai viņš pieņem vai nepieņem ieteikuma vai lēmuma projektu. Otras Puses līdzpriekšsēdētājs var arī ierosināt grozījumus vai pieprasīt papildu laiku pārdomām. Ja par projektu ir panākta vienošanās, to pieņem saskaņā ar 6. pantu.

               8. pants
               Protokols

               (1)Katras sanāksmes protokola projektu kontaktpunkti sagatavo 21 dienas laikā pēc sanāksmes. Protokola projektā norāda pieņemtos ieteikumus un lēmumus un iekļauj visus citus izdarītos secinājumus.

               (2)Abas Puses rakstiski apstiprina protokolu 28 dienu laikā no sanāksmes dienas vai līdz jebkurai citai dienai, par ko Puses ir vienojušās. Pēc apstiprināšanas līdzpriekšsēdētāji paraksta divus protokola oriģināleksemplārus. Katrs līdzpriekšsēdētājs glabā vienu protokola oriģināleksemplāru.

               9. pants
               Ziņošana

               Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupa katrā kārtējā Tirdzniecības komitejas sanāksmē ziņo Tirdzniecības komitejai par savām darbībām, kā paredzēts Nolīguma 15.3. panta 4. punktā.

               10. pants
               Izdevumi

               (1)Katra Puse sedz izdevumus, kas tai rodas, piedaloties Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas sanāksmēs.

               (2)Izdevumus saistībā ar sanāksmju organizēšanu un dokumentu pavairošanu sedz Puse, kas rīko sanāksmi.

               11. pants
               Atklātums un konfidencialitāte

               (1)Ja vien līdzpriekšsēdētāji nenolemj citādi, Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas sanāksmes nav atklātas.

               (2)Ja Puse Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupai iesniedz informāciju, kas saskaņā ar tās normatīvajiem aktiem ir konfidenciāla, otra Puse uzskata šādu informāciju par konfidenciālu, kā paredzēts Nolīguma 15.1. panta 7. punktā.

               (3)Katra Puse var lemt par Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu darba grupas lēmumu un ieteikumu publicēšanu savā attiecīgajā oficiālajā izdevumā.

                     (1)

                        OV L 127, 14.5.2011., 6. lpp.

                     (2)

                        OV L 58, 1.3.2013., 9. lpp.