|

52011PC0302

PADOMES LĒMUMS ar ko atļauj Vācijai piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem ("krasta elektroenerģija") saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu Priekšlikums PADOMES LĒMUMS ar ko atļauj Vācijai piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem ("krasta elektroenerģija") saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu  /* COM/2011/0302 galīgā redakcija - NLE 2011/0133 */

	PASKAIDROJUMA RAKSTS1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTSNodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai Savienībā reglamentē Padomes Direktīva 2003/96/EK[1] (turpmāk "Enerģijas nodokļu direktīva" vai "direktīva").Saskaņā ar minētās direktīvas 19. panta 1. punktu un papildus 5., 15. un 17. pantā paredzētajiem noteikumiem Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij ieviest turpmākus atbrīvojumus no nodokļa vai nodokļa samazinājumus īpašu politisku apsvērumu dēļ.Šā priekšlikuma mērķis ir atļaut Vācijai piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem (turpmāk "krasta elektroenerģija"). Šis atbrīvojums ir paredzēts, lai veicinātu ekonomisko ieinteresētību krasta elektroenerģijas izmantošanā, kas samazinātu gaisa piesārņojumu ostas pilsētās.Lūgums un tā vispārīgais kontekstsAr 2010. gada 27. decembri datētā vēstulē Vācijas iestādes informēja Komisiju par nodomu krasta elektroenerģijai ES minimālās likmes līmenī piemērot samazinātu elektroenerģijas nodokli, proti, 0,50 euro/MWh. Papildu informācija no Vācijas tika saņemta 2011. gada 11. janvārī.Vācija pieprasīja samazinājumu piešķirt uz nenoteiktu laiku.Pieprasot šo pasākumu, Vācija vēlas radīt stimulu krasta elektroenerģijas izmantošanai, kas tiek uzskatīta par mazāku piesārņojumu radošu alternatīvu, salīdzinot ar elektroenerģijas ražošanu uz ostā noenkurotiem kuģiem. Pašlaik krasta elektroenerģijai piemēro vispārējo elektroenerģijas nodokļa likmi, kas ir 20,50 euro/MWh. Taču dalībvalstīm saskaņā ar Enerģijas nodokļu direktīvas 14. panta 1. punkta c) apakšpunktu ir jānosaka nodokļa atbrīvojums elektroenerģijai, kas saražota uz kuģiem un kuru paredzēts izmantot kuģošanai Kopienas ūdeņos, turklāt dalībvalstis saskaņā ar minētās direktīvas 15. panta 1. punkta f) apakšpunktu atbrīvojumu var noteikt arī uz kuģa saražotajai elektroenerģijai, kuru paredzēts izmantot par degvielu kuģošanai pa iekšējiem ūdensceļiem.Vācija vēlētos krasta elektroenerģijai piemērot samazinātu nodokļa likmi 0,50 euro/MWh, šādā veidā ievērojot Direktīvā 2003/96/EK noteikto minimālo nodokļa likmi elektroenerģijai. Samazinātā nodokļa likme elektroenerģijai ir piemērojama visām krasta elektroenerģijas piegādēm gan Kopienas ūdeņos, gan iekšzemes ūdensceļos, izņemot privātiem izpriecu kuģiem.Samazinot nodokli, Vācija vēlas rosināt kuģu operatorus izmantot krasta elektroenerģiju, lai samazinātu emisijas atmosfērā, noenkuroto kuģu radīto troksni, kā arī CO2 emisijas. Samazinātas nodokļa likmes piemērošana uzlabotu krasta elektroenerģijas konkurētspēju salīdzinājumā ar kuģu degvielu, ko izmanto uz kuģa un kas ir pilnībā atbrīvota no nodokļiem.Vācija uzskata, ka šis pasākums atbilst Komisijas Ieteikumam 2006/339/EK[2] par krasta elektroenerģijas pieslēguma izmantošanas veicināšanu kuģiem, kas piestājuši ES ostās, un Komisijas paziņojumam "Stratēģiskie mērķi un rekomendācijas ES jūras transporta politikai 2018. gada perspektīvā" (COM(2009)8)[3].Vācijas iestāžu argumenti par pasākuma ietekmi uz iekšējo tirguVācijas iestādes ziņo, ka pasākums neietekmēs iekšējā tirgus pareizu darbību un neradīs konkurences kropļojumus. Tās apgalvo, ka saņēmēji, tas ir, kuģu operatori, kas saņems krasta elektroenerģiju, kurai piemēro minimālo nodokļa likmi, kā paredzēts Direktīvā 2003/96/EK, patiesībā negūs ekonomiskās priekšrocības, jo šie operatori šobrīd ģenerē paši savu elektroenerģiju uz kuģa un šī elektroenerģija ir atbrīvota no nodokļa piemērošanas. Saskaņā ar Vācijas iestāžu paziņoto uz kuģa ģenerētās elektroenerģijas aizstāšana ar krasta elektroenerģiju, kurai piemēro minimālo nodokļa likmi, neradīs vispārējas izmaksu priekšrocības.Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomāPadomes 2003. gada 27. oktobra Direktīva 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, un jo īpaši tās 14. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 15. panta 1. punkta f) apakšpunkts.Pasākuma novērtējums saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantuĪpaši politikas apsvērumiDirektīvas 19. panta 1. punkta pirmā daļa skan šādi:"Papildus iepriekšējos pantos, jo īpaši 5., 15. un 17. pantā noteiktajiem noteikumiem, Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij ieviest turpmākus atbrīvojumus vai samazinājumus īpašu politikas apsvērumu interesēs".Ar šo nodokļa samazinājumu Vācijas iestādes mēģina sasniegt mērķi popularizēt videi nekaitīgāku veidu, kā noenkurotie kuģi var iegūt vajadzīgo elektroenerģiju, lai tādējādi uzlabotu vietējo gaisa kvalitāti. Vācija uzsver, ka Komisija jau ir ieteikusi izmantot krasta elektroenerģiju kā alternatīvu elektroenerģijai, kas ražota uz noenkurotajiem kuģiem, un tādējādi jau ir atzinusi tās labvēlīgo ietekmi uz vidi[4]. Tika atzīmēts, ka noenkurotajiem kuģiem piegādātās elektroenerģijas nodokļa likme Vācijā šobrīd ir 20,50 euro/MWh. Tādējādi pieprasītais samazinājums radītu papildu stimulu izmantot šo 20 euro/MWh līdzvērtīgo tehnoloģiju un palīdzētu sasniegt paziņotā politikas mērķa sasniegšanu.Turklāt Komisija atzīmē, ka šobrīd būtisks šķērslis krasta elektroenerģijas plašākai izmantošanai ir tas, ka praktiski nav vajadzīgās sauszemes infrastruktūras ostās, un tāpēc varētu būt vajadzīgas papildu iniciatīvas, kas jo īpaši vērstas uz šādas infrastruktūras izveidi, lai sasniegtu politikas mērķi saistībā ar konkrēto atbrīvojumu no nodokļa. Šajā sakarībā tika norādīts, ka no 2011. gada jūnija dalībvalstīm būs beznosacījumu pienākums ievērot gaisa kvalitātes standartus konkrētiem piesārņotājiem, piemēram, cietajām daļiņām[5]. Šis pienākums dalībvalstīm paredz rast risinājumu problēmām, piemēram, noenkuroto kuģu emisijām ostās, kur tas ir vajadzīgs un realizējams, ka ostās, kurās ir šādas problēmas, tiks veicināta krasta elektroenerģijas izmantošana kā viena daļa no vispārējās gaisa kvalitātes stratēģijas.Attiecībā uz politikas mērķa veidu Komisija norāda, ka krasta elektroenerģijas izmantošanas veicināšana ir kopējs politikas mērķis, kuru vajadzētu īstenot visā Savienībā. Tas ir skaidri norādīts Komisijas Paziņojumā COM(2007)575 par integrētu jūras transporta politiku un tam pievienotajā Komisijas dienestu darba dokumentā[6], kuros minēts, ka šis mērķis tiks aplūkots Direktīvas 2003/96/EK pārskatīšanas kontekstā. Taču 19. panta mērķis ir reaģēt uz pašā direktīvā neminētiem īpašiem apstākļiem atsevišķās dalībvalstīs. Pirms šis mērķis ir aplūkots Direktīvas 2003/96/EK pārskatīšanas kontekstā, atkāpi, pamatojoties uz 19. pantu, kuras politikas mērķis ir veicināt krasta elektroenerģijas izmantošanu, var piemērot tikai kā pārejas pasākumu.Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiemPieprasītais pasākums attiecas galvenokārt uz ES vides aizsardzības politiku. Ciktāl ar tā palīdzību būs iespējams samazināt kuģu degvielas izmantošanu uz ostās noenkurotiem kuģiem, pasākums dos ieguldījumu vietējā gaisa kvalitātes uzlabošanā. Turklāt pasākums zināmā mērā varētu palīdzēt samazināt CO2 emisijas, lai gan šī efekta nozīmīgums būs atkarīgs no tās elektroenerģijas avota, ko kuģim nodrošina, izmantojot sauszemes energotīklu[7].Jāatceras, ka viens no galvenajiem iemesliem krasta elektroenerģijas nelabvēlīgajai konkurētspējas situācijai ir tāds, ka alternatīva, proti, uz jūras ostās noenkurotiem kuģiem saražotā elektroenerģija, ir pilnībā atbrīvota no nodokļa. No nodokļa ir atbrīvota ne tikai kuģu degviela, kas izmantota elektroenerģijas ražošanai, kā noteikts Direktīvas 2003/96/EK 14. panta 1. punkta a) apakšpunktā, bet arī tā elektroenerģija, kas saražota uz kuģa (sal. ar Direktīvas 2003/96/EK 14. panta 1. punkta c) apakšpunktu). Lai gan pēdējo minēto atbrīvojumu grūti savienot ar Savienības mērķiem vides aizsardzības jomā, tam pamatā ir praktiski apsvērumi. Lai apliktu ar nodokļiem uz kuģa saražoto elektroenerģiju, būtu nepieciešama kuģa īpašnieka (kas bieži vien reģistrēts trešā valstī) vai operatora deklarācija par patērētās elektroenerģijas apjomu. Šādā deklarācijā būtu jāiekļauj aplēse par to, kāda daļa elektroenerģijas patērēta tās dalībvalsts teritoriālajos ūdeņos, kurā maksājams nodoklis. Nepieciešamība iesniegt šādas deklarācijas katrā valstī, uz kuru teritoriālajiem ūdeņiem tas attiecas, kuģu īpašniekiem radītu milzīgu administratīvo slogu. Ņemot vērā šos apstākļus, ir pamatoti neuzlikt sodu par mazāku piesārņojumu radošas alternatīvas, proti, krasta elektroenerģijas izmantošanu, ļaujot Vācijai piemērot samazinātu nodokļa likmi.Attiecībā uz elektroenerģiju, kas patērēta uz iekšzemes ūdensceļu ostās noenkurotiem kuģiem, un pretēji tai situācijai, kas ir jūras ostās, dalībvalstis nodokļa atbrīvojumu uz kuģa saražotai elektroenerģijai piemēro brīvprātīgi (15. panta 1. punkta f) apakšpunkts). Tādējādi dalībvalstīm nav juridisku šķēršļu vienlīdzīgai attieksmei pret krasta elektroenerģiju un iekšzemes ūdensceļu ostās uz kuģiem saražotu elektroenerģiju. Taču 15. panta 1. punkta f) apakšpunktā noteiktās izvēles tiesības neaplikt ar nodokli elektroenerģiju, kas saražota uz kuģa, izskaidrojamas ar likumdevēja praktiskajiem apsvērumiem un ir cieši saistītas ar brīvprātīgi piemērojamajām nodokļa priekšrocībām saistībā ar kuģošanu iekšzemes ūdensceļos. Lielākā daļa dalībvalstu, tostarp Vācija, ir izlēmušas neaplikt ar nodokli degvielu, kas izmantojama šiem mērķiem. Ciktāl tas skar Reinu un tās pietekas, šis nodokļa atbrīvojums ir turpmāk ietverts starptautiskā nolīgumā[8], kuru Vācija ir ratificējusi. Turklāt tiek uzskatīts par nelietderīgu aplikt ar atsevišķu nodokli degvielu, kuru izmanto, lai ģenerētu elektroenerģiju uz kuģa (sal. ar Direktīvas 2003/96/EK 21. panta 5. punkta trešo apakšpunktu), jo tas iepriekšēji nozīmētu, kā minimums, ka tiek nošķirta degviela, ko izmanto elektroenerģijas ražošanai, un degviela, ko izmanto kuģošanai. Visbeidzot, lai nolemtu, vai jūras kuģniecībai piemērojamo nodokļa atbrīvojumu attiecināt arī uz degvielu, kas tiek uzmantota, lai kuģotu pa iekšējiem ūdensceļiem, dalībvalstis ņems vērā vairākus aspektus, tostarp valstu transporta politikas plašākos mērķus, piemēram, vides aizsardzības apsvērumus, kas var noteikt to izvēli neaplikt ar nodokli šiem mērķiem paredzēto degvielu.Tādēļ šajā stadijā ir pamatoti nodokļa atbrīvojumu krasta elektroenerģijai attiecināt arī uz iekšzemes ūdensceļu ostām.Iekšējais tirgus un godīga konkurenceNo iekšējā tirgus un godīgas konkurences viedokļa pieprasītais pasākums samazinātu kuģu degvielas nodokļa atbrīvojuma izraisīto nevienlīdzību starp diviem konkurējošiem elektroenerģijas avotiem, kas pieejami noenkurotiem kuģiem, proti, starp elektroenerģiju, kas saražota uz kuģa, un krasta elektroenerģiju.Attiecībā uz konkurenci starp kuģu operatoriem vispirms jāuzsver, ka pašlaik ļoti maz kuģu izmanto krasta elektroenerģiju uz komerciāla pamata. Otrkārt, pat ja pasākums kuģniecības uzņēmumiem nodrošinās priekšrocību tādā izpratnē, ka tās varēs iegādāties elektroenerģiju par zemākām izmaksām salīdzinājumā ar uzņēmumiem, kas darbojas citās nozarēs, nav paredzams, ka pārbaudītais pasākums būtiski mainīs konkurētspēju kuģniecības nozarē. Lai gan precīzas izmaksu prognozes lielā mērā atkarīgas no naftas cenu izmaiņām, un tādēļ prognozēšana ir sarežģīta, pieejamā informācija apstiprinātu Vācijas paziņojumu, ka kopumā pat pilnīgs nodokļu atbrīvojums vairumā gadījumu nesamazinātu krasta elektroenerģijas darbības izmaksas zem tā līmeņa, kurā tas ir uz kuģa saražotai elektroenerģijai[9], un tādējādi salīdzinājumā ar elektroenerģijas ražošanu uz kuģa neradītu būtisku konkurētspējas priekšrocību tiem kuģu operatoriem, kas izmanto krasta elektroenerģiju. Konkrētajā gadījumā minētais izkropļojums ir pat mazāk iespējams, jo Vācija ievēros Direktīvā 2003/96/EK noteikto minimālo nodokļa likmi.Attiecībā uz konkurenci starp ostām situācijā, kad, kā minēts iepriekš, nav paredzams, ka par spīti nodokļa samazinājumam krasta elektroenerģijas izmantošana vismaz īstermiņā kļūs rentablāka par elektroenerģijas ražošanu uz kuģa, nav paredzams, ka šis nodokļa samazinājums krasta elektroenerģijai ievērojami izkropļos konkurenci starp ostām, rosinot kuģus mainīt kursu atkarībā no šādas elektroenerģijas pieejamības.Visbeidzot jāmin, ka laikposms, kurā ierosināts atļaut samazinātas nodokļa likmes piemērošanu, ir pietiekami īss, lai padarītu maz ticamu to, ka iepriekšējās divās rindkopās ietvertā analīze mainīsies pirms piemērošanas laikposma beigām.Pasākuma piemērošanas laiks un ES enerģijas nodokļu sistēmaPrincipā jebkuram atbrīvojuma piemērošanas laikposmam ir jābūt pietiekami ilgam, lai neatturētu ostu operatorus no vajadzīgo ieguldījumu veikšanas. Tomēr šis mērķis jāapvieno ar nepieciešamību laikus pārskatīt situāciju Vācijā un neapdraudēt pašreizējā tiesiskā regulējuma tālāku attīstību. Attiecībā uz pēdējo jāņem vērā, ka Komisija 2011. gada 13. aprīlī[10] ir ierosinājusi pārskatīt Direktīvu 2003/96/EK, lai to vēl vairāk pieskaņotu enerģētikas un vides aizsardzības politikas mērķiem, jo īpaši mērķiem klimata pārmaiņu jomā pēc 2013. gada. Šajā priekšlikumā iekļauts arī noteikums, kas paredz, ka dalībvalstīm krasta elektroenerģija jāatbrīvo no nodokļa piemērošanas līdz 2020. gada 31. decembrim (projekta 14. panta 1. punkta e) apakšpunkts). Šajā situācijā šķiet piemērotāk piešķirt prasīto atļauju uz trim gadiem, taču tā zaudē spēku, ja pirms šā trīs gadu perioda beigām stāsies spēkā vispārīgie noteikumi šajā jomā.Noteikumi par valsts atbalstuVācijas iestāžu paredzētā nodokļa likme 0,50 euro/MWh atbilst nodokļu minimālajam līmenim saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 10. pantu. Uz šo pasākumu attiecas tā dēvētā Vispārējā grupu atbrīvojuma regula (Regula (EK) Nr. 800/2008[11]), un tādēļ šis pasākums ir atbrīvots no iepriekšējas paziņošanas prasības.2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMA REZULTĀTIApspriešanās ar ieinteresētajām personāmŠā priekšlikuma pamatā ir Vācijas lūgums, un tas attiecas vienīgi uz šo dalībvalsti.Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošanaNeatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs.Ietekmes novērtējumsŠis priekšlikums attiecas uz atļaujas piešķiršanu atsevišķai dalībvalstij pēc tās lūguma.3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTIPriekšlikuma mērķis ir atļaut Vācijai atkāpties no Padomes Direktīvas 2003/96/EK vispārīgajiem noteikumiem, elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem, piemērojot samazinātu elektroenerģijas nodokļa likmi 0,50 euro/MWh.Juridiskais pamatsPadomes Direktīvas 2003/96/EK 19. pants.Subsidiaritātes principsNetiešo nodokļu uzlikšana, kas minēta LESD 113. pantā, pati par sevi nav ekskluzīvā Kopienas kompetencē LESD 3. panta nozīmē.Tomēr dalībvalstu kompetences šajā jomā stingri nosaka un ierobežo esošie ES tiesību akti. Saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu vienīgi Padome ir tiesīga atļaut dalībvalstij ieviest turpmākus atbrīvojumus vai samazinājumus minētā noteikuma nozīmē. Dalībvalstis nevar aizstāt Padomi.Tādējādi šajā priekšlikumā ir ievērots subsidiaritātes princips.Proporcionalitātes principsŠajā priekšlikumā ir ievērots proporcionalitātes princips. Nodokļa samazinājums nepārsniedz konkrētā mērķa sasniegšanai vajadzīgo (sal. ar apsvērumiem par iedaļu Iekšējais tirgus un godīga konkurence).Juridisko instrumentu izvēleIerosinātais juridiskais instruments: Padomes lēmums.Direktīvas 2003/96 19. pants paredz tikai šāda veida pasākumu.4. IETEKME UZ BUDŽETUMinētais pasākums Savienībai nerada finansiālu un administratīvu apgrūtinājumu. Priekšlikums neietekmē Savienības budžetu.2011/0133 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSar ko atļauj Vācijai piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem ("krasta elektroenerģija") saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,ņemot vērā Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvu 2003/96/EK, ar ko pārkārto Kopienas energoproduktu un elektroenerģijas nodokļu sistēmu[12], un jo īpaši tās 19. pantu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,tā kā:1.  Vēstulē, kas datēta ar 2010. gada 27. decembri, Vācija lūdza atļauju piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem ("krasta elektroenerģija") saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu.2.  Ar paredzamo nodokļa samazinājumu Vācija plāno veicināt plašāku krasta elektroenerģijas izmantošanu kā videi nekaitīgāku elektroenerģijas iegūšanas veidu ostās noenkurotiem kuģiem salīdzinājumā ar kuģu degvielas izmantošanu uz kuģa.3.  Tiktāl, cik krasta elektroenerģijas izmantošana nerada tādas gaisa piesārņojuma emisijas kā kuģu degvielas izmantošana uz noenkurotiem kuģiem, tā veicina vietējā gaisa kvalitātes uzlabošanos ostas pilsētās. Tādēļ sagaidāms, ka pasākums veicinās ES vides aizsardzības un veselības aizsardzības politikas mērķu sasniegšanu.4.  Atļauja Vācijai piemērot samazinātu elektroenerģijas nodokļa likmi krasta elektroenerģijai nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs minētā mērķa sasniegšanai, jo elektroenerģijas ražošana uz kuģa vairumā gadījumu joprojām būs konkurētspējīgākā alternatīva. Tā paša iemesla dēļ un arī tādēļ, ka šīs tehnoloģijas izplatība tirgū pagaidām ir visai neliela, šis pasākums tā darbības laikā nevarētu radīt ievērojamus konkurences izkropļojumus, tādējādi tam nebūs negatīva ietekme uz iekšējā tirgus pienācīgu darbību.5.  No Direktīvas 2003/96/EK 19. panta 2. punkta secināms, ka katrai saskaņā ar minēto noteikumu piešķirtajai atļaujai ir jābūt stingri ierobežotai laikā. Ņemot vērā, ka laikam jābūt pietiekami ilgam, lai ostu operatorus neatturētu no vajadzīgo ieguldījumu veikšanas, kā arī nepieciešamību laikus pārskatīt situāciju Vācija un neapdraudēt pašreizējā tiesiskā regulējuma tālāku attīstību, ir piemēroti prasīto atļauju piešķirt uz trīs gadu periodu, taču tā zaudē spēku, ja pirms šā trīs gadu perioda beigām stāsies spēkā vispārīgie noteikumi šajā jomā.IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Vācijai atļauj piemērot samazinātu elektroenerģijas nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta krastā noenkurotiem kuģiem, kas nav privāti izpriecu kuģi, ar nosacījumu, ka tiek ievērotas Direktīvas 2003/96/EK 10. pantā noteiktās minimālās nodokļa likmes.2. pantsŠo lēmumu piemēro no divdesmitās dienas pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī . Lēmums zaudē spēku pēc trim gadiem.Taču, ja Padome, rīkojoties saskaņā ar LESD 113. pantu, nosaka vispārīgos noteikumus par nodokļa priekšrocībām krasta elektroenerģijai, šis lēmums zaudē spēku dienā, kurā stājas spēkā šie vispārīgie noteikumi.3. pantsŠis lēmums ir adresēts Vācijas Federatīvajai Republikai.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīva 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai (OV L 283, 31.10.2003., 51. lpp.)[2] Komisijas 2006. gada 8. maija Ieteikums 2006/339/EK par krasta elektroenerģijas pieslēguma izmantošanas veicināšanu kuģiem, kas piestājuši Kopienas ostās (OV L 125, 12.5.2006.).[3] Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai — Stratēģiskie mērķi un rekomendācijas ES jūras transporta politikai 2018. gada perspektīvā, COM(2009) 8 galīgā redakcija.[4] Sal. ar 2. piezīmi.[5] Sal. ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 21. maija Direktīvu 2008/50/EK par gaisa kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai (OV L 152, 11.6.2008.).[6] Komisijas 2007. gada 10. oktobra paziņojums Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai - Integrēta Eiropas Savienības jūrniecības politika, COM(2007) 575 galīgā redakcija un Komisijas dienestu darba dokuments — pavaddokuments Komisijas 2007. gada 10. oktobra paziņojumam Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai — Integrēta Eiropas Savienības jūrniecības politika, SEC(2007) 1278.[7] Komisija jau iepriekš ir aprēķinājusi, ka pāreja uz krasta elektroenerģiju izraisīs CO2 emisiju samazināšanos vidēji par 50 %, sk. 2. zemsvītras piezīmi. Tomēr konkrētā pasākuma ietekme var būtiski atšķirties no šīs vidējās vērtības, jo tā pamatā ir atkarīga no attiecīgās tirgus zonas oglekļa dioksīda emisiju intensitātes un precīza laika, kad tiks pieprasīta papildu enerģija.[8] Sk. 1. pantu 1952. gada 16. maija Nolīgumu starp Reinas piekrastes valstīm un Beļģiju par tai dīzeļdegvielai piemēroto muitas un fiskālo režīmu, ko izmanto kuģu apgādei kuģošanai Reinā ( Bundesgesetzblatt , 1953. gads, II daļa, 531. lpp.)[9] Sal. ar Eiropas Savienības Vides ģenerāldirektorāta 2005. gada augusta ziņojumu "Service Contract Ship Emissions: Assignment, Abatement and Market-based Instruments", 2a uzdevumu – Krasta elektroenerģija, http://ec.europa.eu/environment/air/pdf/task2_shoreside.pdf. Ir veikta izmaksu analīze trim ostām: Gēteborgai (Zviedrija), Džūno un Longbīčai (ASV).[10] Priekšlikums Padomes direktīvai, ar ko groza Direktīvu 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, COM (2011) 169/3.[11] Komisijas 2008. gada 6. augusta Regula (EK) Nr. 800/2008, kas atzīst noteiktas atbalsta kategorijas par saderīgām ar kopējo tirgu, piemērojot Līguma 87. un 88. pantu (Vispārējā grupu atbrīvojuma regula), OV L 214, 9.8.2008.[12] OV L 283, 31.10.2003., 51. lpp.


|

52010PC0437

/* COM/2010/0437 galīgā redakcija */  Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda izmantošanu saskaņā ar 28. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (Spānijas pieteikums EGF/2010/003 ES/Galicia Textiles)

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 20.8.2010COM(2010) 437 galīgā redakcijaPriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMSpar Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda izmantošanu saskaņā ar 28. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (Spānijas pieteikums EGF/2010/003 ES/Galicia Textiles )PASKAIDROJUMA RAKSTSSaskaņā ar 28. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību[1] ir atļauts izmantot Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fondu (EGF), nepārsniedzot maksimālo gada apjomu EUR 500 miljoni papildus finanšu shēmas attiecīgajām pozīcijām.EGF ieguldījumiem piemērojamie noteikumi ir izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulā (EK) Nr. 1927/2006 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda izveidi[2].2010. gada 5. februārī Spānija iesniedza pieteikumu EGF/2010/003 ES/Galicia Textiles par EGF izmantošanu pēc štata vietu samazināšanas 82 uzņēmumos, kas darbojas NACE 2. redakcijas 14. nodaļas nozarē („Apģērbu ražošana”)[3] NUTS II reģionā Galīsijā (ES11), Spānijā.Pēc šā pieteikuma rūpīgas pārbaudes Komisija saskaņā ar 10. pantu Regulā (EK) Nr. 1927/2006 secināja, ka minētajā regulā paredzētie nosacījumi finansiālā ieguldījuma saņemšanai ir izpildīti.PIETEIKUMA KOPSAVILKUMS UN ANALĪZEGalvenie dati:EGF atsauces numurs EGF/2010/003Dalībvalsts Spānija2. pants b)Attiecīgie uzņēmumi 82NUTS II reģions Galīsija (ES11)NACE (2. redakcija) nodaļa 14 („Apģērbu ražošana”)Pārskata periods 1.3.2009.–30.11.2009.Individualizēto pakalpojumu sākuma datums 8.2.2010.Piemērošanas datums 5.2.2010.Atskaites periodā atlaistie darbinieki 703Atlaistie darbinieki, ko paredzēts atbalstīt 500Individualizētie pakalpojumi: budžets (EUR) 2 645 000Izdevumi saistībā ar EGF īstenošanu[4]: budžets (EUR) 193 000Izdevumi (%) saistībā ar EGF īstenošanu 6,80Kopējais budžets (EUR) 2 838 000EGF ieguldījums (EUR) (65 %) 1 844 7001.  Pieteikums tika iesniegts Komisijai 2010. gada 5. februārī, un vēlāk tam pievienota papildu informācija, kas iesniegta 2010. gada 11. maijā.2.  Pieteikums atbilst EGF izmantošanas nosacījumiem, kā izklāstīts 2. panta b) apakšpunktā Regulā (EK) Nr. 1927/2006, un tas iesniegts minētās regulas 5. pantā noteiktajā 10 nedēļu termiņā.Saikne starp štata vietu samazināšanu un lielām strukturālām izmaiņām pasaules tirdzniecības modeļos globalizācijas vai pasaules finanšu un ekonomikas krīzes dēļ3.  Lai noteiktu saikni starp štata vietu samazināšanu un globalizācijas izraisītajām lielajām strukturālajām izmaiņām pasaules tirdzniecības modeļos, Spānija apgalvo, ka tekstilpreču un apģērbu tirdzniecības liberalizācija ir izraisījusi radikālas izmaiņas pasaules tirdzniecības struktūrā. Saskaņā ar EUROSTAT datiem[5] laikā no 2005. līdz 2008. gadam ES 27 valstīs apģērbu importa apjoms pieauga par 20,5 % no EUR 49 305 miljoniem līdz EUR 59 433 miljoniem. Galvenais piegādātājs bija Ķīna, no kuras imports ES 27 valstīs laikā no 2005. līdz 2008. gadam pieauga par 49,2 %.4.  Spānija turklāt norāda uz vispārējo tendenci tekstilpreču un apģērbu nozarē pārvietot ražošanu ārpus ES uz tādām zemāku izmaksu valstīm kā Tunisija, Ķīna, Maroka un vairākas Āzijas valstis.Štata vietu samazināšanas gadījumu skaita pierādījums un atbilstība 2. panta b) apakšpunkta kritērijiem5.  Spānija iesniedza šo pieteikumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1927/2006 2. panta b) apakšpunkta intervences kritērijiem, saskaņā ar kuriem deviņu mēnešu laikā jābūt vismaz 500 štata vietu samazināšanas gadījumiem uzņēmumos, kas darbojas dalībvalsts NUTS II viena reģiona vai divu kaimiņu reģionu NACE 2. nozarē.6.  Pieteikumā ir minēti 703 štata vietu samazināšanas gadījumi deviņu mēnešu ilgajā pārskata periodā no 2009. gada 1. marta līdz 2009. gada 30. novembrim 82 uzņēmumos, kas visi darbojas NACE 2. redakcijas 14. nodaļas („Apģērbu ražošana”) nozarē un kas atrodas NUTS II reģionā Galīsijā (ES11). Visi minētie štata vietu samazināšanas gadījumi aprēķināti saskaņā ar 2. panta otrās daļas otro ievilkumu Regulā (EK) Nr. 1927/2006.Paskaidrojums par minēto štata vietu samazināšanas gadījumu neparedzēto raksturu7.  Spānijas iestādes apgalvo, ka jaunā saimnieciskā situācija, kas izveidojusies finanšu un ekonomikas krīzes rezultātā, kuru nevarēja paredzēt, kopš 2008. gada trešā ceturkšņa ir negatīvi iespaidojusi tekstilpreču un apģērbu nozari. Neparedzētā krīze skāra gan piedāvājumu, gan pieprasījumu tekstilpreču nozarē: tika noteikti stingrāki kreditēšanas nosacījumi darījumu finansēšanai nozarē, kamēr patērētāju pieprasījuma kritums vienlaicīgi palielināja kavēto maksājumu skaitu. 2008. gadā tas izraisīja daudz lielāku bankrota gadījumu skaitu tekstilpreču nozarē nekā 2007. gadā, kā rezultātā tika zaudētas darba vietas. Ilustrējot šo apgalvojumu, pieteikuma iesniedzēja atsaucas uz sociālā nodrošinājuma datiem, kas liecina, ka 2009. gada pirmajos mēnešos tekstilpreču un apģērbu nozarē Galīsijā tika zaudētas 2500 darba vietas.To uzņēmumu, kuri atlaida darbiniekus, un darba ņēmēju, kam paredzēts atbalsts, noteikšana8.  Pieteikumā minēti kopumā 703 štata vietu samazināšanas gadījumi, no kuriem 500 gadījumos paredzēts atbalsts, šādos 82 uzņēmumos:Uzņēmumi un atlaistie darba ņēmēji |Caramelo S.A., A Coruña | 237 | Nova Têxtil Alaricana S.L.L., Ourense | 12 |Peter John, A Coruña | 17 | Textiles Lendega, Ourense | 2 |Imperdible, A Coruña | 10 | Fil&Fil Camisero, Ourense | 1 |Melusiana S.L., A Coruña | 5 | Roberto Verino, Ourense | 1 |Baselytex S.L., A Coruña | 1 | Sociedad Textil Lonia, Ourense | 1 |Paulmoni Camiseri S.L., A Coruña | 4 | VDR Confecciones SLU, Ourense | 2 |Castmar S.L., A Coruña | 3 | VDR Punto SL, Ourense | 3 |Confecciones Nazabel S.L., A Coruña | 6 | Trinidad Viduera Design SL | 1 |Galicia Textil, A Coruña | 20 | Grupo Três Fashion SL, Ourense | 2 |Servicios Gallegos de Tejeduria S.L., A Coruña | 2 | Futura Linea, Pontevedra | 3 |Creaciones Teyma 2003 S.L., A Coruña | 15 | Gonzabell, Pontevedra | 12 |Confecciones Furelos S.L., A Coruña | 2 | Model Novia, Pontevedra | 15 |Galitex S.A., A Coruña | 2 | Selmark, Pontevedra | 5 |Jevaso S.L., A Coruña | 3 | Sotexga S.L.L., Pontevedra | 7 |Confecciones Cotelo, A Coruña | 7 | Umbro, Pontevedra | 4 |Maria y Nieves S.L., A Coruña | 6 | Textiles Rocabe S.L., Pontevedra | 2 |Tocci, A Coruña | 6 | Industrias Kamay, Pontevedra | 18 |Céltica de confecciones, A Coruña | 1 | Toypes, Pontevedra | 20 |Confecciones Carioca S.L., A Coruña | 1 | Montoto, Pontevedra | 102 |Vicente Romeo S.L., A Coruña | 2 | Florentino, Pontevedra | 1 |Volvoreta S.A, A Coruña | 1 | Creaciones y Diseño Alonsan S.L., Pontevedra | 12 |Vicaro Confeccion S.L., A Coruña | 2 | Confecciones Labora, Pontevedra | 16 |Confeccionnes Liñaza S.L., A Coruña | 1 | Confecciones José Abal Pereira, Pontevedra | 1 |Mafecco, A Coruña | 1 | Pilar Bande S.L., Pontevedra | 2 |Ibia Textil SL, A Coruña | 1 | Cintugal, Pontevedra | 1 |Rosa de Neira S.L., A Coruña | 2 | Confecciones Gundemaro, Pontevedra | 9 |Confecciones Lema, A Coruña | 12 | Enmanuel, Pontevedra | 4 |Confecciones Goa, A Coruña | 10 | Iglesias Duro S.L., Pontevedra | 2 |Veiga de Compostela, A Coruña | 1 | Naffta, Pontevedra | 6 |Confecciones intimas, A Coruña | 1 | Lacemar Sport S.L., Pontevedra | 3 |Confeciones Careixon, A Coruña | 1 | Ponte Punto SA, Pontevedra | 2 |Chao Prieto S.L., Lugo | 5 | Sebasian Criado del Rey de Haz, Pontevedra | 1 |Diseño Tecnologico Textil Galicia S.L., Lugo | 1 | Ganirope S.L., Pontevedra | 1 |Almacenes Martinez, Lugo | 1 | Sposa Novias, Pontevedra | 1 |Vidrio, Ourense | 12 | Stylmalla, Pontevedra | 3 |Confecciones Domingo S.L., Ourense | 2 | Short Cut, Pontevedra | 2 |Delgado Fabello S.L., Ourense | 3 | Modatest, Pontevedra | 1 |Sociedad Textil Monterrey S.L., Ourense | 5 | Presagio S.L., Pontevedra | 1 |Modalher Outomuro S.L., Ourense | 3 | Confecciones Minada S.L., Pontevedra | 1 |Euro Gomca, Ourense | 1 | Doberty, Pontevedra | 1 |Marcos Moda S.L., Ourense | 2 | Confecciones Salnés, Pontevedra | 1 |Kopā uzņēmumi: 82 | Kopā atlaišanas gadījumi: 703 |9.  To darba ņēmēju sadalījums, kam paredzēta palīdzība, ir šāds:Kategorija Skaits ProcentiVīrieši 68 13,5Sievietes 432 86,5ES pilsoņi 484 96,7Personas, kas nav ES pilsoņi 16 3,3Vecumā no 15 līdz 24 gadiem 0 0,0Vecumā no 25 līdz 54 gadiem 457 91,4Vecāki par 54 gadiem 43 8,610.  Sadalījums pa profesionālajām kategorijām ir šāds:Kategorija Skaits ProcentiTekstilmašīnu operatori 194 38,9Noliktavu darbinieki 57 11,3Griezēji 49 9,8Gludinātāji 47 9,4Inspektori 35 7,0Šuvēji 12 2,5Piegriezēji 6 1,2Citi 100 19,911.  Tie 19,9 %, kas iekļauti kategorijā „citi”, iedalāmi vairākās apakškategorijās, piemēram, tirdzniecības darbinieki, šoferi, datorspeciālisti, apkopēji un mehāniķi.12.  Saskaņā ar 7. pantu Regulā (EK) Nr. 1927/2006 Spānija ir apliecinājusi, ka tiek piemērota dzimumu līdztiesības un nediskriminēšanas politika un ka to turpinās piemērot dažādajos īstenošanas posmos, jo īpaši saistībā ar piekļuvi EGF.Attiecīgās teritorijas, tās iestāžu un ieinteresēto personu raksturojums13.  Attiecīgā teritorija ir Galīsijas autonomais apgabals, ko veido Lakorunjas, Lugo, Ourenses un Pontevedras provinces. Galvenās valsts iestādes ir Conselleria de Traballo e Benestar un Conselleria de Economia e Industria .14.  Ieinteresētās personas ir Galīsijas tekstilrūpniecības konfederācija ( COINTEGA [6]), Lugo, Ourenses un Pontevedras trikotāžas un apģērbu rūpniecības asociācija ( AICLOP [7]), Lakorunjas gatavo apģērbu ražošanas nozares uzņēmēju apvienības, kā arī arodbiedrības Comisiones Obreras ( CC.OO ) un Unión General de Trabajadores ( UGT ).Paredzamā štata vietu samazināšanas ietekme uz nodarbinātību vietējā, reģionālā vai valsts mērogā15.  Spānija apgalvo, ka rūpniecības krīze ir smagi skārusi Galīsiju. Laikā no 2007. līdz 2009. gadam rūpniecībā ir zaudēts 32 700 darba vietu, no kurām 4414 ir zaudētas tekstilpreču ražošanas nozarē, 3940 — autotransporta nozarē, bet 2098 — jūrniecības nozarē. Šajā pieteikumā minētie štata vietu samazināšanas gadījumi šo problēmu ir saasinājuši.16.  Attiecībā uz provincēm, kurās notikusi minētā štata vietu samazināšana, pieteikuma iesniedzēja izmanto Galīsijas Statistikas institūta sniegto informāciju[8], kas parāda, ka 2009. gada februārī šajā pieteikumā norādītais štata vietu samazināšanas gadījumu skaits attiecībā pret NACE 2. redakcijas 14. nodaļas nozarē nodarbināto darba ņēmēju skaitu veido šādu proporcionālo daļu: Pontevedrā — 9,68 %, Lugo — 5 %, Lakorunjā — 4,4 % un Ourensē — 2,23 %.Saskaņota individualizēto pakalpojumu pakete, kas jāfinansē, un tās paredzamo izmaksu sadalījums, tostarp tās papildināmība ar struktūrfondu finansētām darbībām17.  Visi šie pasākumi kopā veido saskaņoto individualizēto pakalpojumu paketi un ir paredzēti, lai darba ņēmējus no jauna integrētu darba tirgū:18.  profesionālā orientācija , kas tiks nodrošināta visiem 500 dalībniekiem un ietver darba ņēmēju profilēšanu, individualizētu integrēšanas virzienu noteikšanu un personalizētu uzraudzību;19.  apmācība un pārkvalifikācija ar mērķi apmācīt 100 darba ņēmējus tādu darbu veikšanai tekstilpreču nozarē, kam ir lielāka pievienotā vērtība, piemēram, dizaina, vadības, tehnoloģijas, izplatīšanas un loģistikas jomā (programma TExmellora ), un vēl 50 darba ņēmējus — jaunam darbam citā nozarē (programma InsireTEX). Abās programmās apmācība atbildīs potenciālās jaunās nodarbinātības prasībām;20.  uzņēmējdarbības veicināšana , kas paredzēta 50 darba ņēmējiem ar mērķi veicināt pašnodarbinātību, kooperatīvu un mazo un vidējo uzņēmumu veidošanu ar TExcreación programmas palīdzību; Tas aptver tirgus iespēju noteikšanu, priekšizpēti, apmācību, uzņēmējdarbības plāna izstrādi, uzraudzību un padomdošanu;21.  mobilitātes taloni, kuru mērķis ir veicināt ģeogrāfisko mobilitāti, palīdzot segt ar to saistītās izmaksas. Paredzams, ka no programmas MoveTEX labumu gūs 70 darba ņēmēji;22.  apmācības taloni , ko paredz programma TExTIC un kas nodrošina apmācību informācijas un komunikācijas tehnoloģijās, jo tā ir būtiska darba meklējumos. Paredzams, ka no šā pasākuma labumu gūs 160 darba ņēmēji;23.  atbalsts labākam līdzsvaram starp darbu un privāto dzīvi, ko ietver programma TExconcilia. Tas paredz ikmēneša finansiālo atbalstu aptuveni EUR 400 apmērā ne vairāk kā 10 mēnešus. Tā mērķis ir segt izmaksas, lai veiksmīgāk apvienotu privāto, ģimenes un darba dzīvi, jo īpaši gadījumā, ja jaunā darba situācija var negatīvi iespaidot līdzsvaru starp darbu un privāto dzīvi, jo jāveic tāls ceļš uz darbu un no tā, vai mainās darbam un privātajai dzīvei atvēlētā laika sadalījums. Paredzams, ka no šā pasākuma labumu gūs 50 dalībnieki.24.  EGF īstenošanas izdevumi, kas ietverti pieteikumā saskaņā ar 3. pantu Regulā (EK) Nr. 1927/2006, aptver sagatavošanās, vadības un kontroles pasākumus, kā arī informēšanu un reklāmu. Sagatavošanās pasākumi ietver tekstilpreču ražošanas nozares nodarbinātības īpatnību izpēti, ko izmantos visi tie, kas piedalās attiecīgo darba ņēmēju atkārtotā integrācijā darba tirgū. Tiek lēsts, ka šā pētījuma kopējās izmaksas ir EUR 93 000.25.  Spānijas iestāžu sniegtie individualizētie pakalpojumi ir aktīvi darba tirgus pasākumi, kas ietilpst Regulas (EK) Nr. 1927/2006 3. pantā noteiktajās attiecināmajās darbībās. Spānijas iestādes lēš, ka kopējās šo pakalpojumu izmaksas ir EUR 2 645 000, bet EGF īstenošanas izdevumi — EUR 193 000 (= 6,8 % no kopējās summas). Kopējais ieguldījums, kas tiek pieprasīts no Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda, ir EUR 1 844 700 (65 % no kopējām izmaksām).Darbības | Paredzamais darba ņēmēju skaits, kuriem paredzēts atbalsts | Paredzamās izmaksas par vienu darba ņēmēju, kam paredzēts atbalsts (EUR) | Kopējās izmaksas (EGF un valsts līdzfinansējums) (EUR) |Individualizētie pakalpojumi (3. panta pirmā daļa Regulā (EK) Nr. 1927/2006) |Profesionālā orientācija (Orientación professional) | 500 | 2250 | 1 125 000 |Apmācība un pārkvalifikācija (Formación y reciclaje) | 150 | 4500 | 675 000 |Uzņēmējdarbības veicināšana (Fomento del espiritu empresarial) | 50 | 4500 | 225 000 |Mobilitātes taloni (Permisos para movilidad) | 70 | 2000 | 140 000 |Apmācības taloni (Permisos para formación) | 160 | 1750 | 280 000 |Atbalsts labākam līdzsvaram starp darbu un privāto dzīvi (Ayudas para la conciliación) | 50 | 4000 | 200 000 |Starpsumma: individualizētie pakalpojumi | 2 645 000 |EGF īstenošanas izdevumi (3. panta trešā daļa Regulā (EK) Nr. 1927/2006) |Sagatavošanās pasākumi | 123 000 |Pārvaldība | 15 000 |Informēšana un reklāma | 25 000 |Kontroles pasākumi | 30 000 |Starpsumma: EGF īstenošana | 193 000 |Kopējās paredzamās izmaksas | 2 838 000 |EGF ieguldījums (65 % no kopējām izmaksām) | 1 844 700 |26.  Spānija apstiprina, ka iepriekš aprakstītie pasākumi papildina struktūrfondu finansētās darbības. Turklāt Spānijas iestādes norādīja, ka pašlaik nepastāv īpaša programma atlaistajiem darba ņēmējiem tekstilpreču ražošanas nozarē. Pastāv tikai vispārēja programma, kas paredz bezdarbnieku apmācību.Datums(-i), kad sākti vai kad plānots sākt individualizētos pakalpojumus skartajiem darba ņēmējiem27.  Spānija 2010. gada 8. februārī sāka sniegt atlaistajiem darbiniekiem individualizētos pakalpojumus no saskaņotās paketes, kuru ierosināts līdzfinansēt no EGF. Tādēļ šajā datumā sākas periods, kurā no EGF varētu tikt piešķirta palīdzība.Procedūras apspriedēm ar sociālajiem partneriem28.  Par saskaņoto pasākumu paketi notika apspriešanās ar sociālajiem partneriem tekstilpreču ražošanas nozares sociālā dialoga forumā, kurā piedalījās Xunta de Galicia , darba devēji un arodbiedrības.29.  Spānijas iestādes apstiprināja, ka ir ievērotas valsts un Kopienas tiesību aktos noteiktās prasības attiecībā uz kolektīvo atlaišanu.Informācija par darbībām, kas ir obligātas saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai atbilst kolektīviem līgumiem30.  Attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1927/2006 6. pantā noteiktajiem kritērijiem Spānijas iestādes savā pieteikumā31.  apstiprināja, ka EGF finansiālais ieguldījums neaizvieto pasākumus, par ko atbild uzņēmumi atbilstīgi valsts tiesību aktiem vai kolektīviem līgumiem,32.  pierādīja, ka darbības nodrošina atbalstu individuāliem darba ņēmējiem un tās netiks izmantotas uzņēmumu vai nozaru pārstrukturēšanai,33.  apstiprināja, ka iepriekš 17. un 19. punktā minēto piemēroto darbību veikšanai netiek saņemta palīdzība no citiem Kopienas finanšu instrumentiem.Pārvaldības un kontroles sistēmas34.  Spānija ir paziņojusi Komisijai, ka finansiālā ieguldījuma izlietošanu pārvaldīs un kontrolēs tās pašas iestādes, kas Spānijā pārvalda un kontrolē Eiropas Sociālā fonda (ESF) finansējuma izlietošanu. Vadošās iestādes starpnieki būs Dirección General de Planificación y Fondos Comunitarios sadarbībā ar Dirección General de Relaciones Laborales de la Xunta de Galicia .Finansējums35.  Pamatojoties uz Spānijas pieteikumu, ierosināts, ka EGF ieguldījums saskaņotajā individualizēto pakalpojumu paketē ir EUR 1 844 700, kas ir 65 % no kopējām izmaksām. Komisijas ierosinātais piešķīrums no šā Fonda ir noteikts, balstoties uz Spānijas iesniegto informāciju.36.  Ņemot vērā maksimālo iespējamo EGF finansiālā ieguldījuma apjomu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1927/2006 10. panta 1. punktu, kā arī apropriāciju pārdales vērienu, Komisija ierosina izmantot EGF līdzekļus iepriekš minētajā apmērā, un tie piešķirami atbilstoši finanšu shēmas 1.a pozīcijai.37.  Ņemot vērā ierosināto finansiālā ieguldījuma apjomu, vairāk nekā 25 % no EGF finansiālā ieguldījuma maksimālā gada apjoma būs pieejami piešķīrumiem gada pēdējos četros mēnešos, kā noteikts Regulas (EK) Nr. 1927/2006 12. panta 6. punktā.38.  Iesniedzot šo priekšlikumu par EGF izmantošanu, Komisija sāk vienkāršotu trīspusējo sarunu procedūru saskaņā ar 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīguma 28. punktu, lai nodrošinātu abu budžeta lēmējinstitūcijas iestāžu vienošanos par vajadzību izmantot EGF un par nepieciešamo summu. Komisija aicina pirmo no abām budžeta lēmējinstitūcijas iestādēm, kura attiecīgā politiskā līmenī panāk vienošanos par izmantošanas priekšlikuma projektu, informēt otru iestādi un Komisiju par saviem nodomiem. Ja kāda no abām budžeta lēmējinstitūcijas iestādēm izteiks iebildumus, tiks sasaukta oficiāla trīspusēja sanāksme.39.  Komisija atsevišķi iesniedz līdzekļu pārvietojuma pieprasījumu, lai 2010. gada budžetā iekļautu īpašas saistību un maksājumu apropriācijas saskaņā ar 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīguma 28. punktu.Maksājumu apropriāciju avots31. Pašreizējā īstenošanas stadijā ir paredzams, ka maksājumu apropriācijas, kas 2010. gadā pieejamas no budžeta pozīcijas 01.0404 „Konkurētspējas un inovāciju pamatprogramma — Uzņēmējdarbības un inovāciju programma”, šajā gadā netiks pilnībā izlietotas.32. Šī budžeta pozīcija patiešām aptver izdevumus, kas saistīti ar šīs programmas finanšu instrumenta īstenošanu, kura galvenais mērķis ir mazajiem un vidējiem uzņēmumiem atvieglot piekļuvi finansējumam. No brīža, kad tiek veikts pārskaitījums uz Eiropas Investīciju fonda pārvaldītajiem trasta kontiem, līdz izmaksu veikšanai labuma guvējiem paiet zināms laiks. Finanšu krīze ir būtiski iespaidojusi prognozes attiecībā uz izmaksu veikšanu par 2010. gadu. Rezultātā, lai nepieļautu pārāk lielu atlikumu trasta kontos, ir pārskatīta maksājumu apropriāciju aprēķināšanas metodoloģija, ņemot vērā gaidāmo izmaksu veikšanu. Tāpēc pārskaitīšanai ir pieejami EUR 1 844 700. PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMSpar Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda izmantošanu saskaņā ar 28. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (pieteikums EGF/2010/003 ES/Galicia Textiles no Spānijas)EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību[9] un jo īpaši tā 28. punktu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 1927/2006 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda izveidi[10] un jo īpaši tās 12. panta 3. punktu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu[11],tā kā:(1) Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonds (EGF) tika izveidots, lai sniegtu papildu atbalstu darba ņēmējiem, kuri atlaisti tādēļ, ka globalizācijas dēļ ir notikušas lielas strukturālas izmaiņas pasaules tirdzniecības modeļos, un lai palīdzētu tiem atkal iesaistīties darba tirgū.(2) EGF darbības joma tika paplašināta attiecībā uz pieteikumiem, kas iesniegti pēc 2009. gada 1. maija, iekļaujot atbalstu darba ņēmējiem, kas atlaisti no darba globālās finanšu un ekonomikas krīzes dēļ.(3) Saskaņā ar 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu EGF līdzekļus var izmantot, nepārsniedzot EUR 500 miljonu apjomu gadā.(4) Spānija 2010. gada 5. februārī iesniedza pieteikumu par EGF izmantošanu attiecībā uz štata vietu samazināšanas gadījumiem 82 uzņēmumos, kas darbojas NACE 2. redakcijas 14. nodaļas („Apģērbu ražošana”) nozarē NUTS II reģionā Galīsijā (ES11), un vēlāk tam pievienoja papildu informāciju, ko iesniedza 2010. gada 11. maijā. Pieteikums atbilst Regulas (EK) Nr. 1972/2006 10. panta prasībām par finansiālo ieguldījumu noteikšanu. Tādēļ Komisija ierosina izmantot līdzekļus EUR 1 844 700 apmērā.(5) Tādēļ jāizmanto EGF, lai nodrošinātu finansiālu ieguldījumu saistībā ar Spānijas iesniegto pieteikumu,IR NOLĒMUŠI ŠĀDI.1. pantsEiropas Savienības 2010. finanšu gada vispārējā budžeta ietvaros Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fondu (EGF) izmanto, lai nodrošinātu summu EUR 1 844 700 apmērā saistību un maksājumu apropriācijām.2. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Sagatavots [..].Eiropas Parlamenta vārdā – Padomes vārdā –priekšsēdētājs priekšsēdētājs [1] OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.[2] OV L 406, 30.12.2006., 1. lpp.[3] Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 1893/2006, ar ko izveido NACE 2. red. saimniecisko darbību statistisko klasifikāciju, kā arī groza Padomes Regulu (EEK) Nr. 3037/90 un dažas EK regulas par īpašām statistikas jomām (OV L 393, 30.12.2006., 1. lpp.).[4] Saskaņā ar 3. panta trešo daļu Regulā (EK) Nr. 1927/2006.[5] http://ec.europa.eu/enterprise/entrepreneurship/smes/awards/index_en.htm.[6] Confederación de Industrias Textiles de Galicia.[7] Asociación,de industrias de punto y confección de Lugo, Ourense y Pontevedra.[8] www.ige.eu.[9] OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.[10] OV L 406, 30.12.2006., 1. lpp.[11] OV C [..], [..]., [..]. lpp.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0441

Priekšlikums Padomes lēmums par to, ka noslēdz Eiropas Kopienas nolīgumu par Eiropas Kopienas pievienošanos 1980. gada 9. maija Konvencijai par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (COTIF), kas grozīta ar Viļņas 1999. gada 3. jūnija protokolu (Dokuments attiecas uz EEZ)  /* COM/2009/0441 galīgā redakcija - CNS 2009/0121 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 31.8.2009COM(2009) 441 galīgā redakcija2009/0121 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar to, ka noslēdz Eiropas Kopienas nolīgumu par Eiropas Kopienas pievienošanos 1980. gada 9. maija Konvencijai par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (COTIF), kas grozīta ar Viļņas 1999. gada 3. jūnija protokolu (Dokuments attiecas uz EEZ)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. Ar šo paziņojumu Komisija iesniedz Padomei pārskatītu priekšlikumu lēmumam, ar kuru Kopienu pilnvaro noslēgt nolīgumu, kurā paredzēti noteikumi par Kopienas pievienošanos 1980. gada 9. maija Konvencijai par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem ( COTIF ), kas grozīta ar Viļņas 1999. gada 3. jūnija protokolu.2. Kopiena var pievienoties COTIF, kas grozīta ar Viļņas protokolu, saskaņā ar tās 38. pantu, kurā paredzēti noteikumi par reģionālo ekonomiskās integrācijas organizāciju pievienošanos.3. Padome 2003. gada 28. martā pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar COTIF līgumslēdzējām pusēm, lai vienotos par Kopienas pievienošanos šai konvencijai. Padomes lēmumā bija iekļautas sarunu pamatnostādnes un norādījumi attiecībā uz Kopienas pievienošanos COTIF .4. Lai gan priekšlikums Padomes lēmumam par nosacījumu apstiprināšanu nolīgumam starp Kopienu un Starptautisko dzelzceļa pārvadājumu starpvaldību organizāciju ( OTIF ) tika sagatavots 2003. gadā[1], Kopiena nevarēja pievienoties COTIF pirms Viļņas protokola spēkā stāšanās, kas bija atkarīga no vairāku OTIF dalībvalstu veiktās ratifikācijas. COTIF ar grozījumiem , kas izdarīti ar Viļņas protokolu, stājās spēkā 2006. gada jūlijā.5. Komisijas 2003. gada priekšlikumu par Eiropas Kopienas pievienošanos COTIF 2003. gada 17. novembrī nosūtīja Padomei un Eiropas Parlamentam. Priekšlikums 2004. gada 10. martā saņēma labvēlīgu atzinumu no Eiropas Parlamenta, kas to bez grozījumiem apstiprināja pirmajā lasījumā. Tomēr bija izskanējis viedoklis, ka Kopienai no OTIF būtu jāiegūst skaidrība un pārliecība par kādu konkrētu jautājumu. Arvien vairāk kļuva skaidrs, ka COTIF 3. panta 2. punkts, kuram vajadzēja nodrošināt atbilstību starp attiecīgo Kopienas un OTIF tiesisko regulējumu, faktiski pienācīgi to nenodrošināja. Juridiski pārskatot COTIF un tās papildinājumus, apstiprinājās, ka starp Kopienas acquis un COTIF ir virkne atšķirību, kas attiecas gan uz COTIF noteikumiem par jurisdikciju (12. un 28. pants), gan uz dažu papildinājumu (E, F un G) noteikumiem.6. Dalībvalstis bija labi informētas par šīm pretrunām, un pēc oficiāla Komisijas ieteikuma sniedza paziņojumus pret iepriekš minētajiem COTIF papildinājumiem saskaņā ar COTIF 42. pantu. Ar šiem paziņojumiem šo papildinājumu noteikumi attiecīgajās valstīs zaudēja spēku. Tādējādi tika novērstas jebkādas pretrunas attiecībā uz Kopienas tiesību aktiem jautājumos, uz kuriem attiecās šie papildinājumi, bet vienlaikus automātiski zaudēja spēku arī noteikumi, kas nebija pretrunā Kopienas tiesību aktiem.7. Eiropas Kopienas tiesiskā regulējuma aizsardzības nolūkā Kopiena ierosināja nolīgumā iekļaut piemērotu noteikumu (tā dēvēto atteikšanās atrunu), lai novērstu jebkādas juridiskas neatbilstības starp COTIF un spēkā esošo un sagatavošanas stadijā esošo Kopienas acquis .8. Komisijas starpdienestu grupa Kopienas ārējās kompetences jautājumos izskatīja ar Kopienas pievienošanos saistītos vispārīgos jautājumus 2007. gada 19. aprīlī. Tā secināja, ka vispiemērotākā turpmākā rīcība būtu šāda:-  Komisijai būtu jāvienojas ar OTIF par standarta atteikšanās atrunas iekļaušanu Nolīgumā par Kopienas pievienošanos COTIF ;-  dalībvalstīm būtu jāpatur spēkā paziņojumi pret COTIF papildinājumiem (E, F un G). Dalībvalstīm, kas ir ratificējušas 1999. gada Viļņas protokolu, bet vēl nav sniegušas paziņojumus pret šiem papildinājumiem, būtu jāsniedz šādi paziņojumi;-  pēc Kopienas pievienošanās COTIF Kopienai būtu jāpaziņo, ka tā iebilst pret COTIF papildinājumiem (E, F un G);-  iepriekš minētie (dalībvalstu un Kopienas) paziņojumi būtu jāatsauc pēc tam, kad būtu novērstas abu tiesisko sistēmu juridiskās neatbilstības.9. Šo pieeju 2007. gadā apsprieda Padomē, līdz ar to varēja turpināties sarunas ar OTIF , jo īpaši par atbilstošu atteikšanās atrunu. Vienlaikus tika veikts darbs, lai risinātu jautājumu par juridiskajām neatbilstībām starp EK un COTIF tiesisko regulējumu. Šo darbu pabeidza 2008. gadā.10. Komisijas un OTIF sarunas 2009. gada maijā un jūnijā ir vainagojušās ar kopīgo nolīguma projektu, kas pievienots šim dokumentam. Pašlaik COTIF ir spēkā, un Eiropas Kopiena tagad var tai pievienoties. Ar Kopienas tiesību aktu un COTIF neatbilstībām saistītie jautājumi principā ir atrisināti: COTIF veicamie grozījumi ir iesniegti attiecīgajai OTIF komitejai un pieņemti 2009. gada 23., 24. un 25. jūnijā. Šie grozījumi stāsies spēkā pēc 12 mēnešiem no dienas, kad OTIF par tiem būs paziņojusi savām dalībvalstīm.11. Tāpēc pielikumā pievienotais nolīgums ir izstrādāts, ņemot vērā visus šos jautājumus, tajā ir atspoguļotas visas Padomes pilnvarojumā minētās saistības, un tas ļauj Eiropas Kopienai turpināt virzību uz mērķi, kas paredz paplašināt Kopienas dzelzceļa jomu un nodrošināt labākas dzelzceļa tirgus attīstības iespējas.12. Ievērojot šos apsvērumus un saskaņā ar spēkā esošajām procedūrām Komisija:-  atsauc 2003. gadā pieņemto priekšlikumu Lēmumam, ar kuru Kopienu pilnvaro noslēgt nolīgumu, kas paredz Kopienas pievienošanās noteikumus Konvencijai par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem ( COTIF ) (COM(2003) 696 galīgā redakcija, 2003. gada 17. novembris);-  ierosina Padomei pieņemt pielikumā pievienoto Lēmumu;-  adresē šo paziņojumu Padomei.-  2009/0121 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar to, ka noslēdz Eiropas Kopienas nolīgumu par Eiropas Kopienas pievienošanos 1980. gada 9. maija Konvencijai par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem ( COTIF ), kas grozīta ar Viļņas 1999. gada 3. jūnija protokolu (Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 71. pantu un 300. panta 2. un 3. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[2],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[3],tā kā:(1) Dzelzceļa savstarpējas izmantojamības nodrošināšana gan Kopienā, gan starp Kopienu un kaimiņvalstīm ir svarīga transporta politikas sastāvdaļa, kuras mērķis ir jo īpaši uzlabot līdzsvaru starp dažādiem transporta veidiem.(2) Jomās, ko aptver 1980. gada 9. maija Konvencija par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem ( COTIF ), kura grozīta ar Viļņas 1999. gada 3. jūnija protokolu (turpmāk ,, COTIF ”), Eiropas Kopienai ir ekskluzīva vai ar tās dalībvalstīm dalīta kompetence.(3) Eiropas Kopiena var pievienoties COTIF, kas grozīta ar Viļņas protokolu, saskaņā ar tās 38. pantu, lai īstenotu savu kompetenci.(4) Komisija Kopienas vārdā ir risinājusi sarunas ar COTIF līgumslēdzējām pusēm par nolīgumu par Eiropas Kopienas pievienošanos COTIF .(5) Vēl nav atrisināta virkne pretrunu starp dažu COTIF papildinājumu noteikumiem un Kopienas tiesību aktiem, tāpēc saistībā ar pievienošanos COTIF Eiropas Kopienai saskaņā ar COTIF 42. pantu būtu jāsniedz paziņojums par COTIF E, F un G papildinājuma nepiemērošanu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1 . pants1. Ar šo Kopienas vārdā apstiprina Nolīgumu par Eiropas Kopienas pievienošanos 1980. gada 9. maija Konvencijai par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem ( COTIF ), kas grozīta ar Viļņas 1999. gada 3. jūnija protokolu, ar šādiem nosacījumiem:-  pēc pievienošanās Kopiena sniedz paziņojumu par savas kompetences īstenošanu,-  pēc pievienošanās Kopiena sniedz paziņojumu par COTIF E, F un G papildinājuma nepiemērošanu.2. Nolīguma teksts un 1. punktā minētie paziņojumi ir pievienoti šim lēmumam.2. pantsPadomes priekšsēdētājs ir pilnvarots izraudzīties personu, kas ir tiesīga parakstīt Nolīgumu, lai paustu Kopienas piekrišanu uzņemties tajā minētās saistības, sniegt ar Nolīgumu saistītos paziņojumus un Kopienas vārdā deponēt apstiprināšanas dokumentu.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs1. PIELIKUMS NOLĪGUMS PAR EIROPAS KOPIENAS PIEVIENOŠANOS 1980. GADA 9. MAIJA KONVENCIJAI PAR STARPTAUTISKAJIEM DZELZCEĻA PĀRVADĀJUMIEM ( COTIF ), KAS GROZĪTA AR VIĻŅAS 1999. GADA 3. JŪNIJA PROTOKOLUSTARPTAUTISKO DZELZCEĻA PĀRVADĀJUMU STARPVALDĪBU ORGANIZĀCIJAUNEIROPAS KOPIENA,ņemot vērā 1980. gada 9. maija Konvenciju par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem ( COTIF ), kas grozīta ar Viļņas 1999. gada 3. jūnija protokolu (turpmāk ,,Konvencija”), un jo īpaši minētās konvencijas 38. pantu,ņemot vērā saistības, kas saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu dažās jomās, uz kurām attiecas Konvencija, jāuzņemas Eiropas Kopienai,tā kā ar Konvenciju izveido Starptautisko dzelzceļa pārvadājumu starpvaldību organizāciju ( OTIF ), kuras galvenā mītne ir Bernē;tā kā Eiropas Kopiena vēlas pievienoties Konvencijai, lai palīdzētu OTIF sasniegt tās mērķi, proti, dzelzceļa transporta veicināšanu, uzlabošanu un atvieglošanu gan tehniski, gan juridiski;tā kā saskaņā ar Konvencijas 3. pantu Konvencijā paredzētās to Konvencijas dalībvalstu starptautiskās sadarbības saistības, kuras vienlaikus ir arī Eiropas Kopienu dalībvalstis vai Eiropas Ekonomikas zonas līguma valstis, nedrīkst pārsniegt šo valstu saistības saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu vai Eiropas Ekonomikas zonas līgumu;tā kā attiecībā uz tām Konvencijas daļām, kas ietilpst Eiropas Kopienas kompetencē, Konvencijā jāiekļauj atteikšanās atruna, lai norādītu, ka Eiropas Kopienas dalībvalstis savā starpā nevar tieši atsaukties uz tiesībām un pienākumiem saskaņā ar Konvenciju un tos piemērot;tā kā Konvenciju kopumā piemēro starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un pārējām Konvencijas pusēm, no otras puses;tā kā Eiropas Kopienas pievienošanās Konvencijai liek skaidri noteikt kārtību, kādā Konvencijas noteikumus piemēro Eiropas Kopienai un tās dalībvalstīm;tā kā nosacījumiem, ar kādiem Eiropas Kopiena pievienojas Konvencijai, jāļauj Kopienai saskaņā ar Konvenciju īstenot tās dalībvalstu piešķirto kompetenci,IR VIENOJUŠĀS ŠĀDI.1. pantsEiropas Kopiena pievienojas Konvencijai atbilstoši Konvencijas 38. pantam saskaņā ar šajā nolīgumā izklāstītajiem noteikumiem un nosacījumiem.2. pantsKonvencijas līgumslēdzējas puses, kas ir Eiropas Kopienas dalībvalstis, savās savstarpējās attiecībās piemēro Kopienas noteikumus, ciktāl pastāv Kopienas noteikumi, kuri reglamentē konkrēto attiecīgo jautājumu, un ciktāl tie ir piemērojami konkrētajam gadījumam, neskarot Konvencijas mērķi un nolūku un neskarot tās piemērošanu kopumā Konvencijas pārējām līgumslēdzējām pusēm.3. pantsSaskaņā ar šā Nolīguma noteikumiem Konvencijas noteikumus interpretē tā, lai tie attiektos arī uz Eiropas Kopienu atbilstoši tās kompetencei, un attiecīgi saprot dažādos terminus, kas izmantoti Konvencijas līgumslēdzēju pušu un to pārstāvju apzīmēšanai.4. pantsEiropas Kopiena nesniedz ieguldījumu OTIF budžetā un nepiedalās ar šo budžetu saistītu lēmumu pieņemšanā.5. pants1. Neskarot tās balsošanas tiesību īstenošanu saskaņā ar 6. pantu, Eiropas Kopienai ir tiesības būt pārstāvētai un darboties visās OTIF struktūrās, kurās kādai no tās dalībvalstīm ir tiesības piedalīties kā līgumslēdzējai pusei un kuras var izskatīt jautājumus, kas ietilpst Eiropas Kopienas kompetencē.Eiropas Kopiena nevar būt Administratīvās komitejas locekle. Eiropas Kopienu var uzaicināt piedalīties šīs komitejas sanāksmēs, ja komiteja vēlas konsultēties ar Eiropas Kopienu par darba kārtībā iekļautiem kopējas ieinteresētības jautājumiem.2. Eiropas Kopienu pārstāv Eiropas Komisija. Eiropas Komisija uzticēt pārstāvību vienai vai vairākām Kopienas dalībvalstīm.6. pants1. Pieņemot lēmumus jautājumos, kuros Eiropas Kopienai ir ekskluzīva kompetence, Eiropas Kopiena īsteno tās dalībvalstu balsošanas tiesības saskaņā ar Konvenciju.2. Pieņemot lēmumus jautājumos, kuros Eiropas Kopienai un tās dalībvalstīm ir dalīta kompetence, balso vai nu Eiropas Kopiena vai tās dalībvalstis.3. Eiropas Kopienas balsu skaits ir līdzvērtīgs to Kopienas dalībvalstu balsu skaitam, kuras vienlaikus ir OTIF dalībvalstis, ievērojot Konvencijas 26. panta 7. punktu. Ja balso Eiropas Kopiena, tās dalībvalstis nebalso.4. Eiropas Kopiena katrā gadījumā atsevišķi informē pārējās Konvencijas līgumslēdzējas puses, ja tā saistībā ar dažādiem Ģenerālās asamblejas un citu padomdevēju struktūru darba kārtībā iekļautiem jautājumiem gatavojas īstenot 1. līdz 3. punktā paredzētās balsošanas tiesības. Šis pienākums attiecas arī uz gadījumiem, kad lēmumus pieņem sarakstes veidā. Šī informācija pietiekami laicīgi jāpaziņo OTIF ģenerālsekretāram, lai to varētu izplatīt kopā ar sanāksmes dokumentiem vai sarakstes veidā pieņemamo lēmumu.7. pantsKopienas kompetences jomu vispārīgi izklāsta rakstiskā paziņojumā, ko Eiropas Kopiena sniedz šā nolīguma noslēgšanas dienā. Eiropas Kopiena šo paziņojumu vajadzības gadījumā var grozīt, paziņojot par to OTIF . Tas neaizstāj un nekādā veidā neierobežo jautājumus, uz kuriem var attiecināt paziņojumus par Kopienas kompetenci, kuri jāsniedz pirms OTIF lēmumu pieņemšanas oficiālā balsošanā vai citādi.8. pantsJebkuriem strīdiem, kas rodas starp šā pievienošanās nolīguma līgumslēdzējām pusēm par šā nolīguma interpretāciju, piemērošanu vai īstenošanu, tostarp par tā esību, spēkā esību un izbeigšanu, piemēro Konvencijas V sadaļu.9. pantsŠis nolīgums stājas spēkā pirmā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad Nolīgumu parakstījušas līgumslēdzējas puses. Šajā gadījumā nepiemēro Konvencijas 34. panta 2. punktu.10. pantsŠis nolīgums paliek spēkā nenoteiktu laiku.Ja visas OTIF dalībvalstis, kas ir Eiropas Kopienas dalībvalstis, denonsē Konvenciju, uzskata, ka Eiropas Kopiena ir sniegusi paziņojumu par Konvencijas denonsēšanu un šā nolīguma denonsēšanu kopā ar pēdējās Eiropas Kopienas dalībvalsts, kura denonsējusi Konvenciju, paziņojumu par Konvencijas denonsēšanu atbilstīgi Konvencijas 41. pantam.11. pantsKonvencijas līgumslēdzējas puses, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis un piemēro attiecīgus Eiropas Kopienas tiesību aktus saskaņā ar starptautiskiem nolīgumiem ar Eiropas Kopienu, ar Konvencijas depozitārija apstiprinājumu var iesniegt atsevišķus paziņojumus par to tiesību un saistību saglabāšanu saskaņā ar nolīgumiem, kas noslēgti ar Eiropas Kopienu un COTIF , un ar tiem saistītajiem noteikumiem.TO APLIECINOT, apakšā parakstījušies pilnvarotie pārstāvji, kas pierādījuši savas pilnvaras, kuras atzītas par likumīgām un spēkā esošām, ir parakstījuši šo nolīgumu.SASTĀDĪTS ..., ... gada ... (diena) ... (mēnesis), angļu valodā divos oriģinālos eksemplāros, no kuriem vienu glabā OTIF , bet otru Eiropas Kopiena. Par Nolīguma galīgā varianta tulkošanu un izplatīšanu gādā līgumslēdzēju pušu attiecīgās iestādes.Starptautisko dzelzceļa pārvadājumu starpvaldību organizācijas (OTIF) vārdā | Eiropas Kopienas vārdā |2 . PIELIKUMS EIROPAS KOPIENAS PAZIŅOJUMS PAR KOMPETENCES ĪSTENOŠANUSaskaņā ar EK līguma 70. un 71. pantu, 80. panta 1. punktu un 156. pantu dzelzceļa nozarē Eiropas Kopienai un tās dalībvalstīm ir dalīta kompetence.Ar EK līguma V sadaļu izveido Eiropas Kopienas kopējo transporta politiku, bet XV sadaļa nosaka, ka Kopiena palīdz izveidot un attīstīt Eiropas komunikāciju tīklus transporta jomā.EK līguma V sadaļas 71. pantā paredzēts, ka Eiropas Kopiena var pieņemt:-  kopīgus noteikumus, ko piemēro starptautiskiem pārvadājumiem uz kādas dalībvalsts teritoriju vai no tās, vai cauri vienas vai vairāku dalībvalstu teritorijai;-  nosacījumus, ar kādiem pārvadātāji, kas nav attiecīgās dalībvalsts rezidenti, kādā dalībvalstī drīkst sniegt pārvadāšanas pakalpojumus;-  pasākumus, kas pastiprina transporta drošību;-  citus attiecīgus noteikumus.Attiecībā uz Eiropas komunikāciju tīklu EK līguma XV sadaļas 155. pantā paredzēts, ka Eiropas Kopiena:-  izstrādā vairākas pamatnostādnes, kas aptver Eiropas komunikāciju tīklu jomā paredzēto pasākumu mērķus, prioritātes un vispārīgus plānus; šajās pamatnostādnēs nosaka, kuri projekti rada kopēju ieinteresētību;-  īsteno visus pasākumus, kas var izrādīties vajadzīgi, lai nodrošinātu komunikāciju tīklu savstarpēju izmantojamību, jo īpaši tehniskas standartizācijas jomā;-  var atbalstīt dalībvalstu atbalstītos projektus, kas norādīti pirmajā ievilkumā minētajās pamatnostādnēs un kas rada kopēju ieinteresētību, jo īpaši ar priekšizpētes pasākumiem, aizdevumu garantijām vai procentu likmju subsīdijām; Kopiena var palīdzēt dalībvalstīm finansēt konkrētus projektus transporta infrastruktūras jomā, izmantojot Kohēzijas fondu.Pamatojoties uz šiem diviem pantiem, Eiropas Kopiena ir pieņēmusi ievērojamu skaitu dzelzceļa transportam piemērojamu tiesību aktu.Saskaņā ar Eiropas Kopienas tiesībām Eiropas Kopienai ir piešķirta ekskluzīva kompetence ar dzelzceļa transportu saistītos jautājumos, ja šos spēkā esošos Kopienas noteikumus ietekmē 1980. gada 9. maija Konvencija par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem ( COTIF ), kas grozīta ar Viļņas 1999. gada 3. jūnija protokolu (turpmāk ,,Konvencija”), vai saskaņā ar šo konvenciju pieņemti tiesību akti.Eiropas Kopienas dalībvalstīm nav kompetences jautājumos, kurus reglamentē Konvencija un attiecībā uz kuriem Eiropas Kopienai ir ekskluzīva kompetence.Ja Konvencija vai saskaņā ar to pieņemti tiesību akti neietekmē spēkā esošus Kopienas noteikumus, Eiropas Kopienai un tās dalībvalstīm ar Konvenciju saistītos jautājumos ir dalīta kompetence.Šā pielikuma papildinājumā ir iekļauts to attiecīgo Kopienas tiesību aktu saraksts, kuri ir spēkā šā nolīguma noslēgšanas dienā. Kopienas kompetences joma saskaņā ar šiem dokumentiem jāvērtē saistībā ar katra dokumenta konkrētajiem noteikumiem, jo īpaši ievērojot, cik lielā mērā ar šiem tiesību aktiem paredz kopīgus noteikumus. Kopienas kompetence nepārtraukti attīstās. Saskaņā ar Līgumu kompetentās iestādes var pieņemt lēmumus, kas nosaka Eiropas Kopienas kompetences apjomu. Tāpēc Eiropas Kopiena patur tiesības šo paziņojumu attiecīgi grozīt, taču tas nav uzskatāms par priekšnoteikumu, lai tā īstenotu savu kompetenci attiecībā uz jautājumiem, ko reglamentē Konvencija.2. PIELIKUMA PAPILDINĀJUMSKOPIENAS TIESĪBU AKTI, KAS ATTIECAS UZ JAUTĀJUMIEM, KURUS REGLAMENTĒ KONVENCIJALīdz šim Kopiena ir īstenojusi savu kompetenci, inter alia, saskaņā ar turpmāk uzskaitītajiem Kopienas tiesību aktiem.TIESĪBU AKTI, KAS ATTIECAS UZ EKONOMIKU/PIEKĻUVI TIRGUM-  Regula Nr. 11 par diskriminācijas atcelšanu pārvadājumu cenās un nosacījumos, īstenojot Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līguma 79. panta 3. punktu (OV L 532, 16.8.1960., 1121. lpp.);-  Padomes 1991. gada 29. jūlija Direktīva 91/440/EEK par Kopienas dzelzceļa attīstību (OV L 237, 24.8.1991., 25. lpp.);-  Padomes 1995. gada 19. jūnija Direktīva 95/18/EK par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu (OV L 143, 27.6.1995., 70. lpp.);-  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīva 2001/12/EK par Kopienas dzelzceļa attīstību (OV L 75, 15.3.2001., 1. lpp.);-  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīva 2001/13/EK par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu (OV L 75, 15.3.2001., 26. lpp.);-  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīva 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšanu un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu un drošības sertifikāciju (OV L 75, 15.3.2001., 29. lpp.);-  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/51/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/440/EEK par Kopienas dzelzceļa attīstību (OV L 164, 30.4.2004. 164.–172. lpp. un OV L 220, 21.6.2004., 58.–60. lpp.);-  Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Regula (EK) Nr. 1371/2007 par dzelzceļa pasažieru tiesībām un pienākumiem (OV L 315, 3.12.2007., 14. lpp.);-  Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Direktīva 2007/58/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/440/EEK par Kopienas dzelzceļa attīstību un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšanu un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu (OV L 315, 3.12.2007., 44. lpp.).-  TIESĪBU AKTI, KAS ATTIECAS UZ SAVSTARPĒJU IZMANTOJAMĪBU UN DROŠĪBU-  Padomes 1996. gada 23. jūlija Direktīva 96/48/EK par Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmas savstarpēju izmantojamību (OV L 235, 17.9.1996., 6. lpp.);-  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 19. marta Direktīva 2001/16/EK par Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas savstarpēju izmantojamību (OV L 110, 20.4.2001., 1. lpp.);-  Padomes 1996. gada 23. jūlija Direktīva 96/49/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamo kravu pārvadāšanu pa dzelzceļu (OV L 235, 17.9.1996., 25. lpp.);-  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/49/EK par drošību Kopienas dzelzceļos, un par Padomes Direktīvas 95/18/EK par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu un Direktīvas 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas sadali un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras izmantošanu un drošības sertifikāciju grozījumiem (OV L 164, 30.4.2004., 44.–113. lpp. un OV L 220, 21.6.2004., 16.–39. lpp.);-  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/50/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 96/48/EK par Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmas savstarpēju izmantojamību un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/16/EK par Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas savstarpēju izmantojamību (OV L 164, 30.4.2004., 114.–163. lpp. un OV L 220, 21.6.2004., 40.–57. lpp.);-  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 881/2004 par Eiropas Dzelzceļa aģentūras izveidošanu (OV L 164, 30.4.2004., 1.–43. lpp. un OV L 220, 21.6.2006., 3.–14. lpp.);-  Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Direktīva 2007/59/EK par to vilcienu vadītāju sertifikāciju, kuri vada lokomotīves un vilcienus Kopienas dzelzceļu sistēmā (OV L 315, 3.12.2007., 51. lpp.);-  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 17. jūnija Direktīva 2008/57/EK par dzelzceļa sistēmas savstarpēju izmantojamību Kopienā (pārstrādāta) (OV L 191, 18.7.2008., 1. lpp.);-  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 24. septembra Direktīva 2008/68/EK par bīstamo kravu iekšzemes pārvadājumiem (OV L 260, 30.9.2008., 13. lpp.);-  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Direktīva 2008/110/EK, ar ko groza Direktīvu 2004/49/EK par drošību Kopienas dzelzceļos (Dzelzceļu drošības direktīva) (OV L 345, 23.12.2008., 62. lpp.);-  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1335/2008, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 881/2004 par Eiropas Dzelzceļa aģentūras izveidošanu (Aģentūras regula) (OV L 354, 31.12.2008., 51. lpp.).SABIEDRISKO PAKALPOJUMU SNIEGŠANAS PIENĀKUMI-  Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. oktobra Regula (EK) Nr. 1370/2007 par sabiedriskā pasažieru transporta pakalpojumiem, izmantojot dzelzceļu un autoceļus, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 1191/69 un Padomes Regulu (EEK) Nr. 1107/70 (OV L 315, 3.12.2007., 1. lpp.).3. PIELIKUMSEIROPAS KOPIENAS PAZIŅOJUMS SASKAŅĀ AR COTIF 42. PANTUKamēr nav atrisinātas dažas juridiskas pretrunas starp Kopienas tiesību aktiem un dažu COTIF papildinājumu noteikumiem, Eiropas Kopiena kopumā nepiemēro šādus COTIF papildinājumus:1. Vienveida noteikumi attiecībā uz līgumu par infrastruktūras izmantošanu starptautiskajā dzelzceļa satiksmē ( CUI — Konvencijas E papildinājums);2. Vienveida noteikumi tehnisko standartu apstiprināšanai un vienveida tehnisko priekšrakstu pieņemšanai, kas piemērojami attiecībā uz izmantošanai starptautiskajā satiksmē paredzētajiem dzelzceļa materiāliem ( APTU — Konvencijas F papildinājums);3. Vienveida noteikumi attiecībā uz starptautiskajā satiksmē izmantojamo dzelzceļa materiālu tehnisko atzīšanu ( ATMF — Konvencijas G papildinājums).PADOMES, DALĪBVALSTU UN KOMISIJAS IEKŠĒJIE NOTEIKUMI, KAS REGLAMENTĒ KOPIENAS UN TĀS DALĪBVALSTU LĪDZDALĪBU SANĀKSMĒS SASKAŅĀ AR 1999. GADA KONVENCIJU PAR STARPTAUTISKAJIEM DZELZCEĻA PĀRVADĀJUMIEMIevērojot prasību par Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu vienotu starptautisko pārstāvību saskaņā ar EK līgumu un Eiropas Kopienu tiesas judikatūru arī starptautisku saistību īstenošanas posmā,Padome, dalībvalstis un Komisija vienojas par turpmāk izklāstītajiem iekšējiem noteikumiem.1. NOTEIKUMU BŪTĪBA UN DARBĪBAS JOMA1.1. Šajā dokumentā ir paredzēti Padomes, dalībvalstu un Komisijas iekšējie noteikumi, kas jāievēro, gatavojoties sanāksmēm saskaņā ar 1999. gada Konvenciju par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (turpmāk ,,Konvencija”). Šos iekšējos noteikumus piemēro visām Starptautisko dzelzceļa pārvadājumu starpvaldību organizācijas ( OTIF ) rīkotajām sanāksmēm par Konvencijas piemērošanu.2. UZDEVUMU SADALE ATBILSTOŠI KOMPETENCEI2.1. Pirms un pēc katras 1. punktā minētās sanāksmes un katras sanāksmes laikā prezidentvalsts pēc savas iniciatīvas vai pēc Komisijas vai kādas dalībvalsts lūguma rīko ES dalībvalstu delegāciju koordinācijas sanāksmes, lai izstrādātu saskaņotu nostāju ar dzelzceļa transportu saistītos jautājumos, kas ir dalībvalstu kompetencē. Šo saskaņoto nostāju pauž prezidentvalsts.2.2. Komisija Kopienas vārdā pauž Kopienas nostāju jautājumos, kas ir Kopienas kompetencē, jo īpaši saistībā ar:-  EK līguma V sadaļas 71. pantu,-  EK līguma XV sadaļas 155. pantu,-  jebkuriem citiem jautājumiem, kuros Kopienai saskaņā EK līguma V vai XV sadaļu ir ekskluzīva vai primāra kompetence,-  un jo īpaši saistībā ar Kopienas tiesību aktiem, kas attiecas uz jautājumiem, kurus reglamentē Konvencija, un kas ir minēti Nolīguma par Eiropas Kopienas pievienošanos Konvencijai 2. pielikuma papildinājumā.2.3. Ja attiecīgā kompetence nav skaidri nodalāma, prezidentvalsts un Komisija vienojas par to, kura no tām sniegs jebkuru paziņojumu, kas jāsniedz Kopienas un tās dalībvalstu vārdā. Komisija iepazīstina ar kopējo nostāju, ja attiecīgais jautājums pārsvarā ir Kopienas kompetencē, bet prezidentvalsts iepazīstina ar kopējo nostāju, ja attiecīgais jautājums pārsvarā ir dalībvalstu kompetencē.3. NOSTĀJAS IZSTRĀDE UN KOORDINĀCIJAS PROCEDŪRA3.1. Kopienas un tās dalībvalstu nostāja OTIF sanāksmēs vienmēr ir pienācīgi saskaņota.Dalībvalstis cenšas panākt saskaņotu nostāju jautājumos, kas ir to kompetencē. Paziņojumu projektus par nostāju iepriekš nosūta dalībvalstīm.Komisijas priekšlikumus par Kopienas nostāju un par Kopienas un tās dalībvalstu kopējo nostāju apspriež attiecīgajā komitejā, kas izveidota saskaņā ar attiecīgajām Kopienas dzelzceļa nozares direktīvām, proti,-  Bīstamo kravu transporta komitejā, ja jautājumi attiecas uz Konvencijas RID papildinājumu; ja šie jautājumi ietekmē dzelzceļu savstarpēju izmantojamību vai kopējo pieeju drošībai, kas izstrādāta saskaņā ar Direktīvu 2004/49/EK, Kopienas nostājas izstrāde jākoordinē Dzelzceļu savstarpējas izmantojamības un drošības komitejā;-  Kopienas dzelzceļu attīstības komitejā, ja jautājumi attiecas uz Konvencijas CIV , CIM , CUV un CUI papildinājumu un uz citām OTIF izveidotām vienotu tiesību aktu sistēmām;-  Dzelzceļu savstarpējas izmantojamības un drošības komitejā, ja jautājumi attiecas uz Konvencijas APTU un ATMF papildinājumu.Komisija un dalībvalstis dara visu iespējamo, lai vienotos par kopēju nostāju uz vietas rīkotās koordinācijas sanāksmēs.3.2. Jautājumos, kas attiecas uz bīstamo kravu transportu, RID ekspertu komitejā Eiropas Kopienu pārstāv Eiropas Komisija, kam tehniskos jautājumos palīdz dalībvalstu un/vai Eiropas Dzelzceļa aģentūras eksperti; atkarībā no apstākļiem Komisija var uzticēt pārstāvību dalībvalstīm.3.3. Ja Komisija uzskata, ka saistībā ar OTIF sanāksmes darba kārtībā iekļautiem jautājumiem ir vajadzīga Kopienas vai Kopienas un tās dalībvalstu pārstāvība, Komisija par šiem jautājumiem informē attiecīgo komiteju.3.4. Ja par darba kārtībā iekļautiem jautājumiem paredzēts balsot, Komisija sniedz atzinumu par to, vai balsošanā būtu jāpiedalās Kopienai vai dalībvalstīm atsevišķi.3.5. Par to pienākumu un noteikumu īstenošanu, kuri attiecas uz pārstāvību un balsošanu katrā darba kārtības jautājumā, kurš ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē, lemj 3.1. punktā minēto komiteju rīkotās koordinācijas sanāksmēs.3.6. Vajadzības gadījumā koordinācijas sanāksmes var rīkot arī sanāksmes norises vietā.4. UZSTĀŠANĀS4.1. Ja 1. punktā minētajās sanāksmēs prezidentvalsts nav pārstāvēta, ar koordinācijas procesā panākto Kopienas un tās dalībvalstu nostāju jautājumos, kas ietverti 2.1. punktā un attiecīgos gadījumos 2.3. punktā, iepazīstina delegāts no tās pārstāvētās dalībvalsts, kura ir pirmā ES prezidentvalstu rotācijas sarakstā.5. BALSOŠANA5.1. Komisija Eiropas Kopienas vārdā īsteno Kopienas balsošanas tiesības, pamatojoties uz koordinācijas procesā panākto Kopienas vai kopējo nostāju jautājumos, kas ietverti 2.2. punktā un attiecīgos gadījumos 2.3. punktā.Puses var vienoties, ka gadījumos, kad Kopienu nepārstāv Komisija, Kopienas balsošanas tiesības šajos jautājumos īsteno prezidentvalsts, pamatojoties uz kopējo nostāju.5.2. Dalībvalstis īsteno balsošanas tiesības vienīgi jautājumos, kas ietverti 2.1. punktā un attiecīgos gadījumos 2.3. punktā, pamatojoties uz koordinācijas procesā panākto saskaņoto vai kopējo nostāju.6. UZSTĀŠANĀS UN BALSOŠANA DOMSTARPĪBU GADĪJUMĀ6.1. Ja apspriežamos jautājumus neizdodas atrisināt kādā no 3.1. punktā minētajām trim komitejām, tos bez liekas kavēšanās nodod izskatīšanai Pastāvīgo pārstāvju komitejā. Ja Komisija un dalībvalstis par attiecīgajiem jautājumiem nespēj vienoties, dalībvalstis un Komisija atturas no tādas nostājas paušanas vai balsošanas, kas varētu nodarīt kaitējumu Kopienas acquis .6.2. Lēmumi, kas minēti 6.1. punktā, neietekmē Kopienas un tās dalībvalstu attiecīgo kompetenci. [1] COM (2003) 696, 2003. gada 17. novembris.[2] OV C [...], [...], [...]. lpp.[3] OV C [...], [...], [...]. lpp.