               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.9.2019
            COM(2019) 424 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Izcelsmes noteikumu komitejā, kas izveidota ar Nolīgumu par izcelsmes noteikumiem (PTO-GATT 1994), kas pievienots 1994. gada 15. aprīlī Marrākešā parakstītajam nobeiguma aktam

               Nepreferenciālas izcelsmes noteikumu pārredzamības uzlabošana

               _______________

               Pasaules Tirdzniecības organizācijas dalībvalstis,

               vēloties nodrošināt to, ka izcelsmes noteikumi paši par sevi nerada ierobežojošas, traucējošas vai kropļojošas sekas starptautiskajai tirdzniecībai,

               vēloties nodrošināt, ka izcelsmes noteikumi tiek sagatavoti un piemēroti taisnīgā, atklātā, paredzamā, pēctecīgā un neitrālā veidā,

               atzīstot, ka skaidri un paredzami izcelsmes noteikumi un to piemērošana nodrošina starptautiskās tirdzniecības plūsmu,

               atzīstot, ka ir vēlams nodrošināt tiesību aktu, noteikumu un prakses pārredzamību attiecībā uz izcelsmes noteikumiem,

               vēloties papildināt Nolīguma par izcelsmes noteikumiem 5. pantā noteiktos paziņošanas pienākumus,

               apstiprinot, ka tiesību aktu, noteikumu un prakses, kas attiecas uz izcelsmes noteikumiem, pārredzamības uzlabošana palīdzēs samazināt atbilstības nodrošināšanas izmaksas uzņēmējiem, kuri vēlas piedalīties globālās vērtību ķēdēs, jo īpaši mikrouzņēmumiem, maziem un vidējiem uzņēmumiem,

               lemj par izcelsmes noteikumiem šādi.

               1.Ir vēlams uzturēt un veicināt augstu pārredzamības un savstarpējas izpratnes līmeni par PTO dalībvalstu pašlaik izmantotajiem izcelsmes noteikumiem un saistītām dokumentārajām prasībām. Izcelsmes noteikumi ir noteikumi, uz kuriem attiecas Nolīguma par izcelsmes noteikumiem 1. pants.

               2.Lai uzlabotu pārredzamību un veicinātu labāku izcelsmes noteikumu izpratni, PTO dalībvalstis saskaņā ar šā lēmuma 1. pielikumu paziņo PTO sekretariātam par izcelsmes noteikumiem, kurus tās izmanto, piemērojot vislielākās labvēlības režīmu saskaņā ar GATT 1994 I, II, III, XI un XIII pantu.

               3.Dalībvalstis tiek aicinātas aizpildīt 1. pielikuma paziņošanas veidlapu, ziņojot PTO sekretariātam par jebkuriem citiem tās izmantotajiem izcelsmes noteikumiem, citu nepreferenciālas tirdzniecības politikas instrumentu piemērošanā saskaņā ar 1. panta 2. punktu Nolīgumā par izcelsmes noteikumiem.

               4.Turklāt saskaņā ar 2. pielikumu dalībvalstis apraksta savu praksi attiecībā uz izcelsmes sertifikātiem un citiem obligātiem nepreferenciāliem mērķiem paredzētiem dokumentāriem izcelsmes apliecinājumiem, par kuriem paziņots saskaņā ar 1. pielikumu
                  1
               . Dalībvalstis, kas ziņo, ka tās neīsteno izcelsmes noteikumus saskaņā ar 1. pielikumu, tomēr aizpilda 2. pielikumu.

               5.Paziņojumus saskaņā ar šā lēmuma 2. un 4. punktu iesniedz ne vēlāk kā vienu gadu pēc šā lēmuma pieņemšanas.

               6.Saskaņā ar šo lēmumu PTO sekretariāts paziņoto informāciju dara publiski pieejamu.

               7.Katra dalībvalsts savu pieejamo resursu ietvaros izveido vai uztur vienu vai vairākus informācijas sniegšanas centrus, kas sniedz atbildes uz valdību, tirgotāju un citu ieinteresēto personu pamatotiem jautājumiem par izcelsmes noteikumiem un saistītajām dokumentārajām prasībām, kā arī nodrošina ar vajadzīgajām veidlapām un dokumentiem
                  2
               . Dalībvalstis paziņo PTO sekretariātam attiecīgo informācijas sniegšanas centru kontaktinformāciju saskaņā ar 1. pielikumu. Vismazāk attīstīto dalībvalstu rīcībā ir divi gadi šīs informācijas paziņošanai PTO sekretariātam.

               8.Dalībvalstis cenšas nodrošināt atsauces uz tiesību aktiem, tīmekļa vietnes, skaidrojošos dokumentus vai jebkurus citus dokumentus PTO valodā.

               9.Tās dalībvalstis, kuras ievieš būtiskas izmaiņas tādos savos izcelsmes noteikumos un ar tiem saistītajās dokumentārajās prasībās, par ko ir paziņots saskaņā ar šo lēmumu, nekavējoties saskaņā ar šo lēmumu ziņo par šīm izmaiņām PTO sekretariātam.

               10.Izcelsmes noteikumu komiteja (CRO) pārbauda esošos izcelsmes noteikumus un ar tiem saistītās dokumentārās prasības, pamatojoties uz informāciju, kas paziņota saskaņā ar šo lēmumu, lai identificētu tirdzniecības atvieglošanas praksi un veicinātu noteikumu izplatīšanu starptautiskā mērogā.

               11.PTO sekretariātam pēc jaunattīstības valstu un vismazāk attīstīto dalībvalstu pieprasījuma būtu jāpalīdz tām īstenot šā lēmuma noteikumus.

               12.Neko šajā lēmumā neinterpretē kā tādu, kas ietekmē Nolīguma par izcelsmes noteikumiem 5. pantā vai tirdzniecības atvieglošanas nolīguma 1. pantā noteiktās dalībvalstu tiesības un pienākumus.

               13.Šo lēmumu, jo īpaši tā 2. un 3. punktu, pārskata pēc trīs gadiem pēc tā pieņemšanas un vajadzības gadījumā arī vēlāk, lai turpmāk uzlabotu nepreferenciālas izcelsmes noteikumu pārredzamību.

               1 PIELIKUMS

               PAZIŅOŠANAS VEIDLAPA PAR NEPREFERENCIĀLAS IZCELSMES NOTEIKUMIEM

               1. pielikumu var pavairot tik daudz eksemplāros, cik dalībvalsts uzskata par vajadzīgu

               I
                     PAMATINFORMĀCIJA

                        1)

                        Paziņotāja dalībvalsts

                        2)

                        Informācijas sniegšanas centri

                        (ja iespējams, norādiet šādu kontaktinformāciju: vārds, uzvārds, tālr., e-pasts, tīmekļa vietne)

                        3)

                        Vai nepreferenciālas izcelsmes noteikumi ir spēkā?

                        □

                        Jā

                        □

                        Nē*

                        * Ja jūsu atbilde ir “Nē”, turpmākie šā pielikuma jautājumi nav jāaizpilda

                        4)

                        Kādiem tirdzniecības politikas instrumentiem tiek izmantoti šie nepreferenciālas izcelsmes noteikumi (skatīt Nolīguma par izcelsmes noteikumiem 1. panta 2. punktu)?

                        5)

                        Noteikumu spēkā stāšanās datums vai jebkādi to būtiski grozījumi:

                        6)

                        Vajadzības gadījumā — piemērošanas termiņš:

                        7)

                        Par pārvaldi atbildīgā valsts iestāde vai nevalstiska iestāde:

                        8)

                        Vajadzības gadījumā — interneta saite uz tiesību aktiem un citiem skaidrojošiem dokumentiem, ja tādi ir:

                        9)

                        Komentāri, ja tādi ir:

               II
                     NEPREFERENCIĀLAS IZCELSMES NOTEIKUMU PIEMĒROŠANA

                        10)

                        Vai nepreferenciālas izcelsmes noteikumus piemēro importam?

                        □

                        Jā

                        □

                        Nē

                        11)

                        Vai nepreferenciālas izcelsmes noteikumus piemēro eksportam?

                        □

                        Jā

                        □

                        Nē

                        12)

                        Vai, piemērojot nepreferenciālas izcelsmes noteikumus, piemēro de minimis noteikumu?

                        □

                        Jā

                        □

                        Nē

                        Ja “jā”, lūdzu, norādiet de minimis slieksni un attiecīgās atsauces uz tiesību aktiem, kas attiecas uz 10. — 12. jautājumu

               III
                     BŪTISKAS PĀRVEIDES KRITĒRIJI PRECES IZCELSMES NOTEIKŠANAS VAJADZĪBĀM

                        13)

                        Vispārīgi kritēriji, ja tie attiecas uz visiem produktiem

                        14)

                        Attiecīgā gadījumā — konkrētiem produktiem piemērojami izcelsmes noteikumi:

                        15)

                        Nenoteiktas izcelsmes materiāla un noteiktas izcelsmes materiāla definīcija, ja tāda ir:

                        16)

                        To minimālo darbību saraksts, kuras nepiešķir izcelsmi, ja tādas ir:

                        17)

                        Pārējie noteikumi, ja tādi ir:

                        18)

                        Jebkura cita informācija, ko dalībvalsts uzskata par vajadzīgu (ja vajadzīgs, norādiet interneta saiti)

               IV
                     IEPRIEKŠĒJI NOLĒMUMI

                        Vai par preces izcelsmi ir iepriekšēji nolēmumi?
                           3

                                 □

                                 Jā

                                 □

                                 Nē

                        Atbildīgā iestāde, kura izdevusi iepriekšējo nolēmumu (par izcelsmi)

                        Norādījumi par iepriekšēja nolēmuma piemērošanu

                        Interneta saite uz tiesību aktiem un citas attiecīgās atsauces uz tiesību aktiem:

               2 PIELIKUMS

               PAZIŅOJUMA VEIDLAPA DOKUMENTĀRAJĀM PRASĪBĀM SAISTĪBĀ AR

               NEPREFERENCIĀLAS IZCELSMES NOTEIKUMIEM

                        1)

                        Vai importam ir obligāti vajadzīgs izcelsmes sertifikāts un / vai cits obligāts dokumentārs izcelsmes apliecinājums?

                        □

                        Jā

                        □

                        Nē**

                        2)

                        Vai eksportam ir obligāti vajadzīgs izcelsmes sertifikāts un / vai cits obligāts dokumentārs izcelsmes apliecinājums?

                        □

                        Jā

                        □

                        Nē**

                        3)

                        Vai izcelsmes sertifikātu un / vai citu obligātu dokumentāru izcelsmes apliecinājumu formāts un / vai saturs ir standartizēts vai noteikts?

                        Ja “jā”, lūdzu, pievienojiet tā kopiju vai sniedziet attiecīgo informāciju šā pielikuma papildinājumā

                           Jā
                              
                              Nē

                        * Ja jūsu atbilde uz 1. un 2. jautājumu ir “Nē”, turpmākie šā pielikuma jautājumi nav jāaizpilda

                        4)

                        Ja sertifikāts tiek pieprasīts tikai noteiktās situācijās, lūdzu, norādiet gadījumus, kad šis sertifikāts (vai cits obligāts dokumentārs izcelsmes apliecinājums) ir jāsniedz, kā arī attiecīgo formātu (noteiktas formas vai citādu)

                        5)

                        Ja obligātās prasības attiecībā uz sertifikātu un/vai citu obligātu dokumentāru izcelsmes apliecinājumu attiecas tikai uz konkrētiem produktiem, lūdzu, norādiet, uz kurām HS nodaļām, kā arī attiecīgo formātu (noteiktas formas vai citādu)

                        6)

                        Atbrīvojumi no obligātās prasības uzrādīt sertifikātu un / vai jebkuru citu obligātu dokumentāru izcelsmes apliecinājumu (piemēram, mazas vērtības sūtījumi, pasta sūtījumi,...)

                        7)

                        Valsts vai nevalstiska iestādes, kuras ir izraudzītas izdot sertifikātus un / vai jebkuru citu obligātu dokumentāru izcelsmes apliecinājumu (ja piemērojams)

                        8)

                        Lūdzu, norādiet attiecīgās atsauces uz tiesību aktiem, kas attiecas uz 1. — 7. jautājumu.

               2. PIELIKUMS – PAPILDINĀJUMS

               Vajadzības gadījumā, lūdzu, pievienojiet noteiktās formas veidlapu un/vai interneta saiti uz izcelsmes sertifikāta noteikto formu (vai citu obligātu dokumentāru izcelsmes apliecinājumu)

               __________

                     (1)

                      Tas neskar citus izcelsmes apliecinājumus, kurus kompetentās iestādes var pieprasīt kontroles nolūkos.

                     (2)

                     Tiek uzskatīts, ka šis informācijas sniegšanas centrs var būt tas pats, kas ir izveidots vai tiek uzturēts saskaņā ar tirdzniecības atvieglošanas nolīguma (TFA) 1. panta 3. punktu, un dalībvalstīm nav jāsniedz papildu informācija, veidlapas un dokumenti, izņemot tos, kas paredzēti tirdzniecības atvieglošanas nolīgumā.

                     (3)

                     Saskaņā ar Nolīguma par izcelsmes noteikumiem 2. panta h) punkta un Tirdzniecības atvieglošanas nolīguma 3. panta definīciju.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 20.9.2019
            COM(2019) 424 final
            2019/0200(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Izcelsmes noteikumu komitejā, kas izveidota ar Nolīgumu par izcelsmes noteikumiem (PTO-GATT 1994), kas pievienots 1994. gada 15. aprīlī Marrākešā parakstītajam nobeiguma aktam

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Izcelsmes noteikumu komitejā, kas izveidota ar Nolīgumu par izcelsmes noteikumiem (PTO-GATT 1994), kas pievienots 1994. gada 15. aprīlī Marrākešā parakstītajam nobeiguma aktam, saistībā ar paredzēto paziņojuma pieņemšanu par nepreferenciālas izcelsmes noteikumu pārredzamības uzlabošanu.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Nolīgums par izcelsmes noteikumiem

               Nobeiguma aktam pievienotā Nolīguma par izcelsmes noteikumiem (PTO-GATT 1994), kas parakstīts Marakešā 1994. gada 15. aprīlī (“nolīgums”), mērķis ir nodrošināt to, ka nepreferenciālas izcelsmes noteikumi nerada nevajadzīgus tirdzniecības šķēršļus un starptautiskā līmenī tiek saskaņoti tie izcelsmes noteikumi, kas neattiecas uz tarifa preferenču piešķiršanu. Līdz saskaņošanas programmas pabeigšanai līgumslēdzējām pusēm ir jānodrošina, ka to izcelsmes noteikumi ir pārredzami, tiem nav ierobežojošas, kropļojošas vai traucējošas ietekmes uz starptautisko tirdzniecību, tos pārvalda konsekventi, vienoti, objektīvi un saprātīgi un ka tie ir balstīti uz pozitīvu standartu. Nolīgums stājās spēkā 1995. gada 1. janvārī.

               Eiropas Savienība ir nolīguma puse
                  1
               . Nolīguma puses ir arī visas dalībvalstis.

               2.2.Izcelsmes noteikumu komiteja

               Izcelsmes noteikumu komiteja ir izveidota Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) ietvaros un ir atvērta PTO dalībvalstīm. Tā sanāk vismaz reizi gadā, un tai ir jāpārskata Nolīguma par izcelsmes noteikumiem īstenošana un darbība. Komiteja galvenokārt nodarbojas ar nepreferenciālas izcelsmes noteikumu saskaņošanu. Sarunas nav noslēgušās, un pašlaik PTO dalībvalstis nepreferenciālai izcelsmei piemēro valstu izcelsmes noteikumus. Pavisam nesen ir uzsākts darbs pie preferenciālas izcelsmes noteikumiem, jo īpaši attiecībā uz tirdzniecības preferencēm vismazāk attīstītām valstīm. Lēmumus komitejā parasti pieņem vienprātīgi.

               2.3.Izcelsmes noteikumu komitejas paredzētais akts

               Gada sanāksmē [ datums] Izcelsmes noteikumu komitejai jāpieņem paziņojums
                  2
                par “Nepreferenciālas izcelsmes noteikumu pārredzamības uzlabošanu” (“paredzētais akts”).

               Paredzētā akta mērķis ir uzlabot tiesību aktu, noteikumu un prakses pārredzamību attiecībā uz nepreferenciālas izcelsmes noteikumiem un papildināt Nolīguma par izcelsmes noteikumiem 5. pantā noteikto paziņošanas pienākumu.

               Ne Līgumā par Pasaules Tirdzniecības organizācijas izveidošanu, ne arī Nolīgumā par izcelsmes noteikumiem netiek skarts jautājums par PTO komiteju pieņemto tiesību aktu juridisko statusu. Paredzētā akta saistošais raksturs ir jānosaka, ņemot vērā minētajā aktā izmantoto tekstu. Ņemot vērā paziņojuma formulējumu par nepreferenciālas izcelsmes noteikumu pārredzamības uzlabošanu, paredzētais akts būs pusēm saistošs.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Nepreferenciālas izcelsmes noteikumi ir noteikumi, kurus piemēro, ja nav tirdzniecības preferenču, t. i., ja tirdzniecība notiek, pamatojoties uz vislielāko labvēlības režīmu. Turklāt dažu tirdzniecības politikas pasākumu gadījumā, piemēram, kvotas, antidempinga pasākumi vai izcelsmes marķēšana, var būt nepieciešams noteikt izcelsmi, pamatojoties uz nepreferenciālas izcelsmes noteikumu piemērošanu.

               Saskaņā ar Nolīguma par izcelsmes noteikumiem 5. pantu katrai PTO dalībvalstij noteiktā termiņā pēc PTO nolīguma stāšanās spēkā bija jāpaziņo PTO sekretariātam tās izcelsmes noteikumi, tiesu nolēmumi un vispārēji piemērojami administratīvi nolēmumi attiecībā uz nepreferenciālas izcelsmes noteikumiem, kas ir spēkā minētajā datumā. Eiropas Savienība paziņoja prasīto informāciju PTO sekretariātam.

               Nolīgumā par izcelsmes noteikumiem PTO dalībvalstis vienojās risināt sarunas par saskaņotiem nepreferenciālas izcelsmes noteikumiem. Tomēr šīs sarunas nav noslēgušās, un PTO dalībvalstis pašlaik nepreferenciālajai izcelsmei piemēro valstu izcelsmes noteikumus. Rezultātā — atkarībā no attiecīgās PTO dalībvalsts — uz importu un/vai eksportu attiecas dažādi nepreferenciālas izcelsmes noteikumi. Turklāt ne visas PTO dalībvalstis piemēro īpašu tiesisko regulējumu saistībā ar nepreferenciālas izcelsmes noteikumiem. Savienībā šie noteikumi ir paredzēti 59. — 61. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 9. oktobra Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu
                  3
               .

               Lai izvairītos no nevajadzīgiem tirdzniecības šķēršļiem, ko rada piemērojamo nepreferenciālas izcelsmes noteikumu dažādais un daudzveidīgais klāsts, no Izcelsmes noteikumu komitejas delegātiem tika izveidota neliela darba grupa, kuras mērķis ir izpētīt veidus, kā uzlabot nepreferenciālas izcelsmes noteikumu pārredzamību. Eiropas Savienība, sniedzot konstruktīvu ieguldījumu saistībā ar paredzēto aktu, piedalījās šīs nelielās darba grupas sanāksmē. Diskusijas turpinājās Izcelsmes noteikumu komitejas sanāksmēs 2019. gada maijā un augustā. Koordināciju ar dalībvalstīm nodrošināja ar dalībvalstu delegāciju PTO un Muitas ekspertu grupas Produktu izcelsmes nodaļas starpniecību.

               Ņemot vērā to, ka skaidri un paredzami izcelsmes noteikumi atvieglo starptautiskās tirdzniecības plūsmu, paredzētā akta mērķis ir uzlabot tiesību aktu, noteikumu un prakses pārredzamību attiecībā uz nepreferenciālas izcelsmes noteikumiem un papildināt Nolīguma par izcelsmes noteikumiem 5. pantā noteikto paziņošanas pienākumu.

               Paredzētais akts paredz obligātu paziņošanu par katras PTO dalībvalsts nepreferenciālas izcelsmes noteikumiem, kurus izmanto vislielākā labvēlības režīma piemērošanai saskaņā ar GATT 1994 I, II, III, XI un XIII pantu. Tajā arī paredzēta brīvprātīga paziņošana par nepreferenciālas izcelsmes noteikumiem, ko izmanto visiem citiem mērķiem, uz kuriem attiecas Nolīguma par izcelsmes noteikumiem 1. panta 2. punkts (antidempinga un kompensācijas maksājumi saskaņā ar GATT 1994 VI pantu, aizsardzības pasākumi saskaņā ar GATT 1994 XIX pantu, izcelsmes marķējuma prasības saskaņā ar GATT 1994 IX pantu, daudzuma ierobežojumi vai tarifa kvotas, valsts iepirkumam izmantotie izcelsmes noteikumi un tirdzniecības statistika). Turklāt paredzētais akts ietver PTO dalībvalstu paziņošanas pienākumu par iespējamiem nepreferenciālas izcelsmes sertifikātiem, kas ir obligāti, veicot importa vai eksporta darījumus. Paziņojumi jāveic, izmantojot paredzētajam aktam pievienotās veidlapas.

               Paredzētais akts rada paziņošanas pienākumus papildus tiem, kas minēti Nolīguma par izcelsmes noteikumiem 5. pantā.

               Tāpēc ir vajadzīga nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Izcelsmes noteikumu komitejā.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt ES likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  4
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Izcelsmes noteikumu komiteja ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, Nolīgumu par izcelsmes noteikumiem (PTO-GATT 1994).

               Akts, kuru Izcelsmes noteikumu komiteja ir aicināta pieņemt, ir akts ar juridiskām sekām. Ne Līgumā par Pasaules Tirdzniecības organizācijas izveidošanu, ne arī Nolīgumā par izcelsmes noteikumiem netiek skarts jautājums par Izcelsmes noteikumu komitejas pieņemto tiesību aktu juridisko statusu. Paredzētā akta saistošais raksturs tādēļ ir jānosaka, ņemot vērā tekstu, kas izmantots minētajā tiesību aktā. Ņemot vērā paziņojuma formulējumu par nepreferenciālas izcelsmes noteikumu pārredzamības uzlabošanu, paredzētais akts uzskatāms par tādu, kam ir juridiskas sekas.

               Paredzētais akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu pieņemamā lēmuma materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā paredzētā akta mērķa un satura, attiecībā uz kuru ieņem nostāju Savienības vārdā. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais vai dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz kopējo tirdzniecības politiku.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 207. pants.

               4.3.Secinājums

               Par ierosinātā lēmuma juridisko pamatu būtu jānosaka LESD 207. pants saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               5.Paredzētā akta publicēšana

               Neattiecas.

               2019/0200 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Izcelsmes noteikumu komitejā, kas izveidota ar Nolīgumu par izcelsmes noteikumiem (PTO-GATT 1994), kas pievienots 1994. gada 15. aprīlī Marrākešā parakstītajam nobeiguma aktam

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 3. punktu un 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar tā 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Nolīgumu par izcelsmes noteikumiem (PTO-GATT 1994), kas pievienots, 1994. gada 15. aprīlī Marrākešā parakstītajam nobeiguma aktam (“nolīgums”), Savienība noslēdza ar Padomes Lēmumu 94/800/EK
                  5
               , un tas stājās spēkā 1995. gada 1. janvārī.

               (2)Ar nolīguma 4. pantu tiek izveidota Izcelsmes noteikumu komiteja.

               (3)Izcelsmes noteikumu komitejai savā [datums]  sesijā/sanāksmē, ir jāpieņem paziņojums “Nepreferenciālas izcelsmes noteikumu pārredzamības uzlabošana”.

               (4)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Izcelsmes noteikumu komitejā, jo lēmums Savienībai būs saistošs.

               (5)Ierosinātās nostājas, kas jāieņem Savienības vārdā, mērķis ir uzlabot tiesību aktu, noteikumu un prakses pārredzamību attiecībā uz nepreferenciālas izcelsmes noteikumiem, ieviešot noteikumus par obligātu vai brīvprātīgu PTO dalībvalstu paziņošanu par saviem nepreferenciālas izcelsmes noteikumiem, izmantojot standartizētas veidlapas. Tādējādi izcelsmes noteikumi kļūs skaidrāki un paredzamāki un veicinās starptautiskās tirdzniecības plūsmu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Izcelsmes noteikumu komitejas  sesijā/sanāksmē, pamatojas uz Izcelsmes noteikumu komitejas akta projektu, kas pievienots šim lēmumam.

               Savienības pārstāvji var piekrist nelielām redakcionālām izmaiņām akta projektā, ņemot vērā norises gaidāmajās Izcelsmes noteikumu komitejas sanāksmēs, apspriežoties ar dalībvalstīm vai koordinācijas sanāksmēs uz vietas bez Padomes papildu lēmuma.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Padomes Lēmums 94/800/EK (1994. gada 22. decembris) par daudzpusējo sarunu Urugvajas kārtā (no 1986. gada līdz 1994. gadam) panākto nolīgumu slēgšanu Eiropas Kopienas vārdā jautājumos, kas ir tās kompetencē (OV L 336, 23.12.1994., 1. lpp.).

                     (2)

                        Austrālijas, Brazīlijas, Kanādas, Honkongas, Japānas, Korejas Republikas, Jaunzēlandes, Norvēģijas, Filipīnu, Krievijas Federācijas, Singapūras, Šveices, Taivānas, Penhu, Kinmenas un Macu atsevišķās muitas teritorijas un Amerikas Savienoto Valstu paziņojums.

                     (3)

                        OV L 269, 10.10.2013., 1. lpp.

                     (4)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (5)

                        Padomes 1994. gada 22. decembra Lēmums 94/800/EK par daudzpusējo sarunu Urugvajas kārtā (1986–1994) panākto nolīgumu slēgšanu Eiropas Kopienas vārdā jautājumos, kas ir tās kompetencē (OV L 336, 23.12.1994., 1. lpp.).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 15.10.2019
            COM(2019) 466 final
            2019/0233(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Eirokontroles paplašinātajā komisijā attiecībā uz maršruta maksājumu izmaksu bāzes noteikšanas un vienības likmju aprēķināšanas principiem, kā arī maršruta maksājumu sistēmas piemērošanas nosacījumiem un apmaksas nosacījumiem
            (Dokuments attiecas uz EEZ)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar kuru nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem pirms Eirokontroles paplašinātās komisijas 2019. gada 28. novembra sanāksmes, kurā paredzēts pieņemt maršruta maksājumu sistēmas piemērošanas nosacījumu (“piemērošanas nosacījumi”) un maršruta maksājumu izmaksu bāzes noteikšanas un vienības likmju aprēķināšanas principu (“principi”) atjauninājumus (abi kopā turpmāk tekstā — “paredzētie akti”).

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Daudzpusējais nolīgums par maršruta maksājumiem

               Daudzpusējā nolīguma par maršruta maksājumiem (“nolīguma”)
                  1
                mērķis ir izveidot kopīgu maršruta maksājumu sistēmu. Saskaņā ar nolīguma 1. pantu līgumslēdzējas valstis vienojās pieņemt kopēju politiku attiecībā uz maksājumiem par aeronavigācijas iekārtām un pakalpojumiem maršrutā (turpmāk — “maršruta maksājumi”) lidojumu informācijas reģionu gaisa telpā, kura ietilpst to kompetencē. Tās attiecīgi vienojās izveidot kopīgu sistēmu maršruta maksājumu noteikšanai un iekasēšanai un šim nolūkam izmantot Eirokontroles pakalpojumus. Saskaņā ar nolīguma 3. pantu Eirokontroles paplašinātā komisija ir apņēmusies izveidot kopīgu maršruta maksājumu sistēmu.

               Nolīgums stājās spēkā 1986. gadā.

               Visas dalībvalstis ir nolīguma puses
                  2
               .

               2.2.Eirokontroles paplašinātā komisija

               Saskaņā ar nolīguma 3. panta 2. punktu Eirokontroles paplašinātā komisija:

               (1)nosaka principus, kas reglamentē izmaksu novērtējumu maršruta maksājumu aprēķināšanas vajadzībām;

               (2)nosaka maršruta maksājumu aprēķināšanas formulu;

               (3)katram tarifikācijas periodam apstiprina likmi, kādā izmaksas ir jāatgūst;

               (4)nosaka norēķinu vienību, kurā tiek izteikti maršruta maksājumi;

               (5)nosaka sistēmas piemērošanas nosacījumus, tostarp apmaksas nosacījumus, kā arī vienības likmes un tarifus un to piemērošanas laikposmu;

               (6)nosaka principus, kas reglamentē atbrīvojumu no maršruta maksājumiem.

               Katrai Eirokontroles dalībvalstij un līgumslēdzējai valstij, kas nav Eirokontroles dalībvalsts, ir viena balss. Saskaņā ar nolīguma 6. panta 1. punkta a) apakšpunktu paplašinātā komisija pieņemt vienprātīgu lēmumu par jautājumiem, kas attiecas uz izmaksu novērtējumu maršruta maksājumu aprēķināšanas vajadzībām (nolīguma 3. panta 2. punkta a) apakšpunkts) un piemērošanas nosacījumiem (nolīguma 3. panta 2. punkta e) apakšpunkts), un šie lēmumi ir saistoši visām līgumslēdzējām valstīm. Ja neizdodas pieņemt vienprātīgu lēmumu, paplašinātā komisija pieņem lēmumu ar divu trešdaļu nodoto balsu vairākumu; jebkura līgumslēdzēja valsts, kas prevalējošu valsts apsvērumu dēļ nevar piemērot minēto lēmumu, iesniedz paplašinātajai komisijai paskaidrojumu par attiecīgajiem iemesliem (nolīguma 6. panta 1. punkta a) apakšpunkts).

               2.3.Paredzētie paplašinātās komisijas akti

               Izmantojot rakstisku procedūru, bet ne vēlāk kā 113. sanāksmē, kas norisināsies 2019. gada 20. un 21. novembrī, paplašinātajai komisijai ir jāpieņem lēmumi par paredzētajiem aktiem.

               Paredzēto aktu mērķis ir nodrošināt nepārtrauktu atbilstību ES noteikumiem par Eiropas vienotās gaisa telpas darbības uzlabošanas sistēmu un tarifikācijas sistēmu, jo īpaši 2019. gada 11. februāra Regulai (ES) 2019/317
                  3
               , ko piemēros no trešā pārskata perioda (2020.–2024. gads), sākot no 2020. gada 1. janvāra.

               Principu projektā joprojām paredzētas divas iespējamās metodes izmaksu un vienības likmju aprēķināšanai, proti, izmaksu pilnīgas atgūšanas metode vai aprēķināto izmaksu metode. Ierosinātie grozījumi ietver šādu paziņojumu: “Uzskata, ka līgumslēdzējas valstis, kuras piemēro Eiropas Savienības pieņemtos noteikumus par Eiropas vienotās gaisa telpas darbības uzlabošanas sistēmu un tarifikācijas sistēmu, atbilst Eirokontroles pieņemtajiem noteikumiem par šiem jautājumiem.” Paredzētajos aktos nav izskatīti turpmāk norādītie jautājumi, kuru sīks izklāsts ir sniegts ES tiesību aktos:

               (1)nosacījumi, saskaņā ar kuriem aprēķinātās izmaksas un pakalpojuma vienības var pārskatīt, ņemot vērā darbības uzlabošanas plāna iespējamo pārskatīšanu;

               (2)pienākums no aprēķinātajām izmaksām atskaitīt aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēju saņemto publisko finansējumu (šāda prasība noteikta Savienības tiesību aktos, bet nav ierastā Eirokontroles politika);

               (3)no maršruta maksājumiem gūto ieņēmumu izmantošana kopīgu projektu finansēšanai;

               (4)satiksmes riska dalīšanas mehānisma parametri un vērtības;

               (5)dažu pārnesumu laiks un kārtība, piemēram, attiecībā uz satiksmes riska dalīšanas mehānisma un izmaksu riska mehānisma korekcijām;

               (6)detalizēta informācija par aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem paredzētajiem stimuliem;

               (7)ar darbības uzlabošanu saistītu nosacījumu kopums, kas vajadzīgs, lai izveidotu un piemērotu vienkāršotu tarifikācijas sistēmu.

               Principu projekts atbilst Regulas (ES) 2019/317 22. panta 4. punktam, kurā paredzēts, ka tad, ja aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem rodas izmaksas saistībā ar pamatlīdzekļu izpirkumnomu, šīs izmaksas neiekļauj kapitāla izmaksu aprēķinā.

               Ierosinātie piemērošanas nosacījumu grozījumi attiecas uz piemērošanas nosacījumu projekta 5. pantu (attāluma koeficients), 6. pantu (svara koeficients) un 8. pantu (atbrīvojumi), jo sevišķi uz maksimālās pacelšanās masas aprēķināšanu katram gaisa kuģim. Šis ierosinātais priekšlikums, stājoties spēkā no 2020. gada 1. janvāra, aizstātu pašreizējo aprēķinu metodi, kuras pamatā ir vidējā maksimālā pacelšanās masa katra gaisa telpas lietotāja katram gaisa kuģa veidam.

               Turklāt Eirokontroles Centrālais maršruta maksājumu birojs (CRCO) ierosina vēl divus piemērošanas nosacījumu grozījumus. Ar pirmo grozījumu tiek ieviesta jauna klauzula, kas attiecas uz maksājumiem par banku pakalpojumiem saistībā ar rēķinu apmaksu, ko veic gaisa telpas izmantotāji. Otrais grozījums attiecas uz rēķinu apmaksas secību gadījumā, kad gaisa telpas izmantotāji nav devuši nekādus norādījumus CRCO.

               Piemērošanas nosacījumu 1. pielikumā ietvertajā maršruta tarifikācijas zonu sarakstā veikti šādi atjauninājumi: redakcionāli grozījumi Bulgārijas un Rumānijas tarifikācijas zonu aprakstos, Ziemeļmaķedonijas jaunais nosaukums un jauns Ukrainas tarifikācijas zonas apraksts.

               Minētie grozījumi pastiprina principa “lietotājs maksā” piemērošanu, kas ir daļa no Savienības transporta infrastruktūras tarifikācijas politikas.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Paredzētie akti nodrošina nepārtrauktu atbilstību ES noteikumiem par Eiropas vienotās gaisa telpas darbības uzlabošanas sistēmu un tarifikācijas sistēmu, un Savienībai tie būtu jāatbalsta. Tiek ierosināts dalībvalstīm, rīkojoties kopīgi Savienības vārdā, piekrist ierosinātajiem paredzēto aktu grozījumiem.

               Paredzētie akti līgumslēdzējām valstīm kļūs saistoši saskaņā ar nolīguma 6. panta 1. punkta a) apakšpunktu, kurā noteikts, ka: “lai pieņemtu lēmumus par 3. panta 2. punkta a) līdz f) apakšpunktā un h) apakšpunktā minētajiem jautājumiem, ir vajadzīgs visu līgumslēdzēju valstu vienprātīgs balsojums, un tie ir saistoši visām līgumslēdzējām valstīm; ja neizdodas pieņemt vienprātīgu lēmumu, paplašinātā komisija pieņem lēmumu ar divu trešdaļu nodoto balsu vairākumu; jebkura līgumslēdzēja valsts, kas prevalējošu valsts apsvērumu dēļ nevar piemērot minēto lēmumu, iesniedz paplašinātajai komisijai paskaidrojumu par attiecīgajiem iemesliem”.

               Uz paredzēto aktu priekšmetu lielā mērā attiecas Savienības tiesību akti, jo īpaši Regula (ES) 2019/317. Tāpēc minētie akti var ietekmēt kopīgos noteikumus vai mainīt to darbības jomu. Tādējādi saskaņā ar LESD 3. panta 2. punkta pēdējo daļu Savienībai ir ekskluzīva ārējā kompetence.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               LESD 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               LESD 218. panta 9. punktu piemēro neatkarīgi no tā, vai Savienība ir attiecīgās struktūras dalībniece vai nolīguma puse
                  4
               .

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kam nav saistoša spēka saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  5
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paplašinātā komisija ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, un akti, ko paplašinātā komisija tiek aicināta pieņemt, ir akti ar juridiskām sekām. Paredzētie akti atbilstoši nolīguma 6. panta 1. punkta a) apakšpunktam būs saistoši līgumslēdzējām valstīm saskaņā ar starptautiskajām tiesībām.

               Paredzētie akti nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens no tiem ir atzīstams par galveno, bet otram ir pakārtota nozīme, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzēto aktu galvenais mērķis un saturs attiecas uz transportu (LESD VI sadaļa).

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 100. panta 2. punkts.

               4.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 100. panta 2. punktam saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               2019/0233 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Eirokontroles paplašinātajā komisijā attiecībā uz maršruta maksājumu izmaksu bāzes noteikšanas un vienības likmju aprēķināšanas principiem, kā arī maršruta maksājumu sistēmas piemērošanas nosacījumiem un apmaksas nosacījumiem

               (Dokuments attiecas uz EEZ)

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Daudzpusējais nolīgums par maršruta maksājumiem (“nolīgums”)
                  6
                stājās spēkā 1986. gada 1. janvārī.

               (2)Saskaņā ar nolīguma 3. panta 2. punktu paplašinātā komisija pieņem principus, kas reglamentē izmaksu novērtējumu aeronavigācijas maksājumu aprēķināšanas vajadzībām un šo maksājumu piemērošanas un apmaksas nosacījumus.

               (3)Paplašinātajai komisijai līdz 113. sanāksmei, kas norisināsies 2019. gada 20. un 21. novembrī, vai šīs sanāksmes laikā, izmantojot rakstisku procedūru, jāpieņem lēmumi par maršruta maksājumu izmaksu bāzes noteikšanas un vienības likmju aprēķināšanas principu atjauninājumiem un maršruta maksājumu sistēmas piemērošanas nosacījumu un apmaksas nosacījumu atjauninājumiem (“lēmumi”).

               (4)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Eirokontroles paplašinātajā komisijā, jo uz minēto lēmumu priekšmetu lielā mērā attiecas Savienības tiesību akti, proti, Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2019/317
                  7
               . Tāpēc minētie akti var ietekmēt kopīgos noteikumus vai mainīt to darbības jomu, un Savienībai ir ekskluzīva ārējā kompetence saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 3. panta 2. punktu.

               (5)Lēmumu mērķis ir nodrošināt nepārtrauktu atbilstību Savienības noteikumiem transporta jomā, jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 549/2004
                  8
                un Īstenošanas regulai (ES) 2019/317. Tādēļ ir lietderīgi atbalstīt minēto lēmumu pieņemšanu.

               (6)Savienības nostāja jāpauž Savienības dalībvalstīm, kuras ir Eirokontroles paplašinātās komisijas locekles, rīkojoties kopīgi,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem rakstiskajā procedūrā pirms Eirokontroles paplašinātās komisijas 2019. gada 28. novembra sanāksmes vai tās laikā, ir šāda:

               a) atbalstīt atjauninātos maršruta maksājumu izmaksu bāzes noteikšanas principus
                  9
               ;

               b) atbalstīt atjauninātos maršruta maksājumu sistēmas piemērošanas nosacījumus un apmaksas nosacījumus
                  10
               .

               2. pants

               Šā lēmuma 1. pantā minēto nostāju pauž Savienības dalībvalstis, kuras ir Eirokontroles paplašinātās komisijas locekles, rīkojoties kopīgi.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                  https://www.eurocontrol.int/sites/default/files/article/attachments/multilateral-agreement-relating-to-route-charges.pdf

                     (2)

                        Papildus ES dalībvalstīm Albānija, Armēnija, Bosnija un Hercegovina, Gruzija, Melnkalne, Moldovas Republika, Monako, Norvēģija, Šveice, Turcija, Ukraina un Ziemeļmaķedonija ir nolīguma puses un ir to ratificējušas.

                     (3)

                        Komisijas 2019. gada 11. februāra Īstenošanas regula (ES) 2019/317, ar ko nosaka darbības uzlabošanas sistēmu un tarifikācijas sistēmu Eiropas vienotajā gaisa telpā un atceļ Īstenošanas regulas (ES) Nr. 390/2013 un (ES) Nr. 391/2013 (OV L 56, 25.2.2019., 1. lpp.).

                     (4)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64. punkts.

                     (5)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (6)

                  https://www.eurocontrol.int/sites/default/files/article/attachments/multilateral-agreement-relating-to-route-charges.pdf

                     (7)

                        Komisijas 2019. gada 11. februāra Īstenošanas regula (ES) 2019/317, ar ko nosaka darbības uzlabošanas sistēmu un tarifikācijas sistēmu Eiropas vienotajā gaisa telpā un atceļ Īstenošanas regulas (ES) Nr. 390/2013 un (ES) Nr. 391/2013 (OV L 56, 25.2.2019., 1. lpp.).

                     (8)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 10. marta Regula (EK) Nr. 549/2004, ar ko nosaka pamatu Eiropas vienotās gaisa telpas izveidošanai (pamatregula) (OV L 96, 31.3.2004., 1. lpp.).

                     (9)

                  https://ext.eurocontrol.int/ftp/?t=93085cefad506a898b74bf51ae9f2ec6
                   Eirokontroles dokuments Nr. 19.60.01

                     (10)

                  https://ext.eurocontrol.int/ftp/?t=5db7f9ad4dda0c0a7803388ca46b101e
                   Eirokontroles dokuments Nr. 19.60.02-1