               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 9.6.2017
            COM(2017) 297 final
            2017/0127(CNS)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko groza Padomes Lēmumu Nr. 189/2014/ES, ar kuru Francijai atļauj piemērot samazinātu konkrētu netiešo nodokļu likmi Gvadelupā, Francijas Gviānā, Martinikā un Reinjonā ražotam “tradicionālajam” rumam un ar kuru atceļ Lēmumu 2007/659/EK

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               Francijas tālāko reģionu tradicionālajam rumam kopš 1923. gada piemēro īpašu akcīzes nodokļa režīmu Francijas kontinentālajā tirgū. Tas atspoguļo ilgtermiņa fiskālā atbalsta stratēģiju, kuras pamatā ir konstatējums, ka, izņemot ārkārtas spēcīgas izaugsmes gadus, pasaules ruma tirgū pieaugums ir diezgan pastāvīgs (+/− 3,2 %), un to daudzumu saskaņošana ar šīs izaugsmes līmeni, uz kuriem attiecina šo īpašo akcīzes nodokļa režīmu, lai nodrošinātu cukurniedru–cukura–ruma nozarei ilgtermiņa konkurētspēju Francijas tālākajos reģionos. Kopš iekšējā tirgus radīšanas un akcīzes nodokļu saskaņošanas Eiropā šis īpašais akcīzes nodokļa režīms tika turpināts ar Eiropas Savienības piekrišanu.  Pašreiz spēkā esošā sistēma un šāda turpināšana ir tikusi ieviesta ar 2002. gada 18. februāra Lēmumu Nr. 2002/166/EK, ar kuru Francijai atļauj paplašināt piemērošanas jomu un piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi Francijas aizjūras departamentos ražotam “tradicionālajam” rumam
                  1
               , lai ņemtu vērā cukura nozares kopējās tirgus organizācijas pārskatīšanu 2001. gadā un muitas aizsardzības atcelšanu stiprajiem alkoholiskajiem dzērieniem 2003. gadā. Lēmumā Nr. 2002/166/EK tika arī konstatēts, ka Kopienas un valstu pasākumi, kas jau bija veikti cukurniedru-cukura-ruma nozares konkurētspējas uzlabošanai Francijas tālākajos reģionos, paši par sevi vien joprojām nebija pietiekami, lai sasniegtu tādu konkurētspējas līmeni, kas ļautu Francijai pielāgot nodokļu tiesību aktus attiecībā uz tradicionālo rumu, ko ražo tās aizjūras departamentos.

               Lēmums Nr. 2002/166/EK ierobežoja pazeminātās akcīzes nodokļa likmes piemērošanu, attiecinot to tikai uz ikgadējo tīra spirta kvotu 90 000 hl apmērā, kura atbilst tradicionālajai tirdzniecības plūsmai, kas reģistrēta pēdējos gadus pirms minētā lēmuma pieņemšanas, neņemot vērā pieauguma līmeni. Lēmuma Nr. 2002/166/EK autori bija pārliecināti, ka tam, lai radītu juridisko noteiktību cukurniedru-cukura-ruma nozares tirgus dalībniekiem, un ievērojot aprīkojumu un ēku amortizācijas ilgumus, pastāvīga ikgadēja kvota 90 000 hl apmērā septiņu gadu laikposmam no 2003. gada 1. janvāra līdz 2009. gada 31. decembrim būtu pietiekama.

               Patiesībā Lēmumu Nr. 2002/166/EK Padome jau ir grozījusi ar 2007. gada 9. oktobra Lēmumu Nr. 2007/659/EK
                  2
               ; šajā lēmumā tā ar atpakaļejošu spēku ir ieviesusi ikgadēju tīra spirta kvotu 108 000 hl apmērā, kas piemērojama no 2007. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 31. decembrim. Lēmumā Nr. 2007/659/EK konstatēts arī (9. apsvērumā), ka, pateicoties tikai kontinentālajam tirgum, kurā aizjūras departamentu rumam ir piešķirts īpašs nodokļu režīms, tas var daļēji kompensēt savu augsto pašizmaksu, un šo departamentu ruma nozare darbību var turpināt.

               Ar Padomes 2011. gada 19. decembra Lēmumu Nr. 896/2011/ES
                  3
                ir grozīts Lēmums Nr. 2007/659/EK, 108 000 hl lielās kvota piemērošanas termiņu saīsinot par diviem gadiem līdz 2010. gada 31. decembrim un laikposmam no 2011. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim ieviešot ikgadēju tīra spirta kvotu 120 000 hektoliltru apmērā.

               Padomes 2011. gada 19. decembra Lēmumā Nr. 896/2011/ES (5. apsvērumā) Padome uzskatīja, ka kvotai, kurai var piemērot akcīzes nodokļa likmi, kas ir zemāka par pilno likmi, vajadzētu nodrošināt ikgadējā daudzuma pieaugumu par 3,2 % un par 4,3 % (atsevišķos lielas izaugsmes gados). Pats par sevi saprotams, ka tas nav uzskatāms par lēmumu, kas ietvertu nākotnes juridisku pienākumu Padomei un Komisijai. Tomēr var vienīgi konstatēt, ka šie pieauguma līmeņi kopš 25 gadiem liecina par visstabilākajiem un ekonomiskajai īstenībai vistuvākajiem ekonomikas elementiem:

               “... ņemot vērā to, ka ir jāatbalsta aizjūras departamentu “tradicionālā” ruma konkurētspēja kontinentālās Francijas tirgū, lai saglabātu cukurniedru–cukura–ruma nozares darbību šajos departamentos, būtu jāpārskata daudzumi aizjūras departamentu “tradicionālajam” rumam, kam piemēro samazinātu akcīzes nodokļa likmi, pārdodot tos šajā tirgū. Lai nodrošinātu nepārtrauktību, ar Lēmumu Nr. 2007/659/EK noteiktā 108 000 hektolitru tīra spirta kvota tādēļ būtu jāpalielina līdz 120 000 hektolitriem tīra spirta – tostarp attiecībā uz 2011. gada kvotu, ņemot vērā šim gadam prognozēto ruma daudzumu pieaugumu. Kvotas palielināšana līdz šādam daudzumam ļautu to pielāgot, un tirgū piedāvātā ruma ikgadējā daudzuma pieaugums tad būtu 4,3 % jeb nedaudz vairāk kā konstatētais 3,2 % pieaugums 2007.–2010. gadā.”

               Ar Lēmumu Nr. 189/2014/ES
                  4
                atceļ un aizstāj Lēmumu Nr. 896/2011/ES, nosakot, ka laikposmam no 2010. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim maksimālā ikgadēja kvota ir 120 000. Kvota, kas noteikta ar Lēmumu Nr. 189/2014/ES, pilnībā neatspoguļo Lēmumā N. 896/2011/ES plānotos pieauguma tempus. Turklāt gada kvotas noteikšana 120 000 hektolitru tīra spirta (hl tīra spirta) apmērā 10 gadu ilgam laikposmam ir palielinājusi plaisu starp Padomes plānotajiem izaugsmes tempiem 2011. gadā un pieejamajām kvotām.

                        Gads

                        Plānotais pieauguma temps

                        Vajadzības gada nogalē saskaņā ar plānoto pieaugumu (hl tīra spirta)

                        Pieejamā kvota (hl tīra spirta)

                        EK/ES Lēmums

                        2002.

                        0 %

                        90 000

                        2002/166

                        2003.

                        3,2 %

                        92 880

                        90 000

                        2002/166

                        2004.

                        3,2 %

                        95 852

                        90 000

                        2002/166

                        2005.

                        3,2 %

                        98 919

                        90 000

                        2002/166

                        2006.

                        3,2 %

                        102 084

                        90 000

                        2002/166

                        2007.

                        3,2 %

                        105 351

                        90 000

                        108 000

                        108 000

                        2002/166

                        2007/659

                        2011/896

                        2008.

                        3,2 %

                        108 722

                        90 000

                        108 000

                        108 000

                        2002/166

                        2007/659

                        2011/896

                        2009.

                        3,2 %

                        112 201

                        90 000

                        108 000

                        108 000

                        2002/166

                        2007/659

                        2011/896

                        2010.

                        3,2 %

                        117 025

                        108 000

                        108 000

                        2007/659

                        2011/896

                        2011.

                        4,3 %

                        122 057

                        108 000

                        120 000

                        2007/659

                        2011/896

                        2012.

                        4,3 %

                        127 306

                        108 000

                        120 000

                        120 000

                        2007/659

                        2011/896

                        189/2014

                        2013.

                        4,3 %

                        131 379

                        120 000

                        120 000

                        2011/896

                        189/2014

                        2014.

                        3,2 %

                        135 583

                        120 000

                        189/2014

                        2015.

                        3,2 %

                        139 922

                        120 000

                        189/2014

                        2016.

                        3,2 %

                        144 400

                        120 000

                        189/2014

                        2017.

                        3,2 %

                        149 020

                        120 000

                        189/2014

                        2018.

                        3,2 %

                        153 789

                        120 000

                        189/2014

                        2019.

                        3,2 %

                        158 710

                        120 000

                        189/2014

                        2020.

                        3,2 %

                        163 789

                        120 000

                        189/2014

               Rezultātā “tradicionālā” ruma ražotājiem nebija pietiekamas pieejas kontinentālās Francijas tirgum. Plānotie pieauguma tempi 2016. gada nogalē ļāva iegūt 144 400 hl tīra spirta, turpretim kvota bija ierobežota līdz 120 000 hl tīra spirta. Šā iemesla dēļ 2016. gada kvotas palielināšana līdz 144 000 hl tīra spirta ar atpakaļejošu spēku ir izlīdzināšanas pasākums ar mērķi pielāgot kvotu Padomes jau paredzētajiem pieauguma tempiem.

               Palielināšanas neatliekamība ir skaidri redzama: kvota 120 000 hl tīra spirta 2016. gadam tika izmantota jau pirms 2016. gada nogales, un, nepalielinot ar atpakaļejošu spēku šo kvotu no 2016. gada 1. janvāra, ražotājiem nodarītais kaitējums būs liels un, iespējams, nelabojams. Attiecības starp ruma ražotājiem un lielajiem mazumtirgotājiem Francijā regulē ikgadēji līgumi, paredzot apņemšanos attiecībā uz piegādātajiem apjomiem un iepirkuma cenu, kā arī uz iespējamām atlaidēm un īpašiem piedāvājumiem. Kvotas izlietošana rada nodokļu palielinājumu a posteriori attiecībā uz daudzumiem, kas pārsniedz kvotu, taču ražotāji gada sākumā, kad līgumi tiek parakstīti, nevar paredzēt ne pārsnieguma iespēju, ne tā apjomu. Tā kā iepirkuma cena gada sākumā tiek noteikta uz samazinātu nodokļu pamata, nodokļu palielinājums, ko rada kvotas pārsniegšana pirms gada nogales, ir risks, kurš ruma ražotājiem ir jāuzņemas. Šis risks izvērtās par īstenību 2016. gadā. Bez kvotas palielināšanas ar atpakaļejošu spēku ruma ražotājiem radīsies būtiski zaudējumi to daudzumu dēļ, kuri pārsniedz kvotu.

               Turklāt kvotas nepalielināšana vājinātu Francijas tālāko reģionu ruma ražotājus viņu tirdzniecības stratēģijā 2017. gadam: trūkstot pārredzamībai par kvotas pārsniegumu 2017. gadam, viņiem būtu jāatsakās no sava ruma piedāvāšanas gada nogales īpašo piedāvājumu mēnešos.

               Palielināšanas neatliekamību vēl vairāk saasina ekonomikas konteksts: Gvadelupas, Francijas Gviānas, Martinikas un Reinjonas izcelsmes “tradicionālā” ruma eksports uz Eiropas Savienību ir samazinājies. Laikposmā no 2005. gada līdz 2011. gadam šo reģionu izcelsmes “tradicionālā” ruma eksports uz Eiropas Savienību no 155 559 hl tīra spirta 2005. gadā palielinājās līdz 205 482 hl tīra spirta 2011. gadā. No 2012. gada šie eksporta apjomi strauji samazinājās: 189 928 hl tīra spirta 2012. gadā, kam sekoja neliels uzlabojums 2013. gadā (190 382 hl tīra spirta), samazinājums 2014. gadā (179 755 hl tīra spirta), kam sekoja neliels uzlabojums 2015. gadā (180 482 hl tīra spirta).

               Šāds krass samazinājums skaidrojams galvenokārt ar to, ka uz Eiropas Savienību samazinājās eksporta apjomi “tradicionālajam” rumam, kura izcelsme ir Reinjonā, kas ir “tradicionālā” ruma vislielākā ražotāja šajos tālākajos reģionos. Laikposmā no 2005. gada līdz 2011. gadam Reinjonas izcelsmes “tradicionālā” ruma eksports uz Eiropas Savienību no 60 092 hl tīra spirta 2005. gadā palielinājās līdz 87 314 hl tīra spirta 2011. gadā. No 2012. gada šis eksports krasi samazinājās līdz 69 491 hl tīra spirta 2012. gadā, kuram sekoja neliels uzlabojums 2013. gadā (74 702 hl tīra spirta), tad samazinājās līdz 63 240 hl tīra spirta 2014. gadā un 58 890 hl tīra spirta 2015. gadā.

               Šo tālāko reģionu izcelsmes “tradicionālā” ruma sūtījumu kritumam uz kontinentālo Eiropu par iemeslu lielākoties ir to tirgus daļu zaudējums vieglā ruma tirgū Vācijā par labu trešo valstu ražotājiem. 2008. gadā minēto tālāko reģionu izcelsmes vieglā ruma pārdošanas apjoms Vācijā bija 46 065 hl tīra spirta. Šie pārdošanas apjomi 2014. gadā bija vien 22 885 hl tīra spirta, bet 2015. gadā — 17 091 hl tīra spirta.

               Šajā posmā nevar izslēgt, ka šo dinamiku ir ietekmējusi plaisa starp Komisijas un Padomes plānotajiem izaugsmes tempiem atbilstīgajām kvotām un faktiski atļautajām kvotām. Šī analīze tiks veikta Lēmuma Nr. 189/2014/ES nākamās pārskatīšanas kontekstā.

               Nākas minēt arī to, ka tāda ruma patēriņš Francijā, kura izcelsme ir trešās valstīs, tostarp ĀKK (Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstis), ir palielinājies stipri vien vairāk nekā Gvadelupas, Francijas Gviānas, Martinikas un Reinjonas izcelsmes ruma patēriņš. Teiktais atbilst patiesībai, jo trešo valstu izcelsmes ruma patēriņš Francijā 2013. gadā bija 20 733 hl tīra spirta, 2014. gadā tas pieauga līdz 22 679 hl tīra spirta, bet 2015. gadā tas palielinājās līdz 26 147 hl tīra spirta. Šajos tālākajos reģionos ražotā ruma tirdzniecības apjomi Francijā šajā laika periodā palielinājušies mazākā mērā: 2013. gadā to apjoms bija 115 438 hl tīra spirta, 2014. gadā — 119 066 hl tīra spirta, bet 2015. gadā — 120 000 hl tīra spirta.

               Neatkarīgā ekonomikas analīzē, ko veica Komisijas dienesti un kas tika pabeigta 2016. gada jūlijā, secināts, ka Gvadelupas, Francijas Gviānas, Martinikas un Reinjonas izcelsmes tradicionālā ruma importa apjomi atbilst tikai nelielai daļai (1–2 %) no kopējā alkohola patēriņa Francijā un ka šā iemesla dēļ samazināta nodokļu likme rumam nevarētu radīt konkurences traucējumus Francijas ruma tirgū. Šādos apstākļos šo importa apjomu ietekmei uz vienotā tirgus darbību ir vēl mazāka varbūtība.

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

                  2016. gada 22. septembrī Francijas iestādes lūdza Komisiju iesniegt Padomes 2014. gada 20. februāra Lēmuma Nr. 189/2014/ES tehniskas pielāgošanas projektu, ar kuru gada kvotu no 120 000 hl tīra spirta palielinātu līdz 144 000 hl tīra spirta. Lūgumam tika pievienots ziņojums, kurā prasītā pielāgošana pamatota.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

                  Šī iniciatīva ir saskaņā ar prioritātēm, kas noteiktas ar politiskajām norādēm, kuras sīkāk izklāstītas Lisabonas līguma 349. pantā. Šis pants atzīst, ka tālākajos reģionos, kuros ietilpst Gvadelupa, Francijas Gviāna, Martinika un Reinjona, struktūras sociālo un ekonomisko stāvokli apgrūtina tādi faktori kā attālums, tas, ka tās ir salas, maza teritorija, sarežģīts reljefs un klimats, tautsaimniecības atkarība no dažiem ražojumiem, kas, nemainoties un cits citu papildinot, nopietni kavē to attīstību. Tātad minētais 349. pants paredz, ka Padome pēc Komisijas priekšlikuma un pēc apspriešanās ar Eiropas Parlamentu pieņem īpašus pasākumus, kuru nolūks it īpaši ir izstrādāt nosacījumus Līgumu piemērošanai minētajiem reģioniem, tostarp kopēju politiku. Kvotas palielināšanas mērķis ir radīt un saglabāt darbavietas, ekonomisko izaugsmi un ieguldījumus niedru cukura un ruma nozarē. Šis palielinājums padziļina vienoto tirgu un dara to pieejamāku ekonomikas dalībniekiem minētajos tālākajos reģionos, kompensējot neizdevīgumu, ko rada to ģeogrāfiskais un ekonomiskais stāvoklis.

                  Gan kvotas pielāgošanā, gan gaidāmajā kvotu apstrādē un to pamatošanā Komisijai būs jābalstās uz analīzi, kuras rezultātus Francija iesniegs līdz 2017. gada 31. jūlijam saskaņā ar starpposma pārskatu, kas paredzēts ar 2014. gada 20. februāra Lēmumu Nr. 189/2014/ES.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

                  Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (Lisabonas līguma) 349. panta trešo daļu Padome pieņem šos pasākumus, ņemot vērā tālāko reģionu īpatnības un grūtības un neietekmējot Savienības tiesiskā regulējuma integritāti un saskaņu, tostarp iekšējo tirgu un kopējo politiku. Lēmums Nr. 189/2014/ES un parametri, uz kuriem tas pamatots, ir uzskatīti par saderīgiem ar citām Savienības politikas jomām. Kvotas palielināšana ir ierobežota pielāgošana ar atpakaļejošu spēku, un ar to kvotu pielīdzina līmenim, kas atbilst Padomes jau plānotajiem gada izaugsmes tempiem. Pārējie Lēmuma Nr. 189/2014/ES parametri paliek bez izmaiņām. Šādos apstākļos tas, ka gada kvotu no 120 000 hl tīra spirta palielina līdz 144 000 hl tīra spirta, nevar ietekmēt Lēmuma Nr. 189/2014/ES saderīgumu ar citām Savienības politikas jomām.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  Lisabonas līguma – Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 349. pants.

                •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Vienīgi Padomei ir pilnvaras, pamatojoties uz LESD 349. pantu, pieņemt īpašus pasākumus par labu tālākajiem reģioniem, pielāgojot līgumu, tostarp kopējo politikas virzienu, piemērošanu šiem reģioniem, ņemot vērā pastāvīgus nelabvēlīgus faktorus, kas ietekmē tālāko reģionu ekonomisko un sociālo situāciju.

                  Padomes lēmuma priekšlikums tātad atbilst subsidiaritātes principam.

               •Proporcionalitāte

                  Saskaņā ar proporcionalitātes principu Savienības rīcības saturs un veids ir samērīgs ar Līgumu mērķu sasniegšanai nepieciešamo. Kvota 144 000 hl tīra spirta apmērā atbilst plānotajiem pieauguma tempiem un daudzumam, kas izriet no šāda pieauguma tempa piemērošanas 2016. gada nogalei. Saskaņā ar Lēmuma Nr. 189/2014/ES tiesisko regulējumu vienīgais veids, kā panākt kvotas palielinājumu no 2016. gada 1. janvāra, lai pielīdzinātu to līmenim, kas atbilst 3,2 % lielam pieauguma tempam, ir esošā lēmuma grozīšana ar atpakaļejošu spēku. Ne darbības saturs, ne tās forma nepārsniedz to, kas vajadzīgs LESD 349. panta mērķu sasniegšanai.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

                  Skatīt punktā par proporcionalitāti.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

                  1. No LESD 349. panta pirmās daļas tā, kā to ir interpretējusi Tiesa apvienotajās lietās C-132/14 līdz C-136/14, izriet, ka tajā minētie “īpašie pasākumi” ir pieņemti, “ņemot vērā” šo tālāko reģionu “struktūras sociālo un ekonomisko stāvokli”, ko “apgrūtina” vairāki faktori, “kas, nemainoties un cits citu papildinot, nopietni kavē to attīstību”. Minētie faktori tādējādi LESD 349. panta pirmajā daļā izklāstīti kā tālāko reģionu struktūras sociālā un ekonomiskā stāvokļa apgrūtināšanas faktori, kas Padomei atbilstoši LESD 349. panta trešajai daļai ir jāņem vērā, kad tā pieņem īpašos pasākumus (TIESAS (virspalātas) 2015. gada 15. decembra SPRIEDUMS apvienotajās lietās C-132/14 līdz C-136/14, 67. un 68. punkts.). Tiesas iepriekš aprakstītajā perspektīvā un turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ Komisija uzskata, ka vienīgais atbilstīgais pasākums ir tas, ka kvotu, uz kuru var attiecināt samazinātu akcīzes nodokļa likmi, no 120 000 hl tīra spirta palielina līdz 144 000 hl tīra spirta un izdara to neatliekami un ar atpakaļejošu spēku:

                  – “tradicionālā” ruma ražotājiem nebija pietiekamas pieejas kontinentālās Francijas tirgum. 2016. gada nogalē plānotie pieauguma tempi atbilda kvotai 144 400 hl tīra spirta apmērā. Šā iemesla dēļ 2016. gada kvotas palielināšana līdz 144 000 hl tīra spirta ar atpakaļejošu spēku ir izlīdzināšanas pasākums ar mērķi pielāgot kvotu Komisijas un Padomes jau paredzētajiem pieauguma tempiem;

                  – ekonomisko ietvaru jau ir precizējusi un noteikusi Komisija un Padome;

                  – strauja palielināšana ar atpakaļejošu spēku ir vajadzīga, lai nepieļautu tūlītēju un iespējami nelabojamu kaitējumu ražotājiem;

                  – Eurostat skaitliskie dati skaidri liecina par šajos tālākajos reģionos ražotā tradicionālā ruma eksporta samazinājumu uz Eiropas Savienību;

                  – skaitļi liecina par šā tradicionālā ruma tirgus daļu zaudēšanu citās Savienības dalībvalstīs par labu trešo valstu ražotājiem;

                  – daudz labāk attīstījies ir trešo valstu izcelsmes ruma imports patēriņam Francijas kontinentālajā daļā;

                  – pārējie Lēmuma Nr. 189/2014/ES parametri paliek bez izmaiņām.

                  2. Runa ir par pielāgošanas pasākumu ar ierobežotu ekonomisko ietekmi, ar ko pagaidām nevar pamatot “ietekmes novērtējuma” radītās izmaksas. Šāda veida gadījumā kvotas palielināšana ar atpakaļejošu spēku no 2016. gada 1. janvāra ir vienīgā iespēja, kā nodrošināt, lai šo tālāko reģionu “tradicionālais rums” paliktu konkurētspējīgs Savienības tirgū.

                  Turklāt neatkarīgā ekonomikas analīzē, ko Komisijas dienesti veica, lai izvērtētu, vai Direktīva 92/83/EEK ir atbilstīga sasniedzamajam mērķim, un kas tika pabeigta 2016. gada jūlijā
                     5
                  , secināts, ka Gvadelupas, Francijas Gviānas, Martinikas un Reinjonas izcelsmes tradicionālā ruma importa apjomi atbilst tikai nelielai daļai no kopējā alkohola patēriņa Francijā un ka šā iemesla dēļ samazināta nodokļu likme rumam nevarētu radīt konkurences traucējumus Francijas ruma tirgū. Šādos apstākļos šo importa apjomu ietekmei uz vienotā tirgus darbību ir vēl mazāka varbūtība.

                  Šie secinājumi ir publicēti un apspriešanās ar visām ieinteresētajām personām ir notikusi. Kaut arī šim pētījumam nav bijis īpašs mērķis palielināt Gvadelupas, Francijas Gviānas, Martinikas un Reinjonas izcelsmes tradicionālā ruma kvotu, uz kuru var attiecināt samazinātu nodokļa likmi Francijas kontinentālajā daļā, Komisija tomēr konstatē, ka neviens no vairāk nekā 750 komentāriem, kas saņemti un pārbaudīti saistībā ar šo apspriešanos, nav bijis tāds, kas būtu radījis argumentus vai citu informāciju, kas pelnītu dziļāku analīzi
                     6
                  .

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Skatīt iepriekšējo punktu.

                  Līdztekus kvotas neatliekamajai pielāgošanai Komisijai būs arī jābalstās uz analīzi, kuras rezultātus Francija iesniegs līdz 2017. gada 31. jūlijam saskaņā ar starpposma pārskatu, kas paredzēts ar 2014. gada 20. februāra Lēmumu Nr. 189/2014/ES. Saistībā ar šo pārskatu atkal notiks apspriešanās ar visām ieinteresētajām personām.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Skatīt še turpmāk “Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude”

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

                  Neattiecas

               •Pamattiesības

                  Neattiecas

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Priekšlikums budžetu neietekmē.

               2017/0127 (CNS)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko groza Padomes Lēmumu Nr. 189/2014/ES, ar kuru Francijai atļauj piemērot samazinātu konkrētu netiešo nodokļu likmi Gvadelupā, Francijas Gviānā, Martinikā un Reinjonā ražotam “tradicionālajam” rumam un ar kuru atceļ Lēmumu 2007/659/EK

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 349. pantu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu
                  7
               ,

               ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu
                  8
               ,

               ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu
                  9
               ,

               saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar Padomes Lēmuma Nr. 189/2014/ES
                  10
                1. pantu Francijai ir atļauts “tradicionālajam” rumam, kas ražots Gvadelupā, Francijas Gviānā, Martinikā un Reinjonā, pagarināt kontinentālajā Francijā piemērošanas termiņu akcīzes nodokļa likmei, kas ir zemāka nekā pilna alkoholisko dzērienu likme, kā noteikts Padomes Direktīvas 92/84/EEK
                  11
                3. pantā, un piemērot tādu likmi nodevai, ko sauc par “cotisation sur les boissons alcooliques” (jeb “VSS”), kas ir zemāka nekā pilna likme, kura piemērojama saskaņā ar Francijas tiesību aktiem.

               (2)Atbilstīgi iepriekš minētā lēmuma 3. pantam samazinātās akcīzes nodokļa un VSS likmes šim “tradicionālajam” rumam ir ierobežotas ar gada kvotu, kuras apmērs ir 120 000 hektolitru tīra spirta (hl tīra spirta).

               (3)2016. gada 22. septembrī Francijas iestādes lūdza Komisiju iesniegt tehniskas pielāgošanas projektu, ar kuru gada kvotu no 120 000 hl tīra spirta palielinātu līdz 144 000 hl tīra spirta. Lūgumam tika pievienots ziņojums, kurā apkopota informācija prasītās pielāgošanas pamatošanai. Tradicionālā ruma ražotājiem 2016. gadā nebija pietiekamas pieejas kontinentālās Francijas tirgum. Plānotajiem pieauguma tempiem vajadzēja kvotu 144 400 hl tīra spirta apmērā, un šis apjoms tika sasniegts 2016. gada nogalē. Tātad 120 000 hl tīra spirta lielo gada kvotu vajadzētu palielināt līdz 144 000 hl tīra spirta. Pasākumi, kas atļauti ar Padomes Lēmumu Nr. 189/2014/ES, tiks analizēti un pārskatīti pamatīgāk visā sistēmā. Šajā analīzē tiks ņemts vērā Francijas ziņojums, kas paredzēts Lēmuma Nr. 189/2014/ES 4. pantā.

               (4)Kvota 120 000 hl tīra spirta 2016. gadam tika izmantota līdz 2016. gada nogalei, un, nepalielinot ar atpakaļejošu spēku šo kvotu no 2016. gada 1. janvāra, ražotājiem nodarītais kaitējums būs liels un, iespējams, nelabojams. Attiecības starp ruma ražotājiem un lielajiem mazumtirgotājiem Francijā regulē ikgadēji līgumi, paredzot apņemšanos attiecībā uz piegādātajiem apjomiem un iepirkuma cenu, kā arī uz iespējamām atlaidēm un īpašiem piedāvājumiem. Kvotas izlietojums ir radījis neparedzētu nodokļu palielinājumu un a posteriori – attiecībā uz daudzumiem, kas pārsniedz kvotu, taču ražotāji gada sākumā, kad tika parakstīti līgumi, nevarēja paredzēt ne pārsnieguma iespēju, ne tā apjomu. Bez kvotas palielināšanas ar atpakaļejošu spēku ruma ražotājiem radīsies būtiski zaudējumi to daudzumu dēļ, kuri pārsniedz kvotu. Tāpēc ir vajadzīgs atļaut kvotu palielināt ar atpakaļejošu spēku, sākot no 2016. gada 1. janvāra.

               (5)Pārējie Lēmuma Nr. 189/2014/ES parametri paliek bez izmaiņām, un neatkarīga ekonomikas analīze, ko veica Komisijas dienesti un kas tika pabeigta 2016. gada jūlijā, apstiprināja, ka Gvadelupas, Francijas Gviānas, Martinikas un Reinjonas izcelsmes tradicionālā ruma importa apjomi atbilst tikai nelielai daļai no kopējā alkohola patēriņa Francijā. Šā iemesla dēļ samazināta nodokļu likme nevarētu radīt konkurences traucējumus ne Francijas ruma tirgū, ne, a fortiori, vienotajā tirgū.

               (6)Šis lēmums neskar iespējamo LESD 107. un 108. panta piemērošanu.

               (7)Tādēļ Lēmums Nr. 189/2014/ES būtu attiecīgi  jāgroza,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1. Lēmuma Nr. 189/2014/ES 3. panta 1. punktu aizstāj ar šādu tekstu:

               “1. Attiecībā uz 1. pantā minētajām samazinātajām akcīzes nodokļa un VSS likmēm, kas piemērojamas 2. pantā minētajam rumam, laikposmam līdz 2015. gada 31. decembrim ir noteikta ikgadēja kvota, kuras apjoms nepārsniedz 120 000 hl tīra spirta. Laikposmam no 2016. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim šis ikgadējās kvotas apjoms nepārsniedz 144 000 hl tīra spirta.”

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Padomes 2002. gada 18. februāra Lēmums 2002/166/EK, ar kuru Francijai atļauj paplašināt piemērošanas jomu un piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi Francijas aizjūras departamentos ražotam “tradicionālajam” rumam, OV L [55], [26.2.2002.], [33]lpp.

                     (2)
                  Padomes 2007. gada 9. oktobra Lēmums (2007/659/EK), ar kuru Francijai atļauj piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi aizjūras departamentos ražotam “tradicionālajam” rumam un ar kuru atceļ Lēmumu 2002/166/EK, OV L [270], [13.10.2007.], [12.] lpp.

                     (3)
                  Padomes 2011. gada 19. decembra Lēmums 896/2011/ES, ar ko Lēmumu 2007/659/EK groza attiecībā uz tā piemērošanas termiņu un gada kvotu, kam piemēro samazinātu akcīzes nodokļa likmi, OV L [345], [29.12.2011.], [18.] lpp.

                     (4)
                  Padomes 2014. gada 20. februāra Lēmums Nr. 189/2014/ES, ar kuru Francijai atļauj piemērot samazinātu konkrētu netiešo nodokļu likmi Gvadelupā, Francijas Gviānā, Martinikā un Reinjonā ražotam “tradicionālajam” rumam un ar kuru atceļ Lēmumu 2007/659/EK, OV L [59], [28.2.2014.], [1.] lpp.

                     (5)
                  Ziņojuma 28. lappuse un 7. pielikuma 17–20. lappuse.

                     https://circabc.europa.eu/sd/a/3e197d56-02d3-4efd-b056-5b7d53b8e196/Evaluation%20of%20Council%20Directive%2092-83-EEC%20on%20the%20harmonisation%20of%20the%20structures%20of%20excise%20duties%20on%20alcohol%20and%20alcoholic%20beverages.pdf

                     (6)

                     https://circabc.europa.eu/sd/a/c1011602-0d01-4d97-9ce1-56a23fa57929/Appendix%209a%20-%20Open%20public%20consultation%20summary%20report.pdf

                     (7)
                  OV C , , [….] lpp.

                     (8)
                  Padomes 2014. gada 20. februāra Lēmums Nr. 189/2014/ES, ar kuru Francijai atļauj piemērot samazinātu konkrētu netiešo nodokļu likmi Gvadelupā, Francijas Gviānā, Martinikā un Reinjonā ražotam “tradicionālajam” rumam un ar kuru atceļ Lēmumu 2007/659/EK (OV L 59, 28.2.2014., 1. lpp.).

                     (9)
                  Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīva 92/84/EEK par spirta un alkoholisko dzērienu akcīzes nodokļa likmju saskaņošanu (OV L 316, 31.10.1992., 29. lpp.).


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52006PC0802

Priekšlikums Padomes lēmums ar ko Igaunijai, Slovēnijai, Zviedrijai un Apvienotajai Karalistei atļauj piemērot īpašu pasākumu, atkāpjoties no 17. panta 1. punkta Padomes Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem  /* COM/2006/0802 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 14.12.2006COM(2006) 802 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSar ko Igaunijai, Slovēnijai, Zviedrijai un Apvienotajai Karalistei atļauj piemērot īpašu pasākumu, atkāpjoties no 17. panta 1. punkta Padomes Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPRIEKšLIKUMA KONTEKSTS |110 | Priekšlikuma pamatojums un mērķi Saskaņā ar 27. panta 1. punktu Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, Padome ar vienprātīgu lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma jebkurai dalībvalstij var atļaut nodokļa iekasēšanas vienkāršošanas nolūkā piemērot īpašus pasākumus, atkāpjoties no minētās direktīvas noteikumiem. Apvienotā Karaliste vēstulē, kas 2006. gada 26. janvārī reģistrēta Komisijas Ģenerālsekretariātā, lūdza paplašināt spēkā esošo atkāpi no Direktīvas 77/388/EEK 17. panta 1. punkta. Ar minēto atkāpi Apvienotajai Karalistei atļāva atlikt PVN atskaitīšanas tiesības, līdz tas ir samaksāts piegādātājam. Vēstulē, kas reģistrēta Komisijas Ģenerālsekretariātā, Igaunija 2006. gada 31. augustā, Slovēnija 2006. gada 27. jūnijā un Zviedrija 2006. gada 6. aprīlī lūdza atļauju piemērot atkāpi no Direktīvas 77/388/EEK 17. panta 1. punkta, atliekot PVN atskaitīšanas tiesības, līdz tas ir samaksāts piegādātājam. Saskaņā ar Direktīvas 77/388/EEK 27. panta 2. punktu Komisija informēja citas dalībvalstis par Igaunijas izteikto lūgumu 2006. gada 6. oktobra vēstulē, par Slovēnijas izteikto lūgumu 2006. gada 6. oktobra vēstulē, par Zviedrijas izteikto lūgumu 2006. gada 4. oktobra vēstulē un par Apvienotās Karalistes izteikto lūgumu 2006. gada 6. oktobra vēstulē. Komisija 2006. gada 6. oktobra vēstulē paziņoja Zviedrijai un 2006. gada 9. oktobra vēstulē – Igaunijai, Slovēnijai un Apvienotajai Karalistei par to, ka Komisijas rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par nepieciešamu šo valstu izteikto lūgumu novērtēšanai. |120 | Vispārīgais konteksts Apvienotajā Karalistē kā izvēles iespēja pieejama vienkāršota shēma (naudas līdzekļu uzskaite) ar nodokli apliekamām personām, kuru apgrozījums nepārsniedz GBP 660 000 (aptuveni EUR 964 000). Atbilstīgi šai shēmai attiecīgām ar nodokli apliekamām personām saskaņā ar Direktīvas 77/388/EEK 10. panta 2. punktu atļauts atlikt nodokļa nomaksu līdz maksājuma saņemšanai. Tajā pašā laikā un, atkāpjoties no Direktīvas 77/388/EEK 17. panta 1. punkta, ar nodokli apliekamās personas, kas izvēlējušās vienkāršoto shēmu, nedrīkst atskaitīt priekšnodokli, kamēr tas nav samaksāts piegādātājam. Apvienotā Karaliste saņēma atļauju piemērot atkāpi no Direktīvas 77/388/EEK 17. panta 1. punkta, pamatojoties uz Padomes Lēmumu 87/400/EEK. Ar minēto lēmumu naudas līdzekļu uzskaites shēmas darbības jomu attiecināja tikai uz apliekamām personām, kuru gada apgrozījums nepārsniedza ECU 340 000. Minētā atkāpe tika paplašināta ar Padomes lēmumiem 90/497/EEK, 93/111/EEK, 97/375/EK, 2000/435/EK un 2003/909/EK, un līdz ar to arī apgrozījuma ierobežojums tika pakāpeniski palielināts līdz pašreizējai summai GBP 660 000. Pašreizējā lūgumā piešķirt atkāpi Apvienotā Karaliste lūdz apgrozījuma ierobežojumu naudas līdzekļu uzskaites shēmai palielināt līdz GBP 1 350 000 (aptuveni EUR 2 000 000). Tādējādi šobrīd spēkā esošais apgrozījuma ierobežojums divkāršotos. Saskaņā ar Apvienotās Karalistes viedokli naudas līdzekļu uzskaites shēma ir daļa no vienkāršošanas pasākumu kopuma, kura mērķis ir atbalstīt mazos un vidējos uzņēmumus. Iespējamais tādu uzņēmumu skaits, kas ir tiesīgi izmantot naudas līdzekļu uzskaites shēmu, ir aptuveni 1 miljons, un tādu uzņēmējsabiedrību, kas varētu gūt labumu no shēmas, ir aptuveni 750 000. Pašlaik shēmu izmanto 159 000 no šiem uzņēmumiem. Apgrozījuma ierobežojuma palielināšana vēl 57 000 uzņēmējsabiedrībām dotu tiesības izmantot shēmu. Pašreizējā atkāpe ir spēkā līdz 2006. gada 31. decembrim. Apvienotā Karaliste lūdza atļauju pagarināt atkāpes piemērošanas termiņu līdz 2009. gada 31. decembrim. Komisija uzskata, ka Apvienotās Karalistes lūgums ir pieņemams gan attiecībā uz apgrozījuma ierobežojuma palielināšanu, gan atkāpes piemērošanas termiņa pagarināšanu. Naudas līdzekļu uzskaites shēmu kā izvēles iespēju Apvienotajā Karalistē izmanto no 1987. gada 1. oktobra. Pieprasītā apgrozījuma ierobežojuma palielināšana neievieš shēmā nekādas izmaiņas. Igaunija, Slovēnija un Zviedrija arī lūdz piešķirt atkāpi no Direktīvas 77/388/EEK 17. panta 1. punkta, lai to izmantotu līdz ar vienkāršotu shēmu (naudas līdzekļu uzskaite), kas ir izvēles iespēja. Tāpat kā Apvienotās Karalistes shēmā attiecīgām ar nodokli apliekamām personām saskaņā ar Direktīvas 77/388/EEK 10. panta 2. punktu atļautu atlikt nodokļa nomaksu līdz maksājuma saņemšanai. Tajā pašā laikā un, atkāpjoties no Direktīvas 77/388/EEK 17. panta 1. punkta, ar nodokli apliekamās personas, kas izvēlējušās vienkāršoto shēmu, neatskaitītu priekšnodokli, kamēr tas nav samaksāts piegādātājam. Dalībvalstis pašas nosaka detalizētus shēmas piemērošanas noteikumus, tostarp atzīšanas un atteikšanas noteikumus un īpašas uzskaites prasības. Apgrozījuma ierobežojums Slovēnijai tiktu noteikts 50 000 000 tolāru (aptuveni EUR 208 000) apmērā. Gaidāms, ka no 62 000 uzņēmumiem, kuri varētu izmantot šo shēmu, to izvēlēsies aptuveni 1 000. Zviedrijas gadījumā apgrozījuma ierobežojums tiktu noteikts SEK 3 000 000 (aptuveni EUR 300 000) apmērā. Tas ļautu aptuveni 630 000 uzņēmumiem izmantot šo shēmu, un paredzams, ka aptuveni 60 % jeb 400 000 uzņēmumi izvēlēsies to izmantot. Gan Slovēnijas, gan Zviedrijas lūgums piešķirt atkāpi atbilst Apvienotajai Karalistei šobrīd piešķirtajai atkāpei un tās ierosinātajiem grozījumiem. Tādējādi Komisija var atbalstīt lūgumus piešķirt atkāpi, kuras mērķis ir vienkāršot procedūru attiecībā uz mazajiem uzņēmumiem. Igaunijā noteikumos par vienkāršotu shēmu (naudas līdzekļu uzskaite), kas ir izvēles iespēja, nav paredzēts apgrozījuma ierobežojums. Tā vietā shēmas izmantošana attiecināta tikai uz apliekamām personām, kas atbilstīgi Igaunijas tiesību aktiem atzītas par viena īpašnieka uzņēmumu; aptuveni 5 700 no tiem reģistrēti kā PVN maksātāji. Šiem uzņēmumiem atļauts deklarēt ienākumus tiešo nodokļu vajadzībām atbilstīgi naudas līdzekļu uzskaites noteikumiem. Tādējādi tas vienkāršotu uzskaites pienākumu šiem uzņēmumiem, atļaujot tiem deklarēt PVN, arī pamatojoties uz naudas līdzekļu uzskaiti. Tā kā shēmu piemēros nelielam skaitam uzņēmumu, un ņemot vērā tās piedāvātās vienkāršošanas priekšrocības, Komisija var atbalstīt šo lūgumu piešķirt atkāpi. |130 | Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Padomes 1997. gada 9. jūnija Lēmums 97/375/EK, ar ko Apvienotajai Karalistei atļauj piemērot izvēles pasākumu, atkāpjoties no 17. panta 1. punkta Padomes Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem. Minētajā Padomes lēmumā grozījumi izdarīti ar Padomes 2000. gada 29. jūnija Lēmumu 2000/435/EK un Padomes 2003. gada 22. decembra Lēmumu 2003/909/EK, un tā termiņš beidzas 2006. gada 31. decembrī. |141 | Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Nepiemēro. |APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS |Apspriešanās ar ieinteresētajām personām |219 | Nepiemēro. |Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana |229 | Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. |230 | Ietekmes novērtējums Ierosinātais lēmums attiecas uz vienkāršošanas pasākumiem saistībā ar PVN iekasēšanu no maziem un vidējiem uzņēmumiem un, iespējams, uzlabos attiecīgo uzņēmumu naudas plūsmas stāvokli. Jebkurā gadījumā šī ietekme būs ierobežota atkāpes šaurās darbības jomas dēļ. |PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI |305 | Ierosināto pasākumu kopsavilkums Atļauja Apvienotajai Karalistei turpināt atkāpes piemērošanu un atļauja Igaunijai, Slovēnijai un Zviedrijai piemērot atkāpi no Padomes Sestās direktīvas 77/388/EEK 17. panta 1. punkta, lai kā izvēles iespēju izmantotu naudas līdzekļu uzskaites shēmu, saskaņā ar kuru ar nodokli apliekamajai personai jāatliek PVN atskaitīšana, kamēr piegādātājam nav faktiski samaksāts par piegādātajām precēm vai sniegtajiem pakalpojumiem. |310 | Juridiskais pamats 27. panta 1. punkts Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze. |329 | Subsidiaritātes princips Priekšlikums ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro. |Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. |331 | Šis lēmums attiecas uz dalībvalstij pēc pašas pieprasījuma piešķirtu atļauju, un tas nav obligāts. |332 | Ņemot vērā atkāpes ierobežoto darbības jomu, īpašais pasākums ir proporcionāls vēlamajam mērķim. |Juridisko instrumentu izvēle |341 | Ierosinātais juridiskais instruments: cits. |342 | Citi līdzekļi nebūtu piemēroti šādu iemeslu dēļ. Atbilstīgi 27. pantam Padomes Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, atkāpe no kopējiem PVN noteikumiem ir iespējama vienīgi tad, ja to ar vienprātīgu lēmumu atļauj Padome pēc Komisijas priekšlikuma. Padomes lēmums ir vienīgais piemērotais juridiskais instruments, jo to var adresēt atsevišķai dalībvalstij. |IETEKME UZ BUDžETU |409 | Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. |PAPILDU INFORMāCIJA |520 | Spēkā esošo tiesību aktu atcelšana Priekšlikuma pieņemšana paredz spēkā esošo tiesību aktu atcelšanu. |Pārbaude, pārskatīšana un turpināmība |E-4340 | Priekšlikums ietver turpināmības klauzulu. |1.  PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSar ko Igaunijai, Slovēnijai, Zviedrijai un Apvienotajai Karalistei atļauj piemērot īpašu pasākumu, atkāpjoties no 17. panta 1. punkta Padomes Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiemEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1977. gada 17. maija Sesto direktīvu 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze[1], un jo īpaši tās 27. panta 1. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[2],tā kā:(1) Ar Padomes Lēmumu 97/375/EK[3] Apvienotajai Karalistei saskaņā ar Direktīvas 77/388/EEK 27. pantā noteikto kārtību atļauj piemērot īpašu pasākumu, atkāpjoties no minētās direktīvas 17. panta 1. punkta, lai kā izvēles iespēju izmantotu shēmu, atbilstīgi kurai nodokli uzskaita, pamatojoties uz samaksātajiem un saņemtajiem naudas līdzekļiem (naudas līdzekļu uzskaite). Atbilstīgi minētajai naudas līdzekļu uzskaites shēmai ar nodokli apliekamām personām, kuras uzskaita par veiktajām piegādēm budžetā maksājamo PVN pēc tam, kad no klienta saņemts maksājums par noteikto cenu, saskaņā ar minētās direktīvas 10. panta 2. punkta trešo daļu tiesības atskaitīt PVN kā priekšnodokli Apvienotajā Karalistē var atlikt, atkāpjoties no minētās direktīvas 17. panta 1. punkta, kamēr piegādātājam nav samaksāts priekšnodoklis.(2) Apvienotā Karaliste vēstulē, kas 2006. gada 26. janvārī reģistrēta Komisijas Ģenerālsekretariātā, lūdza uz trīs gadiem pagarināt minēto atkāpi no Direktīvas 77/388/EEK 17. panta 1. punkta. Apvienotā Karaliste lūdza arī palielināt apgrozījuma ierobežojumu naudas līdzekļu uzskaites shēmai no GBP 660 000 līdz GBP 1 350 000.(3) Igaunija vēstulē, kas 2006. gada 31. augustā reģistrēta Komisijas Ģenerālsekretariātā, lūdza atļauju piemērot atkāpi no Direktīvas 77/388/EEK 17. panta 1. punkta, lai ļautu ar nodokli apliekamai personai atskaitīt PVN pēc tam, kad ir samaksāts piegādātājam. Šo atskaitīšanas atlikšanu saskaņā ar minētās direktīvas 10. panta 2. punkta trešo daļu piemēro tikai saistībā ar vienkāršoto naudas līdzekļu uzskaites shēmu, saskaņā ar kuru apliekamās personas uzskaita par veiktajām piegādēm budžetā maksājamo PVN pēc tam, kad saņēmušas maksājumus no klientiem. Igaunija lūdza, lai naudas līdzekļu uzskaites shēmu attiecinātu tikai uz apliekamām personām, kas atbilstīgi Igaunijas tiesību aktiem atzītas par viena īpašnieka uzņēmumu.(4) Slovēnija vēstulē, kas 2006. gada 27. jūnijā reģistrēta Komisijas Ģenerālsekretariātā, lūdza atļauju piemērot atkāpi no Direktīvas 77/388/EEK 17. panta 1. punkta, lai ļautu ar nodokli apliekamai personai atskaitīt PVN pēc tam, kad ir samaksāts piegādātājam. Šo atskaitīšanas atlikšanu saskaņā ar minētās direktīvas 10. panta 2. punkta trešo daļu piemēro tikai saistībā ar vienkāršoto naudas līdzekļu uzskaites shēmu, saskaņā ar kuru ar nodokli apliekamās personas uzskaita par veiktajām piegādēm budžetā maksājamo PVN pēc tam, kad saņēmušas maksājumus no klientiem. Slovēnija lūdza, lai apgrozījuma ierobežojums vienkāršotajai naudas līdzekļu uzskaites shēmai tiktu noteikts SIT 50 000 000 apmērā.(5) Zviedrija vēstulē, kas 2006. gada 6. aprīlī reģistrēta Komisijas Ģenerālsekretariātā, lūdza atļauju piemērot atkāpi no Direktīvas 77/388/EEK 17. panta 1. punkta, lai ļautu ar nodokli apliekamai personai atskaitīt PVN pēc tam, kad ir samaksāts piegādātājam. Šo atskaitīšanas atlikšanu saskaņā ar minētās direktīvas 10. panta 2. punkta trešo daļu piemēro tikai saistībā ar vienkāršoto naudas līdzekļu uzskaites shēmu, saskaņā ar kuru ar nodokli apliekamās personas uzskaita par veiktajām piegādēm budžetā maksājamo PVN pēc tam, kad saņēmušas maksājumus no klientiem. Zviedrija lūdza, lai apgrozījuma ierobežojums vienkāršotajai naudas līdzekļu uzskaites shēmai tiktu noteikts SEK 3 000 000 apmērā.(6) Saskaņā ar Direktīvas 77/388/EEK 27. panta 2. punktu Komisija informēja citas dalībvalstis 2006. gada 6. oktobra vēstulē par Igaunijas izteikto lūgumu, 2006. gada 6. oktobra vēstulē par Slovēnijas izteikto lūgumu, 2006. gada 4. oktobra vēstulē par Zviedrijas izteikto lūgumu un 2006. gada 6. oktobra vēstulē par Apvienotās Karalistes izteikto lūgumu. Komisija 2006. gada 6. oktobra vēstulē paziņoja Zviedrijai un 2006. gada 9. oktobra vēstulē – Igaunijai, Slovēnijai un Apvienotajai Karalistei par to, ka Komisijas rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par nepieciešamu šo valstu izteikto lūgumu novērtēšanai.(7) Naudas līdzekļu uzskaites shēma ir vienkāršošanas pasākums maziem un vidējiem uzņēmumiem. Attiecībā uz Apvienoto Karalisti vienkāršotās shēmas apgrozījuma ierobežojuma palielināšana ļaus lielākam skaitam uzņēmumu izvēlēties šo shēmu. Ar šo palielināšanu iespēja izmantot shēmu tiktu dota vēl 57 000 uzņēmumiem. Igaunijas lūgtā atkāpe 5 700 uzņēmumiem dotu iespēju izmantot naudas līdzekļu uzskaites shēmu. Slovēnijas gadījumā 62 000 uzņēmumi varēs izvēlēties iespēju izmantot naudas līdzekļu uzskaites shēmu. Zviedrijā shēma būs pieejama 630 000 uzņēmumiem.(8) Igaunijas, Slovēnijas, Zviedrijas un Apvienotās Karalistes atkāpes var pieņemt, ņemot vērā to uzņēmumu procentuālo daļu, kuri būtu tiesīgi izvēlēties šo vienkāršoto shēmu, un ierobežoto darbības termiņu.(9) Šī atkāpe neietekmē dalībvalstu nodokļu ieņēmumu kopējo apjomu, kas iekasēts galīgā patēriņa posmā, un tādējādi tai nav negatīvas ietekmes uz Eiropas Kopienu pašu resursiem, kas uzkrāti no PVN,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAtkāpjoties no 17. panta 1. punkta Padomes Sestajā direktīvā 77/388/EEK, Igaunijai, Slovēnijai, Zviedrijai un Apvienotajai Karalistei atļauts atlikt priekšnodokļa atskaitīšanas tiesības ar nodokli apliekamām personām, kā noteikts otrajā daļā, kamēr priekšnodoklis nav samaksāts to piegādātājiem.Attiecīgajām ar nodokli apliekamām personām jāizmanto shēma, saskaņā ar kuru tās uzskaita par veiktajām piegādēm budžetā maksājamo PVN pēc tam, kad saņēmušas maksājumus no klientiem. To gada apgrozījums nepārsniedz SIT 50 000 000 Slovēnijā, SEK 3 000 000 Zviedrijā un GBP 1 350 000 Apvienotajā Karalistē.2. pantsLēmums 97/375/EK tiek atcelts.3. pantsŠis lēmums ir spēkā līdz 2009. gada 31. decembrim.4. pantsŠis lēmums ir adresēts Igaunijas Republikai, Slovēnijas Republikai, Zviedrijas Karalistei un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei.Briselē,Padomes vārdā –priekšsēdētājs [1] OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2006/69/EK (OV L 221, 12.8.2006., 9. lpp.).[2] OV C […], […], […]. lpp.[3] OV L 158, 17.6.1997., 43. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2003/909/EK (OV L 342, 30.12.2003., 49. lpp.).