				|

		52011PC0843

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar ko izveido Partnerības instrumentu sadarbībai ar trešām valstīm /* COM/2011/0843 galīgā redakcija - 2011/0411 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Ar šo ierosināto Partnerības
instrumentu tiek aizstāts Finanšu instruments sadarbībai ar
industrializētām valstīm un teritorijām un citām
valstīm un teritorijām ar augstu ienākumu līmeni (ICI)[1],
kas stājās spēkā 2007. gadā un ir bijis galvenais
ES līdzeklis sadarbībai ar attīstītajām valstīm.
Ir pierādījies, ka ICI ir efektīvs rīks
diferencētai un atbilstošai reaģēšanai, lai paplašinātu un
padziļinātu sadarbību ar 17 valstīm (industrializētām
valstīm un teritorijām ar augstu ienākumu līmeni
Ziemeļamerikā, Āzijas un Klusā okeāna
reģionā un Persijas līča reģionā). Nesen,
pieņemot ICI+ priekšlikumu, tas ir paplašināts, ietverot
jaunattīstības valstis. Tomēr, ņemot vērā, ka
tā darbības termiņš noslēdzas 2013. gada beigās,
ir nepieciešams jauns finanšu instruments.
Turklāt kopš ICI regulas
stāšanās spēkā ir notikusi jo īpaši tādu
ekonomiku kā Indijas, Ķīnas un Brazīlijas ekonomikas
attīstība, kurām ir aizvien svarīgāka loma
starptautiskajā ekonomikā un tirdzniecībā,
daudzpusējos forumos (ANO un G 20) un globāla mērogu
problēmjautājumu risināšanā. Lai gan tajās aizvien
pastāv attīstības un nabadzības izskaušanas problēmas,
šīs valstis drīz vien būs pārspējušas
jaunattīstības valstu statusam raksturīgos
rādītājus. Lai uzturētu savas ekonomikas atlabšanu, Eiropas
Savienības stratēģiskajās interesēs ir veicināt
šo valstu reālistiskus centienus adekvāti risināt globālas
problēmas, piemēram, klimata pārmaiņas.
Vēl ES ir izstrādājusi plašus
nolīgumus ar galvenajiem partneriem un jaunietekmes ekonomikas
valstīm, lai risinātu divpusējus globāla mēroga
jautājumus. Šo instrumentu (piemēram, nolīgumu,
deklarāciju, rīcības plānu u.tml.) īstenošanai ir
vajadzīgs speciāls finanšu instruments, lai ES rīcībā
būtu līdzekļi tās interešu popularizēšanai visā
pasaulē un globālu jautājumu risināšanai, ja rodas
tāda nepieciešamība.
Turklāt, ņemot vērā
izmaiņas attiecībās ar Krieviju, finanšu krīzi, kas ir
radījusi jaunus izaicinājumus pasaules ekonomikai un tās
ekonomiskajai kārtībai, aizvien lielāku ES un tās galveno
partneru savstarpējo atkarību, mainīgos tirdzniecības
modeļus, pieaugošo pilsoniskās sabiedrības un
uzņēmējdarbības/tirdzniecības kopienu lomu gan
Eiropā, gan partnervalstīs, kuras rezultātā ir nepieciešams
aktīvāks dialogs, integrācija un apmaiņa ar
informāciju. Pieaug nepieciešamība risināt sociālos
problēmjautājumus (globalizācijas labuma nevienmērīga
sadale starp sociālajām šķirām un ekonomiskās
lejupslīdes smagā ietekme uz patēriņu, ienākumiem un
jaunu darbavietu radīšanu), kā arī vides un klimata
pārmaiņu problēmjautājumus. Šajā kontekstā
jaunietekmes ekonomikas valstu pieaugošā loma, tostarp attiecībā
uz tirdzniecības dienvidu valstu vidū un sadarbības jautājumiem,
nepieciešamību apvienot attīstības atbalstu, tirdzniecības instrumentus,
uzņēmējdarbības dialogus, infrastruktūras un
tehnoloģiskos jauninājumus, ieguldījumus, lai atbalstītu
gudru un iekļaujošu izaugsmi, tirdzniecības integrāciju,
privātā sektora attīstību, sociālo kohēziju,
reformas un modernizācijas programmas, rada nepieciešamību ieviest
jaunu instrumentu.
ES rīcībā šobrīd nav
īsta instrumenta, kas ļautu tai sadarboties ar jaunajām
jaunietekmes ekonomikas valstīm tādos jautājumos, kas
saistīti ar ES pamatinterešu virzīšanu, un globālos problēmjautājumos
(piemēram, klimata pārmaiņas vai nepieciešamība
veicināt ilgtspējīgu attīstību visos
līmeņos). Lai gan, 2011. gada 1. decembrī
pieņemot ICI+, ICI ir paplašināts, ietverot
jaunattīstības valstis, tā darbības joma ir ierobežota.
Ierosinātā Partnerības
instrumenta mērķis ir pārvarēt šo ierobežojumu
attiecībā uz ES spēju starptautiski iesaistīties
visefektīvākajā veidā. Tas aizpildītu iepriekš
minēto tukšumu un jo īpaši ļautu ES īstenot programmas ne
tikai saistībā ar attīstības sadarbību ar
globālajiem partneriem, bet arī aizstāvēt ES intereses
sarunās ar jebkuru citu partnervalsti, ja rodas tāda
nepieciešamība. Tas varētu arī būt pamatā jaunām
partnerībām ar valstīm, kam vairs nav nepieciešama divpusēja
attīstības palīdzība.
Šim instrumentam jo īpaši būtu
šādi konkrēti mērķi:
(a)
īstenot stratēģijas
„Eiropa 2020” starptautisko dimensiju, atbalstot ES divpusējās,
reģionālās un starpreģionālās sadarbības
partnerības stratēģijas, veicinot politikas dialogus un
izstrādājot kolektīvas pieejas un atbildes uz globāliem
problēmjautājumiem, piemēram, saistībā ar
energoapgādes drošību, klimata pārmaiņām un vidi;
(b)
uzlabot tirgus pieejamību un
attīstīt tirdzniecības, ieguldījumu un
uzņēmējdarbības iespējas Eiropas uzņēmumiem,
jo īpaši MVU, izveidojot ekonomiskās partnerības un veicinot
sadarbību uzņēmējdarbības un normatīvajā
jomā;
(c)
uzlabot izpratni par ES, tās
vispārējo pamanāmību un lomu uz pasaules skatuves ar
publiskās diplomātijas, izglītības/akadēmiskās
sadarbības un informācijas sniegšanas aktivitāšu
starpniecību, lai popularizētu ES vērtības un intereses.
Tādējādi
Partnerības instruments ļaus noteikt un popularizēs ES un
abpusējās intereses un piešķirs stratēģijai
„Eiropa 2020” globālu mērogu, efektīvi un elastīgi
reaģējot uz sadarbības mērķiem, kuri izriet no ES
attiecībām ar partnervalstīm, un risinot globālus
problēmjautājumus. Tam būs globāls mērogs, īpašu
uzmanību pievēršot stratēģiskajiem partneriem un
jaunietekmes ekonomikas valstīm. Nav paredzēta obligāta izdevumu
kā oficiālās attīstības palīdzības (OAP)
klasifikācija, lai gan šāda iespēja ir jāsaglabā,
īpaši attiecībā uz tirdzniecības atbalstu un ar
tirdzniecību saistītu palīdzību. Finanšu summa laika posmam
no 2014. līdz 2020. gadam ir 1,131 miljoni euro.
Partnerības instruments būs
neatņemama ārējās darbības finanšu instrumentu
vispārējās arhitektūras sastāvdaļa, un tā
pamatā būs četras sadaļas: uz politiku balstīta
sadaļa, kuras galvenais mērķis būs sadarbība ar
partnervalstīm visos līmeņos; sadaļas attiecībā
uz pārnozaru prioritāšu un vērtību –
cilvēktiesības un demokrātija, humānā
palīdzība un civilā aizsardzība un krīžu
pārvaldība un novēršana – attīstību.
Viena no stratēģijas
„Eiropa 2020” galvenajām prioritātēm ir atjaunot izaugsmi,
kas ir saderīga ar Eiropas redzējumu par nākotni, kurā ir
zema oglekļa emisija, un ilgtspējīgas attīstības
mērķiem. Programmā ir atzīts, ka strauji augošām
jaunietekmes ekonomikas valstīm, kurās vidusšķira
kļūst aizvien plašāka, būs ļoti svarīga loma
Eiropas preču un pakalpojumu eksporta uzturēšanā, jo ES ir
salīdzinoša priekšrocība šajā ziņā. Piemēram,
nākotnē paredzamajām klimata politikām (vai to
neesamībai) Ķīnā, Indijā, Brazīlijā un ASV
būs būtiska ietekme uz konkurētspēju nākotnē, izpēti
un izstrādi un zinātnisko sadarbību minētajos
reģionos, kā arī uz starptautisko tirdzniecību. Mūsu interesēs
ir veicināt maksimālu saskaņošanu un sadarbību.
Partnerības instrumentam jāsniedz būtisks atbalsts
tirdzniecības politikai[2], jo īpaši
attiecībā uz stratēģiskajiem ekonomiskajiem partneriem.
Atbalsts tirgus pieejamības uzlabošanai Eiropas uzņēmumiem
papildinās Konkurētspējas un MVU programmas ietvaros
finansēto rīcību.
Jaunietekmes ekonomikas valstīm ir
aizvien izteiktāka loma kā atbildīgiem partneriem globālu
problēmjautājumu risināšanā pašreizējās
ekonomiskās krīzes kontekstā. ES atzīst, ka ir svarīgi
palielināt jaunietekmes ekonomikas valstu atbildību
attiecībā pret mazāk attīstītajām valstīm un
citām jaunattīstības valstīm. Kritiskus jautājumus,
piemēram, nabadzības mazināšana, konkurētspēja un
tirgus liberalizācija, vide, klimata pārmaiņas, enerģētika,
ilgtspējīga attīstība, pienācīgas kvalitātes
nodarbinātība, tostarp darba pamatstandartu un sociālā
dialoga ievērošana, digitālo līdzekļu lietošanas prasmju uzlabošana
un iekļaušana, pandēmijas, kiberdrošība, terorisms un
organizētā noziedzība, ieskaitot pirātismu, var
risināt tikai starptautiskā kontekstā. Ņemot vērā
straujo globalizāciju, ir ļoti svarīgi nodrošināt, ka
ilgtspējīgas izaugsmes un darbavietu nodrošināšanu iekšējā
programmā un ES iekšējās politikas kopumā atbalsta
piemērota ārēja finansiālā palīdzība.
Minētajai iekšējās politikas ārējai dimensijai ir
jāuzlabo ES ārējās darbības konsekvence un
saskanība, izvairoties no dublēšanās un palielinot ietekmi.
Līdz ar to Partnerības instrumenta
prioritāte būs atbalstīt citas ES ārējās politikas
jomas, piemēram, tirdzniecības politiku, kā arī ES politiku
ārējo dimensiju klimata pārmaiņu, vides,
enerģētikas, transporta, nodarbinātības un
sociālās politikas, kā arī informācijas un
komunikācijas tehnoloģiju jomā. Partnerības instrumenta
ietvaros klimata iestrādāšanai un mērķiem būs
īpaši liela nozīme attiecībā uz darbībām
politikas dialoga veicināšanai ar industrializētajām un
jaunietekmes ekonomikas valstīm.
Resursu efektivitātei būs ļoti
liela nozīme ekonomiskās izaugsmes ilgtspējības
nodrošināšanā atbilstoši vides ierobežojumiem. ES pieņem Resursu
efektivitātes stratēģiju kā vienu no stratēģijas
„Eiropa 2020” pamatiniciatīvām. Tā ietekmēs ES normas,
tomēr būs patiesi efektīva tikai tādā
gadījumā, ja visas lielākās ekonomikas pieņems resursu
ziņā efektīvu praksi. Jaunietekmes ekonomikas valstīm ir
iespēja apiet neilgtspējīgos patēriņa un ražošanas
modeļus, kurus ES un citas attīstītās ekonomikas bieži vien
izmantoja industrializācijas laikā, un ES ir ļoti
ieinteresēta palīdzēt šajā procesā.
Tomēr jaunietekmes ekonomikas
valstīs, jo īpaši Indijā un Ķīnā, ir ļoti
daudz iedzīvotāju, kas dzīvo absolūtā
nabadzībā un kuru iztika ir atkarīga no veselīgām
ekosistēmām, piemēram, tīra ūdens un ražojošām
jūrām un mežiem. Tajā pašā laikā Brazīlijā,
Dienvidāfrikā, Indijā un Ķīnā ir
ārkārtīgi liela bioloģiskā daudzveidība. Šo
valstu ekonomika nosaka arī resursu izlietojumu pārējā
jaunattīstības pasaulē, jo īpaši trūcīgākās
jaunattīstības valstīs. Sadarbība ekosistēmu
aizsardzībā un to ilgtspējīgas pārvaldības
jomā ir gan ES, gan tās partneru interesēs.
Dialogam un praktiskai sadarbībai ar
galvenajiem globālajiem enerģijas ražotājiem un
patērētājiem ir būtiska nozīme, lai risinātu ES
energoapgādes drošības aizsardzības problēmjautājumu,
jo īpaši tāpēc, ka aizvien palielinās mūsu
atkarība no importa un vienlaikus tiek veicināta globāla
programma ar zemu oglekļa emisiju, ilgtspējīgas
enerģētikas politika, globālo enerģētikas tirgu
pārredzamība un paredzamība un tehnoloģiskā
sadarbība.
Vairākām valstīm vairs nav
nepieciešama divpusēja attīstības palīdzība, un
tādēļ tās meklē jaunus sadarbības veidus.
Tehnoloģiju un inovāciju jomā, ja ES vēlas arī
turpmāk būt stratēģisks partneris un ieņemt vadošo
pozīciju globālo standartu jomā, tai jāspēj veidot
partnerības šajās jomās, balstoties uz abpusējām
interesēm.
ES iekšējo politiku uz āru
vērstās darbības tādēļ tiks pilnībā
iekļautas Partnerības instrumenta programmās. Tā
ierobežotā finansējuma ietvaros tas var papildināt citu ES
programmu ietvaros īstenoto iekšējo politiku uz āru
vērstās darbības (piemēram, rīcība „Horizon 2020:
pētniecības un inovācijas pamatprogramma”,
Konkurētspējas un MVU programmas, tostarp attiecībā uz
sadarbību tūrisma jomā, Migrācijas fonda un
Iekšējās drošības fonda, kā arī programmas „Erasmus
visiem” ietvaros), lai izvairītos no jebkādas dublēšanās. Tas
var atbalstīt arī citas ES ārējās politikas jomas,
piemēram, tirdzniecības politiku. Visā plānošanas
posmā tiks ņemta vērā saskaņa un
papildināmība ar citiem ārējās darbības
ģeogrāfiskajiem instrumentiem, jo īpaši Attīstības
sadarbības instrumentu, vienlaikus integrējot diferenciācijas un
koncentrācijas principus.
2.           APSPRIEŽU AR IEINTERESĒTAJĀM
PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI
Eiropas
Komisija laika posmā no 2010. gada 26. novembra līdz
2011. gada 31. janvārim organizēja publisku apspriešanu par
turpmāko ES ārējās darbības finansējumu. Šī
procesa pamatā bija tiešsaistes anketa, kurai bija pievienots Komisijas un
EĀDD darbinieku sagatavots vispārīgs informatīvs dokuments
„ES ārējās darbības finansējums pēc
2013. gada”.
Vairums respondentu (aptuveni 70 %)
apstiprināja, ka ES finanšu palīdzība nodrošina būtisku
pievienoto vērtību galvenajās ES ārējās
darbības finanšu instrumentu atbalstītajās politikas jomās[3].
Daudzi respondenti pauda uzskatu, ka ES pievienotā vērtība ir
galvenais dzinējspēks nākotnes vajadzībām: viņi
uzskatīja, ka ES ir jāizmanto šī salīdzinošā
priekšrocība, kas ir saistīta ar tās atrašanos uz globālās
skatuves, plašajām zināšanām, pārvalstisko raksturu un
koordinācijas veicinātājas lomu, un apjomradītie
ietaupījumi.
Gandrīz visi respondenti (92 %) kā
ES finanšu instrumentu ietekmes palielināšanas veidu atbalstīja
diferencētāku pieeju, kas pielāgota saņēmējas
valsts situācijai un kuras pamatā ir droši kritēriji un
efektīva datu apkopošana.
Bija dažādi viedokļi par instrumentu
vienkāršošanu un ģeogrāfisko un tematisko instrumentu
līdzsvaru. Daudzi pauda bažas, ka, samazinot ES tematisko programmu
skaitu, tiktu samazināts vispārējais tematiskai rīcībai
pieejamais apjoms, tāpēc aicināja tā vietā
vienkāršot noteikumus, kas regulē tematiskā finansējuma
pieejamību un īstenošanu. Ievērojams vairākums respondentu
atbalstīja ES instrumentu ģeogrāfiskās elastības palielināšanu
kā starpreģionu problēmjautājumu risināšanas veidu.
Atsaucoties lūgumam noteikt dažādu
interesējošo jomu prioritāro secību, vairums ieinteresēto
personu pieminēja „makroekonomisko un finanšu stabilitāti, ekonomisko
izaugsmi” un „tirdzniecības un ieguldījumu veicināšanu”, pēc
tam „enerģētiku, resursu efektivitāti un klimata
pārmaiņas” un „nodarbinātību un sociālos
jautājumus (tostarp izaugsme un pienācīgas kvalitātes
nodarbinātība)”.
Ļoti daudzi respondenti arīdzan
piekrita, ka privātais sektors ir galvenais ekonomiskās
attīstības dzinējspēks un būtiski veicina
ilgtspējīgu izaugsmi. Šī iemesla dēļ viņi
aicināja ES daudz aktīvāk iesaistīt
uzņēmējdarbības kopienu kā partneri ES un
trešajās valstīs, lai aizvien vairāk – gan finansiālā,
gan zināšanu apkopošanas ziņā – iesaistītu privāto
sektoru kā ilgtspējīgas attīstības dzinējspēku.
Daudzi respondenti piekrita, ka plānošana
un līdzfinansējums, kurā piedalās arī
dalībvalstis, varētu palielināt ES ārējās
darbības ietekmi un saskaņu, vienkāršot atbalsta sniegšanu un
samazināt vispārējās darījumu izmaksas.
Attiecībā
uz veiktspējas novērtējumu lielākas uzmanības
pievēršana uzraudzības darbībām projektu un programmu
īstenošanas laikā, kā arī noteikumu, kas regulē
ārējo finansējumu, vienkāršošana saņēma plašu
atbalstu kā veids, lai nodrošinātu, ka ES ārējiem
instrumentiem ir cerētā ietekme.
Daudzas
ieinteresētās personas atbalstīja aktīvākas
informācijas un komunikācijas darbības ES ārējā
finansējuma pamanāmības uzlabošanai, jo īpaši
saņēmējās valstīs. Tomēr šķiet, ka ES
pamanāmību labāk sekmē efektīvas politikas,
stratēģijas un klātbūtne trešās valstīs, nevis
papildu izdevumi komunikācijai. Plašu atbalstu saņēma iecere
pastiprināt ES koordinējošo lomu citu līdzekļu devēju
vidū un nodrošināt, ka īstenošanas partneri uzlabo ES
finansējuma pamanāmību.
Pirms šā priekšlikuma par
Partnerības instrumentu iesniegšanas Komisija izskatīja četras
politikas alternatīvas: pārtraukt ICI, saglabāt status
quo, veikt grozījumus ASI, lai pieļautu izdevumus, kas nav
oficiālā attīstības palīdzība, vai ieviest jaunu
instrumentu, veidojot to uz ICI/ICI+ bāzes.
Veicot rūpīgu izvērtēšanu,
nedz ICI pārtraukšana, nedz status quo saglabāšana
netika atzīta par politiski dzīvotspējīgu risinājumu.
Izdevumu ierobežošana, attiecinot tos tikai uz rīcību, kas
saistīta ar nabadzības mazināšanu, vai uzmanības
pievēršana tikai sadarbībai ar jaunietekmes ekonomikas valstīm
mākslīgi ierobežotu ES ārējo darbību un
neievērotu ES pamatintereses.
Alternatīvai veikt grozījumus
Attīstības sadarbības instrumentā, lai pieļautu
izdevumus, kas nav saistīti ar oficiālo attīstības
palīdzību, būtu ģeogrāfiskās saskaņas (viens
instruments valstī) priekšrocība, tomēr grūtības, kas
saistītas ar tāda instrumenta pārvaldīšanu, kuram ir divi
ļoti atšķirīgi mērķi, tika uzskatītas par
būtisku trūkumu.
Ietekmes novērtējums
Ekonomiskās ietekmes novērtējums:
Jauna Partnerības instrumenta ieviešana
nodrošinātu ES vēl vienu iespēju popularizēt tās
uzņēmumus (jo īpaši MVU) un produktus. Tas varētu
atbalstīt ES uzņēmumus trešās valstīs, nodrošinot
stimulu ES konkurētspējai un novatorismam papildus Konkurētspējas
un MVU programmas un „Horizon 2020” (izpēte un
inovācijas) ietvaros finansētām darbībām. Tas
varētu atbalstīt ES starptautisko tirdzniecību un
ieguldījumus, kas savukārt atvieglotu ārvalstu ieguldījumus
ES. Vēl šim instrumentam varētu būt nozīmīga loma
attiecībā uz tirdzniecību dienvidu valstu vidū un
sadarbību, veicinot mūsu partneru trešās valstīs (jo
īpaši trūcīgākās jaunattīstības
valstīs) atbildīgu uzņēmējdarbības praksi. Ir
iespējams pievērsties daudzām sadarbības jomām,
tostarp klimata pārmaiņām, enerģētikai[4],
videi, tehnisko noteikumu tuvināšanai un standartizācijai,
kopīgai sociālajai atbildībai, intelektuālā
īpašuma tiesībām, personas datu aizsardzībai, paraugpraksei
ekonomikas, tirdzniecības, ieguldījumu, nodokļu un finanšu
jautājumos un tūrismam. Tādējādi varētu tikt
stiprināta ES ekonomiskā drošība un radītas jaunas
darbavietas, kas galu galā veicinātu ekonomisko izaugsmi. Jaunais
instruments varētu veicināt pārdomāti izstrādātas
ekonomiskās sadarbības formas starp ES un partnervalstīm.
Šajā saistībā ES būtu iespēja nodrošināt, ka,
izstrādājot un īstenojot politikas un programmas, tiek
pienācīgi ņemtas vērā vides, ilgtspējīgas
enerģētikas, sociālās, nodarbinātības un citas
labklājības vērtības.
Sociālās ietekmes
novērtējums:
Saskaņojot ES un dalībvalstu
finansēšanas instrumentus un atbalstot kopīgas darbības ar
citiem divpusējiem un daudzpusējiem līdzekļu devējiem,
jaunajam instrumentam varētu būt būtiska ietekme uz jaunietekmes
valstu sociālo struktūru. Tas varētu atbalstīt
labklājības sistēmu reformas, valsts nodarbinātības
politikas, valsts apmācības un prasmju uzlabošanas politikas,
izglītību, pētniecības un inovāciju veidošanas
programmas un pasākumus valsts drošības „tīklu”
stiprināšanai. Videi draudzīgu papildu darbavietu radīšana
palielinātu ienākumus un stiprinātu sociālo kohēziju
un nabadzības mazināšanas stratēģijas valsts
līmenī. Šajā saistībā tas veicinātu sekmīgu
ANO Starptautiskās darba organizācijas un G 8/G 20
virzītās starptautiskās sociālās programmas
īstenošanu.
Vides
ietekmes novērtējums:
Jaunā instrumenta ietvaros izveidoto ES
partnerību mērķis būs iedrošināt izaugsmi un
ilgtermiņa vides ilgtspējīgumu. Šajā saistībā ir
paredzams, ka jaunajam instrumentam būs būtiska loma atbalsta
sniegšanā gan ES, gan partnervalstu vides un ar klimata
pārmaiņām saistītu rīcību un politikas dialogu
ziņā. Minētais instruments varētu atbalstīt
uzņēmējdarbības modeli, kura pamatā ir zema
oglekļa emisija, nodrošinot stimulu Eiropas privātajam sektoram. Balstoties
uz COP-16 Apvienoto Nāciju Organizācijas Konferences par
klimata pārmaiņām, kas norisinājās Kankunā,
sekmīgajiem rezultātiem, to varētu izmantot, lai
palīdzētu ES uzņēmumiem izstrādāt efektīvu
un izdevīgu politiku videi draudzīgu mērķu sasniegšanai
partnervalstīs. Vēl tas palīdzētu partnervalstīm
pilnvērtīgi izmantot inovāciju labumus vides, ekoloģijas un
energoefektivitātes jomā. Tādējādi varētu tikt
veicināta pāreja uz videi draudzīgu un resursu ziņā
efektīvu ekonomiku. Pieaugošais pieprasījums pēc precēm
jaunietekmes ekonomikas valstīs nozīmē, ka ir jāveicina
apmaiņa ar paraugpraksi privātajā sektorā un videi
draudzīga iepirkuma politika. Instruments pieļautu sadarbību,
kuras mērķis ir uzlabot izpratni par bioloģiskās
daudzveidības zaudēšanas un ekosistēmas sagraušanas
ekonomiskajām un sociālajām izmaksām globālas
nozīmes valstīs.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
Likumdevējas iestādes
rīkotajās diskusijās par Komisijas priekšlikumu par ICI+
(COM/2009/197) un pēc Lisabonas līguma spēkā
stāšanās visas trīs iestādes panāca vienošanos par Līguma
par Eiropas Savienības darbību 207. panta 2. punkta un
209. panta 1. punkta piemērošanu, lai īstenotu
darbības, kas aptvers ne tikai attīstības sadarbību
jaunattīstības valstīs. Attiecībā uz valstīm, kas
nav jaunattīstības valstis, ir piemērots LESD 212. panta
2. punkts.
Lai īstenotu minēto vienošanos,
ierosinātā Partnerības instrumenta pamatā būs
šādu LESD trīs pantu kombinācija: 212. panta
2. punkts, 207. panta 2. punkts un 209. panta
1. punkts.
ES
ir noslēgusi daudzus starptautiskus nolīgumus ar partnervalstīm
visā pasaulē, kuru noslēgšana katrai dalībvalstij
atsevišķi nebūtu iespējama, un tādējādi
Savienībai ir dota iespēja ietekmēt situāciju gandrīz
jebkurā starptautisko attiecību jomā. Ņemot vērā, ka 27
dalībvalstis rīkojas kopēju politiku un stratēģiju
ietvaros, ES ir kritiskā masa, lai reaģētu uz globāliem
problēmjautājumiem. Vēl ES ir
unikāla iespēja popularizēt ES normas un standartus un
pārveidot tos par globāliem standartiem ar starptautiskās
sadarbības starpniecību.
Ierosinātais
Partnerības instruments piedāvās lielāku pievienoto
vērtību nekā šobrīd, jo tajā ir ietverta
stratēģija „Eiropa 2020”, balstoties uz sadarbību, kas
vērsta uz videi draudzīgu izaugsmi, liekot lielāku uzsvaru uz ES
interesēm sadarbībā ar topošajām un
industrializētajām valstīm un vairāk uzmanības
pievēršot uzņēmējdarbības, ieguldījumu,
tirdzniecības, izpētes un inovāciju vides uzlabošanai. Tā ietvaros ir jāizstrādā
proaktīva abpusējo interešu darba kārtība ar
partnervalstīm, īpašu uzmanību pievēršot ES
stratēģiskajiem partneriem.
Jaunajā
Partnerības instrumentā tiks sekmīgāk ievērotas ES
saistības ar trešām valstīm, ar kurām ir noslēgts
partnerības un sadarbības līgums/pamatlīgums.
Tādējādi tiks uzlabota ES ārpolitikas ticamība un
saskaņa, izveidojot saikni starp tās vērtību un interešu
popularizēšanu un konkrētām sadarbības aktivitātēm.
Nolīgumu ietvaros Partnerības instruments varētu pildīt
arī katalizatora funkciju attiecībā uz kopīgiem ES un
dalībvalstu projektiem, jo ES un tās dalībvalstīm ir
saistoši šo nolīgumu noteikumi. Visbeidzot tas atbalstīs ES
reģionālo un divpusējo politiku, kā arī ES
saistības attiecībā uz reģionālās un
starptautiskās sadarbības procesiem un struktūrām.
ES ekonomiskās sadarbības aktivitātes,
dialogi uzņēmējdarbības jomā un citi
ārējās ekonomiskās rīcības veidi varētu
kļūt par spēcīgu ārpolitikas rīku. Tie
varētu veicināt ES pamanāmību un ārējo ietekmi.
Tādējādi varētu tikt atbalstītas Eiropas ieceres
kļūt par svarīgu ekonomisku un politisku dalībnieku uz
starptautiskās skatuves gan divpusēji, gan daudzpusējās
struktūrās, piemēram, G 20.
Turklāt
kopīga rīcība ar ES dalībvalstīm un novatoriski
resursu mobilizēšanas veidi varētu kļūt aizvien
izplatītāki un pieņemamāki Partnerības instrumenta
ietvaros nekā pašreizējā situācijā ICI
ietvaros. Būs pieejams vairāk naudas līdzekļu, lai
atbalstītu līdzfinansēšanas darbības sadarbībā ar
ES dalībvalstu divpusējo palīdzību un finanšu
struktūrām vai aģentūrām. Daudzgadu programmas
sekmētu strukturētāku un integrētāku
uzņēmējdarbību. Būtu vieglāk izveidojamas
publiskās un privātās partnerības, iesaistot tajās
vairākas ieinteresētās personas no Eiropas
uzņēmējdarbības kopienas. Dotāciju un aizdevumu
sapludināšana arī varētu kļūt par vēlamu
alternatīvu attiecīgā gadījumā.
Instrumenta izvēle
Komisija uzskata, ka, paplašinot
Sadarbības attīstības instrumenta darbības jomu, lai
iekļautu darbību, kas nav saistīta ar attīstību, tiek
radīts sasprindzinājuma risks starp dažādiem mērķiem,
un tādējādi var tikt izraisītas būtiskas
aizkavēšanās lēmumu pieņemšanā un īstenošanā.
Tā iesaka izveidot vienotu jaunu globālu instrumentu, kura
uzmanības centrā ir ES pamatinterešu aizstāvēšana un
globālu problēmjautājumu risināšana, skaidri nosakot
darbību jomu. Tāpēc Komisija iesaka ierosināt jaunu
instrumentu.
Priekšlikuma par jaunu instrumentu iesniegšana
tiek uzskatīta par vislabāko alternatīvu. Ir panākta plaša
vienprātība par pašreizējā finanšu instrumentu kopuma
izmantošanu, lai gan ir jāatspoguļo Lisabonas līguma ieviestās
institucionālās izmaiņas. Šīs alternatīvas ietvaros pašreizējā
instrumentu struktūra, kuru gan ieinteresētās personas, gan ES
dalībvalstis uzskata par piemērotu un atbilstošu, netiktu
būtiski mainīta. Tomēr jauns globāla mēroga
partnerības instruments ar konkrētiem mērķiem veicinās
rūpīgu esošo politikas veidošanas, plānošanas un rezultātu
panākšanas metožu pielāgošanu.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Partnerības instrumenta
vajadzībām ierosinātā finanšu līdzekļu summa
veido 1 131 miljonus euro, saglabājoties pašreizējām
cenām, laika posmā no 2014. līdz 2020. gadam. Šī summa
ir saderīga ar ierosinātās finanšu shēmas
2014.-2020. gadam 4. kategoriju „Globālā Eiropa”.
Lai nodrošinātu tā paredzamību,
finansējumu augstākās izglītības aktivitātēm
trešās valstīs programmas „Erasmus visiem” kontekstā
nodrošina saskaņā ar ES ārējās darbības
mērķiem, piešķirot līdzekļus diviem laika posmiem, kas
aptver pirmos 4 gadus un attiecīgi atlikušos 3 gadus.
Finansējums tiks atspoguļots Partnerības instrumenta daudzgadu
indikatīvajā programmā saskaņā ar
attiecīgajās valstīs konstatētajām vajadzībām
un prioritātēm. Līdzekļu piešķiršanu var
pārskatīt būtisku neparedzamu apstākļu vai
ievērojamu politisku pārmaiņu gadījumā
saskaņā ar ES ārējām prioritātēm. Šo
līdzekļu izlietojumam būs piemērojami „Erasmus
visiem” Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) No. [..], ar ko izveido „Erasmus
visiem”,[5] noteikumi.
5.           IZVĒLES ELEMENTI
Vienkāršošana
Viena no Komisijas prioritātēm
jaunajā regulā – tāpat kā citās programmās
Daudzgadu finanšu shēmas ietvaros – ir vienkāršot normatīvo vidi
un atvieglot ES palīdzības pieejamību partnervalstīm un
reģioniem, pilsoniskās sabiedrības organizācijām u.c.,
ja šādi tiek nodrošināta regulas mērķu sasniegšana.
Jaunā PI
regula ļautu ātrāk pieņemt īstenošanas pasākumus
un tādējādi paplašinātu sadarbības iespējas. Turklāt Finanšu regulas
pārskatīšana, kura ir īpaši būtiska attiecībā uz
konkrētiem noteikumiem par ārējo darbību, atvieglos
pilsoniskās sabiedrības organizāciju un MVU līdzdalību
finansēšanas programmās, piemēram, vienkāršojot noteikumus,
samazinot līdzdalības izmaksas un paātrinot piešķiršanas
procedūras. Komisija ir iecerējusi
īstenot šo regulu, izmantojot jaunās elastīgās
procedūras, kas paredzētas pārskatītajā Finanšu
regulā.
Īstenošanas noteikumi ir iekļauti Eiropas Parlamenta un
Padomes [..] Regulā (ES) Nr. [..], ar ko izveido kopējos noteikumus
un procedūras ES ārējās rīcības instrumentu
īstenošanai.
2011/0411 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
ar ko izveido Partnerības instrumentu
sadarbībai ar trešām valstīm
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta
2. punktu, 209. panta 1. punktu un 212. panta
2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc tiesību akta projekta
nosūtīšanas dalībvalstu parlamentiem,
saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
(1)
Šī regula ir viens no instrumentiem, kas
nodrošina tiešu atbalstu Eiropas Savienības ārpolitikai. Tā
aizstās Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 21. decembra
Regulu Nr. 1934/2006, ar ko izveido finanšu instrumentu sadarbībai ar
industrializētām valstīm un teritorijām un citām
valstīm un teritorijām ar augstu ienākumu līmeni (ICI)[6].
(2)
Pēdējo desmit gadu laikā ES ir
neatlaidīgi stiprinājusi tās divpusējās
attiecības ar ļoti daudzām industrializētām valstīm
un teritorijām un citām valstīm un teritorijām ar augstu
ienākumu līmeni visos pasaules reģionos, galvenokārt Ziemeļamerikā,
Austrumāzijā, Austrālijā-Āzijā, kā arī
Dienvidaustrumāzijā un Persijas līča reģionā.
(3)
Turklāt kopš 2007. gada ES ir
stiprinājusi un padziļinājusi sadarbību un partnerību
ar jaunattīstības un pārejas valstīm Āzijā,
Vidusāzijā un Latīņamerikā, kā arī ar
Irāku, Irānu, Jemenu un Dienvidāfriku, balstoties uz Eiropas
Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regulu (EK)
Nr. 1905/2006, ar ko izveido finanšu instrumentu
sadarbībai attīstības jomā (ASI).
(4)
Sadarbības mērogs ģeogrāfisko
programmu ietvaros ar jaunattīstības valstīm, teritorijām
un reģioniem, kas noteikts Attīstības sadarbības
instrumenta ietvaros, attiecas tikai uz finansēšanas pasākumiem, kas
izstrādāti, lai atbilstu kritērijiem, kuri noteikti
oficiālajai attīstības palīdzībai (OAP) un kurus
noteikusi Ekonomiskās sadarbības un attīstības
organizācijas Attīstības palīdzības komiteja
(ESAO/APK).
(5)
Tika paredzētas sagatavošanās
darbības, piemēram, dialogi uzņēmējdarbības
jomā, tirdzniecības veicināšana un apmaiņa ar
zinātnisko informāciju, lai stiprinātu un padziļinātu
sadarbību jomās, kas neietilpst Attīstības sadarbības
instrumenta darbības jomā, ar Indiju un Ķīnu, kā
arī ar Āzijas un Latīņamerikas valstīm, kas ietilpst
valstu grupā ar vidēju ienākumu līmeni.
(6)
Turklāt ES ir stiprinājusi
divpusējās attiecības ar citām aizvien
nozīmīgākām Āzijas un Latīņamerikas
jaunattīstības valstīm, kas ietilpst valstu grupā ar
vidēju ienākumu līmeni, paplašinot sadarbības
partnerību un politikas dialogus, attiecinot tos uz jomām un
tematiem, kas nav saistīti tikai ar sadarbību attīstības
jomā. Ir attīstījušās attiecības arī ar Krieviju,
tostarp ar ES un Krievijas modernizācijas partnerības starpniecību,
uzsverot Krievijas kā ES stratēģiskā partnera nozīmi
gan divpusējās attiecībās, gan globālos
jautājumos.
(7)
Eiropas Savienība ir ieinteresēta
padziļināt attiecības ar partneriem, kuriem ir aizvien
svarīgāka loma starptautiskajā ekonomikā un tirdzniecībā,
tirdzniecībā starp dienvidu valstīm un sadarbībā,
daudzpusējos forumos, tostarp Divdesmit valstu finanšu ministru un
centrālās bankas pārvaldītāju grupā (G 20),
globālajā pārvaldībā un globālu
problēmjautājumu risināšanā. ES ir jāveido
visaptverošas partnerības ar jauniem dalībniekiem uz
starptautiskās skatuves, lai veicinātu stabilu un iekļaujošu
starptautisko kārtību, nodrošinātu kopējus globālus
sabiedriskos labumus, aizstāvētu ES pamatintereses un šajās
valstīs palielinātu zināšanas par Eiropas Savienību.
(8)
ES ir nepieciešams globāla mēroga finanšu
instruments, lai varētu finansēt pasākumus, kas nav
kvalificējami kā OAP, bet kuriem ir ļoti liela nozīme
tās attiecību padziļināšanā un konsolidēšanā
ar attiecīgajām partnervalstīm, īpaši ar politikas dialogu
un partnerību izveides starpniecību.
(9)
Neskarot īpašas uzmanības pievēršanu
globālajiem dalībniekiem, regulas darbības mērogam ir
jāaptver visas pasaules valstis, lai būtu iespējams
atbalstīt sadarbības pasākumus ar jaunattīstības
valstīm, ar kurām ES saistās būtiskas intereses
saskaņā ar šīs regulas mērķiem.
(10)
Stratēģijā „Eiropa 2020”[7]
ES ir atkārtoti paudusi apņēmību veicināt tās
iekšpolitikā un ārpolitikā gudru, iekļaujošu un
ilgtspējīgu izaugsmi, apvienojot tajā trīs
pīlārus: ekonomisko, sociālo un vides pīlāru.
(11)
ES attiecībās ar tās partneriem
visā pasaulē ir apņēmusies veicināt
pienācīgas darbavietas visiem, kā arī ratificēt un
efektīvi īstenot starptautiski atzītus darba standartus un
daudzpusējus vides nolīgumus.
(12)
Jo īpaši klimata pārmaiņu apkarošana
ir atzīta par vienu no lielākajiem izaicinājumiem, ar kuriem ES
jāsaskaras, un jomu, kurā ir nepieciešama steidzama starptautiska
mēroga rīcība. Saskaņā ar Komisijas
paziņojumā „Budžets stratēģijai „Eiropa 2020””[8]
pausto nodomu palielināt ES budžeta proporciju ar klimatu saistītiem
jautājumiem par vismaz 20 % šai regulai ir jāveicina
minētā mērķa sasniegšana.
(13)
ES ir apņēmusies palīdzēt
sasniegt globālos bioloģiskās daudzveidības
mērķus 2020. gadam un sniegt savu ieguldījumu
attiecībā uz saistīto stratēģiju resursu
mobilizēšanai.
(14)
Šīs regulas ietvaros ES ir jāatbalsta
stratēģijas „Eiropa 2020” īstenošana, jo īpaši
mērķi, kas saistīti ar klimata pārmaiņām,
pāreju uz videi draudzīgāku ekonomiku un resursu efektivitāti,
tirdzniecību un ieguldījumiem, uzņēmējdarbību un
normatīvu sadarbību ar trešām valstīm, un jāveicina
sabiedriskā diplomātija, izglītības/akadēmiskā
sadarbība un informācijas sniegšanas aktivitātes.
(15)
Turklāt daudzveidīgu sadarbības un
partnerību iniciatīvu veicināšana vienotā instrumentā
veicinātu apjomīgus ietaupījumus, sinerģijas ietekmi,
lielāku efektivitāti, saskaņotāku lēmumu
pieņemšanu un pārvaldību un augstu ES ārējo
darbību atpazīstamību.
(16)
Lai sasniegtu šīs regulas mērķus, ir
jāpielieto diferencēta un elastīga pieeja, izstrādājot
modeļus sadarbībai ar galvenajām partnervalstīm, kuros tiek
ņemts vērā šo valstu ekonomiskais, sociālais un politiskais
konteksts, kā arī ES īpašās intereses, politiku
prioritātes un stratēģijas, vienlaikus saglabājot
iespēju nepieciešamības gadījumā iejaukties jebkurā
pasaules vietā.
(17)
ES ir jāspēj elastīgi un
savlaicīgi reaģēt uz jaunām un/vai neparedzētām
vajadzībām, lai apņemtos padarīt tās intereses
attiecībās ar trešām valstīm efektīvākas,
pieņemot īpašus pasākumus, kas nav ietverti daudzgadu
indikatīvās programmās.
(18)
Tā kā dalībvalstīm vienām
pašām nav iespējas pietiekami sasniegt šīs regulas
mērķus un tāpēc darbības mēroga dēļ to
labāka sasniegšana ir iespējama Eiropas Savienības
līmenī, ES var pieņemt pasākumus saskaņā ar
Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto
subsidiaritātes un proporcionalitātes principu. Saskaņā ar
proporcionalitātes principu, kas noteikts minētajā pantā,
šī regula paredz tikai to, kas nepieciešams šo mērķu
sasniegšanai.
(19)
Lai pielāgotu regulas darbības jomu
ļoti mainīgajai realitātei trešās valstīs, pilnvaras
pieņemt tiesību aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas
Savienības darbību 290. pantu ir jādeleģē
Komisijai attiecībā uz konkrētām sadarbības jomām,
kuras ir noteiktas pielikumā. Ir īpaši svarīgi, lai Komisija,
veicot sagatavošanas darbus, atbilstīgi apspriestos, tostarp ar
ekspertiem. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētus
aktus, būtu jānodrošina, lai attiecīgos dokumentus vienlaikus,
laikus un regulāri nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei.
(20)
Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus
šīs regulas īstenošanai, īstenošanas pilnvaras būtu
jāpiešķir Komisijai. Šīs pilnvaras būtu jāīsteno
saskaņā ar 2011. gada 16. februāra Regulu (ES)
Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par
dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas
īstenošanas pilnvaru izmantošanu[9]. Ņemot
vērā šo īstenošanas dokumentu būtību, jo īpaši to
politiskās orientācijas būtību vai ietekmi finanšu
ziņā, to pieņemšanā principā ir jāpielieto
pārbaudes procedūra, izņemot attiecībā uz maza finanšu
mēroga tehniskiem īstenošanas pasākumiem.
(21)
Kopējie noteikumi un procedūras ES
ārējās darbības instrumentu īstenošanai ir noteikti
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. .../... (turpmāk
tekstā – Kopējā īstenošanas regula).
(22)
Eiropas Ārējās darbības dienesta
organizācija un darbība ir raksturota Padomes
Lēmumā 2010/427/ES,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets un mērķi
(1)
Ar šo regulu izveido Partnerības instrumentu
sadarbībai ar trešām valstīm, lai noteiktu un popularizētu
ES un abpusējās intereses. Partnerības instruments atbalsta
pasākumus, kas efektīvā un elastīgā veidā
reaģē uz mērķiem, kuri izriet no ES divpusējām,
reģionālām vai daudzpusējām attiecībām ar
trešām valstīm, un risina globālus problēmjautājumus.
(2)
Minētā instrumenta ietvaros finansējamie
pasākumi atspoguļo šādus ES mērķus:
(a)
īstenot stratēģijas
„Eiropa 2020” starptautisko dimensiju, atbalstot ES divpusējās,
reģionālās un starpreģionālās sadarbības
partnerības stratēģijas, veicinot politikas dialogus un
izstrādājot kolektīvas pieejas un atbildes uz globāliem
problēmjautājumiem, piemēram, saistībā ar
energoapgādes drošību, klimata pārmaiņām un vidi.
Šī mērķa sasniegšanas apjomu nosaka, analizējot to, cik
sekmīgi ir veidojusies galveno partnervalstu izpratne par stratēģijas
„Eiropa 2020” politikas jomām un mērķiem;
(b)
uzlabot tirgus pieejamību un
attīstīt tirdzniecības, ieguldījumu un
uzņēmējdarbības iespējas Eiropas uzņēmumiem,
izveidojot ekonomiskās partnerības un veicinot
uzņēmējdarbības un normatīvo sadarbību. Šī
mērķa sasniegšanas apjomu nosaka, analizējot ES daļu
ārējā tirdzniecībā ar galvenajām
partnervalstīm un tirdzniecību un ieguldījumu plūsmas uz
partnervalstīm, kuras ir īpaši iekļautas darbībās, programmās
un pasākumos šīs regulas ietvaros;
(c)
uzlabot izpratni par ES, tās
vispārējo redzamību un lomu uz pasaules skatuves ar
publiskās diplomātijas, izglītības/akadēmiskās
sadarbības un informācijas sniegšanas aktivitāšu
starpniecību, lai popularizētu ES vērtības un intereses.
Šī mērķa sasniegšanas apjomu nosaka, cita starpā,
analizējot aptaujas vai novērtējumus.
2. pants
Darbības joma
(1)
Šī regula ir attiecināma uz
sadarbību ar visām trešām valstīm, reģioniem un
teritorijām.
(2)
Tomēr vispirms šī regula atbalsta
sadarbības pasākumus ar attīstītām un
jaunattīstības valstīm, kurām ir aizvien svarīgāka
loma starptautiskajā ekonomikā un tirdzniecībā,
daudzpusējos forumos, globālajā pārvaldībā un
globāla mēroga problēmjautājumu risināšanā,
kā arī valstīm, kurās ES ir būtiskas intereses.
3. pants
Vispārējie principi
(1)
ES vēlas popularizēt, attīstīt
un konsolidēt brīvības, demokrātijas,
cilvēktiesību ievērošanas un pamatbrīvību principu un
tiesiskumu, kas ir tās pamatā, risinot dialogu un veidojot
sadarbību ar trešām valstīm.
(2)
Lai pastiprinātu ES palīdzības
ietekmi, attiecīgā gadījumā, veidojot sadarbību ar
partnervalstīm, ir jāizmanto diferencēta un elastīga
pieeja, lai tiktu ņemts vērā to ekonomiskais, sociālais un
politiskais konteksts, kā arī ES īpašās intereses,
politikas prioritātes un stratēģijas.
(3)
ES un dalībvalstīm to
attiecīgajās kompetences jomās ir jāveicina
daudzpusēja pieeja globāliem problēmjautājumiem un
sadarbība ar starptautiskām vai reģionālām
organizācijām un struktūrām, tostarp starptautiskām
finanšu iestādēm, Apvienoto Nāciju Organizācijas
aģentūrām, fondiem un programmām, ESAO un Divdesmit valstu
finanšu ministru un centrālās bankas pārvaldītāju
grupu (G 20) un citiem divpusējiem līdzekļu devējiem.
(4)
Īstenojot šo regulu, ES mērķim ir
jābūt nodrošināt saskaņu un atbilstību ar citām
ārējās darbības jomām, jo īpaši
Attīstības sadarbības instrumentu jaunattīstības
valstīm, un citām attiecīgajām ES politikām,
formulējot politiku, stratēģisko plānošanu un
īstenošanas pasākumus.
(5)
Šīs regulas ietvaros finansēto
pasākumu pamatā attiecīgā gadījumā ir
jābūt sadarbības politikām, kas noteiktas instrumentos,
piemēram, nolīgumos, deklarācijās un rīcības
plānos starp ES un attiecīgajām trešām valstīm un
reģioniem, kā arī tiem ir jābūt saistītiem ar Eiropas
īpašās intereses jomām, politikas prioritātēm un
stratēģijām.
(6)
ES atbalstu šīs regulas ietvaros īsteno
saskaņā ar Kopējo īstenošanas regulu.
4. pants
Sadarbības jomas
Detalizēts sadarbības jomu,
kurās saskaņā ar šo regulu ir sniedzams atbalsts, saraksts ir
sniegts pielikumā. Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētus
aktus saskaņā ar 7. pantu, lai grozītu vai papildinātu
minēto pielikumu.
5. pants
Plānošana un indikatīva līdzekļu piešķiršana
(1)
Komisija pieņem daudzgadu
indikatīvās programmas saskaņā ar Kopējās
īstenošanas regulas 15. panta 3. punktā minēto
izskatīšanas procedūru. Šī procedūra ir piemērojama
arī būtiskai pārskatīšanai, kuras rezultātā tiek
veiktas ievērojamas izmaiņas stratēģijā vai tās
plānošanā.
(2)
Daudzgadu indikatīvajās programmās
nosaka ES stratēģiskās un/vai abpusējās intereses un
prioritātes, īpašos mērķus un paredzamos rezultātus.
Attiecībā uz valstīm vai reģioniem, kuriem ir izveidots
kopīgs pamatdokuments, ar ko nosaka visaptverošu ES stratēģiju,
šī dokumenta pamatā ir jābūt daudzgadu
indikatīvajām programmām.
(3)
Daudzgadu indikatīvajās programmās
nosaka arī prioritārās jomas, kuras ir izvēlētas
kā ES finansējuma saņēmējas, un izklāsta
līdzekļu indikatīvu finanšu piešķiršanu gan kopumā,
gan atbilstoši prioritārajai jomai un partnervalstij vai partnervalstu
grupai attiecīgajā laika periodā, tostarp dalību
globālās iniciatīvās; attiecīgā gadījumā
šīs summas var izteikt kā diapazonu.
(4)
Daudzgadu indikatīvās programmas
nepieciešamības gadījumā pielāgo, ņemot vērā
atsauces dokumenta, kas ir to pamatā, starpposma vai ad hoc
pārskatus.
(5)
Daudzgadu indikatīvajās programmās
var izveidot rezervi nepiešķirtiem līdzekļiem. Lēmumu par
šo līdzekļu piešķiršanu pieņem saskaņā ar
Kopējo īstenošanas regulu.
(6)
Šā panta 1. punktā minēto
pārskatīšanas procedūru nepiemēro nebūtiskām
izmaiņām daudzgadu indikatīvajās programmās,
tehniskām korekcijām, līdzekļu pārdalei paredzamā
sadalījuma ietvaros katrai prioritārajai jomai vai
sākotnējā vispārējā sadalījuma lieluma
palielināšanai vai samazināšanai par mazāk nekā 20 %,
ja šīs izmaiņas neietekmē prioritārās jomas un
mērķus, kas noteikti daudzgadu indikatīvajās programmās.
Eiropas Parlamentu un Padomi informē par šīm izmaiņām viena
mēneša laikā.
(7)
Kopējās īstenošanas regulas
15. panta 4. punktā minēto procedūru var piemērot
izmaiņu veikšanai daudzgadu indikatīvajās programmās, ja ir
nepieciešama ātra ES atbilde.
6. pants
Komiteja
Komisijai palīdz Partnerības
instrumenta komiteja. Šī komiteja ir komiteja Regulas (ES)
Nr. 182/2011 nozīmē.
7. pants
Deleģēšanas īstenošana
(1)
Šīs regulas 4. pantā minēto
pilnvaru deleģēšanu īsteno regulas spēkā esības
laikā.
(2)
Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā
brīdī var atsaukt pilnvaru deleģējumu. Ar lēmumu par
atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģējumu.
Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc
tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā
norādīta. Tas neskar jau spēkā esošo deleģēto
aktu likumību.
(3)
Tiklīdz Komisija ir pieņēmusi
deleģēto aktu, tā vienlaikus to paziņo Eiropas Parlamentam
un Padomei.
(4)
Pieņemts deleģētais akts stājas
spēkā tikai tad, ja divu mēnešu laikā pēc tā
paziņošanas Eiropas Parlamentam un Padomei ne Eiropas Parlaments, ne
Padome nav izteikuši iebildumus vai ja līdz minētā laikposma
beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju, ka
tie iebildumus neizteiks. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes
iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
8. pants
Finanšu atsauces summa
1.           Finanšu atsauces summa
šīs regulas īstenošanai laika posmā no 2014. līdz
2020. gadam ir EUR 1 131 000 000. Lēmumu par gada
apropriācijām budžeta iestāde pieņem kā daļu no
ikgadējās budžeta procedūras, ievērojot Daudzgadu finanšu
shēmā noteiktos ierobežojumus.
2.           Kā noteikts „Erasmus
visiem” regulas 13. panta 2. punktā, lai veicinātu
augstākās izglītības starptautisko dimensiju, no
dažādiem ārējo darbību instrumentiem (Attīstības
sadarbības instrumenta, Eiropas kaimiņattiecību instrumenta,
Pirmspievienošanās palīdzības instrumenta, Partnerības
instrumenta un Eiropas Attīstības fonda) tiks piešķirti aptuveni
EUR 1 812 100 000 mācību mobilitātes
darbībām uz un no valstīm ārpus ES, kā arī sadarbībai
un politiskajam dialogam ar šo valstu
iestādēm/institūcijām/organizācijām. Šo fondu
izmantošanai piemēros „Erasmus visiem” regulas noteikumus.
Finansējumu nodrošinās, izmantojot divas
daudzgadu programmas, kas attiecīgi aptver tikai pirmos četrus gadus
un pārējos trīs gadus. Finansējums tiks atspoguļots šo
instrumentu indikatīvajā daudzgadu plānošanā
atbilstīgi attiecīgo valstu identificētajām
vajadzībām un prioritātēm. Ja iestājas nopietni
neparedzēti apstākļi vai tiek veiktas būtiskas politikas
izmaiņas, atvēlēto finansējumu var pārskatīt
atbilstīgi Eiropas Savienības ārējām
prioritātēm.
9. pants
Eiropas Ārējās darbības dienests
Šī regula ir piemērojama
saskaņā ar Padomes Lēmumu 2010/427/ES, ar ko nosaka Eiropas
Ārējās darbības dienesta organizatorisko struktūru un
darbību.
10. pants
Stāšanās spēkā
1.
Šī regula stājas spēkā
trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Šo regulu
piemēro no 2014. gada 1. janvāra.
2.
Šī regula uzliek saistības kopumā un
ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā –                         Padomes
vārdā –
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
PIELIKUMS
DETALIZĒTS
SADARBĪBAS JOMU SARAKSTS PARTNERĪBAS INSTRUMENTA IETVAROS
Lai atbalstītu 1. pantā
paredzētos mērķus ES palīdzība, cita starpā, var
ietvert šādas sadarbības jomas:
(a)          atbalsts konkrētām iniciatīvām, tostarp
izpētes darbam, pētījumiem, eksperimentālām
shēmām vai kopīgiem projektiem, kuru mērķis ir
efektīvi un elastīgi reaģēt uz sadarbības
mērķiem, kas izriet no ES attiecībām ar
attiecīgajām trešām valstīm;
(b)          sadarbības, partnerību un
kopīgu uzņēmumu izveides veicināšana starp ekonomikas,
sociālās jomas, kultūras, valdības un zinātnes
aprindās iesaistītajām personām Savienībā un
trešās valstīs;
(c)          tirdzniecības attiecību un
tirdzniecības integrācijas procesu, tostarp tirdzniecības starp
dienvidu valstīm, atvieglošana (un atbalsts), atbalsts ES ieguldījumu
plūsmām un ekonomiskajām partnerībām, tostarp
īpašas uzmanības pievēršana maziem un vidējiem
uzņēmumiem;
(d)          politiku un nozaru dialogu veicināšana,
iesaistot tajos ar politiku, ekonomiku, reglamentēšanu, vidi,
sabiedrību, pētniecību un kultūru saistītas personas,
kas ir saistītas vai nav saistītas ar ES, un nevalstiskās
organizācijas;
(e)          informācijas sniegšanas aktivitāšu,
intelektuālās apmaiņas un starpkultūru dialogu
veicināšana;
(f)           ES vai abpusējas intereses
iniciatīvu un rīcību veicināšana tādās jomās
kā klimata pārmaiņas, vides jautājumi, tostarp
bioloģiskā daudzveidība, resursu efektivitāte, izejvielas,
enerģētika, transports, zinātne, pētniecība un
inovācijas, nodarbinātība un sociālā politika,
ilgtspējīga attīstība, tostarp pienācīgas
darbavietas un kopīgas sociālās atbildības
popularizēšana, tirdzniecība starp dienvidu valstīm un
sadarbība, izglītība, kultūra, tūrisms,
informācijas un komunikācijas tehnoloģijas, veselība,
tieslietas, muita, nodokļu sistēma, finanšu, statistikas un jebkuri
citi jautājumi, kas saistīti ar ES konkrētajām
interesēm vai ES un trešo valstu abpusējām interesēm;
(g)          informētības un izpratnes
par ES un tās atpazīstamības uzlabošana trešās
valstīs.
TIESĪBU AKTA FINANŠU
PĀRSKATS ATTIECĪBĀ UZ PRIEKŠLIKUMIEM
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
              1.1.    Priekšlikuma/iniciatīvas
nosaukums
              1.2.    Attiecīgās
politikas jomas ABM/ABB struktūrā
              1.3.    Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
              1.4.    Mērķi(s)

              1.5.    Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums
              1.6.    Ilgums
un finansiālā ietekme
              1.7.    Paredzētie
pārvaldības veidi
2.           PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
              2.1.    Uzraudzības
un ziņošanas noteikumi
              2.2.    Pārvaldības
un kontroles sistēma
              2.3.    Krāpšanas
un pārkāpumu apkarošanas pasākumi
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
              3.1.    Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
pozīcijas
              3.2.    Paredzamā
ietekme uz izdevumiem
              3.2.1. Paredzamās
ietekmes uz izdevumiem kopsavilkums
              3.2.2. Paredzamā
ietekme uz darbības apropriācijām
              3.2.3. Paredzamā
ietekme uz administratīvajām apropriācijām
              3.2.4. Saderība ar
kārtējo daudzgadu finanšu shēmu
              3.2.5. Trešo personu
dalība finansējumā
              3.3.    Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
TIESĪBU
AKTA FINANŠU PĀRSKATS ATTIECĪBĀ UZ PRIEKŠLIKUMIEM
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
1.1.        Priekšlikuma/iniciatīvas
nosaukums
Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. …, ar
ko izveido Partnerības
instrumentu sadarbībai ar trešām
valstīm
1.2.        Attiecīgās
politikas jomas ABM/ABB struktūrā[10]

19. virsraksts: Ārējās
attiecības
Aktivitāte 19 05: Attiecības un
sadarbība ar industrializētām trešām valstīm.
Šīs
budžeta sadaļas 19 05 virsraksts sakrīt ar finanšu instrumentu
2007.-2013. gadam pašreizējo struktūru. Ir ierosināts
saglabāt aktivitātes numerāciju 19 05, bet veikt šādas
izmaiņas sadaļas virsrakstā laika posmam no 2014. līdz
2020. gadam:
19 05 : Sadarbība ar
trešām valstīm Partnerības instrumenta ietvaros
1.3.        Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
x Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu darbību
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu darbību, pamatojoties uz izmēģinājuma
projektu/sagatavošanas darbību[11]
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz esošas darbības pagarināšanu
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz darbību, kas pārveidota jaunā darbībā
1.4.        Mērķi
1.4.1.     Komisijas daudzgadu
stratēģiskie mērķi, kurus ir plānots sasniegt ar
priekšlikumu/iniciatīvu
Šī
finansēšanas instrumenta mērķis ir atbalstīt šādu
stratēģisko mērķi, kas noteikts Komisijas 2011. gada
29. jūnija paziņojumā „Budžets stratēģijai
„Eiropa 2020” – II daļa” (COM/2011/500 – Budžets
stratēģijai „Eiropa 2020” – II daļa. Faktu lapas
„Ārējā darbība”, 42. lpp.):
„ES politikas
virzienu plānošana, lai atbalstītu tādu galveno
globālo problēmu risināšanu kā klimata pārmaiņu
apkarošana, bioloģiskās daudzveidības zuduma novēršana un
globālo sabiedrisko labumu un resursu aizsardzība, jāstiprina
turpmāk. Komisija ierosina
izstrādāt proaktīvu darba kārtību ES un
savstarpējām interesēm ar trešām valstīm, īpašu
uzmanību pievēršot stratēģiskiem partneriem.”
1.4.2.     Konkrētie mērķi
un attiecīgās ABM/ABB darbības
Aktivitātes 19 05 ietvaros būs sasniedzami
trīs īpaši mērķi:
1) īstenot stratēģijas „Eiropa 2020”
starptautisko dimensiju, atbalstot ES divpusējās,
reģionālās un starpreģionālās sadarbības
partnerības stratēģijas, veicinot politikas dialogus un
izstrādājot kolektīvas pieejas un atbildes uz globāliem
problēmjautājumiem;
2)
uzlabot tirgus pieejamību un attīstīt tirdzniecības,
ieguldījumu un uzņēmējdarbības iespējas Eiropas
uzņēmumiem, izveidojot ekonomiskās partnerības un veicinot
sadarbību uzņēmējdarbības un normatīvajā
jomā;
3)
uzlabot izpratni par ES, tās vispārējo redzamību un lomu uz
pasaules skatuves ar sabiedriskās diplomātijas,
izglītības/akadēmiskās sadarbības un informācijas
sniegšanas aktivitāšu starpniecību, lai popularizētu ES
vērtības un intereses.
Attiecīgā(s) ABM/ABB aktivitāte(s)
Aktivitātes 19 05 „jaunais
nosaukums” būs šāds: Sadarbība ar trešām valstīm
Partnerības instrumenta ietvaros
1.4.3.     Paredzamie rezultāti un
ietekme
Novatorisks Partnerības instruments ļautu
ES īstenot tās politiku visā pasaulē.
Ietekme uz ES ekonomiku un ES ekonomiskajiem dialogiem ar
partnervalstīm
Jauna Partnerības instrumenta īstenošana
nodrošinātu ES vēl vienu iespēju popularizēt tās
uzņēmumus (jo īpaši MVU) un produktus. Tas radītu
finansiālu iespēju atbalstīt ES
uzņēmējdarbību trešās valstīs, nodrošinot stimulu
ES konkurētspējai un novatorismam tādā veidā, kas
arī turpmāk papildinātu Konkurētspējas un MVU
programmas un „Horizon 2020” (izpēte un inovācijas)
ietvaros finansētās darbības un atbalstītu ES starptautisko
tirdzniecību un ieguldījumus, kas savukārt atvieglotu ārvalstu
ieguldījumus ES. Ir iespējams pievērsties daudzām
sadarbības jomām, tostarp klimata pārmaiņām, videi,
tehnisko noteikumu tuvināšanai un standartizācijai, kopīgai
sociālajai atbildībai, intelektuālā īpašuma
tiesībām, personas datu aizsardzībai, paraugpraksei ekonomikas,
tirdzniecības, nodokļu un finanšu jautājumos, tirdzniecībai
starp dienvidu valstīm un sadarbībai. Tādējādi
varētu tikt stiprināta ES ekonomiskā drošība un,
iespējams, radītas jaunas darbavietas, kas galu galā
veicinātu ekonomisko izaugsmi.
Šis instruments varētu uzlabot ES
tirdzniecības attiecības ar partnervalstīm, pozitīvi
ietekmējot ES maksājumu bilanci, ekonomiskās un
tirdzniecības attiecības ar pārējo pasauli, vienlaikus ievērojot
tirgus pieejamības/atvērta tirgus principus. Tādējādi tas
arī veicinātu protekcionisma riska samazināšanu, kā
arī atbalstītu starptautisko konkurētspēju un
globalizācijas procesu, vienlaikus nodrošinot, ka visas valstis ir
ieguvējas atbilstoši stratēģijas „Eiropa 2020” principiem.
Jaunais Partnerības instruments arī
nodrošinātu atbalstu ES konkurētspējai ar
mērķtiecīgas cilvēkresursu attīstības
starpniecību: augsti kvalificētu iedzīvotāju
pieejamība un to spēja ieviest jauninājumus un veicināt
zinātnes un tehnoloģiju attīstību ir priekšnosacījums
ekonomikas uzplaukumam.
Ekonomiskā ietekme uz partnervalstīm
Jaunais instruments varētu veicināt
pārdomāti izstrādātas ekonomiskās sadarbības
formas starp ES un partnervalstīm. Šajā saistībā ES tiktu
dota iespēja nodrošināt, ka politikas programmas izstrādē
un īstenošanā ir pienācīgi ņemtas vērā
vides, ilgtspējīgas enerģētikas, sociālās,
nodarbinātības un citas labklājības vērtības.
Arī lielāki ES uzņēmumu
ieguldījumi veicinātu ekonomisko izaugsmi
uzņēmējā valstī. Darbības, kuru mērķis
ir veicināt kopējo sociālo atbildību, uzlabos
sociālos, darba un vides noteikumus un īstenošanu partnervalstī.
Nodrošinot tehnisko palīdzību, instruments
varētu norādīt uz ilgtspējīgām izaugsmes finanšu
konsolidācijas iespējām, tādējādi palīdzot
valstīm iegūt kontroli pār to norēķiniem. Tas
varētu arī atbalstīt iniciatīvas, kuru mērķis ir
uzlabot administratīvo efektivitāti, darbinieku naudas pārvedumu
produktīvu izmantošanu un veicināt jaunus ieguldījumus un
tehnoloģiju nodošanu infrastruktūras attīstības valsts
industrializācijas programmās, lai veicinātu resursu efektivitāti
un ilgtspēju, tostarp enerģijas ražošanā un izmantošanā.
Ietekme uz ekonomikas pārvaldību
Ir paredzēts, ka Partnerības instrumentam
būs ietekme arī uz ekonomikas pārvaldību. Krīzes
rezultātā ir gūtas smagas mācības par tirgu
ierobežojumiem. Tā ir mudinājusi pārskatīt valdības
lomu, līdzsvaru starp valsti un tirgu un meklēt jaunus veidus,
kā rosināt pilsoņu uzticēšanos gan valstij, gan tirgum.
Krīze parādīja, ka sabiedriskā
politika ir nozīmīgs valsts ekonomikas enkurs nemierīgas
ekonomiskās situācijas laikā, kad valdības apturēja
finanšu tirgus brīvo kritienu un nepieļāva finanšu katastrofu.
Tomēr izrietošais finanšu spiediens daudzās valstīs
palielināja nepieciešamību samazināt valsts izdevumus, kas
daudzos gadījumos nozīmē valsts racionalizēšanu. Tā
rezultātā ir nepieciešams no jauna izvērtēt valdības
iejaukšanās lomu, lai panāktu labāku un efektīvāku
pārvaldību, drošas iestādes un efektīvus noteikumus un
procedūras.
Vēl viens svarīgs pārvaldības
jautājums ir saistīts ar korupcijas novēršanu,
pārredzamību un integritāti. Jauno instrumentu
varētu izmantot, lai uzlabotu korupcijas novēršanas rīkus un
pastiprinātu to īstenošanu. Jaunās iniciatīvas varētu
uzlabot korupcijas novēršanas un pārredzamības darbību
koordinēšanu visā pasaulē, kā arī atbilstību
attiecīgajām starptautiskajām konvencijām, „paraugpraksei”
un vadlīnijām.
Visbeidzot stratēģisko partneru
pilnvērtīgas iesaistīšanas veicināšanai globālās
vides politikas veidošanā un pārvaldībā, jo īpaši
attiecībā uz daudzpusējiem vides nolīgumiem, būs
ļoti liela nozīme ilgtspējīgu ekonomisko pārmaiņu
veicināšanā.
Sociālā ietekme uz ES ekonomiku
ES ir apņēmusies pievērsties
savstarpēji saistītiem sociālās politikas virzieniem un
noteikt stratēģiskus virzienus, kas attiecas ne tikai uz izaugsmi.
Tādējādi varētu tikt uzlabota ekonomiskā
sadarbība ar partnervalstīm, stiprinātas valsts un
starptautiskās normatīvās sistēmas un veicināta
uzlabota valsts, reģionālā vai globālā ekonomikas
pārvaldība. Šīm stratēģijām un pieejām
varētu būt pozitīva ietekme uz ES nodarbinātības un
sociālās politikas virzieniem, piemēram, ES sociālās
aizsardzības labklājības modeli, videi draudzīgāku
darbavietu radīšanu, sociālo programmu „ES 2020” u.c.
Pieaugošā konkurence no jaunietekmes ekonomikas valstu puses arī
varētu pildīt stratēģiska stimula funkciju, lai Eiropa
piešķirtu vairāk līdzekļu apmācībai un
pārkvalificēšanai, uzlabotu apmācību un izpētes
kvalitāti un īstenotu reformas vietējās
labklājības sistēmās.
Sociālā ietekme uz partnervalstīm
Saskaņojot ES un ES dalībvalstu
finansēšanas instrumentus un atbalstot kopīgas darbības ar
citiem divpusējiem un daudzpusējiem līdzekļu devējiem,
jaunajam instrumentam varētu būt būtiska ietekme uz jaunietekmes
valstu sociālo struktūru. Tas varētu atbalstīt labklājības
sistēmu reformas, valsts nodarbinātības politikas, valsts
apmācības un prasmju uzlabošanas politikas, izglītību,
pētniecības un inovāciju veidošanu un programmas, kā
arī stiprināt valsts drošības „tīklus”. Tas sniegtu
būtisku ieguldījumu videi ļoti draudzīgu darbavietu
radīšanā, ienākumu uz vienu iedzīvotāju
palielināšanā un efektīvās sociālās
kohēzijas un nabadzības mazināšanas stratēģijās
valsts līmenī. Šajā saistībā tas veicinātu
sekmīgu ANO Starptautiskās darba organizācijas un
G 8/G 20 virzītās starptautiskās sociālās
programmas īstenošanu.
Vides ietekme uz ES un partnervalstīm
Turpmākajos gados dažas no jaunā
instrumenta nozīmīgākajām stratēģiskajām
prioritātēm būs videi draudzīgas izaugsmes realizēšana
praksē, stratēģijas īstenošana un partnervalstu
atbalstīšana attiecībā uz to politikām, kuru pamatā ir
tiekšanās pēc ekoloģiskākas izaugsmes.
Jaunā instrumenta ietvaros izveidoto ES
partnerību mērķis būs iedrošināt un atbalstīt
izaugsmi un ilgtermiņa vides ilgtspējīgumu. Šajā
saistībā ir paredzams, ka jaunajam instrumentam būs būtiska
loma atbalsta sniegšanā gan ES, gan partnervalstu vides un ar klimata
pārmaiņām saistību rīcību un politikas dialogu
ziņā.
Minētais instruments varētu atbalstīt
uzņēmējdarbības modeli, kura pamatā ir zema oglekļa
emisija, nodrošinot stimulu Eiropas privātajam sektoram. Balstoties uz COP-16
Apvienoto Nāciju Organizācijas Konferences par klimata
pārmaiņām, kas norisinājās Kankunā,
sekmīgajiem rezultātiem, to varētu izmantot, lai
palīdzētu izstrādāt efektīvu un izdevīgu politiku
ES uzņēmējdarbības jomā videi draudzīgu mērķu
sasniegšanai partnervalstīs. Vēl tas palīdzētu
partnervalstu ekonomikām pilnvērtīgi izmantot inovāciju
labumus vides, ekoloģijas un energoefektivitātes jomā.
Instruments pieļautu sadarbību, lai uzlabotu
izpratni par bioloģiskās daudzveidības zuduma un
ekosistēmas sagraušanas ekonomiskajām un sociālajām
izmaksām globālas nozīmes valstīs.
1.4.4.     Rezultāti un ietekmes
rādītāji
Trīs konkrētie mērķi tiks
uzraudzīti ar šādu trīs rādītāju
starpniecību:
1)
analīze, cik sekmīgi ir veidojusies galveno stratēģisko
partnervalstu izpratne par stratēģijas „Eiropa 2020”
politikām un mērķiem un to ietekme uz politikas izstrādi
šajās valstīs;
2) ES
daļa ārējā tirdzniecībā ar galvenajām
partnervalstīm, kā arī tirdzniecību un ieguldījumu
plūsmas uz partnervalstīm, kuras ir īpaši iekļautas
darbībās, programmās un pasākumos šīs regulas
ietvaros;
3) labāka
ES izpratne un savstarpējā sapratne galvenajās
stratēģiskajās partnervalstīs, kas parādīta, cita
starpā, ar aptauju un/vai novērtējumu starpniecību.
1.5.        Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums
1.5.1.     Īstermiņa vai
ilgtermiņa vajadzības
Skat.
tiesību akta priekšlikuma paskaidrojuma rakstu un ietekmes
novērtējumu:
Ierosinātā
Partnerības instrumenta mērķis ir novērst ierobežojumu
attiecībā uz ES spēju starptautiski iesaistīties
visefektīvākajā veidā. Tas ļautu ES īstenot
programmas ne tikai saistībā ar attīstības sadarbību
ar jaunajām lielvarām, bet arī aizstāvēt ES
pamatprogrammu sarunās ar jebkuru citu partnervalsti, ja rodas tāda
nepieciešamība. Ierosinātā Partnerības instrumenta
galvenās iezīmes salīdzinājumā ar iepriekšējo
instrumentu par sadarbību ar industrializētām valstīm ir
šādas:
Ģeogrāfiskais
pārklājums: globāls mērogs,
īpašu uzmanību pievēršot stratēģiskajiem partneriem
(industrializētas valstis, jaunietekmes ekonomikas valstis, Krievija).
Mērķis: īpašas uzmanības pievēršana ES interešu un
stratēģijas „Eiropa 2020” virzīšanai, efektīvi un
elastīgi reaģējot uz sadarbības mērķiem, kas
izriet no ES divpusējām/reģionālajām
attiecībām ar partnervalstīm, un risinot globālus
problēmjautājumus.
Prioritārās
jomas: stratēģijas „Eiropa 2020”
starptautiskā dimensija, politikas dialogi, globālie
problēmjautājumi, sadarbība uzņēmējdarbības
un normatīvajā jomā, divpusēja/trīspusēja/reģionālā
sadarbība, publiskā diplomātija,
izglītības/akadēmiskā sadarbība un informācijas
sniegšana.
Plānošana: OAP prasības nav saistošas, daudzgadu programmas ilgtermiņu
ieguldījumiem, neplānojami noteikumi ātrai reaģēšanai
uz izmaiņām vidē un ad hoc darbības.
1.5.2.     ES iesaistīšanās
pievienotā vērtība
ES ir noslēgusi daudzus
starptautiskus nolīgumus ar partnervalstīm visā pasaulē,
kuru noslēgšana katrai dalībvalstij atsevišķi nebūtu
iespējama un saskaņā ar kuriem tām visām ir dota iespēja
ietekmēt situāciju gandrīz jebkurā starptautisko
attiecību jomā. Ņemot
vērā, ka 27 dalībvalstis rīkojas kopēju politiku un
stratēģiju ietvaros, ES ir kritiskais svars, lai reaģētu uz
globāliem problēmjautājumiem. ES
kā globālā dalībnieka rīcībā ir
ticamība un neitralitāte, kas nav pieejama dalībvalstīm
atsevišķi. Vēl ES ir unikāla
iespēja popularizēt ES normas un pārveidot tās par
globāliem standartiem ar starptautiskās sadarbības
starpniecību.
Ierosinātajam Partnerības instrumentam
būs lielāka pievienotā vērtība nekā šobrīd,
jo tajā ir ietverta stratēģija „Eiropa 2020”, balstoties uz
sadarbību, kas vērsta uz videi draudzīgu izaugsmi, liekot
lielāku uzsvaru uz ES interesēm sadarbībā ar topošajām
un industrializētajām valstīm un vairāk uzmanības
pievēršot uzņēmējdarbības, ieguldījumu,
tirdzniecības, izpētes un inovāciju klimata uzlabošanai. Tā ietvaros ir jāizstrādā
proaktīva abpusējo interešu darba kārtība ar
partnervalstīm, īpašu uzmanību pievēršot ES
stratēģiskajiem partneriem.
Jaunajā Partnerības instrumentā tiks sekmīgāk
ievērotas ES saistības ar trešām valstīm, ar kurām ir
noslēgts partnerības un sadarbības līgums/pamatlīgums. Tādējādi tiks uzlabota ES
ārpolitikas ticamība un saskaņa, izveidojot saikni starp
tās vērtību un interešu popularizēšanu un
konkrētām sadarbības aktivitātēm. Nolīgumu ietvaros Partnerības instruments
varētu pildīt arī katalizatora funkciju attiecībā uz
kopīgiem ES un dalībvalstu projektiem, jo ES un
dalībvalstīm ir saistoši šo nolīgumu noteikumi. Visbeidzot tas atbalstīs ES
reģionālo un divpusējo politiku, kā arī ES
saistības attiecībā uz reģionālās un
starptautiskās sadarbības procesiem.
1.5.3.     Līdzīgas
līdzšinējās pieredzes rezultātā gūtās
atziņas
2009. gadā
tika veikts Ārējām darbībām paredzētā
finanšu instrumenta starpposma pārskats (MTR)
(COM/2009/196), un tajā tika secināts, ka Attīstības
sadarbības instrumenta (ASI) ierobežotā darbības joma kavē
tādu darbību finansēšanu, kuras nav orientētas uz
partneriem, piemēram, oficiālā attīstības
palīdzība (OAP), bet ir abpusēji izdevīgas globalizācijas
kontekstā. Attīstības sadarbības instruments (ASI) netika
uzskatīts par piemērotu risinājumu problēmai, jo tā
galvenais mērķis ir veicināt jaunattīstības valstu
ekonomisko attīstību un labklājību, jo īpaši
nabadzības izskaušanu partnervalstīs un reģionos
ilgtspējīgas attīstības kontekstā, tostarp sasniegt
Tūkstošgades attīstības mērķus. Šis ierobežojums
ietekmēja pasaules dinamiskākos reģionus (piemēram,
Latīņameriku, Āziju, Dienvidāfriku), un ES palika bez
finanšu instrumenta, ar ko varētu atbalstīt ar globalizāciju
saistītu starptautisko attiecību attīstību, jo īpaši
attiecībā uz jaunietekmes ekonomikas valstīm. Šim nolūkam
budžeta lēmējinstitūcija izveidoja sagatavošanās
darbības Latīņamerikā un Āzijā, lai uz laiku
aizpildītu nepilnības likumdošanā. Eiropas Komisija 2009. gada
aprīlī ierosināja turpinājuma dokumentu (COM/2009/197), lai
pieļautu pasākumu finansēšanu valstīs, uz kurām
attiecas ASI regula, un paplašinātu pašreizējā
Industrializētām valstīm paredzētā instrumenta (ICI)
ģeogrāfisko darbības jomu, attiecinot to uz
jaunattīstības valstīm (tostarp jaunietekmes ekonomikas
valstīm), proti, Āziju, Latīņameriku, Irānu,
Irāku, Jemenu un Dienvidāfriku.
Vēl Starpposma pārskatā (MTR)
tika atzīts, ka ICI, kas ir šī priekšlikuma par jaunu
instrumentu pamatā, ir nodrošinājis elastīgu bāzi
sadarbības attīstīšanai ar plašāku industrializēto
teritoriju un teritoriju ar augstu ienākumu līmeni skaitu, lai gan
finanšu iespējas bija diezgan ierobežotas.
Papildus Starpposma pārskatam iepriekšējos
gados ir veikti vadošo programmu novērtējumi, kuras bija
finansētas ICI instrumenta „ES eksporta veicināšanas programma
Japānai un Korejas Republikai” (ES paviljonu finansēšana
tirdzniecības izstādēs) un ES centru (augstskolu konsorciji, kas
piedāvā „ES studiju” moduļus un izplata svarīgāko
informāciju par ES ļoti plašam iedzīvotāju lokam) ietvaros,
un tie bija ļoti pozitīvi.
2010. gadā veiktā
novērtējuma par Uzņēmuma vadošo darbinieku
apmācību programmu (ETP) (valodas un apmācību
programmas vadītājiem) rezultāti[12]
liecina, ka ETP piedāvā unikālu iespēju programmas
struktūras (Japānas un Korejas uzņēmējdarbības
kultūras pārzināšana ir nenovērtējami rīki) un
mērķa auditorijas (programmu novērtē gan lielie, gan mazie
un vidējie uzņēmumi) ziņā. Tas piedāvā
iespēju potenciālajiem dalībniekiem no dalībvalstīm,
kurās nav līdzīgu iniciatīvu. Turklāt
tādējādi tiek nodrošināta laba ES pamanāmība. ETP
ir bijusi pozitīva ietekme uz ES uzņēmumiem, kas ir
apņēmušies uzsākt/attīstīt
uzņēmējdarbību Japānā un Korejā,
palīdzot ES uzņēmumam piekļūt Japānas/Korejas
tirgum, nodrošinot ilgstošu, nevis īstermiņa vai pagaidu ietekmi uz
ES uzņēmumu uzņēmējdarbību un paplašinot ES
uzņēmumu iespējas citās Āzijas valstīs.
2010. gadā
veiktā ES centru (kas specializējas sabiedriskās
diplomātijas jomā) iniciatīvas novērtējuma[13]
rezultāti liecina, ka „centri pievieno reālu vērtību un
Komisija ļoti daudz iegūst no iniciatīvas. Centru veiktā
darba apjoms vairāk nekā pietiekami kompensē izmaksas, kuras
Komisijai rodas programmas īstenošanas rezultātā.” Programma ir
nostabilizējusies valstīs, kas pirmās pievienojās šai
iniciatīvai (ASV un Kanāda), un tā gūst lielus
panākumus Austrālijā un Jaunzēlandē. ES
finansējums var pildīt sagatavošanas līdzekļu funkciju,
galvenokārt piesaistot citus finansējuma avotus iniciatīvai, lai
nodrošinātu tās ilgtermiņa ilgtspēju.
1.5.4.     Saderība un
iespējamā sinerģija ar citiem attiecīgajiem instrumentiem
Lisabonas
līgumā ir izklāstīti kopējie principi un
mērķi un noteikta jauna Eiropas ārējās darbības
(jo īpaši EĀDD) struktūra, paaugstinot cerības
ārējās darbības jomā gan ES teritorijā, gan
partneru cerības valsts un reģionālā līmenī,
tostarp daudzpusējā kontekstā. Partnerības instruments būs
neatņemama ārējās darbības finanšu instrumentu
vispārējās arhitektūras sastāvdaļa, un tā pamatā
būs četras sadaļas: uz politiku balstīta sadaļa, kuras
galvenais mērķis būs sadarbība ar partnervalstīm
divpusējā, reģionālā un starptautiskā
līmenī, kā arī sadaļas attiecībā uz
pārnozaru prioritāšu un vērtību – cilvēktiesības
un demokrātija, humānā palīdzība un civilā
aizsardzība un krīžu pārvaldība un novēršana –
attīstību. PI ietilpst pirmajā sadaļā, t.i.,
sadarbība ar partnervalstīm. Tā galvenais mērķis ir
aizsargāt ES politikas, atbalstot stratēģijas „Eiropa 2020”
darba kārtību, risinot svarīgus globālos
problēmjautājumus, izstrādājot proaktīvu ES darba
kārtību un abpusējas intereses ar industrializētajām
valstīm un jaunietekmes ekonomikas valstīm, īpašu uzmanību
pievēršot stratēģiskajiem partneriem.
Viena no stratēģijas „Eiropa 2020”
galvenajām prioritātēm ir atjaunot izaugsmi. Programmā ir
atzīts, ka strauji augošām jaunietekmes ekonomikas valstīm,
kurās vidusšķira kļūst aizvien plašāka, būs
ļoti svarīga loma Eiropas preču un pakalpojumu eksporta
uzturēšanā, jo ES ir salīdzinoša priekšrocība šajā
ziņā. Partnerības instrumentam jābūt ļoti
noderīgam tirdzniecības politikas[14]
atbalstīšanā, jo īpaši attiecībā uz
stratēģiskajiem ekonomiskajiem partneriem. Atbalsts tirgus
pieejamības uzlabošanai Eiropas uzņēmumiem papildinās
Konkurētspējas un MVU programmas ietvaros finansētās
darbības.
Jaunietekmes
ekonomikas valstīm ir aizvien lielāka loma kā atbildīgiem
partneriem globālu problēmjautājumu risināšanā:
piemēram, tādus jautājumus kā nabadzības
mazināšana, migrācija, konkurētspēja un tirgus
liberalizācija, vide, klimata pārmaiņas, enerģētika,
digitālo līdzekļu lietošanas prasmju uzlabošana un
iekļaušana, pandēmijas, kiberdrošība, terorisms un
organizētā noziedzība var risināt tikai starptautiskā
kontekstā. Ņemot vērā straujo globalizāciju, ir
ļoti svarīgi nodrošināt, ka ilgtspējīgas izaugsmes un
darbavietu nodrošināšanu iekšējā programmā un ES
iekšējās politikas kopumā papildina ārēja dimensija.
Minētajai iekšējās politikas ārējai dimensijai ir
jāuzlabo ES ārējās rīcības konsekvence un
saskanība un jāpapildina tā, vienlaikus izvairoties no centienu
dublēšanās.
Līdz ar
to Partnerības instrumenta prioritāte būs atbalstīt ES
politiku klimata pārmaiņu, vides, enerģētikas,
tirdzniecības un ilgtspējīgas attīstības, kā
arī informācijas un komunikācijas tehnoloģiju
ārējo dimensiju. ES jau ir izstrādājusi ļoti
mūsdienīgu stimulu un noteikumu kopumu, lai atvieglotu mūsu
pāreju uz ekonomiku, kurā ir zema oglekļa emisija, un
vienpusēji pieņemtu tālejošus mērķus. Šajā
shēmā ir ietverts visaptverošs un konkrēts ieskats politikā,
ko varētu izmantot un kas jāizmanto, lai atvieglotu mūsu galveno
stratēģisko partneru līdzīgus tālejošus
mērķus. Šāda rīcība neapšaubāmi nāktu par
labu dabai, jo tā pildītu katalizatora funkciju plaša mēroga
ieguldījumiem izpētē un inovācijās, kapacitātes
veidošanā un programmās, jaunās videi
draudzīgākās tehnoloģijās un nodrošinātu
tirdzniecības iespējas ES rūpniecības nozarei.
Partnerības instrumenta ietvaros klimata optimizācijai un
mērķiem būs īpaši liela nozīme attiecībā
uz darbībām politikas dialoga veidošanai ar
industrializētajām un jaunietekmes ekonomikas valstīm.
Resursu efektivitātei
būs ļoti liela nozīme ekonomiskās izaugsmes
ilgtspējības nodrošināšanā atbilstoši planētas vides
ierobežojumiem. ES pieņem Resursu efektivitātes
stratēģiju kā vienu no stratēģijas
„Eiropa 2020” pamatiniciatīvām. Tā, cita starpā,
ietekmēs ES normas, tomēr būs patiesi efektīva tikai
tādā gadījumā, ja visas lielākās ekonomikas pieņems
resursu ziņā efektīvu praksi. Jaunietekmes ekonomikas
valstīm ir iespēja apiet piesārņojošos
neilgtspējīgos patēriņa un ražošanas modeļus, kurus ES
un citas attīstītās ekonomikas bieži vien izmantoja
industrializācijas laikā, un ES ir ļoti ieinteresēta
palīdzēt šajā procesā. Tomēr jaunietekmes ekonomikas
valstīs, jo īpaši Indijā un Ķīnā, ir ļoti
daudz iedzīvotāju, kas dzīvo absolūtā
nabadzībā un kuru iztika ir atkarīga no veselīgām
ekosistēmām, piemēram, tīra ūdens un ražīgām
jūrām un mežiem, savukārt Brazīlijā,
Dienvidāfrikā, Indijā un Ķīnā ir novērojama
ārkārtīgi liela bioloģiskā daudzveidība.
Iesaistīšanās dialogā un sadarbībā ekosistēmu
aizsardzības ekonomikas un ilgtspējīgas pārvaldības
jomā ir gan ES, gan tās partneru interesēs.
Dialogam un
praktiskai sadarbībai ar galvenajiem globālajiem enerģijas
ražotājiem un patērētājiem ir būtiska nozīme, lai
risinātu ES energoapgādes drošības aizsardzības
problēmjautājumu, jo īpaši tāpēc, ka aizvien
palielinās ES atkarība no importa, kā arī veicinātu
globālu programmu ar zemu oglekļa emisiju, ilgtspējīgu
enerģētikas politiku, globālu enerģētikas tirgu
pārredzamību un paredzamību un tehnoloģisko sadarbību.
Valstis, kuras
vairs neatbilst „jaunattīstības valsts” statusam, meklē jaunus sadarbības
veidus tehnoloģiju un inovāciju jomā. Ja ES vēlas
arī turpmāk būt stratēģisks partneris
minētajās jomās un ieņemt vadošo pozīciju globālo
standartu popularizēšanā, tai jāspēj veidot sadarbības
partnerības šajās jomās.
Kopumā ES
iekšējo politiku uz āru vērstās darbības tiks
pilnībā iekļautas Partnerības instrumenta programmās,
kas atbilstoši tā ierobežotajam finansējumam papildinās citu ES
programmu ietvaros īstenoto iekšējo politiku uz āru
vērstās darbības (piemēram, rīcība „Horizon 2020:
pētniecības un inovācijas pamatprogramma”,
Konkurētspējas un MVU programmas, tostarp attiecībā uz
sadarbību tūrisma jomā, programmas „Erasmus visiem”,
Migrācijas fonda un Iekšējās drošības fonda ietvaros), lai
izvairītos no jebkādas dublēšanās. Visā
plānošanas posmā tiks ņemta vērā saskaņa un
papildināmība ar citiem ārējās darbības
ģeogrāfiskajiem instrumentiem, jo īpaši Attīstības
sadarbības instrumentu, vienlaikus integrējot diferenciācijas un
koncentrācijas principus.
1.6.      Ilgums un finansiālā
ietekme
x Ierobežota ilguma
priekšlikums/iniciatīva
–
x Priekšlikums/iniciatīva spēkā no 2014. gada
1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim
–
x Finansiālā ietekme: no 2014. gada 1. janvāra
līdz 2020. gada 31. decembrim
–
¨ Beztermiņa
priekšlikums/iniciatīva
–
Īstenošana ar uzsākšanas periodu no GGGG.
līdz GGGG.,
–
pēc kura turpinās normāla
darbība.
1.7.        Paredzētie
pārvaldības veidi[15]
x Komisijas īstenota centralizēta
tieša pārvaldība
x Centralizēta netieša
pārvaldība, izpildes uzdevumus
deleģējot:
–
¨  izpildaģentūrām
–
¨  Kopienu izveidotām struktūrām[16]

–
¨  valstu publiskā sektora struktūrām vai
struktūrām, kas veic valsts pārvaldes uzdevumus
–
¨  personām, kurām ir uzticēts veikt īpašas
darbības saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību
V sadaļu un kuras ir noteiktas attiecīgā pamataktā
Finanšu regulas 49. panta nozīmē
¨ Dalīta pārvaldība kopā ar dalībvalstīm
¨ Decentralizēta pārvaldība kopā ar trešām valstīm
¨ Pārvaldība kopā ar starptautiskām organizācijām (precizēt)
Ja norādīti
vairāki pārvaldības veidi, sniedziet papildu informāciju
iedaļā „Piezīmes”.
Piezīmes
2.           PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
2.1.        Uzraudzības un
ziņošanas noteikumi
Eiropas Komisijas
Uzraudzības un novērtēšanas sistēmu uzmanības
centrā jo īpaši ir rezultāti. Tie attiecas gan uz vietējiem
darbiniekiem, gan ārējiem ekspertiem.
Uzdevumu
pārvaldītāji delegācijās un galvenajās
mītnēs pastāvīgi dažādos veidos uzrauga projektu un
programmu īstenošanu, tostarp apmeklējot objektu, ja tas ir
iespējams. Uzraudzība nodrošina vērtīgu informāciju
par progresu; tā palīdz pārvaldītājiem noteikt
reālās un iespējamās vājās vietas un veikt
novēršanas pasākumus.
Neatkarīgus
ekspertus no ārpuses nolīgst, lai novērtētu ES
ārējo darbību rādītājus ar trīs dažādu
sistēmu starpniecību. Šie novērtējumi uzlabo
pārskatatbildību un aktuālos iejaukšanās pasākumus;
tajos tiek apkopotas atziņas par iepriekšējo pieredzi, lai
varētu to izmantot nākamajās politikās un darbībās.
Visos rīkos tiek izmantoti starptautiski atzīti ESAO un APK
novērtēšanas kritēriji, tostarp (iespējamā) ietekme.
Pirmkārt,
projektu līmenī galveno mītņu pārvaldītā uz
rezultātiem orientētā uzraudzības (ROM) sistēma
sniedz konspektīvu, koncentrētu ieskatu par iejaukšanās
pasākumu parauga kvalitāti. Izmantojot ļoti strukturētu,
standartizētu metodoloģiju, neatkarīgi ROM eksperti
piešķir novērtējumu, kas izceļ projekta stipros un
vājos punktus, un iesaka, kā uzlabot to efektivitāti.
Projektu
līmeņa novērtējumos, kurus pārvalda par projektu
atbildīgā ES delegācija, sniedz detalizētāku,
padziļinātu analīzi un palīdz projektu vadītājiem
uzlabot aktuālos un sagatavot nākamos iejaukšanās
pasākumus. Neatkarīgi eksperti ar tematiskām un
ģeogrāfiskām zināšanām tiek nolīgti no
ārpuses, lai veiktu analīzi un apkopotu visu ieinteresēto
personu, arī galīgo saņēmēju, atsauksmes un
liecības.
Vēl
Komisija veic tās politiku stratēģiskus novērtējumus,
sākot ar plānošanu un stratēģiju un beidzot ar
iejaukšanās pasākumu īstenošanu konkrētā nozarē
(piemēram, veselības, izglītības u.c. nozarē),
valstī vai reģionā vai attiecībā uz konkrētu
instrumentu. Šie novērtējumi ir būtiski informācijas avoti
politiku formulēšanas un instrumentu un projektu izstrādes
vajadzībām. Tie visi tiek publicēti Komisijas tīmekļa
vietnē, un atziņu kopsavilkums tiek iekļauts ikgadējā
ziņojumā Padomei un Eiropas Parlamentam.
2.2.        Pārvaldības un
kontroles sistēma
2.2.1.     Apzinātie riski
Partnerības
instrumenta darbības vidi raksturo šādi riski, kas apdraud
instrumenta mērķu sasniegšanu:
-
ģeogrāfiski izkliedēti projekti un programmas: PI būs
globāls mērogs, īpašu uzmanību pievēršot
stratēģiskajiem partneriem. Tas turpinās pašreizējo
sadarbību ar (pašreizējās ICI)
industrializētajām valstīm un teritorijām, bet
neuzsāks jaunus projektus/programmas ar tādu valstu grupu, kurā
sadarbības uzmanības centrā ir OAP. Vispasaules mērogs var
radīt loģistiskus/ar resursiem saistītus
problēmjautājumus uzraudzības ziņā, jo īpaši
attiecībā uz jebkādām turpmākajām pārbaudes
darbībām uz vietas;
- jaunu
programmu/projektu īstenošanas uzsākšana kopā ar
institucionālās un administratīvās kapacitātes
trūkuma risku atsevišķās partnervalstīs var radīt
grūtības un aizkavējumus iejaukšanās pasākumu
izstrādē un īstenošanā;
- grūtības
turpināt un noteikt šādas sadarbības ietekmes apjomu
attiecībā uz ES un partnervalstīm var negatīvi
ietekmēt Komisijas spēju ziņot un atskaitīties par
rezultātiem;
-
ekonomiskā/politiskā darba kārtība var radīt
grūtības un aizkavējumus iejaukšanās pasākumu
izstrādē un īstenošanā;
- tā
kā PI ir jauns instruments, nepietiekami cilvēkresursi un
administratīvie līdzekļi, lai atbalstītu instrumenta
īstenošanu delegācijās un galvenajās mītnēs, var
radīt grūtības pienācīgi pārvaldīt šo
instrumentu.
2.2.2.     Paredzētie
pārvaldības veidi
Komisijas
iekšējās kontroles/pārvaldības process ir
izstrādāts tā, lai nodrošinātu pietiekamu
pārliecību par mērķu sasniegšanu tās darbību
lietderībā un efektivitātē, tās finanšu ziņojumu
uzticamību un atbilstību attiecīgajai normatīvajai un
procedūru sistēmai.
Lai
nodrošinātu tās darbību lietderību un efektivitāti un
mazinātu augsto riska līmeni ārējās sadarbības
vidē, papildus visiem plašajā Komisijas Stratēģiskā
politikas un plānošanas procesā ietvertajiem elementiem, iekšējā
audita videi un citām Komisijas iekšējās kontroles standartu
prasībām ir piemērojami šādi elementi:
–
attiecīgā gadījumā ES
delegāciju nodota sadarbības pārvaldība
attiecīgajā jomā;
–
skaidras finanšu pārskatatbildības
vadlīnijas ar pastarpinātas deleģēšanas starpniecību,
ko galvenajā mītnē īsteno pastarpināti
deleģēts pilnvarotājs (direktors/dienesta vadītājs)
attiecībā uz delegācijas vadītāju;
–
regulāri ES delegāciju ziņojumi
galvenajai mītnei, tostarp delegācijas vadītāja
ikgadējais atzinums par pārskatu ticamību;
–
pilnvērtīgas apmācību
programmas nodrošināšana gan darbiniekiem galvenajā mītnē,
gan delegācijā;
–
būtisks galvenās
mītnes/delegācijas atbalsts un ieteikumi (tostarp ar interneta
starpniecību);
–
regulāras ex post pārbaudes;
–
projekta un programmas cikla pārvaldības
metodoloģija, tostarp:
–
kvalitātes atbalsta rīki iejaukšanās
pasākumu izstrādei, tās īstenošanas metode,
finansēšanas mehānisms, pārvaldības sistēma,
izvērtēšana un jebkuru īstenošanas partneru izvēle u.tml.,
–
programmu un projektu pārvaldības,
uzraudzības un ziņošanas rīki efektīvai īstenošanai,
tostarp regulāras projektu uzraudzības pārbaudes uz vietas,
–
būtiski novērtēšanas un auditu
komponenti.
2.3.        Krāpšanas un
pārkāpumu apkarošanas pasākumi
Ņemot
vērā augsta riska vidi ārējo darbību jomā,
sistēmās ir jābūt paredzētai varbūtībai, ka
tiks konstatētas atbilstības kļūdas (pārkāpumi)
darījumos, un izveidotam augsta līmeņa apkarošanas,
atklāšanas un labošanas mehānismam jau agrīnā
maksājuma procesa stadijā. Praksē tas nozīmē, ka
atbilstības pārbaudes mehānismos visvairāk tiks ņemtas
vērā būtiskas ex-ante pārbaudes, kuras ik pēc
noteikta gadu skaita veic gan ārējie auditori, gan Komisijas
darbinieki attiecīgajā jomā pirms projekta noslēguma
maksājumiem (kamēr vēl tiek veiktas atsevišķas ex-post
revīzijas un pārbaudes), veicot ne tikai Finanšu regulā
noteiktos finanšu drošības pasākumus. Atbilstības sistēmu
veido šādi būtiski elementi:
·
profilakses pasākumi;
·
obligāta pamatapmācība
sadarbības pārvaldības darbiniekiem par krāpšanas
jautājumiem;
·
ex-ante
atbilstības novērtējumi, lai nodrošinātu, ka visi
īstenošanas partneri ir ieviesuši atbilstošus krāpšanas
novēršanas pasākumus, lai novērstu un atklātu krāpšanu
ES fondu pārvaldībā;
·
Komisija 2008. gadā Akrā
parakstīja Starptautisko palīdzības pārredzamības
iniciatīvu (IATI), vienojoties par palīdzības
pārredzamības standartu, kas nodrošina savlaicīgāku,
detalizētāku un regulārāku informāciju par
palīdzības plūsmām un dokumentiem;
·
atklāšanas un labošanas pasākumi;
·
ex-ante pārbaudes
attiecībā uz visiem darījumiem, kuras Komisijas darbinieki veic
attiecībā uz visiem līgumiem un maksājumu darījumiem;
·
ārējie auditi un pārbaudes (gan
obligāti, gan balstīti uz risku), tostarp tādi, ko veic Eiropas
Revīzijas palāta;
·
pārbaudes ar atpakaļejošu spēku
(balstoties uz risku) un piedziņa.
Turklāt,
ja ir aizdomas, ka pārkāpums ir izdarīts ar nodomu
(krāpšana), var piemērot šādus pasākumus:
·
struktūras informēšanas un maksājumu
termiņa atcelšana;
·
konkrēti auditi (ad hoc/tiesas audits);
·
agrīnās brīdināšanas
sistēma un pastiprināta līgumu uzraudzība;
·
līguma darbības
apturēšana/pārtraukšana;
·
izslēgšanas procedūra.
Komisijas dienesti cieši sadarbosies ar OLAF,
lai īstenotu Komisijas jaunās krāpšanas apkarošanas
stratēģijas, kuru Kolēģija pieņēma
2011. gadā, rīcības plānu, lai, cita starpā,
nodrošinātu, ka:
–
iekšējie ar krāpšanas apkarošanu
saistītie kontroles mehānismi pilnībā atbilst CAFS;
–
krāpšanas riska pārvaldības pieeja
ir izstrādāta tā, lai noteiktu krāpšanas riska jomas un
attiecīgu atbildes reakciju;
–
sistēmas, kuras izmanto ES fondu izlietošanai
trešās valstīs, pieļauj attiecīgo datu iegūšanu, lai
ievadītu šos datus krāpšanas riska pārvaldības
sistēmā (piemēram, dubultfinansējums);
–
attiecīgā gadījumā varētu
izveidot tīkla grupas un atbilstošus IT rīkus, kas paredzēti
krāpšanas gadījumu analizēšanai ārējā atbalsta
nozarē.
2.4         Kontroles mehānismu
paredzamās izmaksas un ieguvumi
Partnerības
instrumenta iekšējās kontroles/pārvaldības izmaksām
jābūt līdzīgām tām izmaksām, kuras EuropeAid
aprēķinājusi attiecībā uz tās
ārējās darbības instrumentu pārvaldību (t.i.,
6 % no finansējuma):
Kopumā ir
aplēsts, ka EuropeAid portfeļa iekšējās
kontroles/pārvaldības izmaksas veido vidējās izmaksas 658 miljonu
euro apmērā gadā apropriācijās budžeta
plānošanā 2014.-2020. gadam. Šajā skaitlī ir
iekļauta EAF pārvaldība, kas integrēti darbojas EuropeAid
pārvaldības struktūras ietvaros. Minētās „ar
darbību nesaistītās” izmaksas veido aptuveni 6,4 %
no aplēstās vidējās summas 10,2 miljardu euro
gadā, kas ir ieplānoti visām (darbības +
administratīvajām) EuropeAid apropriācijām
attiecībā uz tās izdevumu portfeli, kas tiek finansēts no
ES vispārējā budžeta un Eiropas Attīstības fonda
2014.-2020. gadam.
Minētajās
pārvaldības izmaksās ir ņemti vērā visi EuropeAid
darbinieki galvenajā mītnē un delegācijās,
infrastruktūra, ceļojumi, apmācība, uzraudzība,
novērtēšana un auditu līgumi (tostarp līgumi, kuru
ierosinātāji ir galīgie saņēmēji).
EuropeAid plāno laika gaitā samazināt
pārvaldības/darbības aktivitāšu proporciju jauno
instrumentu uzlaboto un vienkāršoto pasākumu ietvaros, ņemot
vērā izmaiņas, kuras ir iespējamas saskaņā ar
pārskatīto Finanšu regulu. Šo pārvaldības izmaksu
galvenās priekšrocības tiek realizētas politikas mērķu
izpildes, efektīvas un lietderīgas resursu izmantošanas un
spēcīgu, izdevīgu profilakses pasākumu un citu
pārbaužu īstenošanas ziņā, lai nodrošinātu
likumīgu un regulāru līdzekļu izmantošanu.
Lai gan
arī turpmāk tiks veikti uzlabojumi pārvaldības darbību
un atbilstības pārbaužu būtībā un mērķos
attiecībā uz portfeli, šīs izmaksas ir globāli
nepieciešamas, lai efektīvi un lietderīgi sasniegtu instrumentu
mērķus, līdz minimumam samazinot neatbilstības risku
(mazāk nekā 2 % atlikuma kļūdas). Tie ir
ievērojami mazāki nekā riski, kas saistīti ar
iekšējās kontroles atcelšanu vai samazināšanu šajās
jomās, kurās pastāv liels risks.
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
3.1.        Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
pozīcijas
·      Esošās budžeta izdevumu pozīcijas
Sarindotas pa
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta
pozīcijām.
 Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijām || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas
 Numurs [Apraksts…...….] || Dif./nedif. [17] || no EBTA[18] valstīm || no kandidāt-valstīm[19] || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
 4. izdevumu kategorija – Globālā Eiropa ||   19 01 04 08 – Industrializēto valstu instruments (ICI) — Administratīvās pārvaldības izdevumi 19 05 01 – Sadarbība ar industrializētām trešām valstīm 19 05 02 – KEDO 19 05 03 – Izmēģinājuma projekts – Transatlantiskās metodes pasaules mēroga problēmu risināšanā 19 09 03 – Sadarbības pasākumi, kas nav oficiālā attīstības palīdzība (Latīņamerikā) 19 09 02 – Sagatavošanas darbība — Sadarbība ar vidēju ienākumu grupas valstīm Latīņamerikā 19 10 04 – Sadarbības pasākumi, kas nav oficiālā attīstības palīdzība (Āzijā, Vidusāzijā, Irānā, Irākā un Jemenā) 19 10 01 03 – Sagatavošanas darbība — apmaiņa ar Indiju uzņēmējdarbības un zinātnes jomā 19 10 01 04 – Sagatavošanas darbība — apmaiņa ar Ķīnu uzņēmējdarbības un zinātnes jomā 19 10 01 05 – Sagatavošanas darbība — Sadarbība ar vidēju ienākumu grupas valstīm Āzijā   || Dif. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ
·      No jauna veidojamās budžeta pozīcijas
 Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijām || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas
 Numurs [Izdevumu kategorija…..] || Dif./nedif. || no EBTA valstīm || no kandidāt-valstīm || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
 4. izdevumu kategorija – Globālā Eiropa || 19 01 04 08 – Partnerības instruments (PI) — Administratīvās pārvaldības izdevumi 19 05 01 – Sadarbība ar trešām valstīm Partnerības instrumenta ietvaros 19 05 02 – Sadarbība ar industrializētām valstīm, kas nav dalībvalstis – iepriekšējās programmas 2007.-2013. gadam pabeigšana (iepriekš BP 19 05 01)   NB: pārējās esošās budžeta pozīcijas sadaļā 19 09 un 19 10 attieksies uz darbību izbeigšanu (ar norādi „pm” attiecībā uz apropriācijām)   || Dif. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ
3.2.        Paredzamā ietekme uz
izdevumiem
3.2.1.     Paredzamās ietekmes uz
izdevumiem kopsavilkums
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || Numurs || 4. izdevumu kategorija – Globālā Eiropa
 ĢD: FPI || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOPĀ ||
  Darbības apropriācijas (pašreizējās cenas 2 % apmērā no 2011. gada cenām) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 19 05 01 – Sadarbība ar trešām valstīm Partnerības instrumenta ietvaros ||   Saistības   || (1) || 128,853 || 135,586 || 143,670 || 153,001 || 163,782 || 176,106 || 188,812 || 1 089,710 ||
   Maksājumi (a)   || (2) || 27,753 || 68,486 || 110,870 || 143,201 || 152,182 || 162,506 || 174,112 || 839,110 ||
 Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem[20] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 19 01 04 08 – Partnerības instruments (PI) — Administratīvās pārvaldības izdevumi (b) ||   || (3) || 4,847 || 5,114 || 5,430 || 5,799 || 6,218 || 6,694 || 7,188 || 41,290 ||
 KOPĀ – apropriācijas FPI ĢD || Saistības || =1+1a +3 || 133,700 || 140,700 || 149,100 || 158,800 || 170,000 || 182,800 || 196,000 || 1 131,000 ||
 Maksājumi || =2+2a +3 || 32,600 || 73,600 || 116,300 || 149,000 || 158,400 || 169,200 || 181,300 || 880,400 ||
(a)
Maksājumi par darbības izdevumiem ir aprēķināti,
izmantoti standarta projekta ciklu 4 gadu garumā
20 %-30 %-30 %-20 %.
(b)
4 % no budžeta ir atlikti administratīvā atbalsta izdevumiem.

 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || 5 || „Administratīvie izdevumi” ||
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOPĀ
 ĢD: FPI ||
  Cilvēkresursi || 3,227 || 3,195 || 3,163 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 22,111
  Citi administratīvie izdevumi || 0,150 || 0,153 || 0,156 || 0,159 || 0,163 || 0,166 || 0,169 || 1,116
 KOPĀ FPI ĢD || Apropriācijas || 3,377 || 3,348 || 3,319 || 3,291 || 3,294 || 3,297 || 3,301 || 23,227
 KOPĀ — apropriācijas daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJĀ || (Saistību summa = maksājumu summa) || 3,377 || 3,348 || 3,319 || 3,291 || 3,294 || 3,297 || 3,301 || 23,227
Miljonos EUR
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018-2020 || KOPĀ
 KOPĀ — apropriācijas daudzgadu finanšu shēmas 1.-5. IZDEVUMU KATEGORIJĀ || Saistības || 137,077 || 144,048 || 152,419 || 162,091 || 173,294 || 186,097 || 199,301 || 1 154,227
 Maksājumi || 35,977 || 76,948 || 119,619 || 152,291 || 161,694 || 172,497 || 184,601 || 903,627
3.2.2.     Paredzamā ietekme uz
darbības apropriācijām
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz darbības apropriāciju
izmantošanu
–
ý  Priekšlikums/iniciatīva paredz darbības apropriāciju
izmantošanu šādā veidā:
Saistību apropriācijas miljonos EUR (3
zīmes aiz komata)
 Norādīt mērķus un rezultātus   ò ||   ||   || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || Iekļaut ietekmes atspoguļošanai vajadzīgo gadu skaitu (skat. 1.6. punktu) || KOPĀ ||
   || REZULTĀTI ||
   || Rezultāta veids[21] || Rezultāta vidējās izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Kopējais rezultātu skaits || Kopējās izmaksas ||
 KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 1 Stratēģijas „Eiropa 2020” ārējās dimensijas izveide, politikas dialogi, globālie problēmjautājumi ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kopējā apakšsumma konkrētajam mērķim Nr. 1 ||   || 70,861 ||   || 74,571 ||   || 79,023 ||   || 84,164 ||   || 90,100 ||   || 96,884 ||   || 103,880   ||   || 599,483 ||
 KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 2 Ekonomiskās partnerības, sadarbība uzņēmējdarbības un normatīvajā jomā ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kopējā apakšsumma konkrētajam mērķim Nr. 2 ||   || 26,740 ||   || 28,140 ||   || 29,820 ||   || 31,760 ||   || 34,000 ||   || 36,560 ||   || 39,200 ||   || 226,220 ||
 KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 3 Publiskā diplomātija, akadēmiskā/izglītības sadarbība un informācijas sniegšana ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kopējā apakšsumma konkrētajam mērķim Nr. 3 ||   || 24,567 ||   || 25,840 ||   || 27,372 ||   || 29,137 ||   || 31,182 ||   || 33,522 ||   || 35,932 ||   || 207,452 ||
 Nepiešķirtā rezerve ||   || 6,685 ||   || 7,035 ||   || 7,455 ||   || 7,940 ||   || 8,500 ||   || 9,140 ||   || 9,800 ||   || 56,555 ||
 KOPĒJĀS IZMAKSAS ||   || 128,853 ||   || 135,586 ||   || 143,670 ||   || 153,001 ||   || 163,782 ||   || 176,106 ||   || 188,812 ||   || 1 089,710
N.B.:sadalījums pa konkrētiem
mērķiem ir šāds atbilstoši budžetam 1 131,000 miljonu euro
apmērā:
1. mērķis: 53 %
2. mērķis: 20 %
3. mērķis: 18 %
Nepiešķirtā rezerve: ieplānot
5 % starp visiem 3 mērķiem atbilstoši vajadzībām.
Līdzekļu piešķiršana rezultātiem nav
pieņemama, ņemot vērā instrumenta būtību (nav
rezultātu standarta skaita un nav vidējo izmaksu).
3.2.3.     Paredzamā ietekme uz
administratīvajām apropriācijām
3.2.3.1.  Kopsavilkums
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz administratīvo
apropriāciju izmantošanu
–
ý  Priekšlikums/iniciatīva paredz administratīvo
apropriāciju izmantošanu šādā veidā:
Miljonos EUR (3
zīmes aiz komata)
 Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOPĀ
 Cilvēkresursi || 3,227 || 3,195 || 3,163 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 22,111
 Citi administratīvie izdevumi || 0,150 || 0,153 || 0,156 || 0,159 || 0,163 || 0,166 || 0,169 || 1,116
 Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA – apakšsumma || 3,379 || 3,350 || 3,321 || 3,293 || 3,296 || 3,299 || 3,303 || 23,240
 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS[22] || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTAL
 Cilvēkresursi || 3,565 || 3,658 || 3,778 || 3,925 || 4,139 || 4,384 || 4,631 || 28,080
 Citi administratīva rakstura izdevumi || 1,282 || 1,456 || 1,652 || 1,875 || 2,079 || 2,310 || 2,557 || 13,210
 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS – apakšsumma || 4,847 || 5,114 || 5,430 || 5,799 || 6,218 || 6,694 || 7,188 || 41,290
 KOPĀ || 8,224 || 8,462 || 8,750 || 9,090 || 9,512 || 9,991 || 10,489 || 64,517
3.2.3.2.  Paredzamās
cilvēkresursu prasības
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz cilvēkresursu izmantošanu
–
ý  Priekšlikums/iniciatīva paredz cilvēkresursu izmantošanu
šādā veidā:
Paredzamais apjoms izsakāms veselos
skaitļos (vai maksimāli ar vienu zīmi aiz komata)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
  Štatu plāna amati (ierēdņi un pagaidu darbinieki) ||
 XX 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) || 17,4 || 17,3 || 17,1 || 16,9 || 16,9 || 16,9 || 16,9
 XX 01 01 02 (Delegācijas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (Netiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (Tiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Ārštata darbinieki (pilnslodzes ekvivalenta vienībā: FTE)[23] ||
 XX 01 02 01 (CA, INT, SNE, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām) || 13,0 || 12,9 || 12,8 || 12,6 || 12,6 || 12,6 || 12,6
 XX 01 02 02 (CA, LA, SNE, INT un JED delegācijās) || 2,0 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 1,9
 19 01 04 08 [24] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 10,2
 - delegācijās || 39,4 || 40,4 || 41,8 || 43,4 || 45,7 || 48,4 || 51,2
 XX 01 05 02 (CA, SNE, INT — netiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (CA, SNE, INT — tiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Citas budžeta pozīcijas (precizēt) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĀ || 71,8 || 72,5 || 73,5 || 74,9 || 77,2 || 79,9 || 82,7
5. izdevumu
kategorijā norādītie cilvēkresursi atbilst darbiniekiem,
kas nepieciešami, lai pārvaldītu jauno Partnerības instrumentu.
Tajā ir ietvertie esošie FPI
darbinieki, kas pārvalda pašreizējo ICI, t.i. 3,6 AD; 7
AST; 4,3 AC, 2 AL Vašingtonā = 17 FTE, un
papildu darbinieku pieprasījums, kas ir aplēsts 4 AD, 3 AST,
9 AC = 16 FTE.
19 ir attiecīgā politikas joma vai
budžeta sadaļa.
Nepieciešamos cilvēkresursus nodrošinās
tā ĢD darbinieki, kuriem jau ir uzdota darbības
pārvaldība un/vai kuri ir pārcelti citā amatā ĢD,
attiecīgā gadījumā kopā ar jebkādiem papildu
līdzekļiem, kurus varētu piešķirt vadošajam ĢD
ikgadējās līdzekļu piešķiršanas procedūras
ietvaros un ņemot vērā budžeta ierobežojumus.
Veicamo uzdevumu
apraksts:
 Ierēdņi un pagaidu darbinieki || Programmas un projekta cikla pārvaldība
 Ārštata darbinieki || Programmas un projekta cikla pārvaldība
3.2.4.     Saderība ar
kārtējo daudzgadu finanšu shēmu
–
xPriekšlikums/iniciatīva atbilst kārtējai daudzgadu
finanšu shēmai 2014.-2020. gadam
–
¨  Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpārplāno
attiecīgā izdevumu kategorija daudzgadu finanšu shēmā
Aprakstīt, kas jāpārplāno,
norādot attiecīgās budžeta pozīcijas un summas.
–      ¨  Pieņemot
priekšlikumu/iniciatīvu, jāpiemēro elastības instruments
vai jāpārskata daudzgadu finanšu shēma[25]
Aprakstīt, kas jādara, norādot
attiecīgās izdevumu kategorijas, budžeta pozīcijas un summas.
3.2.5.     Trešo personu iemaksas
–
Priekšlikums/iniciatīva neparedz trešo personu
līdzfinansējumu
–
Priekšlikums/iniciatīva paredz šādu
līdzfinansējumu:
Apropriācijas miljonos EUR (3 zīmes aiz
komata)
   || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || Iekļaut ietekmes atspoguļošanai vajadzīgo gadu skaitu (skat. 1.6. punktu) || Kopā
 Norādīt līdzfinansējuma struktūru ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĀ — līdzfinansējuma apropriācijas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
–
ý  Priekšlikums/iniciatīva finansiāli neietekmē
ieņēmumus
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva finansiāli ietekmē:
–
¨         pašu resursus
–
¨         dažādus ieņēmumus
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
 Budžeta ieņēmumu pozīcija: || Kārtējā budžeta gadā pieejamās apropriācijas || Priekšlikuma/iniciatīvas ietekme[26]
 N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || Iekļaut ietekmes ilguma atspoguļošanai vajadzīgo stabiņu skaitu (skat. 1.6. punktu)
 ..... pants ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Attiecībā uz
īpaši novirzāmiem dažādajiem ieņēmumiem
norādīt attiecīgo(-ās) izdevumu pozīciju(-as).
Norādīt
ietekmes uz ieņēmumiem aprēķināšanai izmantoto metodi.
[1]               ASV, Japāna, Kanāda, Korejas Republika,
Austrālija un Jaunzēlande; atsevišķas Āzijas
industrializētās valstis un teritorijas, kuras ir izslēgtas no
APK saņēmējvalstu saraksta (Singapūra, Honkonga, Makao,
Taivāna un Bruneja), kā arī Persijas līča sadarbības
padome (Bahreina, Kuveita, Omāna, Katara, Saūda Arābija un
Apvienotie Arābu Emirāti), kas arī ir izslēgta no OAP
saņēmēju APK saraksta.
[2]               „Tirdzniecība, izaugsme un pasaules norises –
Tirdzniecības politika kā stratēģijas „Eiropa 2020”
galvenā sastāvdaļa” (COM/2010/612), 2010. gada
9. novembris.
[3]               T.i., miers un drošība, nabadzības
mazināšana, humānā palīdzība, ieguldījumi, lai
veicinātu stabilitāti un izaugsmi paplašināšanās
valstīs un kaimiņvalstīs, globālo
problēmjautājumu risināšana, ES un starptautisko standartu un
vērtību popularizēšana un izaugsmes un konkurētspējas
atbalstīšana ārvalstīs.
[4]               „ES enerģētikas politika: attiecību
veidošana ar partneriem ārpus mūsu robežām”, COM(2011)539,
2011. gada 7. septembris.
[5]               OV L ...
[6]               OV L 405, 30.12.2006.
[7]               „Eiropa 2020: stratēģija gudrai,
ilgtspējīgai un iekļaujošai izaugsmei”, COM(2010)2020.
[8]               COM(2011)500.
[9]               OV L 055,
28.02.2011., 13. – 18. lpp.
[10]             ABM – budžeta vadība pa
darbības jomām, ABB – budžeta līdzekļu sadale pa
darbības jomām.
[11]             Kā paredzēts Finanšu regulas 49. panta
6. punkta a) vai b) apakšpunktā.
[12]             Atsauces novērtējums: Uzņēmuma vadošo
darbinieku apmācību programmu Japānā un Korejā
starpposma novērtējums. 2010. gada februāris. Deloitte
Consulting.
[13]             Atsauces novērtējums: http://www.eeas.europa.eu/eu-centres/docs/2010_evaluation_en.pdf
[14]             „Tirdzniecība, izaugsme un pasaules norises –
Tirdzniecības politika kā stratēģijas “Eiropa 2020”
galvenā sastāvdaļa” (COM/2010/612), 2010. gada
9. novembris.
[15]             Sīkāku informāciju par
pārvaldības veidiem un atsauces uz Finanšu regulu skatīt BudgWeb
tīmekļa vietnē: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[16]             Kā paredzēts Finanšu regulas
185. pantā.
[17]             Dif. — diferencētās apropriācijas; nedif. —
nediferencētās apropriācijas.
[18]             EBTA — Eiropas Brīvās tirdzniecības
asociācija.
[19]             Kandidātvalstis un attiecīgā
gadījumā potenciālās kandidātvalstis no
Rietumbalkāniem.
[20]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
(kādreizējās „BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[21]             Rezultāti ir piegādājamie produkti un
pakalpojumi (piemēram, finansēto studentu apmaiņu skaits,
izbūvēto ceļu km skaits u.tml.).
[22]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
(kādreizējās „BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[23]             CA = līgumdarbinieks; INT
= aģentūras darbinieks („Intérimaire”); JED = „Jeune
Expert en Délégation” (jaunais eksperts delegācijā); LA =
vietējais darbinieks; SNE = norīkotais valsts eksperts.
[24]             Saskaņā ar robežlielumiem attiecībā uz
ārštata darbiniekiem, ko finansē no darbības
apropriācijām (kādreizējām “BA” pozīcijām).
[25]             Skatīt Iestāžu nolīguma 19. un
24. punktu.
[26]             Attiecībā uz tradicionālajiem pašu
resursiem (muitas nodokļiem, nodevām par cukuru) ir
jānorāda neto summas, t.i., bruto summas pēc iekasēšanas
izmaksu ieturējuma 25 % apmērā.