title: Priekšlikums Padomes regula par jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzību pret grunts zvejas rīku negatīvo ietekmi tāljūras zvejā {SEC(2007) 1315} {SEC(2007) 1317}

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0605

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 17.10.2007COM(2007) 605 galīgā redakcija2007/0224 (CNS)PriekšlikumsPADOMES REGULApar jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzību pret grunts zvejas rīku negatīvo ietekmi tāljūras zvejā(iesniegusi Komisija) {SEC(2007) 1315}{SEC(2007) 1317}PASKAIDROJUMA RAKSTS1. PRIEKšLIKUMA KONTEKSTS-  Priekšlikuma pamatojums un mērķiAr ierosināto Padomes regulu īsteno Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālās asamblejas rekomendācijas (2006. gada 8. decembra Rezolūcija 61/105) par pasākumiem, kuru mērķis ir izskaust kaitīgas zvejas metodes, kas apdraud jutīgas jūras ekosistēmas tāljūrā. Priekšlikums attiecas uz ES kuģiem, kas darbojas tāljūras apgabalos, kuri nav reģionālas zivsaimniecības pārvaldības organizācijas (RZPO) pārvaldībā un kuros tāpēc vajadzīgs vienpusējs karoga valsts regulējums.-  Vispārīgais kontekstsDažas jūras ekosistēmas, piemēram, jūras pacēlumus, dziļūdens koraļļus un hidrotermālos avotus, apdraud zvejas metodes, kuras var nodarīt kaitējumu biotopa fiziskajai integritātei. Ir konstatēts, ka, izvietojot grunts zvejas rīkus apgabalos, kuros ir šādas ekosistēmas, tiek iznīcināti dziļūdens koraļļi un sūkļi, un tādējādi arī to veidotā un uzturētā kompleksā ekosistēma. Šie biotopi vēl nav pilnībā izpētīti un aprakstīti, taču ir iegūts pietiekoši daudz zinātnisku pierādījumu, kas liecina par to lielo vērtību bioloģiskās daudzveidības ziņā.ANO Ģenerālā asambleja kopš 2004. gada apspriež problēmas, ko rada kaitīgu zvejas metožu izmantošana tāljūras zvejā. Tāpēc šīs problēmas ir kļuvušas par delikātu jautājumu starptautiskajā zvejniecības pārvaldībā. Īpašas bažas radušās saistībā ar tāljūras apgabaliem, kuriem nav izveidota reģionāla zivsaimniecības pārvaldības organizācija, lai reglamentētu zveju un tās ietekmi uz vidi. ES aktīvi piedalījās šajās diskusijās un palīdzēja sagatavot rekomendāciju paketi, par kuru galu galā vienojās Ģenerālā asambleja.ANO diskusijās īpaši zīmīgs bija dažu ANO locekļu izteiktais priekšlikums par vispārēja moratorija noteikšanu grunts tralēšanai tāljūrā, savukārt citas valstis sākotnēji noraidīja jebkādu kopīgu rīcību globālā mērogā. ES sekmīgi virzīja alternatīvu priekšlikumu, kas pamatojas uz grunts zvejas darbību stingru regulējumu, kurā jāiestrādā RZPO pieņemtie saglabāšanas un pārvaldības pasākumi un jāparedz stingra disciplīna, ko karoga valstis prasa ievērot saviem kuģiem, kad tie darbojas tāljūras apgabalos, kuri nav RZPO pārvaldībā. Šīs pieejas pamatā ir prasība novērtēt ietekmi uz vidi; tā ir pamatnosacījums zvejas darbību atļaušanai, un to papildina aizsardzības noteikumi, pastiprināti centieni jutīgu jūras ekosistēmu apzināšanai un aprakstīšanai, veicot zinātniskus pētījumus un apsekojumus, un turpmāki pasākumi attiecībā uz konkrētiem apgabaliem un apgabalu slēgšana, lai aizsargātu šīs ekosistēmas.Ievērojams skaits ES grunts traleru darbojas apgabalos, kuros nav izveidota RZPO, kas pārvaldītu grunts zveju, konkrēti, Atlantijas okeāna dienvidrietumu daļā. ES ir jāatsaucas uz ANO Ģenerālās asamblejas aicinājumu, pieņemot regulas, lai novērstu risku, ka grunts zvejas darbības varētu iznīcināt jutīgas jūras ekosistēmas šajos apgabalos.Rezolūcijā 61/105 bija izteikts aicinājums valstīm līdz 2008. gada decembrim pieņemt tāda veida pasākumus, kādi paredzēti šajā priekšlikumā; Ģenerālā asambleja 2009. gadā izvērtēs tās aicinājumam izrādīto atsaucību, lai sniegtu turpmākas rekomendācijas.-  Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomāKopiena ir pieņēmusi pasākumus dziļjūras ekosistēmu aizsardzībai ES ūdeņos, tai pašā nolūkā tā ir izteikusi priekšlikumus attiecīgajām reģionālajām zivsaimniecības pārvaldības organizācijām — NEAFC un NAFO attiecībā uz Ziemeļatlantiju, SEAFO attiecībā uz Dienvidaustrumu Atlantiju, CCAMLR attiecībā uz Antarktiku, GFCM attiecībā uz Vidusjūru — un tādā veidā pieņemtos pasākumus ir transponējusi Kopienas tiesību aktos. Pašreizējais priekšlikums papildina ES rīcības diapazonu, iekļaujot tajā darbības, kuras veic ārpus ES ūdeņiem un apgabalos, kas nav RZPO kompetencē.-  Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiemŠajā priekšlikumā ir integrēta Eiropas Savienības vides politika un kopējā zivsaimniecības politika, paredzot noteikumus, ar kuru palīdzību iespējams nepieļaut un novērst konkrētu zvejas metožu kaitīgo ietekmi uz jūras vidi.2. APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS-  Apspriešanās ar ieinteresētajām personāmApspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojumsIeinteresēto aprindu un pilsoniskās sabiedrības pārstāvju viedokļus uzklausīja divus gadus ilgā procesā, kura laikā šo jautājumu apsprieda Apvienoto Nāciju Organizācijā. Konkrēti Komisija ir publiskojusi ANO ģenerālsekretāram adresētu ziņojumu, kas iesniegts 2006. gada aprīlī, un Komisijas dienestu darba dokumentu, kurā izklāstīta ES iecerētā nostāja Ģenerālās asamblejas apspriedē 2006. gada septembrī. Ieinteresētās aprindas izklāstīja Komisijai savus uzskatus par abiem dokumentiem, kurus pirms iesniegšanas un publicēšanas bija apstiprinājušas dalībvalstis.Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērāBūtībā Komisija uzzināja divus pretrunīgus viedokļus: no vienas puses, vides nevalstiskās organizācijas lūdza ES atbalstīt visaptverošu moratoriju grunts tralēšanai tāljūrā, uzskatot to par vienīgo līdzekli, kā faktiski nodrošināt jutīgu dziļjūras ekosistēmu saglabāšanu; no otras puses, zvejniecības jomas pārstāvji izteica iebildumus pret vispārēja lieguma ieviešanu.Komisija ierosināja sarunu pozīciju, kuras mērķis bija rast līdzsvarotu risinājumu, lai panāktu vienprātību arī starptautiskā mērogā. Komisija atbalstīja vides nevalstisko organizāciju viedokli attiecībā uz apdraudējuma smagumu un vajadzību enerģiski rīkoties, taču piekrita zvejniecības jomas pārstāvjiem, ka stingrs regulējums var būt iedarbīgāks nekā tāljūras zvejas liegums, jo īpaši tad, ja par šādu liegumu netiktu panākta vienošanās Apvienoto Nāciju Organizācijā. Šādā gadījumā nebūtu nekādas garantijas, ka tāljūras zvejā tiek nodrošināti līdzvērtīgi konkurences apstākļi, jo dažas karoga valstis ievērotu moratoriju, bet citas ne. Savukārt dokumentu paketē, ko Ģenerālā asambleja pieņēmusi, panākot vienprātību, visām valstīm un RZPO būtu sniegti skaidri norādījumi grunts zvejas darbību reglamentēšanai, ieviešot iespējamās ietekmes uz vidi novērtējumu, kura pamatā ir piesardzības pieeja, un nosakot, ka šā novērtējuma rezultāti ir noteicošais kritērijs attiecīgo darbību atļaušanai vai aizliegšanai. Šīs rekomendācijas veido pamatu enerģiskai rīcībai ne tikai tāljūrā, bet arī RZPO pārvaldības apgabalos un pat apgabalos, kuri ir valstu jurisdikcijā, tāpēc to īstenošanas rezultātā visos apgabalos vajadzētu panākt lielākus ieguvumus vides jomā.-  Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošanaZinātnes nozares un specializācijas jomasDziļjūras ekoloģija, zvejniecības dati.Izmantotās metodesPārskats par publicēto zinātnisko literatūru par dziļjūras ekosistēmām, jo īpaši par aukstūdens koraļļiem, un zvejas un citu antropogēnu darbību ietekmi uz tām. Starptautiskās Jūras pētniecības padomes uzsāktais darbs šajā jomā. Iekšējie pētījumi saistībā ar flotes darbībām tāljūras apgabalos, kuri nav RZPO pārvaldībā. Pētniecības projekti saskaņā ar Sesto pamatprogrammu (jo īpaši HERMES , tostarp ad hoc tehniskas sanāksmes ar šajā projektā iesaistītajiem speciālistiem).Galvenās organizācijas un eksperti, no kuriem pieprasīja atzinumusICES , HERMES , UNEP publikācijasSaņemto un izmantoto atzinumu kopsavilkumsTika minēti potenciāli nopietni riski ar neatgriezeniskām sekām. Ir vienprātīgi atzīts, ka šādi apdraudējumi pastāv.Lai pret grunts zvejas rīku ietekmi aizsargātu tādas jutīgas jūras ekosistēmas kā rifi, dziļūdens koraļļi, jūras pacēlumi, hidrotermālie avoti un dziļūdens sūkļi, ir jāierobežo vai jāaizliedz šādu zvejas rīku izmantošana apgabalos, kuros sastopamas minētās ekosistēmas. Lai gan ietekme atkarībā no zvejas rīku veida ir dažāda, šīs ekosistēmas ir ārkārtīgi trauslas, un tās jāaizsargā, slēdzot zvejai attiecīgos apgabalus. Lai gan tika ieteikts turpināt pētniecību pilnīgai zvejas ietekmes dokumentēšanai, piesardzības dēļ nepieciešama tūlītēja rīcība.Ekspertu atzinumu publiskošanai izmantotie līdzekļiKomisijas dienestu darba dokumentā, ko Komisija publicēja 2006. gada septembrī, ir izklāstīti Komisijas veiktās analīzes secinājumi, kuri pamatojas uz saņemtajiem ieteikumiem un viedokļiem.-  Ietekmes novērtējums1. iespēja: neveikt nekādu īpašu darbību Rezolūcijas 61/105 transponēšanai, jo tas nav saistošs tiesību akts. Tomēr šī iespēja nenozīmē to, ka ES ignorētu minētās rekomendācijas. Tā pārstāvētu savu nostāju starptautiskās zivsaimniecības sadarbības organizācijās. Attiecībā uz ES kuģiem, kas darbojas apgabalos, kuri nav nevienas RZPO pārvaldībā, jautājums paliktu atsevišķu ES dalībvalstu kompetencē. Izvērtējot šo iespēju, secināja, ka tā negatīvi ietekmētu ES uzticamību starptautiskajā sabiedrībā un spēju uzņemties vadošo lomu starptautiskās zivsaimniecības pārvaldības nostiprināšanā. Tiktu pamestas novārtā arī saistības, ko ES uzņēmusies saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku.2. iespēja: rīkoties radikālāk, nekā paredzēts Ģenerālās asamblejas rekomendācijās, un ieviest aizliegumu, kas attiektos tikai uz ES kuģiem. Šīs iespējas izvērtējums liecināja par ievērojamu negatīvu ietekmi uz ES flotēm ekonomiskā un sociālā ziņā. Konstatēja, ka šī iespēja parādītu arī ciešu ES apņemšanos aizsargāt jutīgas jūras ekosistēmas. Tomēr šo pasākumu efektivitāte nebūtu garantēta, ja citas karoga valstis arī turpmāk atļautu zveju un tādā veidā apgrūtinātu ES flotei noteikto ierobežojumu pamatošanu.3. iespēja: skaidri izstrādāta politika un stingrs regulējums Ģenerālās asamblejas rekomendāciju īstenošanai. Saskaņā ar šo iespēju tiktu veikta konkrēta darbība, lai izpildītu rezolūciju, pieņemot a) politikas dokumentu, kurā Komisija un ES apņemas īstenot skaidru stratēģiju starptautiskos forumos, norādot mērķus un plānotās darbības; b) regulu, ar ko īsteno Ģenerālās asamblejas ieteiktos pasākumus attiecībā uz ES kuģiem, kas darbojas RZPO pārvaldības apgabalos, proti, šo priekšlikumu. Izvērtējums liecināja, ka šī iespēja uzskatāmi parāda ES apņemšanos sasniegt mērķi un stiprināt ES uzticamību un tās spēju uzņemties vadošo pozīciju starptautiskajā arēnā. Tā iespaidos to valsts iestāžu darbu, kuras būs atbildīgas par šo noteikumu īstenošanu, jo īpaši par iepriekšējas novērtēšanas procedūru, taču ļaus arī turpināt zvejas darbības, ja tās būs videi nekaitīgas. Īstenojot šo iespēju, tiks izveidota sistēma jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzības nodrošināšanai.3. PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI-  Ierosināto pasākumu kopsavilkumsPriekšlikumā paredzēts, ka zvejas darbībām, ko ar grunts zvejas rīkiem veic apgabalos, kuri nav nevienas RZPO pārvaldībā, ir vajadzīga saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1627/94 izdota zvejas atļauja. Šādu atļauju izdod ar nosacījumu, ka dalībvalsts izdevēja iestāde izvērtē darbību iespējamo ietekmi uz jutīgām jūras ekosistēmām un nosaka, vai nepastāv riski ar būtiskām neatgriezeniskām sekām. Lai varētu veikt šādu izvērtējumu, operatoriem jāiesniedz zvejas plāni, un izdevējai iestādei tie jāpārbauda, ņemot vērā pieejamo zinātnisko informāciju un ieteikumus par to, vai attiecīgās ekosistēmas ir (vai varētu būt) sastopamas paredzētajā darbības apgabalā, lai pārliecinātos, ka plānotās darbības nenotiks jutīgās teritorijās.Atļauja ir derīga tad, ja zvejas darbību veicēji ievēro zvejas plānus, paredzot līdzekļus prasību ievērošanas kontrolei (ietver kuģu stingru satelītnovērošanu un novērotāju klātbūtni uz kuģa) un nosakot tiesiskas sekas prasību neievērošanai (tostarp iespēju piemērot kopējās zivsaimniecības politikas režīmu, kuru izmanto nopietnu pārkāpumu gadījumā). Turklāt priekšlikumā ir paredzēts pienākums izbeigt zvejas darbības vietās, kurās pamanītas jutīgas ekosistēmas, un saskaņā ar piesardzības principu ieviests ierobežojums dziļumam, kādā var izmantot grunts zvejas rīkus (maksimāli 1 000 m), lai visās zvejas vietās piesardzības dēļ noteiktu dziļumpamatotu aizsargājamo teritoriju. Visbeidzot, priekšlikumā paredzēta dalībvalstīm piemērojama prasība par ziņošanu un klauzula par pārskatīšanu divus gadus pēc regulas stāšanās spēkā.-  Juridiskais pamatsEK līguma 37. pants-  Subsidiaritātes principsPriekšlikums ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro.-  Proporcionalitātes principsPriekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ.Priekšlikums pamatojas uz jau izveidotu, proti, Regulā (EK) Nr. 1627/94 paredzētu režīmu, turklāt dalībvalstis ir atbildīgas par īpašu zvejas atļauju izdošanu, vienlaikus nodrošinot saskaņotu un pārredzamu sistēmas piemērošanu visā Kopienā. Netiek izveidots jauns atļauju režīms, taču atļaujas tiek izmantotas kā galvenais stimuls, lai tiktu ievērotas prasības par to, kā jāveic zvejas darbības, lai aizkavētu jutīgu jūras ekosistēmu iznīcināšanu.Patlaban saskaņā ar KZP noteikumiem dalībvalstīm nav iepriekš jānovērtē ietekme uz vidi, lai atļautu atsevišķas zvejas darbības. Atsaucoties uz Ģenerālās asamblejas aicinājumu un ieviešot šo sistēmu, pieaugs attiecīgo iestāžu slodze, pat ja šādas zvejas apjoms ir relatīvi mazs. Tomēr priekšlikumā ir noteikti kritēriji šādai novērtēšanai, proti, dalībvalstis varēs izmantot to rīcībā esošos zinātniskos ieteikumus un tām nevajadzēs radikāli mainīt pašreizējo atļauju sistēmu. Priekšlikumā paredzēta tikai dokumentāri pamatotāka atļauju procedūra. Tās ir obligātās prasības, kas jāievieš sistēmā, lai patiesi atsauktos uz Ģenerālās asamblejas pieņemto aicinājumu.-  Juridisko instrumentu izvēleIerosinātais juridiskais instruments: regula.Citi instrumenti nebūtu piemēroti šāda iemesla dēļ.Kopējā zivsaimniecības politika ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Kopienas līmenī pieņemtiem pasākumiem jābūt vienveidīgiem un saistošiem, lai novērstu atšķirīgus standartus dažādās dalībvalstīs. Tāpēc ir pamatoti iekļaut pasākumus regulas priekšlikumā.4. IETEKME UZ BUDžETUPriekšlikums neietekmē Kopienas budžetu.5. PAPILDU INFORMāCIJA-  Pārbaude, pārskatīšana un turpināmībaPriekšlikumā ir ietverta pārskatīšanas klauzula.2007/0224 (CNS)PriekšlikumsPADOMES REGULApar jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzību pret grunts zvejas rīku negatīvo ietekmi tāljūras zvejāEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 37. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[2],tā kā:(1) Kopiena ir Līgumslēdzēja puse Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvencijai un 1982. gada 10. decembra Nolīgumam par ANO Jūras tiesību konvencijas noteikumu īstenošanu attiecībā uz transzonālo zivju krājumu un tālu migrējošo zivju krājumu saglabāšanu un pārvaldību. Šajos starptautiskajos instrumentos ir paredzēts pienākums valstīm sadarboties tāljūras dzīvo resursu saglabāšanā un noteikts, ka šādu sadarbību valstis īsteno tieši vai arī ar attiecīgu apakšreģionāla vai reģionāla mēroga zivsaimniecības pārvaldības organizāciju vai režīmu palīdzību.(2) Pat ja reģionāla zivsaimniecības pārvaldības organizācija vai režīms nav izveidots, valstis nav atbrīvotas no jūras tiesībās noteiktā pienākuma pieņemt tādus pasākumus attiecībā uz to valstspiederīgajiem, kas var būt nepieciešami tāljūras dzīvo resursu saglabāšanai, tostarp jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzībai pret zvejas darbību kaitīgo ietekmi.(3) Padomes 2002. gada 20. decembra Regulā (EK) Nr. 2371/2002 par zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku[3], konkrēti tās 2. pantā noteikts, ka, veicot pasākumus, lai mazinātu zvejas darbību ietekmi uz jūras ekosistēmām, kopējā zivsaimniecības politikā ir jāpiemēro piesardzības pieeja. Tās pašas regulas 7. pantā paredzēts, ka Komisija pēc pamatota dalībvalsts pieprasījuma vai savas iniciatīvas var lemt par ārkārtas pasākumiem, ja ir pierādījumi par nopietniem draudiem, kurus zvejas darbības rada ūdeņu dzīvo resursu saglabāšanai vai jūras ekosistēmai un kuru dēļ ir vajadzīga tūlītēja rīcība.(4) Kopiena ir uzņēmusies saistības saglabāt tādas jūras ekosistēmas kā rifi, jūras pacēlumi, dziļūdens koraļļi, hidrotermālie avoti un sūkļu kolonijas. Ir pieejama pietiekama zinātniskā informācija, kas liecina, ka minēto ekosistēmu integritāti apdraud zvejas darbības, kurās izmanto grunts zvejas rīkus. Kopiena jau ir pieņēmusi pasākumus, lai slēgtu grunts zvejai tos Kopienas ūdeņu apgabalus, kuros ir atrastas šādas ekosistēmas. Tā ir palīdzējusi pieņemt līdzīgus pasākumus tāljūras apgabalos, kas ir visu to zivsaimniecības pārvaldības organizāciju kompetencē, kuras ir pilnvarotas reglamentēt grunts zveju. Turklāt tā ir aktīvi piedalījusies jaunu organizāciju vai režīmu izveidē, lai panāktu to, ka uz visiem pasaules okeāna ūdeņiem attiecas piemēroti reģionāli zivsaimniecības saglabāšanas un pārvaldības režīmi. Tomēr tāljūrā ir daži apgabali, kuros šādas struktūras izveidošana ir saistīta ar ievērojamām grūtībām.(5) Ar Rezolūciju 61/105, ko Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālā asambleja pieņēma 2006. gada 8. decembrī[4], starptautiskā sabiedrība ir vienojusies par to, ka ir radusies akūta vajadzība pieņemt pasākumus jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzībai pret grunts zvejas darbību kaitīgo ietekmi, šīs darbības stingri reglamentējot ar reģionālu zivsaimniecības pārvaldības organizāciju vai režīmu starpniecību vai arī ar valstu palīdzību attiecībā uz kuģiem, kas peld ar to karogu un darbojas apgabalos, kuriem šādas organizācijas vai režīmi nav izveidoti. Ģenerālā asambleja ir sniegusi norādījumus par to, kāda veida pasākumi tālab jāpieņem.(6) Kopienai ir jaudīga flote, kas veic grunts zvejas darbības apgabalos, kuru pārvaldībai nav izveidota reģionāla zivsaimniecības pārvaldības organizācija vai režīms un kuriem šāda organizācija vai režīms drīzumā netiks izveidota. Neskarot pastāvīgos centienus izveidot starptautiskās zivsaimniecības pārvaldības sistēmu, kas aptvertu pilnīgi visas teritorijas, Kopienai saskaņā ar jūras tiesībām ir jāpilda saistības attiecībā uz jūras dzīvo organismu saglabāšanu šajos apgabalos un tādēļ jāpieņem atbilstīgi pasākumi attiecībā uz šīm flotēm. Šādi rīkojoties, Kopienai jāievēro norādījumi, ko Ģenerālā asambleja iekļāvusi Rezolūcijā 61/105.(7) Ģenerālās asamblejas rekomendācijās īpaši uzsvērts, ka jāveic pasākumi „(..) lai, pamatojoties uz pilnīgāko pieejamo zinātnisko informāciju, novērtētu to, vai atsevišķām grunts zvejas darbībām var būt ievērojama negatīva ietekme uz jutīgām jūras ekosistēmām, un nodrošinātu šādas ietekmes novēršanu ar zvejas darbību pārvaldības palīdzību vai aizliegtu tās turpināt, ja novērtējumā tiktu konstatēts, ka minētajām darbībām var būt ievērojama negatīva ietekme”[5].(8) Lai īstenotu minēto rekomendāciju, attiecīgajiem zvejas kuģiem ir jāatļauj zvejot, ja tiem ir īpaša zvejas atļauja, kura izdota saskaņā ar Padomes 1994. gada 27. jūnija Regulu (EK) Nr. 1627/94, ar ko nosaka vispārējus noteikumus attiecībā uz īpašām zvejas atļaujām[6], un Komisijas 1995. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 2943/95, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1627/94 piemērošanai[7]. Turklāt saistībā ar šādu atļauju izdošanu un derīgumu ir jāparedz īpaši nosacījumi, ar kuriem nodrošina to, ka atļauto zvejas darbību ietekme ir pareizi novērtēta un ka zvejas darbības veic atbilstīgi šādam novērtējumam.(9) Ģenerālās asamblejas pieņemto rekomendāciju īstenošanai ir vajadzīgi arī attiecīgi uzraudzības pasākumi, lai nodrošinātu to nosacījumu ievērošanu, saskaņā ar kuriem atļauja ir izdota. Tie ietver novērotāju klātbūtni uz kuģa un īpašus nosacījumus saistībā ar kuģu satelītnovērošanas sistēmu darbību, lai paredzētu rīcību tehniskas kļūmes vai sistēmas nedarbošanās gadījumos, papildus tai, kas izklāstīta Komisijas 2003. gada 18. decembra Regulā (EK) Nr. 2244/2003, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus attiecībā uz kuģu satelītnovērošanas sistēmām[8].(10) Patlaban ir uzsākta jutīgu jūras ekosistēmu apzināšana apgabalos, kuri nav nevienas reģionālas zivsaimniecības pārvaldības organizācijas pārvaldībā, un pagaidām šajā jomā ir pieejama relatīvi ierobežota zinātniskā informācija. Dziļuma ierobežojums grunts zvejas rīku izmantošanai ir veids, kā saskaņā ar piesardzības principu ūdens vertikālajā slānī noteikt robežu dziļūdens koraļļu un sūkļu aizsardzībai. 1 000 m dziļums ir saprātīga izvēle, jo tas sniedz pienācīgu aizsardzības pakāpi, vienlaikus dodot iespēju turpināt zvejot bentisko sugu īpatņus, kas parasti mitinās mazākā dziļumā, piemēram, heku un kalmāru. Turklāt šāda dziļuma ierobežojuma noteikšana ir saderīga ar platībpamatotu pasākumu pakāpenisku izstrādi saskaņā ar šo regulu, lai pilnībā aizsargātu vietas, kurās ir vai varētu būt sastopamas jutīgas ekosistēmas.(11) Tādu īpašu nosacījumu pārkāpšana, kas saistīti ar dziļuma ierobežojumu, kuģu satelītnovērošanas sistēmas darbību un zvejas darbību vietas maiņu gadījumā, ja negaidīti pamanīta jutīga jūras ekosistēma, var nodarīt neatgriezeniskus bojājumus šādām ekosistēmām, tāpēc tā ir jāiekļauj nopietno pārkāpumu sarakstā, kurš ietverts Padomes 1999. gada 24. jūnija Regulā (EK) Nr. 1447/1999, ar ko izveido tādas izturēšanās veidu sarakstu, ar kuru nopietni pārkāpj kopējās zivsaimniecības politikas noteikumus[9].(12) Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2347/2002, ar ko ievieš īpašas pieejamības prasības un piemēro saistītos noteikumus zvejai[10], Kopiena ir izveidojusi īpašu pārvaldības režīmu, ko piemēro dziļjūras krājumu zvejai. Ir lietderīgi nodrošināt to, ka Regulā (EK) Nr. 2347/2002 izklāstītās prasības piemēro arī Kopienas zvejas kuģiem, kas zvejo no dziļjūras krājumiem apgabalos, kuros nav spēkā starptautiski pārvaldības pasākumi vai režīmi,IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.1. pantsDarbības joma1. Šo regulu piemēro Kopienas zvejas kuģiem, kuri ar grunts zvejas rīkiem veic zvejas darbības tāljūrā.2. Šo regulu nepiemēro Kopienas zvejas kuģiem, kuri darbojas turpmāk norādītajos apgabalos:1.  apgabals, kuram nav izveidota reģionāla zivsaimniecības pārvaldības organizācija vai režīms šādu zvejas darbību regulēšanai;2.  apgabals, kuram patlaban tiek veidota reģionāla zivsaimniecības pārvaldības organizācija, ja procesā iesaistītie dalībnieki ir vienojušies par pagaidu pasākumiem jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzībai pret kaitīgo ietekmi, ko rada grunts zvejas rīku izmantošana.2. pantsDefinīcijasŠajā regulā piemēro šādas definīcijas:(a) „jūras ekosistēma” ir dinamiska funkcionālā vienība, ko, savstarpēji mijiedarbojoties, veido augu, dzīvnieku un mikroorganismu sabiedrības un to nedzīvā vide;(b) „jutīga jūras ekosistēma” ir jūras ekosistēma, kuras specifisko struktūru un funkcijas — saskaņā ar pilnīgāko pieejamo zinātnisko informāciju un piesardzības principu — var ietekmēt kaitējums, ko izraisa fiziska saskare ar grunts zvejas rīkiem zvejas darbību laikā; šādas ekosistēmas ir, piemēram, rifi, jūras pacēlumi, hidrotermālie avoti, aukstūdens koraļļi un aukstūdens sūkļu kolonijas;(c) „grunts zvejas rīki” ir grunts traļi, dragas, pie grunts nostiprināti žaunu tīkli, pie grunts nostiprinātas āķu jedas, murdi un krātiņveida lamatas.3. pantsĪpaša zvejas atļauja1. Kopienas zvejas kuģiem ir vajadzīga īpaša zvejas atļauja 1. panta 1. punktā minēto zvejas darbību veikšanai.2. Īpašo zvejas atļauju izdod saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1627/94[11], ievērojot šajā regulā paredzētos nosacījumus.4. pantsIzdošanas nosacījumi1. Šīs regulas 3. panta 1. punktā paredzētās īpašās zvejas atļaujas pieprasījumiem pievieno sīki izstrādātu zvejas plānu, kurā īpaši norāda:3.  paredzēto zvejas darbību vietu;4.  mērķa sugas;5.  dziļumu, kādā izvietos zvejas rīkus;6.  jūras gultnes batimetriskā profila konfigurāciju paredzētajā zvejas vietā.2. Kompetentās iestādes izdod īpašu zvejas atļauju pēc tam, kad tās ir veikušas paredzēto kuģa zvejas darbību iespējamās ietekmes novērtējumu un secinājušas, ka šādas darbības, visticamāk, neizraisīs ievērojamu negatīvu ietekmi uz jutīgām jūras ekosistēmām.3. Lai veiktu 2. punktā minēto novērtējumu, kompetentās iestādes izmanto pilnīgāko pieejamo zinātnisko informāciju par jutīgu jūras ekosistēmu atrašanos apgabalos, kuros paredzēta attiecīgo zvejas kuģu darbība. Minētajā zinātniskajā informācijā ietver zinātniskus datus, uz kuru pamata var novērtēt šādu ekosistēmu sastopamību, ja šādi dati ir pieejami.4. Veicot 2. punktā minēto novērtējumu, kompetentā iestāde piemēro piesardzības kritērijus. Ja rodas šaubas par to, vai negatīvā ietekme ir būtiska, iestādes pieņem, ka iespējamā negatīvā ietekme, kas norādīta zinātniskajā ieteikumā, ir būtiska.5. Ja novērtējumā secina, ka saskaņā ar iesniegto zvejas plānu veiktās darbības var izraisīt ievērojamu negatīvu ietekmi uz jutīgām jūras ekosistēmām, kompetentās iestādes konkretizē novērtētos apdraudējumus un ļauj atļaujas pieprasītājiem mainīt zvejas plānu, lai tos novērstu. Ja šādi grozījumi netiek veikti, kompetentās iestādes pieprasīto īpašo zvejas atļauju neizdod.5. pantsDerīguma nosacījumi1. Īpašā zvejas atļauja, kas paredzēta 3. panta 1. punktā, ir derīga atbilstīgi 4. panta 1. punktam iesniegtā zvejas plāna izpildes laikā, ja zvejas darbības visu laiku notiek saskaņā ar plānu.2. Ja apstākļi, ko nevar iespaidot par kuģa darbībām atbildīgā persona, rada vajadzību mainīt iesniegtos plānus, par kuģa darbībām atbildīgā persona nekavējoties informē kompetentās iestādes, norādot sākotnējā plānā paredzētās izmaiņas. Kompetentās iestādes pārbauda šādas izmaiņas un apstiprina atļaujas derīgumu tikai tad, ja izmaiņās nav paredzēts mainīt kuģa darbību vietu, pārceļot tās uz apgabaliem, kuros ir vai varētu būt sastopamas jutīgas jūras ekosistēmas.6. pantsDziļuma ierobežojumiGrunts zvejas rīkus ir aizliegts izmantot dziļumā, kas pārsniedz 1 000 m.7. pantsJutīgu jūras ekosistēmu negaidīta pamanīšana1. Ja, veicot zvejas darbības, tiek pamanīta jutīga jūras ekosistēma, zvejas kuģis tūlīt pārtrauc zveju vai neuzsāk zveju attiecīgajā apgabalā. Tas atsāk darbības tikai tad, kad ir sasniegta alternatīva vieta vismaz 5 jūras jūdžu attālumā no vietas, kurā pamanīta minētā ekosistēma, apgabalā, kas noteikts 4. panta 1. punktā paredzētajā zvejas plānā.2. Ja arī 1. punktā norādītajā alternatīvajā vietā tiek pamanīta šāda ekosistēma, kuģis turpina mainīt atrašanās vietu saskaņā ar minētā punkta noteikumiem, kamēr ir sasniegta vieta, kurā nav sastopamas jutīgas jūras ekosistēmas.3. Katru reizi, kad pamanīta šāda ekosistēma, zvejas kuģis par to nekavējoties ziņo kompetentajām iestādēm, sniedzot precīzu informāciju par pamanīšanas veidu, vietu, laiku un citiem būtiskiem apstākļiem.8. pantsApgabala slēgšana zvejai1. Apgabalus, kurus slēdz zvejai ar grunts zvejas rīkiem, dalībvalstis nosaka, pamatojoties uz pilnīgāko pieejamo zinātnisko informāciju par to, vai jutīgas jūras ekosistēmas ir vai varētu būt sastopamas reģionā, kurā darbojas to zvejas kuģi. Dalībvalstis apgabalu slēgšanu nekavējoties piemēro attiecībā uz saviem kuģiem un iesniedz Komisijai ziņojumu saskaņā ar 13. pantu.2. Neskarot Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 7. pantu, Komisija pārbauda šo informāciju un attiecīgā gadījumā iesniedz Padomei priekšlikumus par šo apgabalu aizsardzībai paredzēto Kopienas pasākumu pielāgošanu. Turklāt Komisija attiecīgā gadījumā apsver iespēju pieņemt šādus pasākumus pēc savas iniciatīvas.9. pantsKuģu satelītnovērošanas sistēma1. Atkāpjoties no Komisijas Regulas (EK) Nr. 2244/2003 11. panta 1. punkta, uz zvejas kuģa uzstādītās satelītnovērošanas iekārtas tehniskas kļūmes vai nedarbošanās gadījumā kuģa kapteinis reizi divās stundās paziņo karoga dalībvalstij kuģa ģeogrāfisko atrašanās vietu.2. Pēc atgriešanās no reisa kuģis atstāj ostu tikai tad, kad satelītnovērošanas iekārta darbojas atbilstīgi kompetento iestāžu prasībām.10. pantsNopietni pārkāpumi1. Ja 4. panta 1. punktā paredzētais zvejas plāns netiek ievērots tādos apstākļos, kas nav 5. panta 2. punktā norādītie apstākļi, attiecīgajam zvejas kuģim izdotā īpašā zvejas atļauja zaudē spēku. Visas zvejas darbības, kas veiktas pēc tam, kad kuģis ir atkāpies no zvejas plāniem, uzskata par zveju bez zvejas atļaujas Regulas (EK) Nr. 1447/1999 pielikuma C punkta pirmā ievilkuma nozīmē.2. Saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1447/1999 šīs regulas 6., 7. un 9. pantā noteikto pienākumu atkārtotu neievērošanu uzskata par rīcību, ar ko nopietni pārkāpj kopējās zivsaimniecības politikas noteikumus.11. pantsZvejas kuģi, kas zvejo no dziļjūras zivju krājumiemŠīs regulas 1. panta 1. punktā minētajiem Kopienas zvejas kuģiem, kuri zvejo no dziļjūras zivju krājumiem, piemēro arī prasības, kas paredzētas 2002. gada 16. decembra Regulā (EK) Nr. 2347/2002.12. pantsNovērotāji1. Katra dalībvalsts norīko zinātniskos novērotājus darbam uz kuģiem, kam ir izdota 3. panta 1. punktā minētā īpašā zvejas atļauja. Novērotāji novēro kuģa zvejas darbības visā 4. panta 1. punktā paredzētā zvejas plāna izpildes laikā.2. Zinātniskais novērotājs:7.  zvejas žurnālā neatkarīgi reģistrē informāciju par nozveju, kā paredzēts Regulas (EEK) Nr. 2847/93[12] 6. pantā;8.  reģistrē visas zvejas plānā veiktās izmaiņas, kā minēts 5. panta 2. punktā;9.  dokumentē visus gadījumus, kad negaidīti pamanītas jutīgas jūras ekosistēmas, kā minēts 7. pantā, tostarp vāc informāciju, kas var būt noderīga saistībā ar konkrētās vietas aizsardzību;10.  reģistrē zvejas rīka izvietošanas dziļumu;11.  iesniedz ziņojumu attiecīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm 20 dienu laikā pēc novērošanas perioda beigām. Šā ziņojuma kopiju nosūta Komisijai 30 dienu laikā pēc rakstiska pieprasījuma saņemšanas.3. Zinātniskā novērotāja statusā nedrīkst darboties šādas personas:12.  tā kuģa kapteiņa vai cita virsnieka radinieks, uz kura novērotājs ir norīkots;13.  tā kuģa kapteiņa nodarbināta persona, uz kura novērotājs ir norīkots;14.  kapteiņa pārstāvja nodarbināta persona;15.  tāda uzņēmuma darbinieks, kuru kontrolē kuģa kapteinis vai viņa pārstāvis;16.  kapteiņa pārstāvja radinieks.13. pantsInformēšana1. Par katru kalendāro pusgadu trīs mēnešu laikā pēc minētā kalendārā pusgada beigām dalībvalstis nosūta Komisijai ziņojumu:17.  papildus Regulas (EEK) Nr. 2847/93 18. pantā noteiktajām prasībām ziņo par nozveju, ko veikuši 1. pantā minētie kuģi; šādu ziņojumu sagatavo, pamatojoties uz zvejas žurnālos reģistrēto informāciju, un tajā iekļauj visus ierakstus par zvejas dienām, kas pavadītas ārpus ostas, un zinātnisko novērotāju sniegtos ziņojumus, atsevišķi norādot ziņas par gada ceturkšņiem, zvejas rīku veidiem un sugām;18.  par to, kā 1. panta 1. punktā minētie zvejas kuģi ievēro zvejas plānu un 6., 7. un 8. pantā paredzētās prasības, un par pasākumiem, kuri veikti, lai novērstu prasību neievērošanu un 10. pantā minētos nopietnos pārkāpumus un sodītu prasību neievērotājus un nopietno pārkāpumu izdarītājus;19.  par 8. panta īstenošanu.2. Komisija 1. punktā minētajā ziņojumā iekļauto informāciju nekavējoties pārsūta attiecīgajām zinātniskajām struktūrām.14. pantsPārskats par paveiktoKomisija līdz 2010. gada 30. jūnijam iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs regulas īstenošanu. Ziņojumam vajadzības gadījumā pievieno priekšlikumus par šīs regulas grozījumiem.15. pantsStāšanās spēkāŠī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs[pic][pic][pic][pic][pic][pic] [1] OV C […], […], […]. lpp.[2] OV C […], […], […]. lpp.[3] OV L 358, 31.12.2002., 59. lpp.[4] Ģenerālās asamblejas Rezolūcija 61/105 „Par ilgtspējīgu zvejniecību”, ieskaitot 1995. gada Nolīgumu par Apvienoto Nāciju Organizācijas 1982. gada 10. decembra Jūras tiesību konvencijas noteikumu īstenošanu attiecībā uz transzonālo zivju krājumu un tālu migrējošo zivju krājumu saglabāšanu un apsaimniekošanu, kā arī ar to saistītos instrumentus.[5] Rezolūcija 61/105, 83. punkta a) apakšpunkts.[6] OV L 171, 6.7.1994., 7. lpp.[7] OV L 308, 21.12.1995., 15. lpp.[8] OV L 333, 20.12.2003., 17. lpp.[9] OV L 167, 2.7.1999., 5. lpp.[10] OV L 351, 28.12.2002., 6. lpp.[11] OV L 171, 6.7.1994., 7. lpp.[12] OV L 261, 20.10.1993., ar grozījumiem.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52008PC0088

Priekšlikums Padomes regula ar ko paredz pielāgot mencas nozvejas kvotas, kas no 2008. līdz 2011. gadam iedalāmas Polijai Baltijas jūrā (25.–32. apakšrajons, EK ūdeņi)  /* COM/2008/0088 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 13.3.2008COM(2008) 88 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES REGULAar ko paredz pielāgot mencas nozvejas kvotas, kas no 2008. līdz 2011. gadam iedalāmas Polijai Baltijas jūrā (25.–32. apakšrajons, EK ūdeņi)(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPRIEKšLIKUMA KONTEKSTS-  Priekšlikuma mērķiŠā priekšlikuma mērķis ir paredzēt noteikumus un nosacījumus, lai veiktu atvilkumus to mencas nozveju apmērā, kas 2007. gadā pārsniedza Polijai iedalīto kvotu mencas zvejai 25.−32. apakšrajonā.-  Vispārīgais kontekstsPadomes 2006. gada 11. decembra Regulā (EK) Nr. 1941/2006, ar ko 2007. gadam nosaka zvejas iespējas un ar tām saistītus nosacījumus konkrētiem zivju krājumiem un zivju krājumu grupām, kuri piemērojami Baltijas jūrā[1], ir noteikta kvota mencas daudzumam, kuru kuģi, kas peld ar Polijas karogu, 2007. gadā drīkst nozvejot Baltijas jūrā.Padomes 1993. gada 12. oktobra Regulā (EEK) Nr. 2847/93, ar kuru izveido kontroles sistēmu, kas piemērojama kopējai zivsaimniecības politikai, ir noteikta procedūra, kas jāievēro, ja pārsniegta gada nozvejas kvota.Saskaņā ar oficiālajiem datiem par mencas nozvejām, ko Polijas kuģi 2007. gadā guvuši 25.−32. apakšrajonā, valstij iedalītā kvota tika pārsniegta par 8000 t.Zivsaimniecības padomes sanāksmē 2007. gada 23. oktobrī Polija atzina vajadzību izstrādāt un īstenot rīcības plānus, lai pārvarētu pašreizējās nepilnības nacionālajā kontroles sistēmā un novērstu iemeslus nepatiesiem mencas nozvejas ziņojumiem un nedeklarētai mencas nozvejai Baltijas jūrā. Ņemot vērā šīs saistības un vajadzību risināt problēmas, kas Polijai radušās, kopš pievienošanās ES īstenojot KZP instrumentus, kā arī apzinoties ietekmi, kādu Regulas (EK) Nr. 847/96 5. panta piemērošana šajā konkrētajā gadījumā varētu radīt Polijas zvejniecībā, Komisija ir paziņojusi par gatavību piemērot elastīgu pieeju attiecībā uz 2007. gadā pieļautā kvotas pārsnieguma kompensēšanu, ja rīcības plāni un to īstenošana atbildīs Komisijas prasībām. Tālab Komisija ierosina 2007. gadā pieļauto kvotas pārsniegumu kompensēt četros gados.Padome tiek lūgta pieņemt regulu, ar ko paredz pieļauto kvotas pārsniegumu četros gados atvilkt no Polijai iedalītās kvotas mencas zvejai 25.−32. apakšrajonā. Tas nepieciešams, lai atkāptos no Padomes Regulas (EK) Nr. 847/96 5. panta.-  Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomāPadomes 1993. gada 12. oktobra Regula (EEK) Nr. 2847/93, ar kuru izveido kontroles sistēmu, kas piemērojama kopējai zivsaimniecības politikaiPadomes 1996. gada 6. maija Regula (EK) Nr. 847/96, kas ievieš papildu nosacījumus ikgadējai kopējās pieļaujamās nozvejas (KPN) un kvotu pārvaldei-  Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiemIerosinātie pasākumi ir izstrādāti saskaņā ar kopējās zivsaimniecības politikas mērķiem un atbilst Kopienas ilgtspējīgas attīstības politikai.APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS-  Apspriešanās ar ieinteresētajām personāmNepiemēro-  Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošanaPamatojoties uz oficiālajiem nozvejas ziņojumiem, ko Polija sniegusi par attiecīgo laikposmu, ir konstatēts, ka 2007. gadā Polijai iedalītā kvota mencas zvejai 25.–32. apakšrajonā tika pārsniegta par 8000 t.-  Ietekmes novērtējumsNepiemēroPRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI-  Juridiskais pamatsŠā priekšlikuma juridiskais pamats ir Padomes Regula (EK) Nr. 2847/1993 un jo īpaši tās 23. panta 2. punkts.IETEKME UZ BUDžETUPriekšlikums neietekmē Kopienas budžetu.PriekšlikumsPADOMES REGULA(…),ar ko paredz pielāgot mencas nozvejas kvotas, kas no 2008. līdz 2011. gadam iedalāmas Polijai Baltijas jūrā (25.–32. apakšrajons, EK ūdeņi)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1993. gada 12. oktobra Regulu (EEK) Nr. 2847/1993, ar kuru izveido kontroles sistēmu, kas piemērojama kopējai zivsaimniecības politikai[2], un jo īpaši tās 23. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:1.  Padomes 2006. gada 11. decembra Regulā (EK) Nr. 1941/2006, ar ko 2007. gadam nosaka zvejas iespējas un ar tām saistītus nosacījumus konkrētiem zivju krājumiem un zivju krājumu grupām, kuri piemērojami Baltijas jūrā[3], Polijai ir iedalītas kvotas mencas nozvejai Baltijas jūrā 2007. gadā.2.  Komisijas Regulā (EK) Nr. 804/2007[4] noteikts, ka ar Polijas karogu peldošie kuģi, zvejojot mencas Baltijas jūras austrumu daļā (25.–32. apakšrajons, EK ūdeņi), ir pilnībā apguvuši Polijai 2007. gadam iedalīto kvotu, un tāpēc kuģiem, kas peld ar Polijas karogu, no 2007. gada 12. jūlija Baltijas jūrā ir aizliegta zveja no minētā krājuma.3.  Komisija, pamatojoties uz tās rīcībā esošo informāciju, 2007. gada jūlijā konstatēja, ka mencas nozvejas, ko Baltijas jūras austrumu daļā (25.–32. apakšrajons, EK ūdeņi) guvuši ar Polijas karogu peldošie kuģi, trīskārt pārsniedz Polijas sākotnēji deklarētos daudzumus. Turklāt zvejas kuģi, kas peld ar Polijas karogu, pēc aizlieguma noteikšanas turpināja zveju no minētā krājuma, tādējādi vēl vairāk pārsniedzot Polijai 2007. gadam iedalīto kvotu.4.  Pēc vairākām tehniskām sanāksmēm, kurās Polijas iestādes un Komisija tikās, lai noteiktu, kāds ir pierādītais pārsnieguma apjoms, Polija paziņoja par kvotas pārsniegumu 8000 t apmērā.5.  Regulas (EK) Nr. 2847/1993 23. panta 2. punktā paredzēts, ka Padomei ir jāpieņem noteikumi pieļautā kvotas pārsnieguma atvilkšanai no gada kvotām. Šie noteikumi jāizstrādā saskaņā ar kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) mērķi un pārvaldības stratēģiju, pirmām kārtām ņemot vērā attiecīgo resursu pārzvejas apjomu un bioloģisko stāvokli.6.  Šādi noteikumi ir paredzēti Padomes 1996. gada 6. maija Regulā (EK) Nr. 847/96, kas ievieš papildu nosacījumus ikgadējai kopējās pieļaujamās nozvejas (KPN) un kvotu pārvaldei[5]. Minētās regulas 5. pantā noteikts, ka pieļautais gada kvotas pārsniegums nākamajā gadā jāatvelk no kvotas, kas attiecas uz to pašu krājumu.7.  Kuģi, kas peld ar Polijas karogu, mencas nozvejas kvotas ir pārsnieguši galvenokārt tāpēc, ka kontroles un noteikumu izpildes shēma ir nepilnīga un flotes zvejotspēja nav proporcionāla mencu zvejas iespējām, kuras Padome katru gadu iedala Polijai.8.  Lai vispusīgi risinātu būtiskos trūkumus, ko Polija pieļāvusi, īstenojot kopējo zivsaimniecības politiku, un kas ir iemesls nepatiesiem mencas nozvejas ziņojumiem un nedeklarētai mencas zvejai Baltijas jūras austrumu daļā, un lai novērstu to, ka atkārtojas 2007. gadā pieļautā mencas pārzveja, Polija ir uzņēmusies saistības pieņemt un īstenot nacionālus rīcības plānus, kuros paredzēti tūlītēji pasākumi kontroles un noteikumu izpildes sistēmu uzlabošanai atbilstīgi Kopienas standartiem un īpaši pasākumi Polijas flotu zvejas jaudas koriģēšanai, lai panāktu noturīgu līdzsvaru starp zvejas jaudu un zvejas iespējām, kas Polijai iedalītas mencas zvejai Baltijas jūrā.9.  Ņemot vērā šīs saistības un ievērojot lielo pārzvejas apjomu un attiecīgās sociālekonomiskās sekas, ko radītu pārzvejas tūlītēja kompensēšana, ir lietderīgi atkāpties no Regulas (EK) Nr. 847/96 5. panta un pieņemt īpašus noteikumus pieļautā kvotas pārsnieguma atvilkšanai.10.  Tāpēc mencas kvotas pārsniegums, ko Polija pieļāvusi 2007. gadā, ir četros gados jāatvelk no Polijas kvotas, lai tādā veidā mazinātu šā pasākuma sociālekonomisko ietekmi, jo īpaši pirmajā gadā.11.  Komisijai ir jāizvērtē Polijas pieņemto nacionālo rīcības plānu īstenošana. Ja netiek ievērotas šajos plānos noteiktās darbības un termiņi, Padome var grozīt pieļautā kvotas pārsnieguma atvilkšanas noteikumus,IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.1. pantsŠajā regulā „2007. gadā pieļautais kvotas pārsniegums” ir daudzums, par kādu 2007. gadā tika pārsniegta Polijai iedalītā kvota mencas (Gadus morhua ) zvejai Baltijas jūrā (25.–32. apakšrajons, EK ūdeņi).2. pantsAtkāpjoties no Regulas (EK) Nr. 847/96 5. panta, kvotas, kas 2008.–2011. gadā iedalāmas Polijai mencas (Gadus morhua ) zvejai Baltijas jūrā (25.–32. apakšrajons, EK ūdeņi), četrus gadus samazina saskaņā ar šādu metodi:a) 2008. gadā kvotu samazina par 10 % no 2007. gadā pieļautā kvotas pārsnieguma;b) 2009., 2010. un 2011. gadā kvotu samazina par 30 % no 2007. gadā pieļautā kvotas pārsnieguma.3. pants1. Polija pieņem un īsteno nacionālos rīcības plānus par kontroli un flotes pārstrukturēšanu, iekļaujot tajos pasākumus, kuru mērķis ir:12.  pastiprināta zvejas darbību kontrole, it īpaši attiecībā uz to flotes daļu, kuras nozvejās ievērojamu daļu veido mencas;13.  Kopienas un nacionālo saglabāšanas noteikumu un it īpaši nozvejas limitu labāka ievērošana;14.  zvejas jaudas koriģēšana flotes daļai, kuras nozvejās ievērojamu daļu veido mencas.2. Komisija katru gadu izvērtē 1. punktā minēto nacionālo rīcības plānu īstenošanu. Ja darbības netiek veiktas saskaņā ar plānu, Padome, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, var grozīt 2. panta a) un b) punktā minēto metodi atvilkumu veikšanai.4. pantsŠī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē,Padomes vārdā —Priekšsēdētājs [1] OV L 367, 22.12.2007., 1. lpp.[2] OV L 261, 20.10.1993., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1098/2007 (OV L 248, 22.9.2007., 1. lpp.).[3] OV L 367, 22.12.2006., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 754/2007 (OV L 172, 30.6.2007., 26. lpp.).[4] OV L 180, 10.7.2007., 3. lpp.[5] OV L 115, 9.5.1996., 3. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.11.2015
            COM(2015) 496 final
            2015/0239(COD)
            Priekšlikums
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA,
            kas atteicas uz Eiropas statistiku par dabasgāzes un elektroenerģijas cenām un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2008/92/EK par Kopienas procedūru, lai veicinātu atklātību attiecībā uz gāzes un elektrības cenām, kas noteiktas tiešajiem lietotājiem rūpniecībā
            (Dokuments attiecas uz EEZ)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Komisija (Eurostat) vāc datus par dabasgāzes un elektroenerģijas cenām, ko maksā rūpnieciskie galalietotāji (tiešie lietotāji, kas nav mājsaimniecību lietotāji). Kopš 1990. gada rūpniecisko galalietotāju cenas tiek reglamentētas ar tiesību aktiem, un pašlaik tās reglamentē ar Direktīvu 2008/92/EK, ar ko atcēla Direktīvu 90/377/EEK. Saskaņā ar brīvprātīgu vienošanos valsts iestādes vāc cenu datus par mājsaimniecību lietotājiem. Valsts iestādes ir informējušas Komisiju, ka, ņemot vērā finanšu un cilvēkresursu ierobežojumus, vairāki datu sniedzēji (dabasgāzes un elektroenerģijas uzņēmumi) apsver iespēju neturpināt šādu datu vākšanu.

               Eiropadomes 2013. gada 22. maija sanāksmē par enerģētiku un nodokļiem valstu un valdību vadītāji paziņoja, ka ES enerģētikas politikas satvarā būtu jācenšas nodrošināt mājsaimniecības un uzņēmumus ar enerģiju par pieņemamām un konkurētspējīgām cenām drošā un ilgtspējīgā veidā. Tāpēc Komisijai tika lūgts sniegt analīzi par “enerģijas cenu un izmaksu veidošanās pozīcijām un noteicošajiem faktoriem dalībvalstīs”. Šī analīze bija vērsta uz enerģijas cenu ietekmi uz mājsaimniecībām, maziem un vidējiem uzņēmumiem un energoietilpīgām nozarēm un, raugoties vispārīgi, uz ES konkurētspējas izvērtējumu attiecībā pret globālajiem ekonomikas partneriem.

               Komisija, konstatējusi, ka minētās analīzes veikšanai ir nepieciešami sīkāki cenu dati, saskaņā ar brīvprātīgu vienošanos savāca vajadzīgo informāciju no visām 28 ES dalībvalstīm. Padomei 2014. gada janvārī tā iesniedza ziņojumu, kurā sīki analizēti dabasgāzes un elektroenerģijas cenu komponenti.

               Politikas veidotāji 2014. gadā iesniedza vairākus pieprasījumus pēc sīkākas oficiālās statistikas par dabasgāzes un elektroenerģijas cenām. Transporta, telekomunikāciju un enerģētikas padome (TTE) 2014. gada 13. jūnijā atzina augsto un augošo enerģijas cenu un izmaksu negatīvo ietekmi uz Eiropas konkurētspēju pasaulē un individuālo lietotāju dzīves līmeni. Šā iemesla dēļ TTE Padome aicināja “Komisiju līdz 2016. gadam sagatavot turpmāku pārskatu par enerģijas cenām un izmaksām un lietotājiem”.

               Eiropas Komisija 2015. gada 25. februārī pieņēma Enerģētikas savienības tiesību aktu kopumu. Vienā no Enerģētikas savienības tiesību aktu kopuma pasākumiem — nodaļā par iekšējo enerģētikas tirgu — paredzēts, ka 2016. gadā un pēc tam ik pēc diviem gadiem veicama enerģijas cenu un izmaksu analīze.

               Lai atspoguļotu Savienības tiesību aktu kopuma mērķus, konkrētāk, lai apmierinātu vajadzību pēc enerģijas izmaksu un cenu lielākas pārredzamības, kā izklāstīts minētā tiesību aktu kopuma 8. punktā, ir izstrādāts apakškomponentu papildu kopums par dabasgāzes un elektroenerģijas nodokļiem un nodevām un tīklu cenām.

               •Saskanība ar pašreizējo politiku konkrētajā politikas jomā

               Eiropadome 2014. gada jūnijā atkārtoti apliecināja nepieciešamību stiprināt ES vienoto tirgu, palielināt konkurenci un pārredzamību dabasgāzes tirgū un pabeigt Eiropas enerģētikas tirgus integrāciju. Padome arī aicināja turpināt analīzi par tirgus integrāciju attiecībā uz energoefektivitāti un enerģētisko drošību.

               •Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem

                  Enerģētikas Savienības tiesību aktu kopums, ko 2015. gada 25. februārī pieņēma Komisija. Šajā sakarībā Komisija, sākot no 2016. gada, sniegs datus par enerģijas cenām un izmaksām (ieskaitot nodokļus un subsīdijas). Enerģijas cenu un izmaksu dalījums ļaus Komisijai uzraudzīt situāciju enerģētikas tirgū.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  Līguma par Eiropas Savienības darbību 338. panta 1. punkts.

               •Subsidiaritāte (atbildība, kas nav ekskluzīvā kompetencē)

                  Komisija (Eurostat), izmantojot metodiku, kas ļauj salīdzināt cenas starp dalībvalstīm, vāc valstu datus par dabasgāzes un elektroenerģijas cenām. Lai nodrošinātu datu ticamību un salīdzināmību visās ES dalībvalstīs un lai agregētu datus par ES un eurozonu, minētie cenu dati jāvāc ES līmenī. Valsts līmenī cenu datus vāc attiecīgās valsts iestādes, un pēc tam tos izplata Eurostat.

               •Proporcionalitāte

                  Ierosinātais tiesību akts attieksies uz datu vākšanu par dabasgāzes un elektroenerģijas cenām mājsaimniecību un nemājsaimniecību sektoros. Iepriekš cenu datus par rūpniecības sektoru vāca saskaņā ar Direktīvu 2008/92/EK, bet cenu datus par mājsaimniecību sektoru — saskaņā ar brīvprātīgu vienošanos. Tā kā iekšējais enerģētikas tirgus kļūst arvien sarežģītāks, ir arvien grūtāk iegūt ticamus un aktuālus dabasgāzes un elektroenerģijas cenu datus bez juridiski saistošiem pienākumiem sniegt šādus datus, īpaši mājsaimniecību sektorā. Ierosinātās izmaiņas, salīdzinājumā ar Direktīvu 2008/92/EK, paredz ietvert datus, kas patlaban tiek vākti brīvprātīgi. Tas paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir nepieciešami izvirzīto mērķu sasniegšanai.

               •Izvēlētais juridiskais instruments

                  Eiropas Parlamenta un Padomes regulai kā juridiskam instrumentam vajadzētu nodrošināt ātru, vienmērīgu un saskaņotu īstenošanu visā ES.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU KONSTATĒJUMI, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMI

               •Ex post izvērtējumi/spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

                  Spēkā esošais tiesību akts (Direktīva 2008/92/EK) attiecas tikai uz dabasgāzes un elektroenerģijas cenu datu vākšanu par rūpniecības sektoru. Metodika, ko izmanto šādiem 2007. gadā ieviestajiem cenu apsekojumiem, ir bijusi efektīva.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Eurostat 2015. gada janvārī rakstiski apspriedās ar Enerģētikas statistikas darba grupas (ESWG) locekļiem. Viņu komentāri un ieteikumi ir ņemti vērā. Pēc rakstiskas apspriešanās ar ESWG tika samazināts nodokļu un nodevu apakškomponentu skaits (no 11 uz 6 apakškomponentiem), un tika ievērojami samazināts sniedzamais datu apjoms par elektroenerģijas un dabasgāzes tīklu cenām. 2015. gada jūnijā notika rakstiska apspriešanās ar sektoru un vides statistikas un kontu direktoru grupas locekļiem (DIMESA) , un šīs apspriešanās rezultātā tika pagarināti termiņi atkāpju pieprasījumiem attiecībā uz ziņošanu par cenu datu komponentiem un/vai apakškomponentiem. Tika noteikta dabasgāzes cenu robežvērtība mājsaimniecību sektorā, lai varētu atbrīvot valstis, kurās dabasgāzes patēriņš mājsaimniecībās ir zems. Grozītais projekts 2015. gada 11. jūnija sanāksmē tika iesniegts DIMESA un 2015. gada 24. jūnija sanāksmē — ESWG.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Eurostat apspriedās par datu vākšanas iespējamību ar Eurogas un Eurelectric (divām apvienībām, kas darbojas gāzes un elektroenerģijas nozarē). Ir ņemti vērā minēto apvienību ieteikumi par informācijas pieejamību attiecībā uz elektroenerģijas un dabasgāzes tīklu cenu apakškomponentiem.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Ziņotāju iestāžu un Komisijas administratīvais slogs būtiski nepalielināsies , jo lielākā daļa cenu datu jau tiek iesniegta brīvprātīgi. Lai gan vācamo datu sarakstam ir pievienoti daži nodokļu un tīklu cenu apakškomponenti, ziņošanas biežums ir samazināts, un dati jāsniedz nevis reizi gadā, bet reizi trijos gados. Tāpēc vispārējais administratīvais slogs visticamāk nemainīsies.

               •Ietekmes novērtējums

                  Par šo priekšlikumu netika veikts ietekmes novērtējums, jo tas būtiski neietekmēs ziņojošo iestāžu vai Komisijas darbību. Sīki izstrādāts pamatojums lēmumam neveikt ietekmes novērtējumu ir izklāstīts Komisijas ceļvedī, kas ir publicēts Komisijas tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/planned_ia/docs/2014_estat_001_roadmap_electricityprices.pdf.

               •Pamattiesības

                  Neattiecas.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Priekšlikums neietekmē ES budžetu. Tā kā pasākumi netiks būtiski paplašināti, papildu izmaksas neradīsies.

               5.CITI ASPEKTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzības, novērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Nav.

               •Skaidrojošie dokumenti (direktīvām)

                  Neattiecas.

               •Konkrētu priekšlikuma noteikumu sīks skaidrojums

                  Ticami, savlaicīgi un pilnīgi statistiskas dati par dabasgāzes un elektroenerģijas cenām ir svarīgs informācijas avots Eiropas politikas veidotājiem. Tā kā datu vākšana par dabasgāzes un elektroenerģijas cenām mājsaimniecību sektorā notiek saskaņā ar brīvprātīgu vienošanos, atsevišķi datu sniedzēji (elektroenerģijas vai dabasgāzes uzņēmumi) var lemt to neturpināt. Datu vākšanu iekļaujot tiesiskajā regulējumā, tiks nodrošināts, ka ziņošana turpinās.

                  Lai analizētu svarīgākos elektroenerģijas un dabasgāzes cenas noteicošos faktorus, nepietiek ņemt vērā tikai dabasgāzes un elektroenerģijas galīgās cenas un tīklu cenas, nodokļus un produktu cenas. Lai noteiktu cenas noteicošos faktorus, vācamajos datos iekļauts mainīgo lielumu kopums (apakškomponenti), kas ļaus veikt sīkāku analīzi par datiem, kas tiek vākti, pamatojoties uz saskaņotu metodiku.

               Eiropas Ekonomikas zona

               Ierosinātais tiesību akts attiecas uz Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) jautājumu, tāpēc tas būtu jāattiecina uz EEZ.

               2015/0239 (COD)

               Priekšlikums

               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA,

               kas atteicas uz Eiropas statistiku par dabasgāzes un elektroenerģijas cenām un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2008/92/EK par Kopienas procedūru, lai veicinātu atklātību attiecībā uz gāzes un elektrības cenām, kas noteiktas tiešajiem lietotājiem rūpniecībā

               (Dokuments attiecas uz EEZ)

               EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 338. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

               saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru
                  1
               ,

               tā kā:

               (1)Konkurētspēja, ilgtspēja un enerģētiskā drošība ir visaptveroši noturīgas enerģētikas savienības mērķi, kurā īsteno uz nākotni vērstu klimata pārmaiņu politiku.

               (2)Lai izstrādātu Savienības enerģētikas politiku un uzraudzītu dalībvalstu enerģētikas tirgus, ir nepieciešama augstas kvalitātes salīdzināma, aktuāla, ticama un saskaņota informācija par dabasgāzes un elektroenerģijas cenām, kas noteiktas tiešajiem lietotājiem.

               (3)Šīs regulas mērķis ir nodrošināt Eiropas statistiku, lai atbalstītu enerģētikas politikas satvaru, konkrētāk, lai izveidotu pilnībā integrētu iekšējo enerģētikas tirgu lietotājiem. Lai uzlabotu tirgus integrāciju, ir jānodrošina lielāka pārredzamība enerģijas izmaksu un cenu ziņā un sabiedrības atbalsta ziņā.

               (4)Līdz šim kopējo satvaru salīdzināmas statistikas sagatavošanai, nosūtīšanai un izplatīšanai par dabasgāzes un elektroenerģijas mazumtirdzniecības cenām, kas Eiropas Savienībā noteiktas rūpnieciskajiem lietotājiem, nodrošināja Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/92/EK
                  2
               .

               (5)Līdz šim datu vākšana par dabasgāzes un elektroenerģijas mazumtirdzniecības cenām, kas noteiktas tiešajiem lietotājiem mājsaimniecību sektorā, veikta saskaņā ar brīvprātīgu vienošanos.

               (6)Tā kā iekšējais enerģētikas tirgus kļūst arvien sarežģītāks, ir arvien grūtāk iegūt ticamus un aktuālus dabasgāzes un elektroenerģijas cenu datus bez juridiski saistošiem pienākumiem sniegt šādus datus, īpaši mājsaimniecību sektorā.

               (7)Lai nodrošinātu to, ka tiek ziņoti augstas kvalitātes cenu dati gan par mājsaimniecību sektoru, gan par nemājsaimniecību sektoru, tiesību aktā būtu jāiekļauj abu sektoru dati.

               (8)Lielākajā daļā valstu dati par pārvades sistēmām ir pieejami no energoregulatoriem. Tomēr sadales izmaksu datu apkopotāju skaits ir daudz lielāks, un datu ziņošana dažās valstīs uzskatāma par sarežģītāku. Ņemot vērā sadales izmaksu nozīmīgumu un to, ka šajā jautājumā jānodrošina pārredzamība, datu vākšana ir jāsaskaņo, pamatojoties uz pareizu metodiku.

               (9)Patēriņa grupu sistēmai, ko savās cenu publikācijās izmanto Komisija (Eurostat), būtu jānodrošina tirgus pārredzamība un cenu datu, kas nav konfidenciāli, plaša izplatīšana, un būtu jānodrošina iespēja aprēķināt Eiropas agregātus.

               (10)Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 223/2009
                  3
                paredzēts, ka statistika, ievērojot tās konfidencialitātes aizsardzību, jāvāc saskaņā ar tādiem principiem kā taisnīgums, pārredzamība, ticamība, objektivitāte, profesionālā neatkarība un izmaksu lietderība.

               (11)Informācijai par cenām, kas noteiktas dabasgāzes un elektroenerģijas tiešajiem lietotājiem, būtu jānodrošina iespēja salīdzināt tās ar citu enerģijas avotu cenām.

               (12)Cenu un kvalitātes datu vākšanas informācija būtu jāsniedz standarta ziņošanas procedūras satvarā.

               (13)Sīki dati par patēriņa grupu dalījumu un to attiecīgajām tirgus daļām ir dabasgāzes un elektroenerģijas cenu statistikas būtiska daļa.

               (14)Cenu analīzi var veikt tikai tad, ja dalībvalstis sniedz kvalitatīvu oficiālo statistiku par dažādiem dabasgāzes un elektroenerģijas cenu komponentiem un apakškomponentiem. Pārskatīta metodika sīka dalījuma veidošanai pa dažādiem tādu dabasgāzes un elektroenerģijas cenu komponentiem un apakškomponentiem, kas noteiktas tiešajiem lietotājiem, ļaus analizēt dažādu aspektu ietekmi uz galīgajām cenām.

               (15)Komisijai (Eurostat) sniegtie dati par cenām un tirdzniecības nosacījumiem tiešajiem lietotājiem un tiešo lietotāju skaita dalījums pēc patēriņa katrā patēriņa grupā sniegtu Komisijai atbilstošu informāciju, lai tā varētu lemt par atbilstošiem pasākumiem vai priekšlikumiem attiecībā uz enerģētikas politiku.

               (16)Laba izpratne par nodokļiem un maksājumiem katrā dalībvalstī ir būtisks faktors cenu pārredzamības nodrošināšanai. Ir atzīts tas, cik liela nozīme ir datiem par tīklu izmaksām, maksājumiem, nodokļiem, nodevām un maksām.

               (17)Dalībvalstis, kurās dabasgāzes patēriņa īpatsvars mājsaimniecību enerģijas galapatēriņā ir neliels, būtu jāatbrīvo no pienākuma sniegt datus par dabasgāzes cenām mājsaimniecību tiešajiem lietotājiem.

               (18)Lai uzlabotu datu ticamību, Komisijai (Eurostat), sadarbojoties ar dalībvalstīm, būtu jānovērtē un vajadzības gadījumā, ievērojot pārvaldības satvaru statistikas jomā, jāuzlabo datu vākšanas un apstrādes metodika. Tādējādi būtu regulāri jāsagatavo kvalitātes ziņojumi un cenu datu kvalitātes novērtējumi.

               (19)Pēc dalībvalsts pamatota pieprasījuma Komisija var piešķirt dalībvalstij atkāpes no konkrētiem pienākumiem, saskaņā ar kuriem, piemērojot šo regulu valsts statistikas sistēmai, vajadzētu veikt būtiskus pielāgojumus un kuri varētu radīt būtisku papildu slogu respondentiem.

               (20)Lai saglabātu dalībvalstu sniegto datu augsto kvalitāti, pilnvaras pieņemt aktus par to robežvērtību korekciju, kuras var piemērot dabasgāzes tirgum, saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu būtu jādeleģē Komisijai. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, Komisijai būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.

               (21)Komisijai būtu jānodrošina, ka ar šo deleģēto aktu netiek radīts būtisks papildu slogs dalībvalstīm vai respondentiem.

               (22)Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, īstenošanas pilnvaras attiecībā uz datu formātu un nosūtīšanas kārtību, prasībām par kvalitātes ziņojumiem, to struktūru un salīdzināmību un atkāpju piešķiršanu būtu jāpiešķir Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāīsteno atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regulai (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu.

               (23)Direktīvu 2008/92/EK atceļ.

               (24)Ir notikusi apspriešanās ar Eiropas Statistikas sistēmas komiteju,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

               1. pants

               Priekšmets

               Ar šo regulu izveido kopēju satvaru salīdzināmas Eiropas statistikas izstrādei, sagatavošanai un izplatīšanai par dabasgāzes un elektroenerģijas cenām, kas ES noteiktas mājsaimniecību lietotājiem un tiešajiem lietotājiem, kas nav mājsaimniecību lietotāji.

               2. pants

               Definīcijas

               Šajā regulā ir spēkā šādas definīcijas:

               (1)terminiem “mājsaimniecība”, “enerģijas galapatēriņš” un “pašražotāji” ir tāda paša nozīme kā tiem, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1099/2008
                  4
                A pielikumā,

               (2)terminiem “lietotājs”, “tiešais lietotājs”, “mājsaimniecību lietotājs”, “lietotājs, kas nav mājsaimniecību lietotājs”, “pārvade”, “sadale” un “piegāde” saistībā ar elektroenerģiju ir tāda paša nozīme kā tiem, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/72/EK
                  5
               , kad tos lieto saistībā ar elektroenerģiju;

               (3)terminiem “lietotājs”, “tiešais lietotājs”, “mājsaimniecību lietotājs”, “lietotājs, kas nav mājsaimniecību lietotājs”, “pārvade”, “sadale” un “piegāde” saistībā ar dabasgāzi ir tāda paša nozīme kā tiem, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/73/EK
                  6
               , kad tos lieto saistībā ar dabasgāzi;

               (4)“tīkla komponents” ir sadales un pārvades tīklu izmaksu kombinācija, kas norādīta I pielikuma 6. punktā un II pielikuma 5. punktā.

               3. pants

               Datu avoti

               Piemērojot principu, kas paredz nodrošināt iespējami mazu slogu respondentiem, un administratīvās vienkāršošanas principu, dalībvalstis apkopo datus par dabasgāzes un elektroenerģijas cenām un to apakškomponentiem (tīklu izmaksām un nodokļiem, nodevām, maksām un maksājumiem saskaņā ar I un II pielikumu) un datus par patēriņa apjomiem, un sagatavo kvalitātes ziņojumu, izmantojot šādus avotus:

               (a)īpaši energoproduktu ražotāju vai tirgotāju, sadales un pārvades sistēmu operatoru, importētāju vai eksportētāju un piegādes uzņēmumu statistikas apsekojumi par dabasgāzes un elektroenerģijas mazumtirdzniecības cenām;

               (b)citi mājsaimniecību sektora lietotāju un nemājsaimniecību sektora tiešo lietotāju statistikas apsekojumi;

               (c)administratīvie avoti, piemēram, dabasgāzes un elektroenerģijas tirgu valsts regulatori;

               (d)citi avoti, piemērojot pienācīga statistiskā novērtējuma procedūras.

               4. pants

               Tvērums

               (1)Dalībvalstis nodrošina to, ka datu vākšanas un apkopošanas sistēma ir reprezentatīva.

               (2)Dalībvalstīm nav pienākuma nosūtīt Komisijai (Eurostat) datus par dabasgāzes cenām mājsaimniecību lietotājiem, ja dabasgāzes patēriņš mājsaimniecību sektorā ir mazāks par 1 % robežvērtību no valsts kopējā enerģijas patēriņa mājsaimniecību sektorā. Komisija (Eurostat) regulāri — vismaz reizi trijos gados — pārskata to, kuras dalībvalstis pēc dabasgāzes patēriņa šo valstu mājsaimniecību sektorā kvalificējas atbrīvojumam no pienākuma nosūtīt attiecīgos datus.

               (3)Komisija, ņemot vērā tendences ekonomikā un tehnikā, saskaņā ar 10. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, kas attiecas uz robežvērtības korekciju.

               5. pants

               Datu nosūtīšana

               (1)Dalībvalstis iesniedz Komisijai (Eurostat) datus, kas izklāstīti I un II pielikumā.

               (2)Izmantojot īstenošanas aktus, Komisija izstrādā un pieņem datu formātu un nosūtīšanas kārtību, kas izklāstīta pielikumos. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 11. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

               6. pants

               Pārskata periods un nosūtīšanas biežums

               (1)Dalībvalstis apkopo visus datus, kas norādīti šīs regulas pielikumos, no tā kalendāra gada sākuma, kurš seko šīs regulas pieņemšanas gadam, un trīs mēnešu laikā pēc pārskata perioda beigām sniedz statistikas datus Komisijai (Eurostat).

               (2)Nosūtīšanas biežums:

               (a)
                     vienreiz gadā (no janvāra līdz decembrim) datiem, kas minēti I pielikuma 6. punkta a) apakšpunktā un 7. punktā un II pielikuma 5. punkta a) apakšpunktā un 6. punktā;

               (b)divreiz gadā (no janvāra līdz jūlijam un no jūlija līdz decembrim) datiem, kas minēti I pielikuma 6. punkta b) apakšpunktā un II pielikuma 5. punkta b) apakšpunktā.

               7. pants

               Kvalitātes novērtējums un ziņojumi

               (1)Dalībvalstis nodrošina datu kvalitāti saskaņā ar kvalitātes kritērijiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 223/2009 12. panta 1. punktā.

               (2)Dalībvalstis informē Komisiju (Eurostat) par visām metodiskajām vai citām izmaiņām, kuras varētu ievērojami ietekmēt dabasgāzes un elektroenerģijas cenu statistiku, un katrā ziņā ne vēlāk kā vienu mēnesi pēc tam, kad notikušas izmaiņas.

               (3)Dalībvalstis reizi trijos gados iesniedz Komisijai (Eurostat) datu kvalitātes ziņojumu, kas demonstrē to, kā ir aprēķināti šie dati. Šajā ziņojumā iekļauj informāciju par datu tvērumu un vākšanu, aprēķināšanas kritērijiem, metodiku un izmantotajiem datu avotiem un visām datu avotu un metodikas izmaiņām.

               (4)Komisija (Eurostat) novērtē nosūtīto datu un kvalitātes ziņojumos sniegtās informācijas kvalitāti un sagatavo un izplata kopsavilkuma kvalitātes novērtējuma ziņojumu.

               (5)Ja Komisija (Eurostat) konstatē statistiski nozīmīgas novirzes vai neatbilstības sniegtajos datos, tā var pieprasīt valsts iestādēm datu atbilstīgu dalījumu, kā arī aprēķināšanas vai novērtēšanas metodes, kas ir iesniegto datu pamatā, lai novērtētu datus un vajadzības gadījumā pieprasītu, ka dalībvalsts groza un atkārtoti nosūta datus vai informāciju, ko uzskata par neprecīzu.

               (6)Komisija, izmantojot īstenošanas aktus, nosaka prasības, kas attiecas uz 3. punktā minētajiem kvalitātes ziņojumiem, to struktūru un salīdzināmību. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 11. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

               8. pants

               Izplatīšana

               Komisija (Eurostat) ne vēlāk kā piecu mēnešu laikā pēc katra pārskata perioda beigām izplata dabasgāzes un elektroenerģijas cenu statistiku.

               9. pants

               Atkāpes

               (1)Izmantojot īstenošanas aktus, var piešķirt atkāpes no konkrētiem pienākumiem, saskaņā ar kuriem, piemērojot šo regulu valsts statistikas sistēmai, vajadzētu veikt būtiskus pielāgojumus un kuri varētu radīt būtisku papildu slogu respondentiem. Šos īstenošanas aktus pieņem ne vēlāk kā [xx-xx-xxx] saskaņā ar šīs regulas 11. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

               (2)Šā panta 1. punkta vajadzībām attiecīgā dalībvalsts ne vēlāk kā deviņu mēnešu laikā pēc šīs regulas stāšanās spēkā iesniedz pienācīgi pamatotu pieprasījumu Komisijai.

               (3)Atkāpe paliek spēkā iespējami īsu laiku un katrā ziņā ne ilgāk kā trīs gadus.

               (4)Dalībvalsts, kurai saskaņā ar šā panta 1. punktu piešķirta atkāpe, atkāpes piemērošanas termiņā turpina piemērot attiecīgos Direktīvas 2008/92/EK noteikumus.

               10. pants

               Deleģēšanas īstenošana

               (1)Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.

               (2)Šīs regulas 4. panta 3. punktā minētās pilnvaras tiek deleģētas uz nenoteiktu laiku, sākot no [xx-xx-xxx].

               (3)Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 4. panta 3. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai arī vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.

               (4)Tiklīdz Komisija pieņem deleģēto aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.

               (5)Saskaņā ar 4. panta 3. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.

               11. pants

               Komiteju procedūra

               (1)Komisijai palīdz Eiropas Statistikas sistēmas komiteja, kas izveidota ar Regulu (EK) Nr. 223/2009. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011
                  7
                nozīmē.

               (2)Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.

               12. pants

               Direktīvas 2008/92/EK atcelšana

               (1)Direktīvu 2008/92/EK atceļ.

               (2)Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo regulu.

               13. pants

               Stāšanās spēkā

               Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

               Briselē,

                  Eiropas Parlamenta vārdā —
                        Padomes vārdā —

                  priekšsēdētājs
                        priekšsēdētājs

                     (1)
                  Eiropas Parlamenta [..] atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes [..] lēmums.

                     (2)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīva 2008/92/EK par Kopienas procedūru, lai veicinātu atklātību attiecībā uz gāzes un elektrības cenām, kas noteiktas tiešajiem lietotājiem rūpniecībā (OV L 298, 7.11.2008., 9. lpp.).

                     (3)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 11. marta Regula (EK) Nr. 223/2009 par Eiropas statistiku un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 1101/2008 par tādas statistikas informācijas nosūtīšanu Eiropas Kopienu Statistikas birojam, uz kuru attiecas konfidencialitāte, Padomes Regulu (EK) Nr. 322/97 par Kopienas statistiku un Padomes Lēmumu 89/382/EEK, Euratom, ar ko nodibina Eiropas Kopienu Statistikas programmu komiteju (OV L 87, 31.3.2009., 164. lpp.).

                     (4)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Regula (EK) Nr. 1099/2008 par enerģētikas statistiku (OV L 304, 14.11.2008., 6.–11. lpp.).

                     (5)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīva 2009/72/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.).

                     (6)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīva 2009/73/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/55/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 94. lpp.).

                     (7)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regula (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13.–18. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.11.2015
            COM(2015) 496 final
            PIELIKUMI
            dokumentamPriekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, kas atteicas uz Eiropas statistiku par dabasgāzes un elektroenerģijas cenām un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2008/92/EK par Kopienas procedūru, lai veicinātu atklātību attiecībā uz gāzes un elektrības cenām, kas noteiktas tiešajiem lietotājiem rūpniecībā

               PIELIKUMI

               I PIELIKUMS — DABASGĀZES CENAS

               Šajā pielikumā ir izklāstīta metodika statistikas datu vākšanai un apkopošanai par dabasgāzes cenām mājsaimniecību lietotājiem un tiešajiem lietotājiem, kas nav mājsaimniecību lietotāji.

               1. Cenas

               Ziņo tādiem mājsaimniecību lietotājiem un tiešajiem lietotājiem, kuri nav mājsaimniecību lietotāji, noteiktās cenas, kuri pašu patēriņam pērk pa gāzesvadiem sadalītu dabasgāzi.

               2. Dabasgāze

               Dabasgāze ietver dabasgāzi un citu veidu gāzveida kurināmo, kas pārvades un sadales tīklos sajaukts ar dabasgāzi, piemēram, biogāze. Neietver citu veidu gāzveida kurināmo, ko sadala, izmantojot specializētus tīklus, un ko nesajauc ar dabasgāzi (piemēram, gāzes rūpnīcu gāze, koksa krāšņu gāze, domnu gāze un biogāze).

               3. Ziņošanas vienības

               Datos ietver visus dabasgāzes mājsaimniecību lietotājus un tiešos lietotājus, kuri nav mājsaimniecību lietotāji, bet neietver lietotājus, kuri gāzi izmanto tikai:

               elektroenerģijas ražošanai elektrostacijās vai koģenerācijas stacijās vai

               neenerģētikas vajadzībām (piemēram, ķīmijas rūpniecībā).

               4. Mērvienības

               Ziņo mājsaimniecību lietotājiem un tiešajiem lietotājiem, kuri nav mājsaimniecību lietotāji, noteiktās valsts vidējās cenas.

               Cenas izsaka valsts valūtā par gigadžoulu (GJ). Izmantotās enerģijas vienību mēra, pamatojoties uz augstāko siltumspēju.

               Cenas sver saskaņā ar dabasgāzes piegādes uzņēmumu tirgus daļu katrā patēriņa grupā. Ja nav iespējams aprēķināt vidējo svērto cenu, var iesniegt vidējās aritmētiskās cenas. Abos gadījumos dati aptver reprezentatīvu valsts tirgus daļu.

               5. Patēriņa grupas

               Ziņojamās cenas balstās uz standarta patēriņa grupu sistēmu attiecībā uz dabasgāzes patēriņu gadā.

               a) Mājsaimniecību lietotājiem piemēro šādas grupas:

                        Patēriņa grupa

                        Dabasgāzes patēriņš gadā (GJ)

                        Minimālā vērtība

                        Maksimālā vērtība

                        Grupa D1

                        < 20

                        Grupa D2

                        ≥20

                        <200

                        Grupa D3

                        ≥ 200

               b)
                     Tiešajiem lietotājiem, kas nav mājsaimniecību lietotāji, piemēro šādas grupas:

                        Patēriņa grupa

                        Dabasgāzes patēriņš gadā (GJ)

                        Minimālā vērtība

                        Maksimālā vērtība

                        Grupa I1

                        < 1 000

                        Grupa I2

                        ≥1 000

                        <10 000

                        Grupa I3

                        ≥10 000

                        <100 000

                        Grupa I4

                        ≥100 000

                        <1 000 000

                        Grupa I5

                        ≥1 000 000

                        <4 000 000

                        Grupa I6

                        ≥ 4 000 000

               6. Detalizācijas pakāpe

               Attiecīgās cenas ietver visus maksājumus: tīklu maksājumi plus patērētā enerģija, mīnus visi rabati un prēmijas, plus citi maksājumi (piemēram, skaitītāja īres maksa, pastāvīgie maksājumi). Sākotnējo pieslēgummaksu šajā summā neiekļauj.

               Jāsniedz turpmāk norādītie sīkākie dati .

               a)
                     Komponentu un apakškomponentu nepieciešamā detalizācijas pakāpe

               Sniegtās cenas iedala trijos galvenajos komponentos un atsevišķos apakškomponentos.

               Cena tiešajiem lietotājiem par dabasgāzes patēriņu pēc patēriņa grupas ir triju galveno komponentu summa: enerģijas un piegādes komponents, tīklu komponents (pārvades un sadales) un nodokļu, nodevu, maksu un maksājumu komponents.

                        Komponents un

                        apakškomponents

                        Apraksts

                        enerģija un piegāde

                        Komponents ietver dabasgāzes izejvielas cenu, ko maksā piegādātājs, vai dabasgāzes cenu pārvades sistēmas ievadpunktā, tostarp attiecīgā gadījumā uzglabāšanas izmaksas plus izmaksas, kas saistītas ar dabasgāzes pārdošanu tiešajiem lietotājiem.

                        tīkls

                        Tīklu cenā ietver šādas izmaksas: pārvades un sadales tarifus, pārvades un sadales zudumus, tīklu izmaksas, pēcpārdošanas pakalpojumu izmaksas, sistēmas apkalpošanas izmaksas un skaitītāju īres un nolasīšanas izmaksas.

                        Apakškomponents

                        Tīklu komponents ir šādi iedalīts pārvades un sadales tīklu izmaksās.

                        1. Pārvades izmaksu vispārējais vidējais īpatsvars (izteikts procentos no kopējām tīklu izmaksām, balstoties uz 5. punktā noteiktajām patēriņa grupām).

                        2. Sadales izmaksu vispārējais vidējais īpatsvars (izteikts procentos no kopējām tīklu izmaksām, balstoties uz 5. punktā noteiktajām patēriņa grupām).

                        nodokļi, nodevas, maksas un maksājumi

                        Komponents ir visu turpmāk minēto apakškomponentu (nodokļu, nodevu, maksu un maksājumu) summa.

                        Apakškomponenti

                        Par šādiem apakškomponentiem ziņo atsevišķos posteņos par katru 5. punktā noteikto patēriņa grupu.

                        1. Pievienotās vērtības nodoklis, kas aprakstīts Padomes Direktīvā 2006/112/EK
                           1
                         par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu.

                        2. Nodokļi, nodevas, maksas un maksājumi, kas saistīti ar atjaunojamajiem enerģijas avotiem, energoefektivitāti un koģenerāciju.

                        3. Nodokļi, nodevas, maksas un maksājumi, kas saistīti ar stratēģisko krājumu uzglabāšanu, jaudas maksājumiem un enerģētisko drošību; gāzes sadales nodokļi; balasta izmaksas un nodevas, kas saistītas ar energoregulatoru vai tirgus operatoru finansējumu.

                        4. Nodokļi, nodevas, maksas un maksājumi, kas saistīti ar gaisa kvalitāti un vidi; nodokļi, kas saistīti ar CO2 vai citu siltumnīcefekta gāzu emisiju.

                        5. Visi pārējie nodokļi, nodevas, maksas un maksājumi, kas nav ietverti četrās iepriekšējās kategorijās: centralizētās siltumapgādes atbalsts; vietējie vai reģionālie nodokļu maksājumi; kompensācija salu teritorijām; koncesijas nodevas, kas saistītas ar licencēm un nodevām par zemi vai publiskām vai privātām tīklu vai citu iekārtu īpašumtiesībām.

               b)
                     Nodokļu sloga detalizācijas pakāpe

               Cenu datus iedala trijos līmeņos:

                        Līmenis

                        Apraksts

                        cenas bez visiem nodokļiem, nodevām, maksām un maksājumiem

                        Šajā cenu līmenī ir tikai enerģijas un piegādes komponents un tīklu komponents.

                        cenas bez pievienotās vērtības nodokļa (PVN) un citiem atgūstamiem nodokļiem

                        Šis cenu līmenis ietver enerģijas un piegādes komponentus, tīklu komponentu un nodokļus, nodevas, maksas un maksājumus, ko attiecībā uz tiešajiem lietotājiem, kas nav mājsaimniecību lietotāji, uzskata par neatgūstamiem. Attiecībā uz mājsaimniecību lietotājiem šajā cenu līmenī ietver enerģijas un tīklu komponentus un nodokļus, nodevas, maksas un maksājumus, bet neietver PVN.

                        cenas, kurās ietverti visi nodokļi

                        Šis cenu līmenis ietver enerģijas un piegādes komponentus, tīklu komponentu un visus atgūstamos vai neatgūstamos nodokļus, nodevas, maksas un maksājumus.

               7. Patēriņa apjomi

               Dalībvalstis nosūta informāciju par dabasgāzes īpatsvaru katrā patēriņa grupā, pamatojoties uz kopējo apjomu, uz kuru attiecas cenas.

               Gada patēriņa apjomus katrai patēriņa grupai ziņo reizi gadā vienlaikus ar cenu datiem par otro pusgadu.

               Dati nedrīkst būt vecāki par diviem gadiem.

               II PIELIKUMS — ELEKTROENERĢIJAS CENAS

               Šajā pielikumā ir izklāstīta metodika statistikas datu vākšanai un apkopošanai par elektroenerģijas cenām mājsaimniecību lietotājiem un tiešajiem lietotājiem, kas nav mājsaimniecību lietotāji.

               1. Cenas

               Ziņo tādiem mājsaimniecību lietotājiem un tiešajiem lietotājiem, kuri nav mājsaimniecību lietotāji, noteiktās cenas, kuri elektroenerģiju pērk pašu patēriņam.

               2. Ziņošanas vienības

               Dati ietver visus elektroenerģijas mājsaimniecību lietotājus un tiešos lietotājus, kas nav mājsaimniecību lietotāji, bet uz elektroenerģiju, ko saražojuši un patērējuši pašražotāji, ziņošanas pienākums neattiecas.

               3. Mērvienība

               Ziņo mājsaimniecību lietotājiem un tiešajiem lietotājiem, kuri nav mājsaimniecību lietotāji, noteiktās valsts vidējās cenas.

               Cenas izsaka valsts valūtā par kilovatstundu (kWh)

               Cenas sver saskaņā ar elektroenerģijas piegādes uzņēmumu tirgus daļu katrā patēriņa grupā. Ja nav iespējams aprēķināt vidējo svērto cenu, var iesniegt vidējās aritmētiskās cenas. Abos gadījumos dati aptver reprezentatīvu valsts tirgus daļu.

               4. Patēriņa grupas

               Ziņojamās cenas balstās uz standarta patēriņa grupu sistēmu attiecībā uz elektroenerģijas patēriņu gadā.

               a)
                     Mājsaimniecību lietotājiem piemēro šādas grupas:

                        Patēriņa grupa

                        Elektroenerģijas patēriņš gadā (kWh)

                        Minimālā vērtība

                        Maksimālā vērtība

                        Grupa DA

                        <1 000

                        Grupa DB

                        ≥1 000

                        <2 500

                        Grupa DC

                        ≥2 500

                        <5 000

                        Grupa DD

                        ≥5 000

                        <15 000

                        Grupa DE

                        ≥15 000

               b)
                     Tiešajiem lietotājiem, kas nav mājsaimniecību lietotāji, piemēro šādas grupas:

                        Patēriņa grupa

                        Elektroenerģijas patēriņš gadā (MWh)

                        Minimālā vērtība

                        Maksimālā vērtība

                        Grupa IA

                        <20

                        Grupa IB

                        ≥20

                        <500

                        Grupa IC

                        ≥500

                        <2 000

                        Grupa ID

                        ≥2 000

                        <20 000

                        Grupa IE

                        ≥20 000

                        <70 000

                        Grupa IF

                        ≥70 000

                        <150 000

                        Grupa IG

                        ≥150 000

               5. Detalizācijas pakāpe

               Attiecīgās cenas ietver visus maksājumus: tīklu maksājumi plus patērētā enerģija, mīnus visi rabati un prēmijas, plus citi maksājumi (piemēram, skaitītāja īres maksa, pastāvīgie maksājumi). Sākotnējo pieslēgummaksu šajā summā neiekļauj.

               Jāsniedz turpmāk norādītie sīkākie dati.

               a)
                     Nepieciešamā detalizācijas pakāpe attiecībā uz komponentiem un apakškomponentiem

               Sniegtās cenas iedala trijos galvenajos komponentos un atsevišķos apakškomponentos.

               Cena tiešajiem lietotājiem par elektroenerģijas patēriņu pēc patēriņa grupas ir triju galveno komponentu summa: enerģijas un piegādes komponents, tīklu komponents (pārvades un sadales) un nodokļu, nodevu, maksu un maksājumu komponents.

                        Komponents un

                        apakškomponents

                        Apraksts

                        enerģija un piegāde

                        Komponents ietver šādas izmaksas: ražošana, akumulēšana, enerģijas līdzsvarošana, piegādātās enerģijas izmaksas, klientu apkalpošana, pēcpārdošanas pakalpojumi un citas piegādes izmaksas.

                        tīkls

                        Tīklu cenā ietver šādas izmaksas: pārvades un sadales tarifi, pārvades un sadales zudumi, tīklu izmaksas, pēcpārdošanas pakalpojumu izmaksas, sistēmas apkalpošanas izmaksas un skaitītāju īres un nolasīšanas izmaksas.

                        Apakškomponents

                        Tīklu komponents ir šādi iedalīts pārvades un sadales tīklu izmaksās.

                        1. Pārvades izmaksu vispārējais vidējais īpatsvars (izteikts procentos no kopējām tīklu izmaksām, balstoties uz 4. punktā noteiktajām patēriņa grupām).

                        2. Sadales izmaksu vispārējais vidējais īpatsvars (izteikts procentos no kopējām tīklu izmaksām, balstoties uz 4. punktā noteiktajām patēriņa grupām).

                        nodokļi, nodevas, maksas un maksājumi

                        Komponents ir visu turpmāk minēto nodokļu, nodevu, maksu un maksājumu summa.

                        Apakškomponents

                        Par šādiem apakškomponentiem ziņo atsevišķos posteņos par katru 4. punktā noteikto patēriņa grupu.

                        1. Pievienotās vērtības nodoklis, kas definēts Padomes Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu.

                        2. Nodokļi, nodevas, maksas un maksājumi, kas saistīti ar atjaunojamajiem enerģijas avotiem, energoefektivitāti un koģenerāciju.

                        3. Nodokļi, nodevas, maksas un maksājumi, kas saistīti ar jaudas maksājumiem un enerģētisko drošību; akmeņogļu rūpniecības pārstrukturēšanas nodokļi; elektroenerģijas sadales nodokļi. Balasta izmaksas un nodevas, kas saistītas ar energoregulatoru vai tirgus operatoru finansējumu.

                        4. Nodokļi, nodevas, maksas un maksājumi, kas saistīti ar gaisa kvalitāti un vidi, un nodokļi, kas saistīti ar CO2 vai citu siltumnīcefekta gāzu emisiju.

                        5. Nodokļi, nodevas, maksas un maksājumi, kas saistīti ar kodolenerģētiku, tostarp kodoliekārtu ekspluatācijas pārtraukšanu, inspekcijām un kodoliekārtu maksu.

                        6. Visi pārējie nodokļi, nodevas, maksas un maksājumi, kas nav ietverti piecās iepriekšējās kategorijās: centralizētās siltumapgādes atbalsts; vietējie vai reģionālie nodokļu maksājumi; kompensācija salu teritorijām; koncesijas nodevas, kas saistītas ar licencēm un nodevām par zemi vai publiskām vai privātām tīklu vai citu iekārtu īpašumtiesībām.

               b)
                     Nodokļu sloga detalizācijas pakāpe

               Cenu datus iedala trijos līmeņos:

                        Līmenis

                        Apraksts

                        cenas bez visiem nodokļiem, nodevām, maksām un maksājumiem

                        Šajā cenu līmenī ir tikai enerģijas un piegādes komponents un tīklu komponents.

                        cenas bez pievienotās vērtības nodokļa (PVN) un citiem atgūstamiem nodokļiem

                        Šis cenu līmenis ietver enerģijas un piegādes komponentus, tīklu komponentu un nodokļus, nodevas, maksas un maksājumus, ko attiecībā uz tiešajiem lietotājiem, kas nav mājsaimniecību lietotāji, uzskata par neatgūstamiem. Attiecībā uz mājsaimniecību lietotājiem šajā cenu līmenī ietver enerģijas un tīklu komponentus un nodokļus, nodevas, maksas un maksājumus, bet neietver PVN.

                        cenas, kurās ietverti visi nodokļi

                        Šis cenu līmenis ietver enerģijas un piegādes komponentus, tīklu komponentu un visus atgūstamos vai neatgūstamos nodokļus, nodevas, maksas un maksājumus.

               6. Patēriņa apjomi

               Dalībvalstis nosūta informāciju par elektroenerģijas īpatsvaru katrā patēriņa grupā, pamatojoties uz kopējo apjomu, uz kuru attiecas cenas.

               Gada patēriņa apjomus katrai patēriņa grupai ziņo reizi gadā vienlaikus ar cenu datiem par otro pusgadu.

               Dati nedrīkst būt vecāki par diviem gadiem.

                     (1)
                  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347/1, 11.12.2006., 1. lpp.).