Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005PC0689

Priekšlikums Padomes regula ar ko groza Regulas (EK) Nr. 6/2002 un (EK) Nr. 40/94, lai nodrošinātu, ka stājas spēkā Eiropas Kopienas pievienošanās Hāgas vienošanās par [rūpniecisko] dizainparaugu starptautisko reģistrāciju Ženēvas aktam {SEC(2005)1749}  /* COM/2005/0689 galīgā redakcija - CNS 2005/0274 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 22.12.2005COM(2005)689 galīgā redakcija2005/0274(CNS)PriekšlikumsPADOMES REGULAar ko groza Regulas (EK) Nr. 6/2002 un (EK) Nr. 40/94, lai nodrošinātu, ka stājas spēkā Eiropas Kopienas pievienošanās Hāgas vienošanās par [rūpniecisko] dizainparaugu starptautisko reģistrāciju Ženēvas aktam {SEC(2005)1749}(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. IevadsPadome 2001. gada 12. decembrī pieņēma Regulu (EK) Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem (še turpmāk — „Kopienas dizainparaugu regula”)[1].Kopienas dizainparaugu regulā noteikta Kopienas dizainparaugu sistēma, kurā paredzēts, ka iegūtajai dizainparaugu aizsardzībai ir vienādas tiesiskās sekas visā Kopienas teritorijā. Saskaņā ar minēto regulu dizainparaugu var aizsargāt vai nu kā nereģistrētu Kopienas dizainparaugu, ja to dara pieejamu sabiedrībai šajā regulā paredzētajā veidā, vai kā reģistrētu Kopienas dizainparaugu, ja to reģistrē saskaņā ar regulā paredzēto procedūru.Ar Kopienas dizainparaugu regulu noteikts, ka Kopienas dizainparaugus pārvalda Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes un dizainparaugi), še turpmāk — „Birojs”[2]. No 2003. gada 1. janvāra Birojs sāka pieņemt Kopienas preču zīmju reģistrācijas pieteikumus, 2003. gada 1. aprīlis bija pirmā iesniegšanas diena.Hāgas vienošanās par [rūpniecisko] dizainparaugu starptautisko reģistrāciju akts, kas pieņemts Ženēvā 1999. gada 2. jūlijā, (še turpmāk — Ženēvas akts) stājās spēkā 2003. gada 23. decembrī. Ar Ženēvas aktu dizainparaugu autoriem atļauts ar vienotu starptautisku deponēšanu iegūt dizainparauga aizsardzību vairākās valstīs. Tādējādi saskaņā ar Ženēvas aktu vienots starptautisks pieteikums, kas iesniegts Pasaules intelektuālā īpašuma organizācijas (PIĪO) Starptautiskajā birojā, aizstāj veselu virkni pieteikumu, kurus citādi nāktos iesniegt dažādos valsts vai reģionālos birojos.Viens no svarīgākajiem Ženēvas akta ieviestajiem jauninājumiem ir tāds, ka tam var pievienoties starpvaldību organizācijas, kurām ir reģionāls dizainparaugu reģistrācijas birojs, kam ir tiesiskas sekas teritorijā, uz kuru attiecas līgums par organizācijas izveidi. Šo jauninājumu Ženēvas aktā ieviesa, lai pēc Kopienas dizainparaugu sistēmas stāšanās spēkā īpaši atļautu Kopienai pievienoties starptautiskajai reģistrācijas sistēmai.Lai Kopiena sagatavotos pievienoties Ženēvas aktam, Komisija ir izstrādājusi divus priekšlikumus, kas abi kopā iesniedzami Padomei. Pirmais Komisijas priekšlikums attiecas uz Kopienas pievienošanos Ženēvas aktam[3].Otrajā priekšlikumā paredzēti pasākumi, kas vajadzīgi, lai Kopienas pievienošanās Ženēvas aktam varētu stāties spēkā.2. Komisijas priekšlikuma struktūraTiek ierosināts pasākumus, kas veicami, lai nodrošinātu Kopienas pievienošanās Ženēvas aktam stāšanos spēkā, iekļaut regulā, grozot pašlaik spēkā esošos noteikumus un pievienojot jaunu XII sadaļu par „Dizainparaugu starptautisko reģistrāciju”[4].Principā materiālās tiesību normas, kas attiecas uz starptautisku reģistrāciju, kura norāda Kopienu, ir tie paši noteikumi, kurus piemēro Kopienas dizainparaugiem.Tādējādi uz starptautisko reģistrāciju, kas norāda Eiropas Kopienu un Kopienas dizainparaugu, attiecas tie paši tiesību akti par dizainparaugiem (II sadaļa), tā ir īpašuma tiesību objekts (III sadaļa), uz to var attiekties spēkā neesamības pasludināšanas pieteikums (VI sadaļa), anulēšanas nodaļas lēmumus var pārsūdzēt (VII sadaļa), un piekritība un process prasībās, kas saistās ar kopienas dizainparaugiem, ir tāda pati starptautiskai reģistrācijai, kas norāda Eiropas Kopienu un Kopienas dizainparaugus (IX sadaļa).Šo iemeslu dēļ jaunajā XIa sadaļā ir daudz savstarpēju norāžu uz citiem regulas pantiem.Iekļaujot šo jauno sadaļu regulā, tiek atvieglota piekļuve noteikumiem, kuri attiecas uz dizainparaugu, kas aizsargāts visā Eiropas Kopienas teritorijā vai nu ar Kopienas dizainparauga reģistrāciju, vai ar dizainparauga starptautisku reģistrāciju, kas, saskaņā ar Ženēvas aktu, norāda Eiropas Kopienu.Izmantojot ierosināto struktūru, tādus īstenošanas pasākumus, kādi noteikti Komisijas Regulās (EK) Nr. 2245/2002[5], Nr. 2246/2002[6] un Nr. 216/96[7], principā piemēros ar vajadzīgajiem grozījumiem. Vajadzības gadījumā Komisija tos grozīs, piemēram, tos, kas attiecas uz šā priekšlikuma 106.e pantā minēto atteikšanas iemeslu pārbaudi.3. Ženēvas aktsŽenēvas akts ir Hāgas sistēmas daļa, tās pamatā ir Hāgas vienošanās par [rūpniecisko] dizainparaugu starptautisko reģistrāciju. Minēto vienošanos veido trīs atšķirīgi akti: Londonas 1934. gada akts, Hāgas 1960. gada akts un Ženēvas 1999. gada akts. Materiālo tiesību normu ziņā minētie trīs akti ir autonomi un pastāv līdzās. Līgumslēdzējas puses var lemt, ka kļūs par pusi tikai vienam no tiem, diviem vai visiem trim aktiem. Tās automātiski kļūst par Hāgas Savienības loceklēm, pašlaik tajā ietilpst 42 līgumslēdzējas valstis, un starp tām ir 12 ES dalībvalstis[8].Dizainparaugu starptautiskās reģistrācijas sistēmu izveidoja vienkāršības un ekonomijas labad. Patiešām tā nodrošina iespēju dizainparaugu īpašniekiem no līgumslēdzējām valstīm iegūt savu dizainparaugu aizsardzību ar minimālām formalitātēm un izdevumiem.Starptautisko pieteikumu var iesniegt vienā valodā (angļu vai franču), samaksājot vienotu maksu kopumu. Pieteikuma iesniedzējam jānorāda līgumslēdzējas valstis, kurās tiek prasīta aizsardzība. Starptautisku pieteikumu parasti tieši nosūta Starptautiskajam birojam. Saņēmis pieteikumu, Starptautiskais birojs pārbauda, vai starptautiskais pieteikums atbilst neteiktajām formālajām prasībām, un pēc tam Starptautiskajā Dizainparaugu Biļetenā (PIĪO tīmekļa vietnē) publicē to vai vēl labāk — reģistrāciju. Pēc publicēšanas katram valsts birojam jāidentificē starptautiskā reģistrācijā, kurā tas norādīts, lai pēc tam uzsāktu izskatīšanu pēc būtības, ja tāda paredzēta valsts tiesību aktos.Tādējādi ikviens svarīgs aizsardzības aspekts (jo īpaši ieskaitot izskatīšanu pēc būtības, ko veic katrs birojs, aizsardzības apstākļu novērtējumu un šīs aizsardzības jomu) pilnībā ir atstāts katras norādītās līgumslēdzējas puses tiesību aktu jomā.Pārbaudes rezultāts ir tāds, ka birojs var paziņot Starptautiskajam birojam par aizsardzības atteikumu attiecībā uz tā pārzināto teritoriju. Tomēr, pamatojoties uz neatbilstību formālām prasībām, starptautisku reģistrāciju nevar atteikt. Pēc pārbaudes, ko veicis Starptautiskais birojs, jāuzskata, ka šādas prasības ir jau izpildītas.Ja starptautiskais pieteikums ir pieņemts, tā sekas katrā norādītajā dalībvalstī ir tādas pašas kā tad, ja dizainparaugs būtu tur deponēts tieši. Tāpēc starptautiskā reģistrācija ir līdzvērtīga valsts tiesībām aizsardzības un izpildes jomas ziņā. Vienlaikus starptautiskā reģistrācija atvieglo aizsardzības saglabāšanu: atjaunošanai vajadzīgs viens pieteikums un izmaiņu (piem., īpašumtiesību vai adreses) reģistrēšanai — viena vienkārša procedūra.Kad 1999. gadā pieņēma Ženēvas aktu, tam bija divi mērķi, konkrēti:-  darīt Hāgas sistēmu tādu, kas vairāk piesaista pieteikumu iesniedzējus, un attiecināt sistēmu uz jauniem locekļiem; tālab ar 1999. gada Hāgas aktu Hāgas sistēmā ieviesa vairākus jaunus aspektus, lai atvieglotu to valstu (piem., ASV un Japānas) pievienošanos Hāgas Savienībai, kuras pārvalda dizainparaugu pārbaudes sistēmas;-  nodrošināt saiknes izveidi starp starptautiskās reģistrācijas sistēmu un reģionālajām sistēmām, panākot, ka starpvaldību organizācijas var kļūt par akta pusēm.Otrais mērķis Eiropas Kopienai paver iespēju pievienoties Hāgas sistēmai. ES teritoriju tad uzskatītu par vienu valsti vienošanās nozīmē, un Kopienas dizainparaugu noteikumus — par attiecīgajiem valsts tiesību aktiem. ITSB tad kļūtu par biroju, kas atbild par to starptautisko pieteikumu izskatīšanu pēc būtības, kuros norādīta Kopiena.Ženēvas akta sistēma sāka pilnā mērā darboties 2004. gada 1. aprīlī. Tajā dienā sāka piemērot Ženēvas aktu un modernizēto kopīgo reglamentu, kas pieņemts saskaņā ar Hāgas vienošanos un kas vienkāršo visas procedūras.Kopienas dizainparaugu sistēmu un starptautiskās reģistrācijas sistēmu, kas noteikta ar Hāgas vienošanos, var uzskatīt par savstarpēji papildinošām. Kopienas dizainparaugu sistēma ir pilnīga un vienota reģionālas dizainparaugu reģistrācijas sistēma, kas attiecas uz visu Eiropas Savienības teritoriju. Hāgas vienošanās ir līgums, kas centralizē procedūras, kuras vajadzīgas, lai iegūtu dizainparaugu aizsardzību norādīto līgumslēdzēju pušu teritorijā.4. Juridiskais pamatsTā kā noteikumi, kas nodrošina, ka Eiropas Kopiena faktiski kļūst par Hāgas vienošanās dalībnieci, ir iekļauti regulā, ietverot tajā jaunu un atsevišķu sadaļu un grozot pašreizējos regulas noteikumus, šā priekšlikuma juridiskajam pamatam jābūt tādam pašam kā regulas juridiskajam pamatam, t. i., Līguma 308. pantam.5. Panti1. panta 1. punktsAr 1. panta 1. punktu groza 25. panta 1. punkta d) apakšpunktu, pievienojot tekstu „vai ar dizainparauga tiesībām, kas reģistrētas saskaņā ar Hāgas vienošanās par [rūpniecisko] dizainparaugu starptautisko reģistrāciju Ženēvas aktu, kurš pieņemts Ženēvā 1999. gada 2. jūlijā (…) un kuram ir tiesiskas sekas Kopienā, vai ar šādu tiesību pieteikumu”, jo iepriekšējas tiesības var izmantot par pamatojumu spēkā neesamībai. Šāds papildinājums vajadzīgs, lai precizētu, ka starptautiskam pieteikumam vai reģistrācijai ir tāda pati vērtība kā iepriekšējam dizainparaugam, uz kuru saskaņā ar valsts vai Kopienas dizainparaugu tiesību aktiem attiecas dizainparaugu tiesības.1. panta 2. punktsNoteikumus, kas nodrošina to, ka stājas spēkā Eiropas Kopienas pievienošanās Ženēvas aktam, iekļauj Kopienas dizainparaugu regulā, iekļaujot jauno XIa sadaļu par dizainparaugu starptautisku reģistrāciju.1. iedaļa – Vispārīgi noteikumi106.a pants (Noteikumu piemērošana)Parasti šo ierosināto regulas grozījumu 106.a pantā paredzēts, ka principā Padomes Regulu (EK) Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem un tās īstenošanas regulas piemēro starptautiskai reģistrācijai, kas atbilst Ženēvas aktam un kas norāda Kopienu.Turklāt tiek precizēts, ka starptautiskais reģistrs aizstās reģistru, ko veido Birojs, ciktāl tas attiecas uz starptautisku reģistrāciju, kurā norāda Eiropas Kopienu. Visiem ierakstiem starptautiskajā reģistrā, kuri saistīti ar starptautisku reģistrāciju, kas norāda Eiropas Kopienu, ir tādas pašas sekas kā tad, ja tie būtu izdarīti Biroja veidotajā reģistrā.Tādi paši apsvērumi attiecas uz publikācijām: publikācijas, kas saistītas ar starptautisku pieteikumu, kurā norādīta Kopiena, nodrošina Starptautiskais birojs, un tām ir tādas pašas sekas kā Biroja publikācijām. Turklāt šie apsvērumi attiecas uz regulas 98. pantā noteikto valodu režīmu.2. iedaļa – Starptautiskā reģistrācija, kurā norāda Eiropas Kopienu106.b pants (Procedūra starptautiskā norādījuma iesniegšanai)Ženēvas akta 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā noteikts, ka starptautisko pieteikumu pēc pieteicēja izvēles var iesniegt vai nu tieši Starptautiskajā birojā, vai arī ar pieteikuma iesniedzējas līgumslēdzējas puses biroja starpniecību. Tomēr saskaņā ar Ženēvas akta 4. panta 1. punkta b) apakšpunktu līgumslēdzēja puse var paziņot, ka starptautiskos pieteikumus nevar iesniegt ar tās biroja starpniecību.Lielākā daļa Hāgas sistēmas priekšrocību izriet no tās vienkāršības, un šķiet, ka dizainparaugu pieteikšanai mazsvarīgākā ir saņēmējbiroja atrašanās vieta. Lai nepieļautu nevajadzīgu darba dublēšanu, Eiropas Kopienai jāizslēdz pieteikuma iesniegšana ar Biroja starpniecību. Tiešai iesniegšanai PIĪO arī tiek dota priekšroka, lai nepieļautu, ka pieteikuma iesniedzēji nespēj atšķirt Kopienas dizainparaugu reģistrācijas pieteikumus un starptautiskās reģistrācijas pieteikumus. Šāds apjukums izraisītu jo vairāk problēmu attiecībā uz starptautiska pieteikuma pamatmaksas maksājumu, kas vienmēr maksājama tieši Starptautiskajam birojam un kas maksājams, iesniedzot pieteikumu. Ja pieteikuma iesniedzēji kļūdas pēc maksu samaksātu ITSB, šim birojam maksa būtu jāatmaksā atpakaļ. Svarīgi, ka pašlaik PIĪO nesaņem pieteikumus, kas iesniegti ar valsts biroju starpniecību, pat no tām līgumslēdzējām pusēm, kuras šādu procedūru pieļautu.Šā iemesla dēļ Komisija ierosina, lai Kopiena tās pievienošanās dokumentos deklarētu, ka starptautiskos pieteikumus nevar iesniegt ar tās Biroja starpniecību. Tādējādi 106.b pantā noteikts, ka starptautiskos pieteikumus, kurus iesniedz saskaņā ar Ženēvas akta 4. panta 1. punktu un kuros norādīta Kopiena, iesniedz tieši Starptautiskajā birojā.106.c pants (Maksas par norādījumu)1.  Ženēvas akta 7. pantā paredzēts, ka noteiktajās maksās iekļauta standarta norādījuma maksa, kas maksājama par katru norādīto līgumslēdzēju pusi. Turklāt ikviena līgumslēdzēja puse, kas ir starpvaldību organizācija, var deklarēt, ka katram starptautiskas reģistrācijas pieteikumam un katram starptautiskas reģistrācijas atjaunojumam, kurā tās norādīts, standarta maksu par norādījumu aizstāj ar individuālu maksu par norādījumu, kuras summu norāda deklarācijā un kuru var mainīt nākamajās deklarācijās. Fiksētā summa nevar būt lielāka par līdzvērtīgu summu, ko līgumslēdzējai pusei būtu tiesības saņemt par valsts pieteikumu un atjaunojumu un kas samazināta par ietaupījumu summu, kura izriet no starptautiskās procedūras.2.  Komisija ierosina, lai Kopiena savā pievienošanās dokumentā deklarētu, ka noteiktās maksas par norādījumu, kas minētas Ženēvas akta 7. panta 1. punktā saistībā ar pieteikumu un atjaunojumu, aizstāj ar starptautiskām maksām par norādījumu. Šīs maksas maksājamas Starptautiskajam birojam, un Starptautiskais birojs tās pārskaita ITSB.3.  Ja individuālās norādījuma maksas tiks fiksētas, tad saskaņā ar minētā 7. panta 2. punkta prasībām un kopīgā reglamenta 28. noteikumu Komisija ierosinās arī grozīt Regulu (EK) Nr. 2246/2002 par maksām, kas maksājamas ITSB.106.d pants (Tādas starptautiskās reģistrācijas sekas, kurā norādīta Kopiena)1. punktsKopienas dizainparaugu regulas 48. pantā noteikts, ka, gadījumā ja pieteikums atbilst reģistrētam Kopienas dizainparauga pieteikumam izvirzītajām prasībām un ja tas nav noraidīts atbilstīgi Kopienas dizainparaugu regulas 47. pantam, Birojs reģistrē pieteikumu Kopienas Dizainparaugu reģistrā kā reģistrētu Kopienas dizainparaugu.Saskaņā ar 47. pantu reģistrēta Kopienas dizainparauga pieteikumu noraida, ja Birojs dara zināmu pamatu nereģistrēšanai, t. i., ja dizainparaugs, kam prasa aizsardzību, neatbilst 3. panta a) punktā iekļautajai definīcijai vai ir pretrunā sabiedriskajai kārtībai vai pieņemtajiem morāles principiem.Ierosinātās grozītās regulas 106.d panta noteikums nodrošina, ka tādas starptautiskās reģistrācijas aizsardzību, kurā norādīta Kopiena, var uzsākt ar tādiem pašiem nosacījumiem, kādus piemēro reģistrētam Kopienas dizainparaugam, t. i., pirms Birojs varējis pārbaudīt starptautiskās reģistrācijas pamatu nereģistrēšanai, starptautiskā reģistrācija, kurā norādīta Eiropas Kopiena, Eiropas Kopienas teritorijā nav spēkā.2. punktsIerosinātās grozītās regulas 106.d panta 2. punktā noteikts, ka tad, ja Birojs, saskaņā ar Ženēvas akta 12. panta 2. punktu, savā teritorijā nenoraida tādas starptautiskas reģistrācijas tiesiskās sekas, kurā norādīta Eiropas Kopiena, vai ja šāds noraidījums ir atcelts, starptautiskās reģistrācijas tiesiskās sekas stājas spēkā no dienas, kad veikta reģistrācija saskaņā ar Ženēvas akta 10. panta 2. punktu, un tiesiskās sekas ir tādas pašas kā reģistrētam Kopienas dizainparaugam.3. punktsKaut arī nav vajadzības atkārtoti publicēt starptautisko reģistrāciju, kas iekļauta Biroja Starptautiskajā reģistrā, ierosinātās grozītās regulas 106.d panta 3. pantā noteikts, ka Birojam jāsniedz informācija par tādu reģistrāciju saskaņā ar Ženēvas aktu, kurā norādīta Eiropas Kopiena. To var efektīvi panākt, piemēram, izveidojot ITSB tīmekļa vietnē hipersaiti ar Hāgas sistēmu. Īstenošanas regulā jānosaka noteikumi.106.e pants (Atteikšanas iemesli)1. punktsIerosinātās grozītās regulas 106.e pantā turpmāk izklāstītie atteikšanas iemesli ir tādi paši kā 47. panta 1. punktā noteiktais nereģistrēšanas pamats, tādējādi tiek nodrošināts, ka uz starptautisku reģistrāciju, kurā norādīta Kopiena, attiecas tāda pati pārbaude kā uz pieteikumiem reģistrētiem Kopienas dizainparaugiem.2. punktsIerosinātās grozītās regulas 106.e panta noteikums tādas starptautiskas reģistrācijas īpašniekam, kurā norādīta Kopiena, garantē tiesības saskaņā ar Ženēvas akta 12. panta 3. punkta b) apakšpunktu iesniegt apsvērumus vai atteikties no starptautiskās reģistrācijas attiecībā uz Eiropas Kopienu.Attiecīgajā 47. panta 2. punkta noteikumā turklāt noteikts, ka reģistrēta Kopienas dizainparauga pieteikuma iesniedzējam ir atļauts grozīt pieteikumu. Tomēr šo papildu iespēju nevar izmantot attiecībā uz starptautisku reģistrāciju, jo 1. pantā noteiktos atteikšanas iemeslus var atspēkot, vienīgi mainot konkrēto dizainparaugu, ņemot vērā to, ka Ženēvas akts neparedz mainīt starptautiski reģistrētu dizainparaugu pēc tam, kad tas reģistrēts Starptautiskajā reģistrā.Parastā procedūra ir šāda. Biroja pienākums ir pārbaudīt atteikšanas iemeslus. Ja Birojs, veicot šo pārbaudi, konstatē, ka ir iemesls noraidījumam, tas par to (arī noraidījuma pamatojumu) paziņo Starptautiskajam birojam. Šādu paziņojumu sniedz sešu mēnešu laikā no starptautiskās reģistrācijas publikācijas (kopīgā reglamenta 18. noteikuma 1. punkts). Starptautiskais birojs nekavējoties nosūta noraidījuma paziņojuma kopiju īpašniekam (Ženēvas akta 12. panta 3. punkts). Paziņojumā īpašniekam Biroja noteiktajā termiņā ir atļauts atteikties no starptautiskās reģistrācijas attiecībā uz Kopienu vai iesniegt apsvērumus, lai atspēkotu atteikšanas iemeslus. Noraidījuma pamatojuma pārbaudē īpašnieks un Birojs viens ar otru sazinās tieši. Ja īpašnieks atspēko noraidījuma pamatojumu, Birojs atceļ noraidījumu un par to attiecīgi paziņo Starptautiskajam birojam.3. punkts106.e panta 3. punktā norādīts, ka atteikšanas iemeslu pārbaudes nosacījumus nosaka īstenošanas regulā.106.f pants (Starptautiskas reģistrācijas tiesisko seku atzīšana par spēkā neesošām)1. punktsAr ierosinātās grozītās regulas 106.f pantu tiek īstenots Ženēvas akta 15. panta 1. punkts, kas atļauj pasludināt, ka starptautiskās reģistrācijas tiesiskās sekas Eiropas Kopienas teritorijā nav spēkā.Šis noteikums nodrošina to, ka uz starptautiskās reģistrācijas tiesisko seku spēkā neesamības pasludināšanu Eiropas Kopienas teritorijā attiecas tie paši noteikumi, kas attiecas uz reģistrēta Kopienas dizainparauga spēkā neesamības pasludināšanu. Trešās personas var pasludināt starptautiskās reģistrācijas tiesisko seku spēkā neesamību Kopienā vai nu ar pieteikumu, ko saskaņā ar 52. pantu iesniedz Birojam, vai ar pretprasību, ko saskaņā ar 81. panta d) apakšpunktu iesniedz Kopienas Dizainparaugu tiesai.Ja Birojam prasa atzīt par spēkā neesošām tiesiskās sekas, piemēro VI un VII sadaļu. Konkrēti saskaņā ar īstenošanas regulas 31. pantu īpašnieks var iesniegt apsvērumus par spēkā neesamības pasludināšanu. Anulēšanas nodaļas galīgo lēmumu var pārsūdzēt (Kopienas dizainparaugu regulas 55. panta 1. punkts).Šajā ziņā ievēro Ženēvas akta 15. panta 1. punktu. Minētajā noteikumā paredzēts, ka, laikus nesniedzot īpašniekam iespēju aizstāvēt savas tiesības, starptautiskās reģistrācijas tiesiskās sekas nedrīkst atzīt par spēkā neesošām.2. punktsŽenēvas akta 15. panta 2. punktā prasīts, lai, gadījumā ja tās līgumslēdzējas puses birojs, kuras teritorijā starptautiskā reģistrācija atzīta par spēkā neesošu, ir par to informēts, tas par to paziņotu Starptautiskajam birojam. Šis pienākums ir iekļauts arī 106.f panta 2. punktā. Acīmredzams, ka Birojs būs informēts par spēkā neesamību, ja tas būs Birojā notikušas anulēšanas procedūras rezultāts vai ja saskaņā ar Kopienas dizainparaugu regulas 86. panta 4. punktu Kopienas Dizainparaugu tiesa būs informējusi Biroju par spēkā neesamības pasludināšanu.2. pantsKopienas dizainparaugu regulas 97. pantā noteikts, ka, gadījumā ja vien sadaļā par papildu noteikumiem, kas attiecas uz Biroju, nav paredzēts citādi, Biroja uzdevumiem atbilstīgi minētajai regulai piemēro XII sadaļu regulā par Kopienas preču zīmi. XII sadaļā regulā par Kopienas preču zīmi iekļauts 134. panta 3. punkts par Biroja ienākumiem. Šis noteikums ir grozīts, ņemot vērā pievienošanos Madrides Protokolam, kas paredzēja jaunu ienākumu avotu, proti: „kopējās maksas, kas saskaņā ar 140. pantā minēto Madrides Protokolu maksājamas par starptautisko reģistrāciju, kurā norādītas Eiropas Kopienas…”.Pēc EK pievienošanās Ženēvas aktam Kopienas preču zīmes regulā vajadzīgi līdzīgi grozījumi. Maksas, kas jāmaksā saskaņā ar Ženēvas aktu, jāiekļauj kā jauns Biroja ienākumu avots.3. pantsKopienai Ženēvas akts kļūst saistošs trīs mēnešus pēc dienas, kad tā deponējusi pievienošanās dokumentus Starptautiskā biroja ģenerāldirektoram.Šajā ziņā jāatgādina, ka 2. pantā Komisijas izstrādātajā priekšlikumā Padomes lēmumam, ar kuru apstiprina Eiropas Kopienas pievienošanos Ženēvas aktam un uz kuru iepriekš sniegta atsauce, paredzēts, ka pēc tam, kad Padome būs pieņēmusi minēto lēmumu, Padome var deponēt pievienošanās dokumentu Starptautiskā biroja ģenerāldirektoram no dienas, kad Padome pieņēmusi pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka stājas spēkā Kopienas pievienošanās Ženēvas aktam.2005/0274(CNS)PriekšlikumsPADOMES REGULAar ko groza Regulas (EK) Nr. 6/2002 un (EK) Nr. 40/94, lai nodrošinātu, ka stājas spēkā Eiropas Kopienas pievienošanās Hāgas vienošanās par [rūpniecisko] dizainparaugu starptautisko reģistrāciju Ženēvas aktamEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 308. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[9],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[10],ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[11],tā kā:(1) Ar Padomes 2001. gada 12. decembra Regulu (EK) Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem[12] tika izveidota Kopienas dizainparaugu sistēma, tādējādi uzņēmumi, izmantojot vienotu procedūru, var iegūt Kopienas dizainparaugus, kuriem piešķir vienotu aizsardzību un kuriem ir tiesiskas sekas visā Kopienas teritorijā.(2) Pēc sagatavošanas darbiem, ko uzsāka un veica Pasaules intelektuālā īpašuma organizācija (PIĪO), piedaloties dalībvalstīm, kas ir Hāgas Savienības locekles, dalībvalstīm, kuras nav Hāgas Savienības locekles, un Eiropas Kopienai, Ženēvā īpaši sasauktā diplomātiskā konference 1999. gada 2. jūlijā pieņēma Hāgas vienošanās par [rūpniecisko] dizainparaugu starptautisko reģistrāciju Ženēvas aktu (še turpmāk — „Ženēvas akts”).(3) Ar Padomes Lēmumu [….] apstiprināja Eiropas Kopienas pievienošanos Hāgas vienošanās par [rūpniecisko] dizainparaugu starptautisko reģistrāciju Ženēvas aktam[13] un atļāva Padomes priekšsēdētājam deponēt pievienošanās dokumentu PIĪO ģenerāldirektoram no dienas, kad Padome pieņēmusi pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka stājas spēkā Kopienas pievienošanās Ženēvas aktam. Minētie pasākumi iekļauti šajā regulā.Attiecīgie pasākumi jāiekļauj Regulā (EK) Nr. 6/2002, iekļaujot jaunu sadaļu par „Dizainparaugu starptautisko reģistrāciju”.(5) Noteikumiem un procedūrām, kas attiecas uz starptautisko reģistrāciju, kurā norādīta Kopiena, principā jābūt tādiem pašiem kā noteikumiem un procedūrām, kas attiecas uz Kopienas dizainparaugu pieteikumiem. Saskaņā ar šo principu, pirms starptautiskā reģistrācija, kurā norādīta Kopiena, iegūst tās pašas tiesiskās sekas, ko reģistrēts Kopienas dizainparaugs, attiecībā uz šo starptautisko reģistrāciju jāpārbauda nereģistrēšanas pamats. Līdzīgi uz starptautisko reģistrāciju, kam ir tādas pašas tiesiskās sekas, kādas reģistrētam Kopienas dizainparaugam, jāattiecina tie paši noteikumi par spēkā neesamības atzīšanu, kuri uz reģistrētiem Kopienas dizainparaugiem.(6) Tādēļ attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 6/2002.(7) Kopienas pievienošanās Ženēvas aktam radīs jaunu ienākumu avotu Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes un dizainparaugi). Tādēļ attiecīgi jāgroza Padomes 2003. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi[14].IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU:1. pantsRegulu (EK) Nr. 6/2002 groza šādi.1. Regulas 25. panta 1. punkta d) apakšpunktu aizstāj ar šādu:„d) ja Kopienas dizainparaugs ir konfliktā ar iepriekšēju dizainparaugu, kas ir darīts pieejams sabiedrībai pēc pieteikuma iesniegšanas dienas, vai, ja izvirza pretenzijas prioritātei, pēc Kopienas dizainparauga prioritātes piešķiršanas dienas, un kas pirms minētās dienas ir aizsargāts:i) kā reģistrēts Kopienas dizainparaugs vai ar šāda dizainparauga pieteikumu, vaiii) ar dalībvalsts reģistrētu dizainparaugu tiesībām, vai ar šādu tiesību pieteikumu, vaiiii) ar dizainparauga tiesībām, kas reģistrētas saskaņā ar Hāgas vienošanās par [rūpniecisko] dizainparaugu starptautisko reģistrāciju Ženēvas aktu, kurš pieņemts Ženēvā 1999. gada 2. jūlijā, še turpmāk — „Ženēvas akts”, kas apstiprināts ar Padomes Lēmumu [….][15] un kā tiesiskās sekas ir spēkā Kopienā, vai ar šādu tiesību pieteikumu”.2. Regulā aiz XI sadaļas iekļauj šādu sadaļu:„XIa SADAĻADIZAINPARAUGU STARPTAUTISKĀ REĢISTRĀCIJA1. IEDAĻAVISPĀRĪGI NOTEIKUMI106.a pantsNoteikumu piemērošana1. Ja vien šajā sadaļā nav paredzēts citādi, šo regulu un visas tās īstenošanas regulas, kas pieņemtas saskaņā ar 109. pantu, ar vajadzīgajiem grozījumiem piemēro reģistrācijai, kuru izdara starptautiskajā reģistrā, ko veido Pasaules intelektuālā īpašuma organizācijas Starptautiskais birojs, (še turpmāk — „starptautiskā reģistrācija” un „Starptautiskais birojs”) un kurā saskaņā ar Ženēvas aktu norādīta Kopiena.2. Visiem tādas starptautiskas reģistrācijas ierakstiem, kurā norādīta Kopiena un kurus izdara Starptautiskajā reģistrā, ir tādas pašas tiesiskās sekas kā ierakstiem Biroja Kopienas dizainparaugu reģistrā, un visām tādas starptautiskās reģistrācijas publikācijām „Starptautiskā Biroja Biļetenā”, kurā norādīta Kopiena, ir tādas pašas tiesiskās sekas kā publikācijām „Kopienas Dizainparaugu Biļetenā”.2. IEDAĻASTARPTAUTISKA REĢISTRĀCIJA, KURĀ NORĀDĪTA KOPIENA106.b pantsStarptautiskā norādījuma iesniegšanas procedūraStarptautiskus pieteikumus saskaņā ar Ženēvas akta 4. panta 1. punktu iesniedz tieši Starptautiskajā birojā.106.c pantsMaksas par norādījumuŽenēvas akta 7. panta 1. punktā minētās noteiktās maksas par norādījumu tiek aizstātas ar individuālu maksu par norādījumu.106.d pantsTādas starptautiskās reģistrācijas sekas, kurā norādīta Eiropas Kopiena1. Starptautiskajai reģistrācijai, kurā norādīta Kopiena, no reģistrācijas dienas ir tādas pašas tiesiskās sekas kā reģistrēta Kopienas dizainparauga pieteikumam.2. Ja netiek paziņots par noraidījumu vai ja šāds noraidījums atcelts, dizainparauga starptautiskajai reģistrācijai, kurā norādīta Kopiena, no 1. punktā minētās dienas ir tādas pašas tiesiskās sekas kā dizainparauga reģistrācijai par reģistrētu Kopienas dizainparaugu.3. Saskaņā ar īstenošanas regulā ietvertajiem nosacījumiem Birojs sniedz informāciju par starptautisko reģistrāciju, kas minēta 2. punktā.106.e pantsAtteikšanas iemesli1. Ja, veicot starptautiskās reģistrācijas pārbaudi, Birojs konstatējis, ka dizainparaugs, kuram pieprasīta aizsardzība, neatbilst 3. panta a) apakšpunktā iekļautajai definīcijai, vai tas ir pretrunā sabiedriskajai kārtībai vai pieņemtajiem morāles principiem, ne vēlāk kā sešus mēnešus no starptautiskās reģistrācijas publikācijas dienas Birojs nosūta Starptautiskajam birojam paziņojumu par atteikumu.Paziņojumā norāda atteikuma iemeslus.2. Starptautiskās reģistrācijas tiesisko seku atteikums Kopienā nav galīgs, kamēr īpašniekam ir iespēja atteikties no starptautiskās reģistrācijas attiecībā uz Kopienu vai iesniegt apsvērumus.3. Atteikuma iemeslu pārbaudes nosacījumus nosaka īstenošanas regulā.106.f pantsStarptautiskas reģistrācijas tiesisko seku atzīšana par spēkā neesošām1. Starptautiskās reģistrācijas tiesiskās sekas Kopienā nevar pasludināt par spēkā neesošām daļēji vai kopumā saskaņā ar VI un VII sadaļā noteikto procedūru vai ar Kopienas dizainparaugu tiesas nolēmumu, pamatojoties uz pretprasību pārkāpumu tiesvedībā.2. Ja Birojs ir informēts par spēkā neesamības atzīšanu, tas par to paziņo Starptautiskajam birojam.”2. pantsRegulas (EK) Nr. 40/94 134. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:„3. Neskarot citus ienākumu veidus, ienākumi ietver kopējās maksās, kas maksājamas atbilstoši regulām par maksām, kopējās maksas, kas saskaņā ar šīs regulas 140. pantā minēto Madrides Protokolu maksājamas par starptautisko reģistrāciju, kurā norādītas Eiropas Kopienas, un citi maksājumi, ko izdara Madrides Protokola līgumslēdzējām pusēm, kopējās maksas, kuras saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 6/2002 106.c pantā minēto Ženēvas aktu maksājamas par starptautisko reģistrāciju, kurā norādīta Eiropas Kopiena, un citus maksājumus, ko izdara Ženēvas akta līgumslēdzējas puses, un, ciktāl tas vajadzīgs, subsīdiju, kas ierakstīta īpašā Eiropas Kopienu vispārējā budžeta pozīcijā Komisijas iedaļā.”3. pantsŠī regula stājas spēkā dienā, kad attiecībā uz Eiropas Kopienu stājas spēkā Ženēvas akts.Šīs regulas spēkā stāšanās datumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē,Padomes vārdā —PriekšsēdētājsTIESĪBU AKTA FINANŠU PĀRSKATSPolitikas joma: preču un pakalpojumu iekšējais tirgus Darbība: Sagatavot pasākumus, kas vajadzīgi, lai stātos spēkā Eiropas Kopienas pievienošanās Ženēvas aktam par dizainparaugu starptautisko reģistrāciju |DARBīBAS NOSAUKUMS. PRIEKšLIKUMS PADOMES REGULAI, AR KO GROZA REGULAS (EK) NR. 6/2002 UN (EK) NR. 40/94, LAI NODROšINāTU, KA STāJAS SPēKā EIROPAS KOPIENAS PIEVIENOšANāS HāGAS VIENOšANāS PAR [RūPNIECISKO] DIZAINPARAUGU STARPTAUTISKO REģISTRāCIJU ŽENēVAS AKTAM |1. BUDŽETA POZĪCIJA(-AS)2. KOPĒJIE SKAITĻI2.1. Kopējais piešķīrums darbībai (B daļa): miljoni EUR saistībāmNepiemēro2.2. Piemērošanas periods:(sākuma un beigu gads)Sākums: spēkā stāšanās datumsBeigas: nenoteikts laiks2.3. Kopējie paredzamie daudzgadu izdevumia) Saistību apropriāciju/ maksājumu apropriāciju grafiks (finanšu atbalsts) (sk. 6.1.1. punktu) .Nav.b) Tehniskās un administratīvās palīdzības un atbalsta izdevumi (sk. 6.1.2. punktu) .Nav.c) Kopējā cilvēkresursu un citu administratīvo izdevumu finansiālā ietekme (sk. 7.2. un 7.3. punktu).Miljoni EUR (līdz 3. zīmei aiz komata)2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | Kopā |Saistības/ maksājumi | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,324 |KOPĀ a+b+c |Saistības | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,324 |Maksājumi | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,324 |2.4. Saderība ar finanšu plānošanu un finanšu perspektīvu[X] Priekšlikums ir saderīgs ar pastāvošo finanšu plānošanu.Priekšlikums saistīts ar attiecīgās finanšu perspektīvas pozīcijas pārplānošanu.Iespējams, ka priekšlikums var prasīt Iestāžu nolīguma noteikumu piemērošanu.2.5. Finansiālā ietekme uz ieņēmumiem.[X] Priekšlikums finansiāli neietekmē ieņēmumus (saistīts ar tehniskiem aspektiem, kas skar pasākuma īstenošanu)VAIPriekšlikumam ir finansiāla ietekme uz ieņēmumiem, un tā ir šāda:Nepiemēro3. BUDŽETA RAKSTUROJUMSIzdevumu veids | Jauns | EBTA iemaksas | Pieteikuma iesniedzēju valstu iemaksas | Finanšu perspektīvas pozīcija |Neobl. | Dif. | NĒ | NĒ | NĒ | Nr. 5 |4. JURIDISKAIS PAMATSEK Līguma 308. pants5. APRAKSTS UN PAMATOJUMS5.1. Kopienas atbalsta nepieciešamība5.1.1. Sasniedzamie mērķiPriekšlikumā paredzēti pasākumi, kas vajadzīgi, lai Kopienas pievienošanās Ženēvas aktam varētu stāties spēkā. Attiecīgie pasākumi jāiekļauj Regulā (EK) Nr. 6/2002, ietverot jaunu sadaļu par „Dizainparaugu starptautisko reģistrāciju”. Kopienas pievienošanās Ženēvas aktam radīs jaunu ienākumu avotu Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes un dizainparaugi), ITSB, un tāpēc attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 40/94.5.1.2. Pasākumi, kas veikti saistībā ar iepriekšēju (ex-ante) novērtēšanuEiropas Kopiena jau ir apliecinājusi, ka tai ir liela interese par Hāgas sistēmu, kad tā nolēma aktīvi piedalīties starptautiskajās sarunās, kuru rezultāts bija diplomātiskā konference 1999. gadā Ženēvā, kad pieņēma jauno aktu. Organizācijas, kas pārstāv gan Kopienas dizainparaugu sistēmas, gan starptautiskās reģistrācijas potenciālos lietotājus, atkārtoti izteica noteiktu interesi izveidot saikni starp abām sistēmām. Komisija 2004. gadā uzsāka apspriedes ar ieinteresētajām personām (dalībvalstīm, uzņēmumiem un profesionālajām organizācijām, un privātām uzņēmējsabiedrībām) par EK pievienošanās Hāgas sistēmai iespējamo ekonomisko ietekmi. Lielākajā daļā atbilžu gandrīz vienprātīgi atbalstīta ideja, ka Kopienai tuvākajā laikā jāpievienojas Ženēvas aktam.5.1.3. Pasākumi, kas veikti pēc iepriekšējas (ex-ante) novērtēšanasNepiemēro.5.2. Paredzētā darbība un budžeta atbalsta pasākumiNoteikumiem un procedūrām, kas attiecas uz starptautisku reģistrāciju, kurā norādīta Kopiena, principā jābūt tādiem pašiem kā noteikumiem un procedūrām, kas attiecas uz Kopienas dizainparaugu pieteikumiem. Saskaņā ar šo principu, pirms starptautiska reģistrācija, kurā norādīta Kopiena, iegūst tās pašas tiesiskās sekas, ko reģistrēts Kopienas dizainparaugs, attiecībā uz šo starptautisko reģistrāciju jāpārbauda nereģistrēšanas pamats. Līdzīgi uz starptautisku reģistrāciju, kam ir tādas pašas tiesiskās sekas, kādas reģistrētam Kopienas dizainparaugam, jāattiecina tie paši noteikumi par spēkā neesamības atzīšanu, kuri uz reģistrētiem Kopienas dizainparaugiem. Priekšlikums neparedz finansiālu palīdzību.5.3. Īstenošanas metodesITSB būs jāpielāgo sava iekšēja kārtība un darba metodes, lai varētu izskatīt starptautiskos pieteikumus PIĪO Starptautiskajam birojam, kuros norādīta Eiropas Kopiena, lai iegūtu aizsardzību Kopienas dizainparaugu sistēmā. Pēc koordinācijas attiecīgajā Padomes darba grupā vai ad hoc sanāksmēs, ko sasauc ar PIĪO saistītā darba gaitā, Komisijai Kopienas vārdā būs jārisina sarunas ar Hāgas Savienības Asambleju.6. FINANSIĀLĀ IETEKME6.1. Kopējā finansiālā ietekme uz B daļu — (visā plānošanas periodā)Nepiemēro6.2. Izmaksu aprēķins ar B daļā paredzēto pasākumu (visā plānošanas periodā)Nepiemēro7. IETEKME UZ PERSONĀLU UN ADMINISTRATĪVIEM IZDEVUMIEM7.1. Ietekme uz cilvēkresursiemAmatu veidi | Personāls, kas iesaistāms darbības pārvaldībā, izmantojot esošos un/vai papildu resursus | Kopā | No darbības izrietošo uzdevumu apraksts |Pastāvīgo amatu skaits | Pagaidu amatu skaits |Ierēdņi un pagaidu darbinieki | A B C | 0,5 A | 0 | 0,5 A | Vajadzības gadījumā var pievienot uzdevumu pilnīgāku aprakstu. Saskaņo ar ITSB. Sagatavošanās Padomes un Parlamenta sanāksmēm un to apmeklēšana, lai priekšlikuma pieņemšanas gaitā to pārrunātu. Sagatavošanās Hāgas Savienības sanāksmēm un dalība tajās, nostājas koordinēšana ar dalībvalstīm |Citi cilvēkresursi | 0 | 0 | 0 |Kopā | 0,5 | 0 | 0,5 |7.2. Kopējā finansiālā ietekme uz cilvēkresursiemCilvēkresursu veids | Summa (EUR) | Aprēķina metode * |Ierēdņi Pagaidu darbinieki | 54 000 | Gada izmaksas uz ierēdni EUR 108 000 |Citi cilvēkresursi (norādīt budžeta pozīciju) |Kopā | 54 000 |Summas ir kopējie izdevumi divpadsmit mēnešos.7.3. Citi administratīvie izdevumi, kas izriet no darbībasNepiemēroSummas ir kopējie izdevumi divpadsmit mēnešos.1 Norādīt komitejas veidu un grupu, pie kuras tā pieder.I. Kopsumma gadā (7.2. + 7.3.) II. Darbības ilgums III. Darbības kopējās izmaksas (I ( II) | EUR 54 000 2006–2011 EUR 324 000 |8. TURPMĀKI PASĀKUMI UN NOVĒRTĒŠANA8.1. Turpmāki pasākumiNepiemēro8.2. Plānotās novērtēšanas pasākumi un grafiksPastāvīga novērtēšana būs iespējama, veicot tādas starptautiskās reģistrācijas uzraudzību, kurā norādīta Kopienas dizainparaugu sistēma.9. KRĀPŠANAS APKAROŠANAS PASĀKUMIPriekšlikums neparedz finansiālu palīdzību.[1] OV L 3, 5.1.2002., 1. lpp.[2] ITSB ir izveidots saskaņā ar Padomes 1993. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi, OV L 11, 14.1.1994., 1. lpp.[3] Sk. KOM(2005)687 galīgā redakcija.[4] Līdzīga struktūra tika ievērota, grozot Kopienas preču zīmju regulu, lai nodrošinātu, ka stājas spēkā Eiropas Kopienas pievienošanās Madrides Protokolam (Padomes 2003. gada 27. oktobra Regula (EK) Nr. 1992/2003, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 40/94, OV L 296, 14.11.2003., 1. lpp.)[5] Komisijas 2002. gada 21. oktobra Regula (EK) Nr. 2245/2002, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem, OV L 341, 17.12.2002., 28. lpp.[6] Komisijas 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 2246/2002 par nodevām [maksām], kas maksājamas Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) [Maksu, īstenošanas noteikumu un iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes un dizainparaugi)] par Kopienas dizainparaugu reģistrēšanu, OV L 341, 17.12.2002., 54. lpp.[7] Komisijas 1996. gada 5. februāra Regula (EK) Nr. 216/96, ar ko paredz Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) [(preču zīmes un dizainparaugi)] Apelācijas padomes procesuālos noteikumus, OV L 28, 6.2.1996., 11. lpp.[8] Beļģija, Francija, Grieķija, Igaunija, Itālija, Latvija, Luksemburga, Nīderlande, Slovēnija, Spānija, Ungārija, Vācija. Piecas ES dalībvalstis no pavisam 18 valstīm ir kļuvušas par Ženēvas Akta pusēm (Igaunija, Latvija, Slovēnija, Spānija un Ungārija). Atjauninātās redakcijas tiks publicētas PIĪO tīmekļa vietnē: www.wipo.int9 OV C […], […], […]. lpp.10 OV C […], […], […]. lpp.11 OV C […], […], […]. lpp.12 OV L 3, 5.1.2002., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.13 OV L […], […], […]. lpp.[9] OV L 11, 14.1.1994, 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 422/2004(OV L 70, 9.3.2004., 1. lpp.).[10] OV L […], […], […]. lpp.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52006PC0084

Priekšlikums Padomes regula ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas  /* COM/2006/0084 galīgā redakcija - CNS 2006/0022 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 13.07.2006COM(2006) 84 galīgā redakcija2006/0022 (CNS)PriekšlikumsPADOMES REGULAar kuru groza Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas(IESNIEGUSI KOMISIJA)PASKAIDROJUMA RAKSTSKomisija, ierosinot grozīt Regulu (EK) Nr. 539/2001[1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 851/2005[2], vēlas sasniegt šādus mērķus:- regulāri pārskatot Regulu (EK) Nr. 539/2001, nodrošināt, ka tās pielikumu pašreizējais saturs – proti, to trešu valstu saraksts, kuru piederīgajiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, nepieciešamas vīzas (I pielikums), un to valstu saraksts, kuru piederīgie ir atbrīvoti no šādas prasības (II pielikums) – atbilst regulas 5. apsvērumā ietvertajiem kritērijiem, jo īpaši attiecībā uz nelegālo imigrāciju un sabiedrisko kārtību, un ka šajā sakarā valstis tiek pārceltas no viena regulas pielikuma uz otru;- papildināt abus regulas pielikumus tā, lai ar tiem pilnībā varētu īstenot mērķi, kas izriet no Līguma 62. panta 2. punkta b) apakšpunkta i) daļas, proti, ka ar regulu visaptveroši jānosaka, vai trešas valsts piederīgajam ir jābūt vīzai vai tas ir atbrīvots no šādas prasības;- pielāgot bēgļiem un bezvalstniekiem piemērojamo režīmu tā, lai šīm personām būtu tiesības uz atbrīvojumu no vīzas prasības, ja tās dzīvo trešā valstī, kas iekļauta II pielikumā, bet lai šīs personas baudītu pilnīgu automātisku atbrīvojumu, ja tās dzīvo dalībvalstī;- pievienot jaunu gadījumu atbrīvojumam no vīzas prasības attiecībā uz personām, kam ir vietējās pierobežas satiksmes atļauja;- paredzēt iespēju atbrīvot no vīzas prasības bruņoto spēku personālu, kas pārvietojas NATO vai „Partnerattiecības – mieram” pasākumu ietvaros;- precizēt no parastajām pasēm atšķirīgu pasu kategorijas.Šis priekšlikums grozījumiem Regulā (EK) Nr. 539/2001 neattiecas uz konstatētajiem gadījumiem, kad attiecībā uz vīzām netiek piemērots savstarpības princips. Šos gadījumus aptver savstarpības mehānisms tā, kā tas ticis grozīts ar Regulu (EK) Nr. 851/2005.1. Regulas pielikumu pārskatīšana1.1. Trešu valstu pārcelšana no viena pielikuma uz otruSeviļas Eiropadome pirmoreiz uzsvēra nepieciešamību pārskatīt Regulas (EK) Nr. 539/2001 pielikumus. Pirmā pārskatīšana tika īstenota ar Regulu (EK) Nr. 453/2003[3], ar kuru Ekvadoru no II pielikuma pārcēla uz I pielikumu. Nolūkā veikt jaunu periodisko pārskatīšanu Komisija ir apkopojusi informāciju, tieši vēršoties pie dalībvalstīm, lai pārliecinātos, vai pašreizējais Regulas Nr. 539/2001 pielikumu saturs joprojām atbilst regulas kritērijiem. Dalībvalstu attiecīgi sniegto informāciju pārbaudīja, sastatot ar citu informāciju un statistikas datiem, ko izplata CIREFI ietvaros. Pamatojoties uz šo dažādo datu analīzi, Komisija ir izdarījusi šādus secinājumus.Pirmkārt, saņemtā informācija liecina par lielu un ilgstošu migrācijas spiedienu no Bolīvijas. Šis spiediens jo īpaši izpaužas lielajā neielaišanu skaitā uz ārējām robežām, kā arī lielajā izraidīšanu skaitā, kāds konstatēts vairākās dalībvalstīs. Tāpat nedrīkst neņemt vērā sabiedriskās kārtības dimensiju, jo arvien pieaug arī lēmumu skaits par Bolīvijas valsts piederīgo aizturēšanu, kā arī tiem piespriesto sodu skaits par noziedzīgiem nodarījumiem un nelegālo imigrāciju. Turklāt to Latīņamerikas valstu piederīgie, kuriem ieceļošanai vajadzīga vīza, cenšas apiet šo prasību, krāpnieciskā veidā iegūstot Bolīvijas pases. Pamatojoties uz šo apsvērumu kopumu, Komisija uzskata, ka saskaņā ar Regulas Nr. 539/2001 5. apsvērumā minētajiem kritērijiem ir pamats ierosināt pārcelt Bolīviju no II pielikuma uz I pielikumu.Otrkārt, Komisija ir konstatējusi, ka vīzas prasības piemērošana atsevišķu trešu valstu piederīgajiem nav pamatota, balstoties uz statistiku vai citu informāciju, kas dotu apstiprinājumu, ka attiecīgās valstis rada risku attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 539/2001 5. apsvērumu un jo īpaši attiecībā uz nelegālo imigrāciju un sabiedrisko kārtību. Tāpat vīzu prasības uzturēšana nešķiet pamatota nedz no reģionālās vienotības, nedz Eiropas Savienības ārējo attiecību viedokļa. Turklāt Komisija neaprobežojās vienīgi ar novērojumiem dalībvalstīs, kurās piemēro Regulu (EK) Nr. 539/2001. Tā ņēma vērā arī vīzu politiku Apvienotajā Karalistē, Īrijā un Šveicē un izdarīja noderīgus secinājumus attiecībā uz nelegālās imigrācijas un sabiedriskās kārtības kritērijiem. Tāpēc ierosināts no I pielikuma uz II pielikumu pārcelt Antigvu un Barbudu, Bahamu salas, Barbadosu, Maurīciju, Sentkitsu-Nevisu, Seišela salas. Turklāt šādas izmaiņas ļautu pārvarēt pašreizējās praktiskās grūtības, kam par iemeslu ir tas, ka šajās valstīs vai nu nav nevienas dalībvalsts konsulāta (tā tas ir četrās no šīm valstīm) vai arī konsulāts ir tikai vienai dalībvalstij (šāda situācija ir divās pārējās valstīs). Paredzēts, ka atbrīvojums no vīzām attiecībā uz šo valstu piederīgajiem notiks paralēli un vienlaikus ar nolīguma par atbrīvojumu no vīzas prasības stāšanos spēkā ar attiecīgajām trešām valstīm, kas nodrošinās savstarpības ievērošanu un atbrīvojuma no vīzas prasības attiecināšanu uz visu dalībvalstu piederīgajiem.1.2. Konkrētām trešu valstu piederīgo kategorijām piemērojamā vīzu režīma noteikšanaTreškārt, Komisija nolēmusi darīt galu situācijai, kas ir pretrunā EK Līguma 62. panta 2. punkta b) apakšpunkta i) daļai un Regulai (EK) Nr. 539/2001, kas pieņemta, pamatojoties uz šiem noteikumiem. Nav šaubu, ka trešu valstu sarakstiem jābūt visaptverošiem un jāaptver visi trešu valstu piederīgie. Šāda interpretācija izriet no paša panta teksta un, ja nepieciešams, ir pamatojama ar kopīgās vīzu politikas attīstības vēsturi, kas aizsākās ar vienota to trešu valstu saraksta izveidi, kuru piederīgajiem ieceļošanai vajadzīga vīza. Taču jākonstatē, ka atsevišķas personu kategorijas, kas nav Eiropas Savienības pilsoņi, nav iekļautas nedz Regulas (EK) Nr. 539/2001 I pielikumā, nedz tās II pielikumā. Tas attiecas uz British Nationals (Overseas) , kā arī uz personām, kas dažādā mērā ir „briti”, taču netiek uzskatītas par Apvienotās Karalistes piederīgajiem Kopienas tiesību izpratnē[4]. Saskaroties ar šo Regulas (EK) Nr. 539/2001 nepilnību, dalībvalstis ir pieņēmušas dažādus risinājumus – dažas uz šīm personām attiecinājušas vīzas prasību, citas atbrīvojušas no vīzas prasības. Komisijas informatīvajā paziņojumā par Regulu (EK) Nr. 539/2001[5] atspoguļota šī praktiskā realitāte, kas ir pretrunā ar Kopienas tiesībās paredzēto pilnīgo saskaņošanu.Lai darītu galu šādai situācijai, Komisija ierosina ievietot šīs personu kategorijas vai nu I pielikumā vai II pielikumā tā, lai šie divi saraksti būtu visaptveroši. Izvēloties vienu vai otru sarakstu, Komisija ņēma vērā Regulas (EK) Nr. 539/2001 5. apsvērumā minētos kritērijus.Komisija ierosina II pielikumā ievietot British Nationals (Overseas) . Šīs personas, kas saistītas ar Honkongas teritoriju, lielākoties ir Honkongas īpašās pārvaldes apgabala pasu turētāji un tādējādi atbrīvoti no vīzas prasības dalībvalstīs. Kā to jau vairākkārt konstatējušas dalībvalstis Padomes darba grupu apspriežu ietvaros, nav datu, kas liecinātu, ka šīs personas kā British Nationals (Overseas) varētu radīt migrācijas draudus vai draudus sabiedriskajai kārtībai. Uz British Nationals (Overseas) attiecas atpakaļuzņemšana Honkongā. Visbeidzot, pasēm, ko šīm personām izdevuši Apvienotās Karalistes dienesti, raksturīgi īpaši drošības elementi. Ņemot vērā visus šos apsvērumus, uz šīm personām attiecināts atbrīvojums no vīzas prasības (ko jau šobrīd bez jebkādām problēmām piemēro 9 dalībvalstis) šķiet pilnīgi pamatots. Priekšlikuma 5. panta 2. punkta mērķis ir izdarīt šos secinājumus un pievienot British Nationals (Overseas) Regulas (EK) Nr. 539/2001 II pielikumam. Tomēr nepieciešams pielikumā izveidot īpašu sadaļu, jo šīs personas nav piederīgas trešai valstij un, pamatojoties uz tām izdoto ceļošanas dokumentu, šīs personas arī nevar uzskatīt par Honkongas teritoriālajai vienībai piederīgām.Savukārt British Overseas Territories Citizens (BOTC), British Overseas Citizens (BOC), British Subjects un British Protected Persons (BPP) Komisija ierosina iekļaut I pielikumā. Ar British Territories Act 2002. gadā Apvienotās Karalistes pilsonības noteikumos tika izdarīti būtiski grozījumi, saskaņā ar kuriem lielais vairums BOTC var kļūt par British citizens un līdz ar to par Eiropas Savienības pilsoņiem. Attiecībā uz BOTC , kas nav kļuvuši par British citizens , kā arī uz BOC , British Subjects un BPP , šķiet, ka šo personu kategoriju saiti ar Apvienoto Karalisti var uzskatīt par ierobežotu, jo tām nav uzturēšanās tiesību (right of abode) un tās tiek pakļautas imigrācijas kontrolei. Turklāt pastāv liela nenoteiktība attiecībā uz šo personu iespējamām saitēm ar kādu citu valsti un par šādu saišu precīzu raksturu. Ņemot vērā šos dažādos apsvērumus, Komisija uzskata, ka uz šīm personu kategorijām jāattiecina vīzas prasība, jo tās rada nelegālas imigrācijas draudus[6]. Ar 5. panta 1. punktu šīs kategorijas tiek ievietotas I pielikumā. Tomēr nepieciešams izveidot īpašu sadaļu, jo šīs personas nav piederīgas kādai trešai valstij.2. Noteikumi, ko piemēro no parastajām pasēm atšķirīgu pasu turētājiemSaskaņā ar regulas 4. panta 1. punktu dalībvalstīm ir iespēja atbrīvot no vīzas prasības „diplomātisko, oficiālo un dienesta pasu turētājus”, savukārt Kopīgās konsulārās instrukcijas (KKI) 2. pielikums[7] attiecas uz „diplomātisko, oficiālo un dienesta pasu turētājiem”. Rokasgrāmata par ceļošanas dokumentiem, kuros var tikt ielīmēta vīza[8], attiecas uz trim kategorijām – diplomātiskajām, oficiālajām un īpašajām pasēm. Dažādos instrumentos izmantotās dažādās tipoloģijas ir par iemeslu neskaidrībām un var radīt praktiskas grūtības gadījumos, kad vienam vai otram pases veidam jāpiemēro noteikts režīms (vīzas prasība vai atbrīvojums no tās). Lai atrisinātu šīs grūtības un viestu skaidrību šajā jautājumā, Komisija ierosina precīzāku iedalījumu trīs pasu kategorijās („diplomātiskās pases, dienesta / oficiālās pases, īpašās pases”). Šāds nolūks ir priekšlikuma 1. panta 2. punktam. Protams, iedalījums jāizmanto arī KKI 2. pielikumā un rokasgrāmatā par ceļošanas dokumentiem. Šajā nolūkā jānāk klajā ar attiecīgiem lēmumu priekšlikumiem.Komisija arī plāno sniegt precizējumu attiecībā uz šai īpašo pasu turētāju kategorijai piemērojamo režīmu. Pamatojoties uz 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta pašreizējo redakciju, var pieņemt, ka dalībvalstis var brīvi lemt par izņēmumu attiecībā uz vīzas prasību. Taču, kā izriet no 1. panta 1. punkta un 2. panta 1. punkta noteikumiem 2001. gada 24. aprīļa Regulā (EK) Nr. 789/2001[9], ar ko Padomei rezervē izpildu pilnvaras attiecībā uz dažiem sīki izstrādātiem noteikumiem un praktiskām procedūrām vīzu pieteikumu izskatīšanā, tas tā nav. Tādēļ ar šā priekšlikuma 1. panta 2. punktu 4. panta 1. punkta a) apakšpunktam pievieno atsauci uz procedūrām, kas paredzētas Regulā (EK) Nr. 789/2001.3. Atsevišķu iespēju pārveidošana, lai dalībvalstis varētu izdarīt izņēmumus attiecībā uz vīzas prasību saskaņotos atbrīvojuma gadījumosPašlaik Regulas (EK) Nr. 539/2001 3. un 4. pantā dalībvalstīm paredzētas vairākas iespējas lemt par izņēmumiem attiecībā uz vīzas prasību. Ņemot vērā 5. apsvērumā minētos kritērijus, jo īpaši nelegālo imigrāciju un sabiedrisko kārtību, šķiet pamatoti turpināt saskaņošanu, paredzot automātisku atbrīvojumu no vīzas prasības divām personu kategorijām, kas uzturas kādā no dalībvalstīm.3.1. Atzīti bēgļi un bezvalstniekiRegulas (EK) Nr. 539/2001 3. pantā paredzēts, ka uz atzītiem bēgļiem un bezvalstniekiem „var attiecināt atbrīvojumu no vīzas prasības, ja trešā valsts, kur viņi dzīvo un kura izdevusi viņu ceļošanas dokumentu, ir viena no II pielikumā uzskaitītajām trešajām valstīm”. Eiropas Savienības paplašināšanās, 2004. gada 1. maijā uzņemot desmit jaunas dalībvalstis, paradoksālā kārtā sašaurinājusi atbrīvojuma no vīzas prasības piemērošanas jomu, jo regulā neparedz atbrīvojuma no vīzas prasības attiecināšanu uz atzītiem bēgļiem un bezvalstniekiem, kas dzīvo tādas dalībvalsts teritorijā, kurā vēl pilnībā nepiemēro Šengenas acquis [10].Komisija ir paredzējusi labot šo neapmierinošo situāciju, jo īpaši tādēļ, ka to darīt skaidri aicinājis Eiropas Parlaments un Padome, risinot sarunas par regulas projektu, ar kuru izveido Kopienas kodeksu attiecībā uz noteikumiem par personu pārvietošanos pāri robežām (Šengenas robežkontroles kodeksu)[11]. Ņemot vērā nelegālās imigrācijas un sabiedriskās kārtības kritērijus, Komisija uzskata, ka var iet tālāk par vienkāršu atbrīvojuma iespēju. Tādēļ tā ierosina pievienot Regulas (EK) Nr. 539/2001 1. pantam automātisku atbrīvojumu no vīzas prasības atzītiem bēgļiem un bezvalstniekiem, kas dzīvo kādā no dalībvalstīm. Šāds atbrīvojums ļautu risināt, piemēram, Latvijas nepilsoņu situāciju, attiecībā uz kuriem joprojām nav ekvivalences starp uzturēšanās atļauju un vīzu, jo Padome vēl aizvien nav pieņēmusi ad hoc lēmumu par pilnīgu Šengenas noteikumu piemērošanu attiecībā uz jaunajām dalībvalstīm. Tādējādi ar šā priekšlikuma 1. panta 2. punktu tiek saglabāta iespēja atbrīvojumu no vīzas prasības attiecināt uz atzītiem bēgļiem un bezvalstniekiem, kas dzīvo II pielikumā iekļautā trešā valstī, un iekļaut šo iespēju regulas 4. panta 2. punktā.3.2. Skolēni, kas piedalās skolēnu ekskursijāsRegulas (EK) Nr. 539/2001 4. panta 2. punktā paredzēta iespēja atbrīvot no vīzas prasības skolēnu ekskursijā braucošus skolēnus, kas dzīvo II pielikumā iekļautā trešā valstī. Tāpat kā uz atzītiem bēgļiem un bezvalstniekiem, arī uz skolēniem, kas dzīvo dalībvalstī, kurā vēl pilnībā nepiemēro Šengenas acquis , nevar attiecināt atbrīvojumu no vīzas prasības. Komisija, vēlēdamās, cik vien iespējams, mazināt administratīvos šķēršļus skolēnu ekskursiju organizēšanai Eiropas Savienības iekšienē, ierosina papildināt Regulas (EK) Nr. 539/2001 1. pantu ar automātisku atbrīvojumu no vīzas prasības, attiecinot to uz kādā dalībvalstī dzīvojošiem skolēniem, kas brauc organizētā skolēnu ekskursijā. Vienlaikus ar šā priekšlikuma 1. panta 2. punktu regulas 4. panta 2. punktā tiek saglabāta iespēja atbrīvojumu no vīzas prasības attiecināt uz skolēniem, kas dzīvo II pielikumā iekļautā trešā valstī.4. Jauna atbrīvojuma no vīzas prasības pievienošana attiecībā uz personām, kas pārvietojas vietējās pierobežas satiksmes ietvarosKomisija 2005. gada 22. februārī nāca klajā ar priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko nosaka vietējās robežas satiksmes noteikumus pie dalībvalstu ārējām sauszemes robežām un ar ko groza Šengenas konvenciju un Kopējo konsulāro instrukciju[12]. Padomes diskusijās par šo priekšlikumu kļuva skaidrs, ka nepieciešams paredzēt īpašas pierobežas rezidenta atļaujas izdošanu, kas ļautu tās turētājam, kas piederīgs trešai valstij un uz kuru saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 539/2001 attiecas vīzas prasība, pierobežas zonā turp un atpakaļ pārvietoties bez vīzas. Komisija ir gatava pieņemt šādu pieeju ar nosacījumu, ka tas neietekmēs regulas galveno mērķi, proti, robežšķērsošanas atvieglošanu labticīgiem pierobežas rezidentiem. Ar juridisko pamatu saistītu apsvērumu dēļ šādu iespēju atbrīvot no vīzas prasības nevar ietvert regulā par vietējo pierobežas satiksmi, bet tā jāiekļauj Regulas (EK) Nr. 539/2001 1. panta 2. punktā, kurā pašlaik šāds gadījums nav paredzēts. Šāds nolūks ir šā priekšlikuma 1. panta 1. punktam.Regulu par vietējo robežas satiksmi, par kuru joprojām notiek apspriešanās, pieņems ar koplēmuma procedūru. Ja Padome un Eiropas Parlaments galu galā pieņemtu režīmu, kurā netiktu apvienots atbrīvojums no vīzas prasības un pārvietošanās pierobežas zonā ar īpašu rezidenta atļauju, Komisija grozītu savu priekšlikumu.5. Papildu iespēja atbrīvot no vīzas prasības bruņoto spēku personālu, kas pilda uzdevumus NATO un „Partnerattiecības – mieram” pasākumu ietvarosIespēja dalībvalstīm paredzēt Regulas (EK) Nr. 539/2001 4. panta 1. punkta d) apakšpunktā noteikto izņēmumu no vīzas prasības attiecas vienīgi uz starptautisko organizāciju darbiniekiem. Ir konstatēts, ka dalībvalstis, kuras piemēro Regulu (EK) Nr. 539/2001 (izņemot Austriju, Somiju, Zviedriju, Kipru un Maltu) ir Ziemeļatlantijas līguma organizācijas (NATO) ietvaros uzņēmušās saistības attiecībā uz bruņoto spēku dalībnieku [personāla] pārvietošanos. Līgumā, ko Ziemeļatlantijas līguma organizācijas dalībnieces noslēdza Londonā 1951. gada 19. jūnijā attiecībā uz to bruņoto spēku statusu, III pantā noteikts, ka bruņoto spēku personāls „tiek atbrīvots no pasu un vīzu noteikumiem”. Tomēr III pantā paredzēts, ka jāuzrāda individuāla personas apliecība un individuāla vai kolektīva pārvietošanās pavēle. Šāda atbrīvojuma no vīzas prasības piemērošanas jomu apstiprināja ar Ziemeļatlantijas Līguma organizācijas dalībvalstu un valstu, kas piedalās programmā "Partnerattiecības – mieram", līgumu par to bruņoto spēku statusu, ko noslēdza Briselē 1995. gada 19. jūnijā. Saskaņā ar šā līguma I pantu, ja nav paredzēts citādi, 1951. gada līguma noteikumus tāpat piemēro 1995. gada līguma ietvaros. 1995. gada līgums neparedz nekādus izņēmumus attiecībā uz minēto 1951. gada līguma III pantu.Tādējādi no 1951. un 1995. gada līgumu noteikumiem izriet, ka dalībvalstu bruņoto spēku personāls var pārvietoties, būdams atbrīvots no pasu un vīzu noteikumiem. Šis atbrīvojums no vīzas prasības, kas jāievēro iepriekš minēto līgumu dalībvalstīm, nav atspoguļots Regulā (EK) Nr. 539/2001, bet to var attiecināt uz bruņoto spēku personālu, kas ir to trešu valstu piederīgie, kuras iekļautas regulas I pielikumā. Tāpēc pārredzamības un juridiskās noteiktības apsvērumu dēļ Regula (EK) Nr. 539/2001 jāpapildina, pievienojot atsauci uz atbrīvojumu no vīzas prasības, kas izriet no NATO un „Partnerattiecības – mieram” ietvaros noslēgtajiem līgumiem. Šāds nolūks ir ierosinātajam regulas 4. panta 2. punkta papildinājumam.2006/0022 (CNS)PriekšlikumsPADOMES REGULAar kuru groza Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecasEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 62. panta 2. punkta b) apakšpunkta i) daļu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[13],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[14],tā kā(1) Padomes 2001. gada 15. marta Regulas (EK) Nr. 539/2001 I un II pielikumā ievietotā to trešu valstu saraksta, kuru piederīgajiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir vajadzīga vīza, un to trešu valstu saraksta, kuru piederīgie ir atbrīvoti no vīzas prasības[15], sastādīšanai jānotiek un šiem sarakstiem jābūt saskaņā ar kritērijiem, kas uzskaitīti Regulas (EK) Nr. 539/2001 5. apsvērumā. Šķiet nepieciešama trešu valstu pārcelšana no viena pielikuma uz otru, jo īpaši ņemot vērā nelegālo imigrāciju un sabiedrisko kārtību.(2) Bolīvija jāpārceļ uz I pielikumu. Vīzas prasības piemērošanas sākuma diena attiecībā uz Bolīvijas piederīgajiem jānosaka tā, lai dalībvalstis varētu starplaikā denonsēt savus divpusējos nolīgumus ar Bolīviju un veikt visus administratīvos un organizatoriskos pasākumus, kādi nepieciešami, lai ieviestu attiecīgo vīzas prasību.(3) Antigva un Barbuda, Bahamu salas, Barbadosa, Maurīcija, Sentkitsa-Nevisa un Seišela salas jāpārceļ uz II pielikumu.Atbrīvojums no vīzas prasības attiecībā uz šo valstu piederīgajiem jāsāk piemērot tikai pēc divpusējā līguma par atbrīvojumu no vīzas prasības noslēgšanas starp Eiropas Kopienu un attiecīgo valsti.(4) Abiem Regulas (EK) Nr. 539/2001 pielikumiem jābūt visaptverošiem. . Šajā nolūkā abiem pielikumiem jāpievieno sadaļa, kas ļautu noteikt vīzu režīmu, kāds dalībvalstīm jāpiemēro tām personu kategorijām, kuras līdz šim dažās valstīs bija pakļautas vīzu režīmam, bet citās atbrīvotas no tā. Regulas I pielikumam jāpievieno dažādas „britu” izcelsmes kategorijas, kas nav Apvienotās Karalistes piederīgie Kopienas tiesību izpratnē, kā arī II pielikumam jāpievieno British Nationals (Overseas) .(5) Dalībvalstis var paredzēt no parastajām pasēm atšķirīgu pasu turētājiem izņēmumus attiecībā uz vīzas prasību. Ir svarīgi precīzi noteikt īpašo pasu veidus. No otras puses, Regulā (EK) Nr. 539/2001 ir jānorāda procedūras, kas piemērojamas šo izņēmumu piemērošanas gadījumos.(6) Dalībvalstīm ir iespēja atbrīvot no vīzas prasības atzītus bēgļus un bezvalstniekus, kas dzīvo II pielikumā iekļautā trešā valstī, kā arī kādā no šīm valstīm dzīvojošus skolēnus, kas piedalās skolēnu ekskursijā. Uz šīm divām personu kategorijām jāattiecina automātisks atbrīvojums no vīzas prasības uz laiku, kamēr tās dzīvo dalībvalstī.(7) Apspriešanās par vietējās pierobežas satiksmes režīma ieviešanu rezultātā radusies nepieciešamība paredzēt jaunu atbrīvojumu no vīzas prasības attiecībā uz vietējās pierobežas satiksmes atļauju turētājiem.(8) Režīmā, kas paredz izņēmumus no vīzas prasības, pilnībā jāatspoguļo pašreizējā prakse. Dažas dalībvalstis no vīzas prasības atbrīvo I pielikumā iekļauto trešu valstu piederīgos, kas ir bruņoto spēku personāls, kas pārvietojas Ziemeļatlantijas līguma organizācijas vai „Partnerattiecību – mieram” pasākumu ietvaros. Juridiskās noteiktības apsvērumu dēļ uz šādiem atbrīvojumiem, kas izriet no starptautiskām saistībām, kas ir ārpus Kopienas tiesībām, tomēr jābūt atsaucei Regulā (EK) Nr. 539/2001.(9) Regulā (EK) Nr. 539/2001 laika gaitā izdarītie grozījumi rada nepieciešamību uzlabot regulas struktūru un uztveramību, veicot tās teksta pārstrādāšanu, kas paredzēta vēlāk;(10) Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju ar šo regulu papildina Šengenas acquis noteikumus tā nolīguma nozīmē, ko Eiropas Savienības Padome noslēgusi ar Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu iesaistīšanos Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un izstrādē[16], uz ko attiecas 1. panta B punkts Padomes 1999. gada 17. maija Lēmumā 1999/437/EK par dažiem pasākumiem, lai piemērotu minēto nolīgumu[17].(11) Apvienotajai Karalistei un Īrijai nav saistoša Regula (EK) Nr. 539/2001. Tās nepiedalās šīs regulas pieņemšanā un tādējādi tā nav tām saistoša un nav jāpiemēro.(12) Attiecībā uz Šveici šī regula papildina Šengenas acquis noteikumus tā nolīguma nozīmē, ko noslēgušas Eiropas Savienība, Eiropas Kopiena un Šveices konfederācija par Šveices konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā[18], uz ko attiecas 1. panta B punkts Padomes Lēmumā 1999/437/EK un 4. panta 1. punkts Padomes 2004. gada 25. oktobra lēmumā 2004/860/EK par Nolīguma parakstīšanu Eiropas Kopienas vārdā starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā un par dažu tā noteikumu provizorisku piemērošanu[19].IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.1. pantsRegulu (EK) Nr. 539/2001 groza šādi.1.  1. pantu groza šādi:2.  1. punktam pievieno šādu daļu:„Neskarot saistības saskaņā ar Strasbūrā 1959. gada 20. aprīlī parakstīto Eiropas līgumu par bēgļu vīzu atcelšanu, atzītiem bēgļiem un bezvalstniekiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, jābūt vīzai, ja treša valsts, kurā viņi dzīvo un kura viņiem izdevusi ceļošanas dokumentu, ir treša valsts, kas iekļauta I pielikumā.”3.  2. punktam pievieno šādu daļu:„No vīzas prasības atbrīvoti arī:-  I pielikuma sarakstā iekļautas trešas valsts piederīgie, kas ir vietējās pierobežas satiksmes atļauju turētāji, kuras dalībvalstis izdevušas, piemērojot Regulu Nr. …….-  I pielikuma sarakstā iekļautai trešai valstij piederīgi skolēni, kas dzīvo dalībvalstī, ja šie skolēni piedalās kādas skolas skolēnu ekskursijā kāda konkrētās skolas skolotāja pavadībā;-  atzīti bēgļi un bezvalstnieki, kas dzīvo dalībvalstī un ir šīs dalībvalsts izdota ceļošanas dokumenta turētāji.”-  4. pantu groza šādi:-  1. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:„a) diplomātisko pasu, dienesta / oficiālo pasu turētājiem vai īpašo pasu turētājiem saskaņā ar vienu vai otru no Regulas (EK) Nr. 789/2001 1. panta 1. punktā un 2. panta 1. punktā paredzētājām procedūrām.”4.  2. punktu aizstāj ar šādu:« 2. „Dalībvalsts var atbrīvot no vīzas prasības:a) I pielikuma sarakstā iekļautai trešai valstij piederīgus skolēnus, kas dzīvo II pielikuma sarakstā iekļautā trešā valstī, ja šie skolēni piedalās kādas skolas skolēnu ekskursijā kāda konkrētās skolas skolotāja pavadībā;b) atzītus bēgļus un bezvalstniekus, ja treša valsts, kurā viņi dzīvo un kura viņiem ir izdevusi ceļošanas dokumentu, ir kāda no II pielikumā minētajām trešām valstīm;c) bruņoto spēku personālu, kas pārvietojas NATO vai „Partnerattiecības – mieram” pasākumu ietvaros un kam ir personu un uzdevumu apliecinoši dokumenti, kādi paredzēti 1951. gada 19. jūnija Ziemeļatlantijas līguma organizācijas dalībvalstu līgumā par to bruņoto spēku statusu.”5.  I pielikumu groza šādi:6.  Iekļauj norādi uz Bolīviju;7.  Svītro norādes uz Antigvu un Barbudu, Bahamu salām, Barbadosu, Maurīciju, Sentkitsu-Nevisu, Seišela salām.8.  Pievieno šādu 3) punktu:"3) LIELBRITĀNIJAS PILSOŅI, KAS NAV LIELBRITĀNIJAS UN ZIEMEĻĪRIJAS APVIENOTĀS KARALISTES PIEDERĪGIE KOPIENAS TIESĪBU IZPRATNĒ:British Overseas Territories CitizensBritish Overseas CitizensBritish SubjectsBritish Protected Persons ”9.  II pielikumu groza šādi:10.  Svītro norādi uz Bolīviju.11.  Iekļauj šādas norādes:Antigva un BarbudaBahamu salasBarbadosaMaurīcijaSentkitsa-NevisaSeišela salas12.  Pievieno šādu 3) punktu:"3) LIELBRITĀNIJAS PILSOŅI, KAS NAV LIELBRITĀNIJAS UN ZIEMEĻĪRIJAS APVIENOTĀS KARALISTES PIEDERĪGIE KOPIENAS TIESĪBU IZPRATNĒ:British Nationals (Overseas) ”.2. pantsDalībvalstis piemēro vīzas prasību attiecībā uz Bolīvijas piederīgajiem, sākot no… .Dalībvalstis piemēro atbrīvojumu no vīzas prasības attiecībā uz Antigvas un Barbudas, Bahamu salu, Barbadosas, Maurīcijas, Senkitsas-Nevisas un Seišela salu piederīgajiem, sākot no dienas, kad stājas spēkā nolīgums par atbrīvošanu no vīzas prasības starp Eiropas Kopienu un attiecīgo trešu valsti.3. pantsŠī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama dalībvalstīs saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu.Briselē, […]Padomes vārdā –priekšsēdētājs[pic][pic][pic][pic][pic][pic] [1] OV L 81, 21.3.2001., 2. lpp.[2] OV L 141, 4.6.2005., 3. lpp.[3] OV L 69, 13.3.2003., 10. lpp.[4] Skat. Apvienotās Karalistes jaunāko, 1983. gada deklarāciju (OV C 23, 28.1.1983., 1. lpp.)[5] OV C 68, 21.3.2003., 11. lpp.[6] No minētā Komisijas 2003. gada paziņojuma izriet, ka vairumā dalībvalstu uz BOTC attiecas vīzas prasība.[7] Jaunākā redakcija: dokuments 12357/05, VISA 230 COMIX 586, 27.9.2005.[8] Jaunākā redakcija: dokuments 11599/05, VISA 200 COMIX 527, 29.7.2005.[9] OV L 116, 24.6.2001., 2. lpp.[10] Pievienošanās akta tehniskajos labojumos loģiski tika nolemts no Regulas Nr. 539/2001 II pielikuma svītrot norādi uz jaunajām dalībvalstīm.[11] Deklarācija attiecībā uz ārvalstnieku pasu un nepilsoņu pasu turētājiem: „Eiropas Parlaments un Padome aicina Komisiju nākt klajā ar priekšlikumiem Regulas (EK) Nr. 539/2001 pārskatīšanas ietvaros, lai atbrīvotu no vīzas prasības ārvalstnieku pasu un nepilsoņu pasu turētājus, kas dzīvo kādā no dalībvalstīm.”[12] KOM(2005)56 galīgais.[13] OV C […], […], […]. lpp.[14] OV C […], […], […]. lpp.[15] OV L .. ..[16] OV L 176, 10.7.1999., 36. lpp.[17] OV L 368, 15.12.2004., 26. lpp.[18] Padomes dokuments 13054/044 pieejams http://register.consilium.eu.int[19] OV L 370 17.12.2004., 78. lpp.