				|

		52012PC0120

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, saskaņā ar kuru dalībvalstīm Eiropas Savienības interesēs ir jāratificē 2009. gada Honkongas starptautiskā konvencija par kuģu drošu un videi nekaitīgu pārstrādi vai jāpievienojas tai /* COM/2012/0120 final - 2012/0056 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA
RAKSTS
Videi kaitīgas un nedrošas kuģu
demontāžas izvēršana un turpināšanās ir problēma, kas
raisa lielas bažas. Vēl aizvien vairumu lielo komerciālo jūras
kuģu pēc ekspluatācijas beigām demontē standartiem
neatbilstošās Āzijas rūpnīcās (Indijā,
Pakistānā un Bangladešā), lielākoties izmantojot
paņēmienus, kad kuģi tiek izvilkti krastā un turpat
arī demontēti, kam savukārt ir ievērojama ietekme uz vidi
un veselību.
Situācija var pasliktināties, jo
pasaules kuģu flotes jaudas pārpalikuma dēļ ir paredzams,
ka tuvāko gadu laikā liels skaits kuģu tiks nosūtīti
demontāžai, un tiek plānots, ka šī situācija
saglabāsies vēl vismaz 5 līdz 10 gadus. Turklāt paredzams,
ka no gaidāmā kuģu pārstrādes pieauguma, kas
saistīts ar vienkorpusa tankkuģu vispārējās
likvidēšanas datumu (2015. gadā), ievērojamu labumu
gūs vairākums standartam neatbilstošo demontāžas
uzņēmumu.
Pašreizējie starptautiskie un Eiropas
līmeņa tiesību akti[1]
ir izrādījušies neefektīvi, lai darītu galu šādiem
kuģu pārstrādes paņēmieniem.
Plaši izplatītā noteikumu
neievērošana ir saistāma ar šādiem faktoriem:
·
ESAO dalībvalstīs pieejamo
pārstrādes jaudu trūkums, jo īpaši attiecībā uz
lielāko komerciālo kuģu pārstrādi,
·
nežēlīga un negodīga konkurence
starp standartiem neatbilstošām rūpnīcām un citām
rūpnīcām, kam ir augstāki tehniskie standarti, bet kas var
ieņemt tikai tās tirgus nišas, kas paredzētas īpašu veidu
kuģiem, piemēram, maziem kuģiem un valsts kuģiem, tostarp
karakuģiem, vai apzinīgu kuģu īpašnieku kuģiem,
·
pašreizējie tiesību akti nav
pielāgoti kuģu un starptautiskās kuģniecības
specifikai.
Lai stāvokli uzlabotu, Bāzeles konvencijas puses 2004.
gadā aicināja Starptautisko jūrniecības organizāciju
(SJO) izstrādāt obligātās prasības kuģu
pārstrādei[2].

Honkongas starptautisko konvenciju par kuģu drošu un videi
nekaitīgu pārstrādi ("Honkongas konvencija")
Starptautiskā jūrniecības organizācija pieņēma
2009. gada maijā. Lai tā stātos spēkā un
nestu augļus, tā jāratificē pietiekamam skaitam lielo
karoga valstu un pārstrādes valstu.
Eiropas Savienība un tās dalībvalstis ir
salīdzinājušas Honkongas konvencijā un Bāzeles
konvencijā paredzēto kontroles un izpildes līmeni kopumā.
2010. gada aprīlī tika secināts, ka "provizoriskā
kārtā un ievērojot aprites cikla perspektīvu, var
secināt, ka Honkongas konvencija paredz tādu kontroles un izpildes
līmeni, kas ir vismaz līdzvērtīgs Bāzeles
konvencijā paredzētajam attiecībā uz kuģiem, uz ko
attiecas Honkongas konvencija, un uz kuģiem, kam piemēro
līdzīgu režīmu saskaņā ar Honkongas konvencijas
3. panta 4. punktu"[3].
2011. gada
oktobrī Bāzeles konvencijas puses aicināja ratificēt
Honkongas konvenciju, lai tā varētu stāties spēkā[4].
Eiropas līmenī Komisija
2007. gadā pieņēma Zaļo grāmatu par kuģu
labāku demontāžu, bet 2008. gadā — paziņojumu
"ES stratēģija par kuģu labāku demontāžu"[5]. Stratēģijā
ierosināti pasākumi, kā pēc iespējas ātrāk
uzlabot kuģu demontāžas nosacījumus, tostarp pagaidu
periodā līdz brīdim, kad spēkā stājas Honkongas
konvencija[6]:
t.i., sagatavoties, lai varētu ieviest pasākumus saistībā
ar konvencijas galvenajiem elementiem, mudināt nozares
pārstāvjus rīkoties brīvprātīgi, sniegt tehnisko
palīdzību un atbalstu jaunattīstības valstīm un
stingrāk piemērot spēkā esošos tiesību aktus.
Padome secinājumos par ES
stratēģiju par kuģu pārstrādi atzinīgi
vērtēja Honkongas konvenciju, uzsverot, ka Honkongas konvencija, kas
nodrošina visaptverošu kontroles un noteikumu izpildes sistēmu “no
šūpuļa līdz kapam”, ir ievērojams starptautiskās
sabiedrības panākums, un noteikti aicināja ES dalībvalstis
Honkongas konvenciju ratificēt prioritārā kārtā, lai
veicinātu tās iespējami drīzu stāšanos spēkā
un lai panāktu reālas un efektīvas pārmaiņas
praksē[7].
2012/0056 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS,
saskaņā ar kuru
dalībvalstīm Eiropas Savienības interesēs ir
jāratificē 2009. gada Honkongas starptautiskā konvencija
par kuģu drošu un videi nekaitīgu pārstrādi vai
jāpievienojas tai
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta
1. punktu, saistībā ar 218. panta 6. punkta
a) apakšpunkta v) punktu un 218. panta 8. punkta pirmo
daļu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
piekrišanu,
tā kā:
(1)       Uz kuģiem, kas
kļuvuši par atkritumiem, starptautiskā līmenī attiecas
Bāzeles Konvencija par kontroli pār kaitīgo atkritumu
robežšķērsojošo transportēšanu un to aizvākšanu. Eiropas
līmenī uz šiem kuģiem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes
2006. gada 14. jūnija Regula (EK) Nr. 1013/2006 par
atkritumu sūtījumiem[8].
Ar minēto regulu īsteno Bāzeles konvenciju un tās
1995. gadā pieņemto grozījumu[9], kas
starptautiskā līmenī vēl nav stājies spēkā
un ar ko aizliedz bīstamo atkritumu eksportu no Savienības
dalībvalstīm uz valstīm, kas nav Ekonomiskās
sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) locekles.
Tā kā kuģi satur bīstamus materiālus, tos parasti
klasificē kā bīstamus atkritumus, kas nozīmē, ka ir
aizliegts tos pārstrādes nolūkā eksportēt uz
rūpnīcām valstīs, kuras nav ESAO locekles.
(2)       Gan starptautiskā, gan
Eiropas līmenī ir lielas grūtības kuģiem piemērot
spēkā esošos tiesību aktus.
(3)       Honkongas starptautiskā
konvencija par kuģu drošu un videi nekaitīgu pārstrādi
("Honkongas konvencija") pieņemta 2009. gada
15. maijā Starptautiskās jūrniecības
organizācijas paspārnē pēc apspriedēm
Starptautiskajā konferencē par drošu un videi nekaitīgu
kuģu pārstrādi[10].
(4)       Konvencijas mērķis
ir nodrošināt, ka kuģi, kas izņemti no ekspluatācijas un
tiek demontēti, nerada lieku apdraudējumu cilvēka veselībai
un drošībai, kā arī videi. Konvencijā aplūkoti visi ar
kuģu demontāžu saistītie jautājumi, kā arī bažas
par darba un vides apstākļiem daudzos kuģu demontāžas
objektos visā pasaulē.
(5)       Videi nekaitīga
kuģu demontāža ir Eiropas Savienības prioritāte[11], un
agrēja šīs konvencijas īstenošana ir viens no galvenajiem
pasākumiem, kas ierosināts Komisijas paziņojumā "ES
stratēģija par kuģu labāku demontāžu"[12].
(6)       Tomēr līdz šim
neviena dalībvalsts nav ratificējusi konvenciju vai pievienojusies
tai, un tikai trīs dalībvalstis ir to parakstījušas. Ja ES
dalībvalstis ratificētu konvenciju vai pievienotos tai, tam būtu
liela nozīme starptautiskajā arēnā un tas varētu
tuvināt brīdi, kad konvencija stājas spēkā.
(7)       Daži konvencijas noteikumi
attiecībā uz kuģu pārstrādi ir Savienības
ekskluzīvā kompetencē.
(8)       Savienība nevar
ratificēt konvenciju, jo konvencijas puses var būt vienīgi
valstis.
(9)       Tāpēc Padomei
būtu jānosaka, ka dalībvalstīm Savienības
interesēs ir jāratificē Konvencija vai jāpievienojas tai,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Kad spēkā stājas Eiropas
Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. XX (par kuģu
pārstrādi), ar kuru īsteno Honkongas starptautisko konvencija
par kuģu drošu un videi nekaitīgu pārstrādi ("Konvencija"),
kas pieņemta 2009. gada 15. maijā Starptautiskās
jūrniecības organizācijas paspārnē, dalībvalstis
ratificē konvenciju vai pievienojas tai attiecībā uz
daļām, kas ir Savienības ekskluzīvā kompetencē.
2. pants
Dalībvalstis veic vajadzīgos
pasākumus, lai Konvencijas ratifikācijas vai pievienošanās
instrumentus deponētu pie Starptautiskās jūrniecības
organizācijas ģenerālsekretāra bez kavēšanās un
katrā ziņā ne vēlāk kā trīs gadu laikā
pēc šā lēmuma stāšanās spēkā.
Ne vēlāk kā piecu gadu
laikā pēc šā lēmuma stāšanās spēkā tiks
izvērtēta ratifikācijas vai pievienošanās gaita.
3. pants
Šis lēmums
ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               Eiropas
līmenī — Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada
14. jūnija Regula (EK) Nr. 1013/2006 par atkritumu
sūtījumiem; starptautiskā līmenī — Bāzeles
Konvencija par kontroli pār kaitīgo atkritumu
robežšķērsojošo transportēšanu un to aizvākšanu.
[2]               Lēmums
VII/26 par videi nekaitīgu kuģu demontāžu, kas pieņemts
Bāzeles konvencijas pušu 7. konferencē.
[3]               Eiropas
Savienības un tās dalībvalstu atzinums atrodams http://archive.basel.int/ships/oewg-vii12-comments/comments/eu.doc.

[4]               Lēmums
X/ AA par videi nekaitīgu kuģu demontāžu, kas pieņemts
Bāzeles konvencijas pušu 10. konferencē.
[5]               2008. gada
19. novembra paziņojums COM(2008) 767 galīgā redakcija
"ES stratēģija par kuģu labāku demontāžu" un
tam pievienotais ietekmes novērtējums Komisijas dienestu darba
dokumentā SEC(2008) 2846.
[6]               Honkongas
starptautiskā konvencija par kuģu drošu un videi nekaitīgu
pārstrādi.
[7]               Padomes
2009. gada 21. oktobra secinājumi, http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/envir/110626.pdf
.
[8]               OV L 190,
12.7.2006., 1. lpp.
[9]               Grozījums
Bāzeles konvencijā ("Grozījums par aizliegumu"), kas
pieņemts ar Bāzeles konvencijas pušu lēmumu III/1.
[10]             Konferences
nobeiguma akts (SR/CONF/45).
[11]             Padomes
2006. gada 20. novembra secinājumi.
[12]             COM(2008) 767
galīgā redakcija.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 1.4.2016
            COM(2016) 172 final
            2016/0090(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Publiskā iepirkuma komitejā attiecībā uz projektu lēmumam par šķīrējtiesas procedūrām saskaņā ar pārskatītā Nolīguma par publisko iepirkumu XIX panta 8. punktu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Pārskatītajā PTO Nolīgumā par publisko iepirkumu (GPA), kas stājās spēkā 2014. gada 6. aprīlī, ir paredzēts pārstrādāts tiesiskais regulējums, ko GPA līgumslēdzējas puses piemēro aptvertajam iepirkumam. Šajā sakarā pārskatītajā nolīgumā GPA līgumslēdzējām pusēm ir paredzēta iespēja izmantot šķīrējtiesas procedūras, ja rodas iebildumi pret ierosinātajiem labojumiem, iestādes pārnešanu no viena pielikuma uz citu, iestādes svītrošanu no saraksta vai citiem grozījumiem I papildinājuma līgumslēdzējas puses pielikumos un šos iebildumus nevar atrisināt sarunu ceļā. Pārskatītā nolīguma XIX panta 8. punktā noteikts, ka GPA komitejai ir jāpieņem šķīrējtiesas procedūras, ar kurām tiek atvieglota iepriekš minēto iebildumu izskatīšana.

               Ņemot vērā pārskatītā GPA stāšanos spēkā, līgumslēdzējas puses ir plaši apspriedušas šādu šķīrējtiesas procedūru saturu, apsverot dažādas iespējas, kuras varētu izmantot, ja rodas iebildumi pret līgumslēdzējas puses ierosinātajiem iepirkuma aptvēruma grozījumiem un lai rastu vienprātību šajā jautājumā. Šajā sakarā ir sagatavots projekts lēmumam par šķīrējtiesas procedūrām. Šā lēmuma projekta pieņemšanai Padomei ir jāpiešķir Komisijai tiesības GPA komitejā paust Savienības viedokli par lēmuma pieņemšanu.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

                  Šī ir parastā procedūra, ko Komisija izmanto, ja tai GPA komitejā ir jāpauž Savienības viedoklis par lēmumiem, ar kuriem tiek grozītas Savienības tiesības un pienākumi.

               •Saskanība ar citām ES politikas jomām

               Neattiecas.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Līguma par Eiropas Savienību darbību (“LESD”) 218. panta 9. punktā paredzēts, ka tad, kad kādā ar starptautisku nolīgumu izveidotā struktūrā nepieciešams pieņemt lēmumu ar juridiskām sekām, Padomei pēc Komisijas priekšlikuma būtu jāpieņem lēmums, ar ko nosaka nostāju, kas jāapstiprina Savienības vārdā. Uz GPA komitejas lēmumu, ar ko saskaņā ar pārskatītā GPA XIX panta 8. punktu pieņem šķīrējtiesas procedūras, attiecas LESD 218. panta 9. punkts, jo šis lēmums tiek pieņemts struktūrā, kas izveidota ar starptautisku nolīgumu, un tam būs juridiskas sekas.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvai kompetencei)

               Savienībai ir ekskluzīva kompetence ar tirdzniecību saistītās lietās. Savienības līmenī saskaņota rīcība var nodrošināt optimālu pozīciju attiecībās ar trešām valstīm.

               •Proporcionalitāte

               Neattiecas.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

               LESD 218. panta 9. punktā paredzēts, ka tad, kad kādā ar starptautisku nolīgumu izveidotā struktūrā nepieciešams pieņemt lēmumu ar juridiskām sekām, Padomei pēc Komisijas priekšlikuma būtu jāpieņem lēmums, ar ko nosaka nostāju, kas jāapstiprina Savienības vārdā.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post izvērtējumi/spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaude

               Neattiecas.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Neattiecas.

                •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

               Neattiecas.

               •Ietekmes novērtējums

               Ja tiek pieņemts lēmums par šķīrējtiesas procedūrām saistībā ar starptautisku nolīgumu, kurā Savienība ir līgumslēdzēja puse, ietekmes novērtējums nav vajadzīgs.

               •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana

               Neattiecas.

               •Pamattiesības

               Neattiecas.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Nav.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzības, novērtēšanas un ziņošanas kārtība

               Neattiecas.

               •Skaidrojošie dokumenti (direktīvām)

               Neattiecas.

               •Konkrētu priekšlikuma noteikumu sīks skaidrojums

               Projekts lēmumam par šķīrējtiesas procedūrām saskaņā ar pārskatītā GPA XIX panta 8. punktu

               Šķīrējtiesas procedūru piemērošana

               Lēmuma par šķīrējtiesas procedūrām projektā ir izklāstīti pamatojuma un laika nosacījumi, kas GPA līgumslēdzējām pusēm jāievēro, lai tās ierosinātos iepirkuma aptvēruma grozījumus iesniegtu izskatīšanai šķīrējtiesā. Tajā arī izskaidrota procedūra, kas jāievēro, ja, vienojoties par vienu šķīrējtiesu, pret vienu un to pašu grozījumu iebilst vairākas līgumslēdzējas puses.

               Šķīrējtiesnešu iecelšana

               Lēmuma projektā noteikts šķīrējtiesnešu skaits un prasības, kurām ieceļamajiem šķīrējtiesnešiem jāatbilst. Īpaši tajā paredzēts, ka par šķīrējtiesnesi nedrīkst iecelt šķīrējtiesas pušu pilsoņus un trešo personu valsts amatpersonas.

               Trešo personu līdzdalība

               Saskaņā ar lēmuma projektu trešās personas būs tiesīgas piedalīties šķīrējtiesas procedūrās, ja to intereses būs cieši saistītas ar šķīrējtiesā izskatāmo grozījumu un ja tās par savām interesēm būs paziņojušas Publiskā iepirkuma komitejai. Lēmuma projektā ir paredzētas minēto trešo personu tiesības.

               Procedūras

               Lēmuma projektā ir izklāstītas darba procedūras, kas jāievēro ieceltajiem šķīrējtiesnešiem. Tās paredz, ka jāpieņem grafiks šķīrējtiesas procedūru veikšanai, jānotiek sanāksmēm ar pusēm un jāievēro pušu iesniegtās informācijas konfidencialitāte. Lēmuma projektā noteikts, kā jānotiek minētajām sanāksmēm un šķīrējtiesnešu apspriedēm.

               Šķīrējtiesnešu spriešana

               Lēmuma projektā sniegti norādījumi par šķīrējtiesnešu spriešanas saturu, formu un grafiku, un attiecīgos gadījumos šķīrējtiesas pusēm paredzēta iespēja pieprasīt šķīrējtiesnešiem noteikt kompensējoša pielāgojuma līmeni, ar kuru attiecībā uz līgumslēdzēju pusi, kas ierosina grozījumu, tiktu iegūts līdzvērtīgs iepirkuma aptvēruma līmenis un tiktu saglabāts GPA paredzēto tiesību un pienākumu līdzsvars.

               Komisijas nostāja attiecībā uz projektu lēmumam par šķīrējtiesas procedūrām

               Lēmuma projektā ir paredzēti nosacījumi par to, kad līgumslēdzējas puses varēs izmantot šķīrējtiesas procedūras saistībā ar iebildumiem pret kādas līgumslēdzējas puses ierosinātajiem iepirkuma aptvēruma grozījumiem, ja iebildumus nevar atrisināt sarunu ceļā. Tajā ir izklāstītas procedūras, kas palielinās skaidrību, juridisko noteiktību un efektivitāti, kad tiks izskatīti iebildumi pret ierosinātajiem aptvēruma grozījumiem.

               Ieteikums

               Komisija iesaka GPA komitejai pieņemt pievienoto projektu lēmumam par šķīrējtiesas procedūrām.

               Tādējādi tiek ierosināts pilnvarot Komisiju Publiskā iepirkuma komitejā paust Savienības nostāju un atbalstīt projektu GPA komitejas lēmumam par šķīrējtiesas procedūrām saskaņā ar pārskatītā GPA XIX panta 8. punktu.

               2016/0090 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Publiskā iepirkuma komitejā attiecībā uz projektu lēmumam par šķīrējtiesas procedūrām saskaņā ar pārskatītā Nolīguma par publisko iepirkumu XIX panta 8. punktu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Pārskatītajā Nolīgumā par publisko iepirkumu (GPA), kas stājās spēkā 2014. gada 6. aprīlī, ir paredzēts pārstrādāts tiesiskais regulējums, ko GPA līgumslēdzējas puses piemēro aptvertajam iepirkumam. Pārskatītajā nolīgumā GPA līgumslēdzējām pusēm ir paredzēta iespēja izmantot šķīrējtiesas procedūras, ja rodas iebildumi pret ierosinātajiem labojumiem, iestādes pārnešanu no viena pielikuma uz citu, iestādes svītrošanu no saraksta vai citiem grozījumiem I papildinājuma līgumslēdzējas puses pielikumos un ja šos iebildumus nevar atrisināt sarunu ceļā.

               (2)Saskaņā ar GPA XIX panta 8. punktu Publiskā iepirkuma komitejai ir jāpieņem šķīrējtiesas procedūras, ar kurām tiek atvieglota minēto iebildumu izskatīšana.

               (3)GPA līgumslēdzējas puses ir plaši apspriedušas minēto šķīrējtiesas procedūru iespējamo saturu, apsverot dažādas iespējas, kuras varētu izmantot, ja rodas iebildumi pret kādas līgumslēdzējas puses ierosinātajiem iepirkuma aptvēruma grozījumiem. GPA līgumslēdzējas puses ir spējušas šajā jautājumā panākt vienprātību.

               (4)Šķīrējtiesas procedūras, par kurām panākta vienošanās, ir izklāstītas projektā lēmumam par šķīrējtiesas procedūrām saskaņā ar GPA XIX panta 8. punktu.

               (5)Minētajā projektā lēmumam par šķīrējtiesas procedūrām ir paredzēti nosacījumi, kas ir jāizpilda, lai šķīrējtiesas procedūras varētu izmantot, un noteikumi, kas reglamentē šķīrējtiesnešu iecelšanu, trešo personu līdzdalību šķīrējtiesas procedūrās, procesa norisi un šķīrējtiesnešu spriešanu.

               (6)Sagaidāms, ka lēmuma par šķīrējtiesas procedūrām pieņemšanai būs pozitīva ietekme uz GPA spēkā esošo tiesisko regulējumu, jo šā lēmuma mērķis ir veicināt tādu iebildumu izskatīšanu, kas saistīti ar ierosinātajiem labojumiem, iestādes pārnešanu no viena pielikuma uz citu, iestādes svītrošanu no saraksta vai citiem grozījumiem GPA I papildinājuma līgumslēdzējas puses pielikumos.

               (7)Tādēļ ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā ir jāieņem Publiskā iepirkuma komitejā attiecībā uz projektu lēmumam par šķīrējtiesas procedūrām,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Publiskā iepirkuma komitejā Eiropas Savienības vārdā attiecībā uz projektu lēmumam par šķīrējtiesas procedūrām saskaņā ar pārskatītā PTO Nolīguma par publisko iepirkumu XIX panta 8. punktu ieņem tādu nostāju, lai minētā projekta pieņemšana tiktu atbalstīta.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 1.4.2016
            COM(2016) 172 final
            PIELIKUMS
            dokumentamPriekšlikums Padomes Lēmumam
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Publiskā iepirkuma komitejā attiecībā uz projektu lēmumam par šķīrējtiesas procedūrām saskaņā ar pārskatītā PTO Nolīguma par publisko iepirkumu XIX panta 8. punktu

               PIELIKUMS

               PROJEKTS LĒMUMAM PAR ŠĶĪRĒJTIESAS PROCEDŪRĀM SASKAŅĀ AR PĀRSKATĪTĀ GPA XIX PANTA 8. PUNKTU

               Publiskā iepirkuma komiteja ("Komiteja"),

               ņemot vērā, ka pārskatītā Nolīguma par publisko iepirkumu ("Nolīgums") XIX panta 8. punktā noteikts, ka Komitejai jāizstrādā šķīrējtiesas procedūras, ar kurām tiek veicināta iebildumu izskatīšana saskaņā ar Nolīguma XIX panta 2. punktu, un

               apstiprinot Nolīguma XIX panta 8. punkta b) un c) apakšpunkta svarīgumu attiecībā uz minētajām šķīrējtiesas procedūrām un atkārtoti apstiprinot līgumslēdzēju pušu apņemšanos pieņemt lēmumus saskaņā ar Nolīguma XIX panta 8. punkta b) un c) apakšpunktu,

               ar šo pieņem turpmāk izklāstītās šķīrējtiesas procedūras, ar kurām tiek atvieglota iebildumu izskatīšana saskaņā ar Nolīguma XIX panta 2. punktu.

               Šķīrējtiesas procedūru piemērošana

               1.
                     Saskaņā ar Nolīguma XIX panta 7. punktu, ja līgumslēdzēja puse, kas ierosina grozījumus, un līgumslēdzēja puse, kas ceļ iebildumus, nespēj atrisināt iebildumu pret ierosinātu grozījumu saskaņā ar Nolīguma XIX panta 1. punktu, līgumslēdzēja puse, kas ierosina grozījumus, vai līgumslēdzēja puse, kas ceļ iebildumus, saistībā ar ierosinātajiem grozījumiem, norādot pieprasījuma pamatojumu, var vērsties ar prasību šķīrējtiesā, paziņojot par to Komitejai ne ātrāk kā 45 dienas pēc datuma, kurā saskaņā ar Nolīguma XIX panta 1. punktu ir izplatīts paziņojums par ierosinātājiem grozījumiem.

               2.
                     Ja pirms visu šķīrējtiesnešu iecelšanas saistībā ar vieniem un tiem pašiem ierosinātajiem grozījumiem šķīrējtiesā ar prasību vēršas divas vai vairākas līgumslēdzējas puses, līgumslēdzēja puse, kas ierosina grozījumu, un visas līgumslēdzējas puses, kas ceļ iebildumus, vienojas par vienu šķīrējtiesu, kas izskata visus iebildumus pret vieniem un tiem pašiem ierosinātajiem grozījumiem. Ja papildu pieprasījumi par tiem pašiem ierosinātajiem grozījumiem tiek iesniegti pēc visu šķīrējtiesnešu iecelšanas, līgumslēdzēja puse, kas ierosina grozījumu, un visas līgumslēdzējas puses, kas ceļ iebildumus, ja tas praktiski iespējams, vienojas par vienu šķīrējtiesu.

               Šķīrējtiesnešu iecelšana

               3.
                     Lietas izskatīšanu šķīrējtiesā veic šķīrējtiesneši. Ja vien šķīrējtiesas puses nevienojas citādi, šķīrējtiesā ir trīs šķīrējtiesneši. Šķīrējtiesneši atbilst prasībām, kas attiecībā uz šķīrējtiesas locekļiem izklāstītas Vienošanās par noteikumiem un procedūrām, kas reglamentē strīdu izšķiršanu, 8. panta 1. punktā, 8. panta 2. punktā un 8. panta 9. punktā.

               4.
                     Komitejas sekretariāts pēc šķīrējtiesas puses pieprasījuma izvirza šķīrējtiesnešu kandidatūras. Šķīrējtiesas puses kandidatūras nedrīkst noraidīt, ja vien tām nav pamatota iemesla. Par šķīrējtiesnešiem nedrīkst iecelt šķīrējtiesas pušu pilsoņus un trešo personu valsts amatpersonas, izņemot, ja vien šķīrējtiesas puses nevienojas citādi.

               5.
                     Ja šķīrējtiesas puses nespēj vienoties par ieceļamajiem šķīrējtiesnešiem 20 dienu laikā pēc ierosināto grozījumu iesniegšanas šķīrējtiesā, ģenerāldirektors pēc šķīrējtiesas pušu pieprasījuma šķīrējtiesnešus ieceļ 10 dienu laikā pēc apspriešanās ar šķīrējtiesas pusēm un Komitejas priekšsēdētāju.

               Trešo personu līdzdalība

               6.
                     Ikviena Nolīguma līgumslēdzēja puse, kuras intereses ir cieši saistītas ar šķīrējtiesā iesniegtajiem ierosinātajiem grozījumiem un kura par savām interesēm ir paziņojusi Komitejai ("trešā persona"), 10 dienu laikā pēc ierosināto grozījumu iesniegšanas šķīrējtiesā tiek aicināta iesniegt rakstiskus materiālus, piedalīties šķīrējtiesnešu sanāksmēs ar šķīrējtiesas pusēm un sniegt mutiskus apsvērumus un ir tiesīga atbildēt uz šķīrējtiesnešu jautājumiem.

               Procedūras

               7.
                     Šķīrējtiesas procesā šķīrējtiesneši piemēro attiecīgos Nolīguma noteikumus un izmanto lēmumu, ko Komiteja pieņēmusi saskaņā ar Nolīguma XIX panta 8. punkta b) apakšpunktu, tiklīdz tas ir pieņemts. Turklāt tiek ievērota šāda darba kārtība:

               a)
                     Komitejas sekretariāts nekavējoties pārsūta šķīrējtiesnešiem attiecīgo paziņojumu un iebildumus, kas minēti Nolīguma XIX panta 1. vai 2. punktā. 10 dienu laikā pēc šķīrējtiesnešu iecelšanas un pēc tam, kad notikusi apspriešanās ar šķīrējtiesas pusēm, šķīrējtiesneši pieņem šķīrējtiesas procesa grafiku. Grafiku sagatavo, pamatojoties uz grafiku šā lēmuma pielikumā;

               b)
                     šķīrējtiesneši sasauc sanāksmi ar šķīrējtiesas pusēm, ja vien šķīrējtiesas puses nevienojas, ka šāda sanāksme nav vajadzīga. Pirms minētās sanāksmes šķīrējtiesas puses šķīrējtiesnešiem nosūta rakstiskus materiālus, kuros tās izklāsta lietas faktus un savus argumentus;

               c)
                     ja šķīrējtiesas puse iesniedz informāciju, kuru tā šķīrējtiesnešiem norādījusi kā konfidenciālu, šķīrējtiesneši, pārējās šķīrējtiesas puses un trešās personas minēto informāciju uzskata par konfidenciālu. Pēc šķīrējtiesas puses pieprasījuma šķīrējtiesneši paredz papildu procedūras, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu šādas informācijas konfidencialitāti;

               d)
                     ja šķīrējtiesas puse savos rakstiskajos materiālos norādījusi, ka informācija ir konfidenciāla, šī šķīrējtiesas puse pēc citas šķīrējtiesas puses vai trešās personas pieprasījuma sniedz iesniegtajā materiālā esošās informācijas nekonfidenciālu kopsavilkumu, kas ir paužams plašākai sabiedrībai;

               e)
                     minētajā sanāksmē šķīrējtiesneši aicina pusi, kas ierosinājusi prasību šķīrējtiesā, mutiski izklāstīt savus apsvērumus. Pēc tam izklāstīt mutiski savus apsvērumus tiek aicināta puse, pret kuru ierosināta prasība šķīrējtiesā;

               f)
                     šķīrējtiesnešu sanāksmes ir sabiedrībai atklātas, izņemot, ja šķīrējtiesas puse pieprasa sasaukt slēgtu sanāksmi, lai aizsargātu informāciju, kas norādīta kā konfidenciāla;

               g)
                     šķīrējtiesneši jebkurā laikā šķīrējtiesas pusēm un trešām personām var uzdot jautājumus un lūgt sniegt paskaidrojumus vai nu sanāksmes laikā, vai rakstveidā;

               h)
                     šķīrējtiesas pušu rakstiskie materiāli, tostarp atbildes uz šķīrējtiesnešu jautājumiem, ir pieejami pārējām šķīrējtiesas pusēm, kā arī trešām personām. Šķīrējtiesas puses savus apsvērumus, ko tās mutiski paudušas sanāksmē ar šķīrējtiesnešiem, rakstveidā iesniedz šķīrējtiesnešiem, pārējām šķīrējtiesas pusēm un trešām personām;

               i)
                     trešo personu rakstiskie materiāli, atbildes uz jautājumiem un mutiski paustie apsvērumi, kas sagatavoti rakstveidā, ir pieejami šķīrējtiesnešiem, šķīrējtiesas pusēm un citām trešām personām, un tos atspoguļo šķīrējtiesas spriedumā;

               j)
                     šķīrējtiesnešu spriešana ir konfidenciāla;

               k)
                     šķīrējtiesneši var meklēt informāciju citos ar lietu saistītos avotos un var konsultēties ar ekspertiem. Šķīrējtiesneši sniedz šķīrējtiesas pusēm un trešām personām visu informāciju, kas sniegta ekspertiem vai saņemta no tiem. Šķīrējtiesas pusēm tiek dota iespēja izteikt komentārus par ekspertu sniegto informāciju;

               l)
                     konkrētajai šķīrējtiesai nepieciešamās papildu procedūras šķīrējtiesneši nosaka, apspriežoties ar šķīrējtiesas pusēm;

               m)
                     ievērojot 7. punkta c) apakšpunktu, šo procedūru noteikumi neliedz šķīrējtiesas pusei vai trešai personai atklāt sabiedrībai savus apsvērumus.

               8.
                     Ētikas kodekss, kas attiecas uz Vienošanos par noteikumiem un procedūrām, kas reglamentē strīdu izšķiršanu, attiecas uz katru personu, kas iecelta par šķīrējtiesnesi saskaņā ar šīm procedūrām, un, kā norādīts Ētikas kodeksā un Civildienesta noteikumu attiecīgajos noteikumos, uz sekretariāta locekļiem, kas uzaicināti palīdzēt šķīrējtiesnešiem.

               9.
                     Ja šķīrējtiesas puses vienojas par savstarpēji pieņemamu risinājumu saistībā ar iebildumiem pret ierosinātajiem grozījumiem, tās nekavējoties par to paziņo šķīrējtiesnešiem. Saņemot šādu paziņojumu, šķīrējtiesneši izbeidz šķīrējtiesas procesu attiecībā uz konkrētajām pusēm. Detalizētu informāciju par savstarpēji pieņemamu risinājumu paziņo Komitejai, un Nolīguma līgumslēdzējas puses par to var paust komentārus.

               Šķīrējtiesnešu spriešana

               10.
                     Šķīrējtiesas līgumā paredz, ka šķīrējtiesneši konstatē:

               a)
                     vai, ja lieta ir saistīta ar iestādes svītrošanu no saraksta saskaņā ar Nolīguma XIX panta 1. punkta a) apakšpunktu, faktiski ir novērsta valsts kontrole vai ietekme pār tās iestādes aptverto iepirkumu, ko ir ierosināts svītrot;

               b)
                     vai, ja lieta ir saistīta ar citiem ierosinātajiem grozījumiem saskaņā ar XIX panta 1. punkta b) apakšpunktu, ar ierosinātajiem grozījumiem tiek saglabāts līdzsvars starp tiesībām un pienākumiem un Nolīgumā paredzētā savstarpēji saskaņotā aptvēruma līdzvērtīgs līmenis, un vajadzības gadījumā arī nosaka kompensējošo pielāgojumu līmeni.

               11.
                     Šķīrējtiesneši taisa spriedumu, kurā šķīrējtiesas pusēm tiek izklāstīts spriešanas pamatojums, 90 dienu vai, ja šķīrējtiesneši ir izmainījuši šķīrējtiesas grafiku, ne vēlāk kā 120 dienu laikā no:

               a)
                     šķīrējtiesnešu iecelšanas, ja šķīrējtiesa notiek saskaņā ar 1. punktu, vai

               b)
                     prasības datuma, ja šķīrējtiesa notiek saskaņā ar 12. punktu.

               Šajā punktā paredzēto termiņu var pagarināt, ja šķīrējtiesas puses par to savstarpēji vienojas. Komitejas sekretariāts pēc tulkojumu sagatavošanas nekavējoties izplata spriedumu Nolīguma līgumslēdzējām pusēm.

               12.
                     Ja šķīrējtiesneši saskaņā ar 10. punkta a) apakšpunktu taisa negatīvu spriedumu un ja šķīrējtiesneši nav konstatējuši nepieciešamību noteikt kompensējošu pielāgojumu saskaņā ar 10. punkta b) apakšpunktu, jebkura šķīrējtiesas puse ne ātrāk kā 30 dienas pēc šķīrējtiesas sprieduma izplatīšanas un ne vēlāk kā 60 dienu laikā pēc tās var pieprasīt, lai, ja iespējams, tie paši šķīrējtiesneši noteiktu kompensējošā pielāgojuma līmeni, ar ko tiktu nodrošināts līdzvērtīgs aptvēruma līmenis un Nolīgumā paredzēto tiesību un pienākumu līdzsvars. Šajā procesā šķīrējtiesneši izmanto lēmumu, ko Komiteja pieņēmusi saskaņā ar Nolīguma XIX panta 8. punkta c) apakšpunktu, tiklīdz tas ir pieņemts. Ja kāds no sākotnēji ieceltajiem šķīrējtiesnešiem nav pieejams, aizvietotāju ieceļ, ievērojot 3.–5. punktu.

               Sprieduma izpilde

               13.
                     Šķīrējtiesas puses piekrīt, ka šķīrējtiesas spriedums ir galīgs.

               14.
                     Nolīguma XIX panta 7. punkta b) apakšpunkta i) punkta nozīmē šķīrējtiesas procedūras ir pabeigtas:

               a)
                     kad Nolīguma līgumslēdzējām pusēm ir izplatīts saskaņā ar 11. punktu taisīts spriedums, uz kura pamata nav tiesību turpināt šķīrējtiesas procesu saskaņā ar 12. punktu; vai

               b)
                     ja šķīrējtiesas puses 12. punktā paredzētajā laikposmā neizmanto minētajā punktā noteiktās tiesības.

               Pielikums

               Ierosinātais šķīrējtiesas grafiks

               Šķīrējtiesneši, pieņemot grafiku saskaņā ar 7. panta a) apakšpunktu, par pamatu izmanto šādu grafiku:

               a)
                     šķīrējtiesas pušu rakstisko materiālu saņemšana:

               1)
                     puse prasītāja:
                     ---------- 2 nedēļas

               2)
                     puse atbildētāja:
                     ---------- 2 nedēļas

               b)
                     trešo personu materiālu saņemšana:
                     ---------- 1 nedēļa

               c)
                     šķīrējtiesas pušu sanāksme ar šķīrējtiesnešiem:
                     ---------- 1–2 nedēļas

               d)
                     atbildes uz šķīrējtiesas pusēm un trešām
                  personām uzdotajiem jautājumiem:
                     ---------- 1–2 nedēļas

               e)
                     šķīrējtiesnešu ziņojuma izdošana
                  un izplatīšana:
                     ---------- 4 nedēļas

               Ievērojot 11. punkta noteikumus, šķīrējtiesneši var mainīt iepriekš izklāstīto grafiku un var paredzēt papildu sanāksmes ar šķīrējtiesas pusēm.


				|

		52012PC0666

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar ko groza Īstenošanas lēmumu 2009/1008/ES, ar ko Latvijas Republikai atļauj turpināt piemērot pasākumu, atkāpjoties no 193. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu /* COM/2012/0666 final - 2012/0315 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Priekšlikuma pamatojums un mērķi
Saskaņā ar Padomes 2006. gada 28. novembra
Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās
vērtības nodokļa sistēmu (turpmāk "PVN
direktīva") 395. panta 1. punktu Padome pēc Komisijas
priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut
dalībvalstīm piemērot īpašus pasākumus,
atkāpjoties no minētās direktīvas noteikumiem, ar
nolūku vienkāršot šā nodokļa iekasēšanas
procedūru vai nepieļaut atsevišķu veidu nodokļu
nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļu maksāšanas.
Vēstulē, kas 2012. gada 20. aprīlī
reģistrēta Komisijā, Latvijas Republika (turpmāk
"Latvija") lūdza atļauju turpināt piemērot
pasākumu, kas ir atkāpe no PVN direktīvas 193. panta.
Saskaņā ar PVN direktīvas 395. panta 2. punktu
Komisija 2012. gada 30. jūlija vēstulē ir
informējusi pārējās dalībvalstis par Latvijas
lūgumu (Spānija gan tika informēta vēstulē, kas
datēta ar 2012. gada 31. jūliju). Ar 2012. gada 2. augusta
vēstuli Komisija paziņoja Latvijai, ka tās rīcībā
ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu lūguma
izvērtēšanai.
Vispārīgais konteksts
Latvija lūdz atļauju pagarināt
pašreizējo iekasēšanas apgrieztā mehānisma piemērošanu
kokmateriālu piegādēm. Pamatojoties uz Latvijas sniegto
informāciju, šķiet, ka Latvijas kokmateriālu tirgū
joprojām lielā mērā dominē mazie uzņēmumi un
individuālie piegādātāji, kas mēdz pazust,
nesamaksājuši nodokli iestādēm, bet klientam atstājot derīgu
rēķinu PVN atskaitījumam.
Izmantojot apgrieztās iekasēšanas
mehānismu, saņēmējs, ciktāl tas ir kvalificējams
kā PVN nodokļa maksātājs, kļūst atbildīgs
par PVN nomaksu nodokļu iestādēm. Praksē
rezultātā kokmateriālu piegādātājs neiekasē
PVN no sava klienta, kas, ar nosacījumu, ka tam ir pilnīgas
nodokļa atskaitīšanas tiesības, vienlaikus deklarē un
atskaita attiecīgo PVN; tādējādi faktisks maksājums
valsts kasei vairs nav vajadzīgs. Šī sistēma tiek piemērota
Latvijas teritorijā, un tā neietekmē pārrobežu
darījumus.
Šis atkāpes pasākums (atkāpe no
toreiz piemērojamās Sestās direktīvas[1], kas bez būtiskiem satura
pārveidojumiem ir aizstāta ar PVN direktīvu) sākotnēji
tika piešķirts ar 2003. gada Pievienošanās aktu[2], precīzāk, VIII pielikuma
7. nodaļas 1. punkta b) apakšpunktu, uz laikposmu līdz
2005. gada 30. aprīlim. Pēc tam šis pasākums tika pagarināts
līdz 2009. gada 31. decembrim ar Padomes 2006. gada 24. janvāra
Lēmumu 2006/42/EK[3]
un līdz 2012. gada 31. decembrim ar Padomes 2009. gada 7. decembra
Lēmumu 2009/1008/ES[4].
Komisija izprot, ka situācija, uz kuru
tika balstīta sākotnējā atkāpe, turpina
pastāvēt. Latvija apgalvo, ka vairāki rādītāji
liecina, ka PVN krāpšanas riska līmenis šajā nozarē
joprojām ir augsts. Tāpēc atkāpe būtu
jāpiešķir uz vēl vienu ierobežotu laika posmu.
Tomēr, tā kā atkāpe ir
bijusi spēkā diezgan ilgu laiku, gadījumā, ja Latvija
apsvērtu jaunu pagarinājumu pēc 2015. gada, tai kopā ar
pagarinājuma pieprasījumu ne vēlāk kā 2015. gada 1. aprīlī
būtu jāiesniedz Komisijai izvērtējuma ziņojums.
Spēkā esošie noteikumi
priekšlikuma jomā
Līdzīgas atkāpes
saistībā ar PVN direktīvas 193. pantu ir piešķirtas
citām dalībvalstīm.
Atbilstība pārējiem ES
politikas virzieniem un mērķiem
Neattiecas.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
Apspriešanās ar
ieinteresētajām personām
Neattiecas.
Ekspertu atzinumu pieprasīšana un
izmantošana
Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija
vajadzīgs.
Ietekmes novērtējums
Lēmuma priekšlikuma mērķis ir
cīnīties ar PVN nemaksāšanu Latvijas kokmateriālu
tirgū, un tāpēc tam ir potenciāli labvēlīga
ietekme.
Tomēr, ņemot vērā atkāpes
šauro darbības jomu un īso piemērošanas laikposmu, šāda
ietekme jebkurā gadījumā būs ierobežota.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
Ierosināto pasākumu kopsavilkums
Atļauja Latvijai pagarināt
pasākuma piemērošanu, atkāpjoties no PVN direktīvas 193.
panta, attiecībā uz nodokļa iekasēšanas apgrieztā
mehānisma izmantošanu kokmateriālu darījumos.
Juridiskais pamats
PVN direktīvas 395. pants.
Subsidiaritātes princips
Saskaņā ar PVN direktīvas 395. pantu
dalībvalstij, kura vēlas ieviest pasākumus, atkāpjoties no
minētās direktīvas, jāsaņem Padomes atļauja
Padomes lēmuma veidā. Tādējādi šajā
priekšlikumā ir ievērots subsidiaritātes princips.
Proporcionalitātes princips
Priekšlikums ir saskaņā ar
proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ.
Šis lēmums attiecas uz atļauju, ko
dalībvalstij piešķir pēc pašas dalībvalsts lūguma, un
tas nerada nekādas saistības.
Ņemot vērā atkāpes
ierobežoto darbības jomu, īpašais pasākums ir samērīgs
ar izvirzīto mērķi.
Juridisko instrumentu izvēle
Saskaņā ar PVN direktīvas 395. pantu
atkāpe no kopējiem PVN noteikumiem ir pieļaujama vienīgi ar
Padomes atļauju, ko tā ar vienprātīgu lēmumu
pieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Turklāt Padomes lēmums
ir vispiemērotākais juridiskais instruments, jo to var adresēt
atsevišķām dalībvalstīm.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Priekšlikums neietekmē Savienības
budžetu.
5.           IZVĒLES ELEMENTI
Pārbaudes/pārskatīšanas/turpināmības
klauzula
Priekšlikumā ir iekļauta
turpināmības klauzula.
2012/0315 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS,
ar ko groza Īstenošanas lēmumu 2009/1008/ES,
ar ko Latvijas Republikai atļauj turpināt piemērot
pasākumu, atkāpjoties no 193. panta Direktīvā 2006/112/EK
par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2006. gada
28. novembra Direktīvu 2006/112/EK par kopējo
pievienotās vērtības nodokļu sistēmu[5] un jo īpaši tās 395. panta
1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
tā kā:
(1)       Vēstulē, kas 2012. gada
20. aprīlī reģistrēta Komisijā, Latvija
lūdza atļauju arī turpmāk piemērot pasākumu, kas
ir atkāpe no Direktīvas 2006/112/EK noteikumiem, kuros noteikta
persona, kas atbild par pievienotās vērtības nodokļa (PVN)
nomaksu nodokļu iestādēm.
(2)       Komisija saskaņā ar
Direktīvas 2006/112/EK 395. panta 2. punktu 2012. gada 30. jūlija
vēstulē informēja pārējās dalībvalstis par
Latvijas lūgumu. Spānija tika informēta par pieprasījumu 2012.
gada 31. jūlijā. Ar 2012. gada 2. augusta vēstuli
Komisija paziņoja Latvijai, ka tās rīcībā ir visa
informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu lūguma
izvērtēšanai.
(3)       Latvijas kokmateriālu
tirgū dominē mazie vietējie uzņēmumi un
individuālie piegādātāji. Tirgus raksturs un
iesaistīto uzņēmumu rīcība ir izraisījuši
krāpšanos ar nodokļiem, ko nodokļu iestādēm ir bijis
grūti kontrolēt. Lai apkarotu šos pārkāpumus, Latvijas
likumā par PVN ir iekļauts īpašs noteikums, ka kokmateriālu
darījumos par nodokļa nomaksu atbild tas nodokļu
maksātājs, kuram veikta ar nodokli apliekamo preču vai
pakalpojumu piegāde. Pasākums ir atkāpe no Direktīvas 2006/112/EK
193. panta, kurā paredzēts, ka iekšējā
sistēmā parasti par PVN nomaksu atbild nodokļu
maksātājs, kurš piegādā preces vai sniedz pakalpojumus.
(4)       Tiesiskā un
faktiskā situācija, kas attaisnoja atkāpes pasākumu
saskaņā ar Padomes 2009. gada 7. decembra Īstenošanas
lēmumu 2009/1008/ES, ar ko Latvijas Republikai atļauj turpināt
piemērot pasākumu, atkāpjoties no 193. panta Direktīvā
2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa
sistēmu[6],
nav mainījusies. Pamatojoties uz Latvijas sniegto informāciju,
šķiet, ka PVN krāpšanas riska līmenis šajā nozarē
joprojām ir augsts. Tādēļ būtu jāatļauj
Latvijai arī turpmāk piemērot pasākumu uz ierobežotu laika
posmu.
(5)       Ja Latvija apsvērtu
jaunu atkāpes pasākuma pagarinājumu pēc 2015. gada, tai
būtu jāiesniedz Komisijai ziņojums par pasākuma
piemērošanu kopā ar attiecīgu pieprasījumu ne
vēlāk kā 2015. gada 30. martā.
(6)       Atkāpei nav
nelabvēlīgas ietekmes uz Savienības pašu resursiem, ko veido
PVN.
(7)       Tādēļ
attiecīgi jāgroza Lēmums 2009/1008/ES,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Lēmumu 2009/1008/ES groza šādi:
(1)        lēmuma 2. pantā
vārdus "līdz 2012. gada 31. decembrim"
aizstāj ar "līdz 2015. gada 31. decembrim";
(2)        lēmumā iekļauj
šādu 2.a pantu:
"2.a pants
Pieprasījums pagarināt šajā
lēmumā paredzēto pasākumu iesniedzams Komisijai ne
vēlāk kā 2015. gada 30. martā, un tam pievienojams
ziņojums par šā pasākuma piemērošanu."
2. pants
Šis lēmums
ir adresēts Latvijas Republikai.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               Padomes 1977. gada 17. maija
Direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami
dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem –
Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma:
vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 13.6.1977.).
[2]               OV L 236, 23.9.2003., 33. lpp.
[3]               OV L 25, 28.1.2006., 31. lpp.
[4]               OV L 347, 24.12.2009., 30. lpp.
[5]               OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp.
[6]               OV L 347, 24.12.2009., 30. lpp.


				|

		52012PC0607

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas Administratīvajā komitejā attiecībā uz noteikumu projektu par uzlabotām bērnu ierobežotājsistēmām /* COM/2012/0607 final - 2012/0291 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
·
Priekšlikuma pamatojums un mērķi
Starptautiskā līmenī
saskaņotas prasības izstrādā Apvienoto Nāciju
Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisija (ANO EEK), un to
mērķis ir likvidēt tehniskos šķēršļus tirdzniecībā
ar mehāniskajiem transportlīdzekļiem un šādiem
mehāniskajiem transportlīdzekļiem izmantotām
sistēmām starp Pārskatītā 1958. gada
nolīguma pusēm, lai nodrošinātu šo transportlīdzekļu
un sistēmu augstu drošuma līmeni un vides aizsardzību.
ANO EEK nesen pabeidza noteikumu projektu
par vienotiem noteikumiem par uzlabotu mehāniskajos
transportlīdzekļos izmantotu bērnu ierobežotājsistēmu
apstiprināšanu[1].
Šā noteikumu projekta mērķis ir nodrošināt augstu
drošības līmeni bērniem, pārvadājot tos
mehāniskajos transportlīdzekļos un izmantojot šādas
sistēmas.
ES līmenī 2. pantā Padomes
Direktīvā 91/671/EEK attiecībā uz obligātu
drošības jostas un bērnu ierobežotājsistēmu izmantošanu
transportlīdzekļos[2]
noteikts, ka mehāniskajos transportlīdzekļos jāizmanto
atbilstošas bērnu ierobežotājsistēmas.
Šā priekšlikuma mērķis ir
formulēt Savienības nostāju attiecībā uz minēto
ANO EEK noteikumu projektu par uzlabotām bērnu
ierobežotājsistēmām un tādējādi nodrošināt,
ka Savienība, ko pārstāv Komisija, to var atbalstīt
balsojumā.
Vēlāk veic pasākumus, lai
Eiropas Savienībā varētu piemērot ANO EEK noteikumu
projektu par uzlabotām bērnu ierobežotājsistēmām,
veikt šādu sistēmu tipa apstiprināšanu un lai ES pilsoņi
varētu šīs sistēmas izmantot.
·
Vispārīgais konteksts
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija
Regulā (EK) Nr. 661/2009 par tipa apstiprināšanas
prasībām attiecībā uz mehānisko
transportlīdzekļu, to piekabju un tiem paredzēto sistēmu,
sastāvdaļu un atsevišķu tehnisko vienību
vispārējo drošību[3]
noteiktas pamatprasības bērnu ierobežotājsistēmām,
tieši atsaucoties uz ANO EEK Noteikumiem Nr. 44 – Vienoti noteikumi
par mehānisko transportlīdzekļu pasažieru bērnu
ierobežotājierīču apstiprināšanu (“bērnu
ierobežotājsistēmas”)[4].
Bērnu ierobežotājsistēmu tipa apstiprināšanai atbilstoši
ANO EEK un tādējādi arī ES līmenī bija
nepieciešams iestrādāt tiešu atsauci uz konkrētajām
prasībām.
Tādēļ tagad ir paredzēts,
ka Savienība saistīto ANO EEK noteikumu projektu par
uzlabotām bērnu ierobežotājsistēmām atbalstīs
balsojumā, lai iegūtu kopējas starptautiskā
līmenī saskaņotas prasības, kas atvieglotu starptautisko
tirdzniecību. Tādējādi Eiropas uzņēmumiem tiks
nodrošināta iespēja ievērot vienu tādu prasību kopumu,
kas atzītas visā pasaulē, proti, valstīs, kuras ir
pārskatītā ANO EEK 1958. gada nolīguma puses, un
saistītas ar pasākumiem attiecībā uz bērnu
ierobežotājsistēmu jauno paaudzi.
·
Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma
jomā
Padomes Direktīva 77/541/EEK par
dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz
mehānisko transportlīdzekļu drošības jostām un
ierobežotājsistēmām[5]
attiecībā uz prasībām par bērnu
ierobežotājsistēmām, kā noteikts tās XVII
pielikumā.
Padomes Direktīva 91/671/EEK
attiecībā uz obligātu drošības jostas un bērnu
ierobežotājsistēmu izmantošanu transportlīdzekļos, tostarp
noteikumi par bērnu ierobežotājsistēmu izmantošanu
mehāniskajos transportlīdzekļos.
Regula (EK) Nr. 661/2009 par
vispārējo drošību attiecībā uz tiešo atsauci uz
ANO EEK Noteikumiem Nr. 44 – Vienoti noteikumi par mehānisko
transportlīdzekļu pasažieru bērnu
ierobežotājierīču apstiprināšanu (“bērnu
ierobežotājsistēmas”).
·
Saderība ar pārējiem
Savienības politikas virzieniem un mērķiem
Priekšlikums ir saskaņā ar
mērķiem, kas izvirzīti Direktīvā 91/671/EEK par
drošības jostas un bērnu ierobežotājsistēmu izmantošanu, un
tāpēc tas ir saderīgs ar ES mērķi nodrošināt
augsta līmeņa ceļu satiksmes drošību mehāniskajos
transportlīdzekļos pārvadātiem bērniem.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
 ·                         Apspriešanās ar ieinteresētajām personām
 Eiropas Komisija, izstrādājot priekšlikumu, apspriedās ar ieinteresētajām personām. Ir notikusi vispārējā apspriešanās ANO EEK neoficiālajā darba grupā bērnu ierobežotājsistēmu jautājumos, kura ietilpst pasīvās drošības darba grupā (GRSP), kā arī projekta izstrādes gaitā ir izplatīta informācija un notikušas diskusijas Tehniskajā komitejā mehānisko transportlīdzekļu jautājumos. ·                         Ietekmes novērtējums Eiropas Komisija veica ietekmes novērtējumu attiecībā uz Regulu (EK) Nr. 661/2009, kas aptver bērnu ierobežotājsistēmas. To papildina noteikumi par uzlabotām bērnu ierobežotājsistēmām. Attiecīgā papildu analīze tika veikta, izmantojot Septītās pamatprogrammas projektu CASPER (projekts par bērnu uzlabotu drošību u Eiropas ceļiem) un projektu EPOCh (aizsardzības nodrošināšana vecākiem bērniem), un to ņēma vērā neoficiālā darba grupa bērnu ierobežotājsistēmu jautājumos, kura ietilpst ANO EEK pasīvās drošības darba grupā (GRSP).
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
·
Ierosināto pasākumu kopsavilkums
Priekšlikums dos iespēju Savienībai,
kuru pārstāv Komisija, balsojumā atbalstīt ANO EEK
noteikumu projektu par uzlabotām bērnu
ierobežotājsistēmām.
·
Juridiskais pamats
Lai būtu ņemtas vērā
Līguma par Eiropas Savienības darbību īpatnības, 1. apsvērumā
minētais līdzšinējais juridiskais pamats ir aizstāts ar
tiešu atsauci uz 218. panta 9. punktu, jo bija nepieciešams
mainīt WP29 sanāksmju sagatavošanas procesu, tādējādi
juridiskais formāts ir mainīts un tagad tas ir Padomes lēmums,
nevis Komisijas lēmums, kā sagatavošanas procesā bijis
pēdējos 14 gadus.
·
Subsidiaritātes princips
Prasības par bērnu
ierobežotājsistēmām jau ir saskaņotas ES līmenī.
Jaunie noteikumi ir papildinājums attiecībā uz bērnu
ierobežotājsistēmu jaunāko paaudzi. Tikai Savienība var
balsojumā atbalstīt tādus starptautiskos instrumentus kā
ANO EEK noteikumu projektu un to iekļaušanu Savienības
mehāniskajos transportlīdzekļos izmantoto sistēmu tipa
apstiprināšanas sistēmā. Tādējādi ne vien tiek
novērsta iekšējā tirgus sadrumstalotība, bet arī
nodrošināti vienādi drošības standarti visā ES. Tas sniedz
arī apjomradītus ieguvumus: ražojumus iespējams izgatavot visam
Eiropas tirgum un pat starptautiskajam tirgum bez nepieciešamības tos pielāgot
katras atsevišķas dalībvalsts vai citu ANO EEK teritoriju
nacionālajām tipa apstiprināšanas prasībām.
Tādējādi priekšlikums ir
saskaņā ar subsidiaritātes principu.
·
Proporcionalitātes princips
Priekšlikums atbilst proporcionalitātes
principam, jo tas paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir
vajadzīgi, lai sasniegtu mērķus, kas saistīti ar
iekšējā tirgus pareizu darbību, vienlaikus nodrošinot augstu
sabiedrības drošības un aizsardzības līmeni.
·
Juridisko instrumentu izvēle
Ierosinātais juridiskais instruments:
Padomes lēmums.
Padomes lēmums tiek uzskatīts par
piemērotu instrumentu atbilstīgi LESD 218. panta 9. punkta
prasībām.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Priekšlikums neietekmē Savienības
budžetu.
2012/0291 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS
par nostāju, kas Eiropas Savienībai
jāieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas
komisijas Administratīvajā komitejā attiecībā uz
noteikumu projektu par uzlabotām bērnu
ierobežotājsistēmām
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
ko lasa kopā ar minētā līguma 218. panta 9. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
tā kā:
(1)       Ar Padomes Lēmumu 97/836/EK[6]
Savienība ir pievienojusies Apvienoto Nāciju Organizācijas
Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Nolīgumam vienotu tehnisko
prasību apstiprināšanai riteņu transportlīdzekļiem,
aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot
riteņu transportlīdzekļos, un par nosacījumiem to
apstiprinājumu savstarpējai atzīšanai, kas piešķirti,
pamatojoties uz šīm prasībām (Pārskatītais 1958. gada
nolīgums).
(2)       Standartizētās
ANO EEK noteikumu projekta prasības par vienotiem noteikumiem
attiecībā uz mehāniskajos transportlīdzekļos izmantoto
bērnu uzlaboto ierobežotājsistēmu apstiprināšanu[7] ir
paredzētas, lai novērstu tehniskos šķēršļus
mehānisko transportlīdzekļu tirdzniecībā starp Pārskatītā
1958. gada nolīguma pusēm un nodrošinātu, ka šādas
sistēmas sniedz augstu drošības un aizsardzības līmeni.
(3)       Ir lietderīgi noteikt
nostāju, kas Savienības vārdā ir jāieņem
Pārskatītajā 1958. gada nolīgumā
paredzētajā Administratīvajā komitejā par
minētā ANO EEK noteikumu projektu pieņemšanu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Nostāja, kas Eiropas Savienībai,
kuru pārstāv Komisija, jāieņem Pārskatītā 1958. gada
nolīguma Administratīvajā komitejā, ir atbalstīt
balsojumā ANO EEK noteikumu projektu par vienotiem noteikumiem
attiecībā uz mehāniskajos transportlīdzekļos izmantoto
bērnu uzlaboto ierobežotājsistēmu apstiprināšanu, kas
ietverti dokumentā ECE TRANS/ WP.29/2012/53.
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā
tā paziņošanas dienā.
3. pants
Šis lēmums ir adresēts Eiropas
Komisijai.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               ANO EEK dokuments ECE TRANS/WP.29/2012/53.
[2]               OV L 373, 31.12.1991., 26. lpp.
[3]               OV L 200,
31.7.2009., 1. lpp.
[4]               OV L 233,
9.9.2011., 95. lpp.
[5]               OV L 220, 29.8.1977., 95. lpp.
[6]               OV L 346, 17.12.1997., 78. lpp.
[7]               ANO EEK
dokuments ECE TRANS/WP.29/2012/53.