				|

		52011PC0811

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS ar ko izveido īpašo programmu, ar kuru īsteno Pētniecības un inovāciju pamatprogrammu 2014.–2020. gadam “Apvārsnis 2020” /* COM/2011/0811 final - 2011/0402 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Ar priekšlikumu kopumu pamatprogrammai
“Apvārsnis 2020”, kas izstrādāts atbilstoši Komisijas
paziņojumam “Budžets stratēģijai “Eiropa 2020””[1], pilnībā tiek
atbalstīta stratēģija “Eiropa 2020”, kurā
pētniecības un inovācijas darbībām piešķirta
galvenā loma gudras, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes
mērķu sasniegšanā. Tie ir priekšlikumi:
1)           pamatprogrammai
“Apvārsnis 2020” (Līgums par Eiropas Savienības
darbību — “LESD”);
2)           vienotam noteikumu kopumam par dalību
un izplatīšanu (LESD);
3)           vienai īpašai programmai, kas
paredzēta pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” īstenošanai
(LESD); kā arī
4)           vienam priekšlikumam tām
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” daļām, kuras attiecas uz
Euratom līgumu.
Šo tiesību aktu priekšlikumu
vispārējais politiskais apraksts un pamatojums sniegts Komisijas
paziņojumā, kas pieņemts vienlaikus ar šiem priekšlikumiem,
kurā skarts jautājums par vairākiem būtiskiem
transversāliem elementiem, piemēram, vienkāršošanu un to,
kā tikusi stiprināta pieeja inovācijai.
Ar pamatprogrammu “Apvārsnis 2020”
tiek veicināta to galveno sabiedrības problēmu risināšana,
kas noteiktas stratēģijā “Eiropa 2020” un tās
pamatiniciatīvās. Ar to veicinās arī vadošās lomas
rūpniecībā nostiprināšanu Eiropā. Ar to palielinās
arī zinātniskās bāzes izcilību, kam ir liela
nozīme Eiropas ilgtspējīgumā un ilgtermiņa
pārticībā un labklājībā. Lai sasniegtu šos
mērķus, priekšlikumos ietverts pilnīgs atbalsts, kurš
integrēts visā pētniecības un inovācijas ciklā.
Tāpēc pamatprogramma “Apvārsnis 2020” apvieno un stiprina
tās darbības, ko pašlaik finansē saskaņā ar
7. pamatprogrammu pētniecībai, kā arī
Konkurētspējas un jauninājumu pamatprogrammas daļas, kuras
attiecas uz inovāciju, un Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju
institūtu. Tādējādi priekšlikumi tiek izstrādāti
arī, nodrošinot dalībniekiem būtisku vienkāršošanu.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM REZULTĀTI UN IETEKMES
NOVĒRTĒJUMI
Visu četru priekšlikumu sagatavošanas
darbā pilnībā ņēma vērā atbildes uz plašu
sabiedrisko apspriešanu, pamatojoties uz Zaļo grāmatu “No
problēmām uz iespējām: virzība uz vienotu
stratēģisko satvaru ES pētniecības un inovāciju
finansējumam”, COM(2011) 48. Viedokli pauda Eiropadome,
dalībvalstis un dažādas ieinteresētās personas no
rūpniecības un akadēmiskajām aprindām, kā
arī no pilsoniskās sabiedrības.
Priekšlikumi balstās arī uz diviem
padziļinātiem ietekmes novērtējumiem, kas
izstrādāti, apspriežoties ar ieinteresētājām
personām, izmantojot iekšējos un ārējos novērtējumus,
kā arī starptautisko ekspertu ieguldījumu.
Novērtējumos konstatēts, ka “Apvārsnis 2020”
palīdzētu sniegt lielāku skaidrību par galveno
uzmanību, sasniegt vajadzīgo centienu kritisko masu programmas un
projekta līmenī, kā arī palīdzētu
spēcīgāk ietekmēt politiskos mērķus un nodrošināt
saimnieciskus, ar konkurētspēju saistītus un sociālus
ieguvumus, vienlaikus palīdzot vienkāršot jautājumus,
piemēram, atvieglojot administratīvo slogu dalībniekiem,
racionalizējot piemērojamos noteikumus un procedūras, nodrošinot
konsekvenci starp instrumentiem un norādot uz jaunu
risku/uzticēšanās līdzsvaru.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
3.1.        Juridiskais pamats
Priekšlikumā nodrošināta vienota
pētniecības un inovācijas darbību integrācija
nolūkā sasniegt politiskos mērķus.
Tādējādi pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” pamatā būs LESD sadaļas
“Rūpniecība” un “Pētniecība, tehnoloģijas
attīstība un kosmoss” (173. un 182. pants). Saistīto
noteikumu par dalību un izplatīšanu pamatā būs tās
pašas iepriekš minētās LESD sadaļas (173., 183. un 188. pants).
Sadaļa “Rūpniecība” abos gadījumos attieksies
galvenokārt uz Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūtu
(EIT), ko finansēs ar finanšu ieguldījumiem no pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020”. Īpašajā programmā EIT nebūs aplūkots.
Jāatgādina, ka inovācijas darbības
ir nepārprotami iekļautas dažādās pamatprogrammās,
kuru pamatā ir Līguma par Eiropas Savienības darbību
sadaļa par pētniecību, un arī pašreizējās
pamatprogrammas ietver virkni darbību inovācijas jomā.
Tāpēc īpašās programmas, ar ko īstenos pamatprogrammu
“Apvārsnis 2020”, pamatā būs LESD sadaļa
“Pētniecība, tehnoloģijas attīstība un kosmoss”
(182. pants), jo tajā paredzētās darbības
atbildīs tām, kas minētas šajā sadaļā.
Euratom pētniecības
un apmācības programmai, kas atbalsta pamatprogrammu “Apvārsnis 2020”,
izstrādātā priekšlikuma pamatā ir Euratom līguma
7. pants.
3.2.        Subsidiaritātes un
proporcionalitātes principi
Šie priekšlikumi ir izstrādāti, lai
palielinātu Eiropas Savienības pievienoto vērtību un
ietekmi, galveno uzmanību pievēršot tiem mērķiem un
darbībām, kurus dalībvalstis nevar efektīvi veikt,
darbojoties atsevišķi. Eiropas Savienības līmeņa
intervence var stiprināt kopīgo pētniecības un
inovācijas sistēmu, kā arī koordinēt dalībvalstu
pētniecības pasākumus, tādējādi izvairoties no
dublēšanas, vēršot kritisko masu uz galvenajām jomām un
nodrošinot, ka valsts finansējumu izmanto optimāli.
Eiropas Savienības līmeņa intervence dod iespēju visa
kontinenta konkurencē atlasīt vislabākos priekšlikumus,
tādējādi ceļot izcilības līmeni un nodrošinot
vadošās pētniecības un inovācijas atpazīstamību.
Eiropas Savienības līmeņa intervence arī nodrošina
starpvalstu mobilitāti, uzlabojot pētnieku apmācību un
karjeras izaugsmi. Ar Eiropas Savienības līmeņa programmu
ir iespējams uzņemties lielāku risku un veikt ilgtermiņa
pētniecības un attīstības darbības,
tādējādi dalot risku un radot plašu piemērošanas jomu,
kā arī apjomradītus ietaupījumus, ko nevarētu gūt
citādi. Eiropas Savienības līmeņa intervence ļauj
izmantot papildu publiskus un privātus ieguldījumus
pētniecības un inovācijas darbībās; dod
ieguldījumu Eiropas Pētniecības telpā, kurā notiek
brīva zināšanu, pētnieku un tehnoloģiju aprite; un
palielina komercializāciju un inovāciju izplatīšanos
vienotajā tirgū. Tāpat Eiropas Savienības
līmeņa programmas nepieciešamas, lai atbalstītu politikas
veidošanas procesu, kā arī vairākās politikas jomās
izvirzītos mērķus. Pievienotajos ietekmes novērtējumos
ir sniegts pilnīgs pamatojums.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Visu priekšlikumu budžets atainots
nemainīgās 2011. gada cenās. Šim priekšlikumam ir
pievienots tiesību akta finanšu pārskats, kurā
izklāstīta ietekme uz budžetu (pašreizējās cenas),
cilvēkresursiem un administratīvajiem resursiem. Pamatojoties uz
izmaksu un ieguvumu analīzi, pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
īstenošanai Komisija var izmantot pašreizējās
izpildaģentūras, kā noteikts Padomes Regulā (EK)
Nr. 58/2003, ar ko nosaka statūtus izpildaģentūrām,
kurām uztic konkrētus Eiropas Savienības programmu
pārvaldības uzdevumus.
2011/0402 (CNS)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS
(XXX)
ar ko izveido īpašo programmu, ar kuru
īsteno Pētniecības un inovāciju pamatprogrammu
2014.–2020. gadam “Apvārsnis 2020”
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un īpaši tā 182. panta
4. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc tiesību akta projekta
nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
atzinumu[2],
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[3],
ņemot vērā Reģionu komitejas
atzinumu[4],
rīkojoties saskaņā ar
īpašu likumdošanas procedūru,
tā kā:
(1)
Saskaņā ar LESD 182. panta
3. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. [...] par ...
attiecībā uz Pētniecības un inovāciju pamatprogrammu
“Apvārsnis 2020” (“Apvārsnis 2020”)[5], jāīsteno ar
īpašu programmu, kurā izklāstīti konkrētie
mērķi un noteikumi to īstenošanai, minēts laiks, kā
arī nodrošināti vajadzīgie līdzekļi.
(2)
Pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”
galvenā uzmanība tiek pievērsta trim mērķiem, proti,
nodrošināt zinātnes izcilību (“Zinātnes izcilība”),
izveidot vadošo lomu rūpniecībā (“Vadošā loma
rūpniecībā”) un atrisināt sabiedrības problēmas
(“Sabiedrības problēmu risināšana”). Šīs prioritātes
jāievēro, īstenojot īpašu programmu, kas sastāv no
trim netiešo darbību daļām un vienas Kopīgā
pētniecības centra (JRC) tiešo darbību daļas.
(3)
Pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”
izklāstīts pamatprogrammas vispārīgais mērķis,
izvirzītās prioritātes un konkrēto mērķu un
veicamo darbību virzieni, savukārt īpašajā programmā
jānosaka katrai daļai raksturīgie konkrētie mērķi
un darbību virzieni. Pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”
izklāstītie īstenošanas nosacījumi pilnībā
attiecas uz šo īpašo programmu, tostarp tie, kas saistīti ar
ētikas principiem.
(4)
Katra daļa īstenojama papildus un
kopīgi ar citām daļām.
(5)
Ir būtiski stiprināt un paplašināt
Eiropas Savienības zinātniskās bāzes izcilību un
nodrošināt pirmklasīgus pētījumus un talantus,
tādējādi nodrošinot Eiropas konkurētspēju un
labklājību ilgtermiņā. Īstenojot I daļu
“Zinātnes izcilība”, ir jāatbalsta Eiropas Pētniecības
padomes darbības progresīvo pētījumu jomā,
nākotnes un jauno tehnoloģiju jomā, Marijas Kirī
vārdā nosaukto darbību jomā, kā arī Eiropas
pētījumu infrastruktūru jomā. Īstenojot šīs
darbības, ir jātiecas veidot kompetenci ilgtermiņā, uzsvaru
liekot uz nākamo zinātnes, sistēmu un pētnieku paaudzi,
kā arī sniedzot atbalstu jauniem talantiem no visas
Eiropas Savienības un asociētajām valstīm.
Darbībām, ko Eiropas Savienība īsteno nolūkā
atbalstīt zinātnes izcilību, ir jāpalīdz konsolidēt
Eiropas Pētniecības telpu un jāpadara
Eiropas Savienības zinātnes sistēma
konkurētspējīgāka un pievilcīgāka pasaules
mērogā.
(6)
Daļā “Zinātnes izcilība”
veiktajām pētniecības darbībām jānotiek
saskaņā ar zinātnes vajadzībām un iespējām,
iepriekš nenosakot prioritātes attiecībā uz tematiem.
Pētījumu programma jāizstrādā ciešā
sadarbībā ar zinātnieku aprindām. Pētījumi
jāfinansē, pamatojoties uz to izcilību.
(7)
Eiropas Pētniecības padomei ir
jāaizvieto un jāturpina tās Eiropas Pētniecības
padomes darbība, kas tika izveidota ar Komisijas Lēmumu
Nr. 2007/134/EK[6].
Tās darbībai jābūt saskaņā ar noteiktajiem
zinātnes izcilības, autonomijas, efektivitātes un
pārredzamības principiem.
(8)
Lai uzturētu un palielinātu
Eiropas Savienības vadošo lomu rūpniecībā, ir
steidzami jāveicina pētniecība un attīstība
privātajā sektorā, kā arī ieguldījumi
inovācijās, un ir jāveicina pētniecības un
inovācijas darbības uzņēmējdarbības
programmās, kā arī jāpaātrina jauno tehnoloģiju
attīstība, ar ko tiks likts pamats
uzņēmējdarbībai nākotnē un ekonomikas izaugsmei.
Īstenojot II daļu “Vadošā loma rūpniecībā”,
ir jāatbalsta ieguldījumi, izcili pētījumi un
inovācijas galvenajās pamattehnoloģijās un citās rūpnieciskās
tehnoloģijās, jāveicina piekļuve riska finansējumam
novatoriskiem uzņēmumiem un projektiem, kā arī
jānodrošina Eiropas Savienības mēroga atbalsts
inovācijām maziem un vidējiem uzņēmumiem.
(9)
Pētniecība un inovācijas kosmosa
jomā, kas ir Eiropas Savienības kopīga kompetence, kā
saskaņots elements jāiekļauj daļā “Vadošā loma
rūpniecībā”, lai tādējādi maksimāli uzlabotu
zinātnisko, ekonomisko un sabiedrisko ietekmi, kā arī
nodrošinātu rentablu īstenošanu.
(10)
Lai atrisinātu būtiskās
sabiedrības problēmas, kas noteiktas stratēģijā
“Eiropa 2020”[7],
nepieciešami būtiski ieguldījumi pētniecības un
inovācijas darbībās, lai tādējādi
attīstītu un izmantotu novatoriskus un izrāviena
risinājumus, kam ir nepieciešamais apjoms un kompetence. Tāpat
šīs problēmas sniedz būtiskas ekonomiskās iespējas
novatoriskiem uzņēmumiem un tāpēc veicina
Eiropas Savienības konkurētspēju un panākumus
nodarbinātības jomā.
(11)
Ar III daļu “Sabiedrības
problēmu risināšana” jāceļ pētniecības un
inovācijas efektivitāte, reaģējot uz galvenajām
sabiedrības problēmām, atbalstot izcilas pētniecības
un inovācijas darbības. Šīs darbības jāīsteno,
izmantojot uz problēmām vērstu pieeju, kas apvieno resursus un
zināšanas visās jomās, tehnoloģijās un
disciplīnās. Darbībām jāattiecas uz visu
pētniecības un inovāciju spektru, uzsvaru liekot uz
darbībām, kas saistītas ar inovācijām, piemēram, izmēģinājumiem,
demonstrējumiem, testgultnēm, kā arī atbalstu valsts
iepirkumam, pirmsnormatīviem pētījumiem un standartu
izstrādi, kā arī inovāciju izmantojumam tirgū.
Īstenojot darbības, jāsniedz tiešs atbalsts attiecīgās
nozares politikas zināšanām Eiropas Savienības
līmenī. Visu problēmu risinājumiem būtu jāveicina
virsmērķa — ilgtspējīgas attīstības —
sasniegšana.
(12)
Kā neatņemamai pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” daļai Kopīgajam pētniecības
centram (JRC) ir jāturpina sniegt neatkarīgu uz klientu
orientētu zinātnisku un tehnisku atbalstu
Eiropas Savienības politisko nostādņu formulēšanai,
izstrādei, ieviešanai un uzraudzībai. Lai izpildītu savu
uzdevumu, Kopīgajam pētniecības centram jāveic
augstākajai kvalitātei atbilstoša pētniecība.
(13)
Īstenojot tiešās darbības
saskaņā ar savu uzdevumu, Kopīgajam pētniecības
centram jāpiešķir īpaša nozīme šādām
Eiropas Savienībai būtiskām jomām: gudra,
iekļaujoša un ilgtspējīga izaugsme, drošība un
pilsonība, kā arī globāla Eiropa. Kopīgā
pētniecības centra tiešās darbības jāveic
elastīgi, efektīvi un pārskatāmi, ņemot vērā
atbilstīgās Kopīgā pētniecības centra
lietotāju vajadzības un Eiropas Savienības politiku,
kā arī ievērojot mērķi aizsargāt
Eiropas Savienības finanšu intereses. Minētās
pētniecības darbības vajadzības gadījumā
jāpielāgo šīm vajadzībām un tendencēm
zinātnes un tehnoloģijas jomā, un šajās darbībās
jācenšas sasniegt zinātnisku izcilību.
(14)
Kopīgajam pētniecības centram
jāturpina rast papildu resursi, īstenojot konkurējošas
darbības, tostarp dalību pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
netiešajās darbībās, trešo personu darbu un mazāka
mērā — izmantojot intelektuālo īpašumu.
(15)
Ar šo īpašo programmu jāpapildina
dalībvalstīs veiktās darbības, kā arī citas
Eiropas Savienības darbības, kuras nepieciešamas
vispārējiem stratēģiskiem centieniem stratēģijas
“Eiropa 2020” īstenošanai, īpaši attiecībā uz
kohēzijas politikas jomā veiktajām darbībām,
lauksaimniecību un lauku attīstību, izglītību un
profesionālo apmācību, rūpniecību, sabiedrības
veselību, patērētāju aizsardzību, nodarbinātību
un sociālo politiku, enerģētiku, transportu, vidi,
darbībām klimata jomā, drošību, darbībām
jūras un zivsaimniecības jomā, attīstības
sadarbību un paplašināšanos, kā arī
kaimiņattiecību politiku.
(16)
Lai nodrošinātu to, ka, novērtējot
pamatprogrammu “Apvārsnis 2020”, situācija tiek atspoguļota
pareizi un ka īpašie nosacījumi finanšu mehānismu izmantošanai
atspoguļo tirgus nosacījumus, jāpiešķir Komisijai pilnvaras
pieņemt tiesību aktus saskaņā ar Līguma par
Eiropas Savienības darbību 290. pantu, lai tā
varētu pieņemt vai turpināt izstrādāt rezultātu
rādītājus, kas atbilstu īpašās programmas
konkrētajiem mērķiem, un īpašos nosacījumus finanšu
mehānismu izmantošanai. Ir īpaši svarīgi, lai sagatavošanas
darba laikā Komisija rīkotu piemērotas konsultācijas,
arī ekspertu līmenī.
Sagatavojot un sastādot uzticētos
tiesību aktus, Komisijai jānodrošina laicīga un atbilstoša
attiecīgo dokumentu nodošana Padomei.
(17)
Lai īstenojot īpašo programmu
nodrošinātu vienādus nosacījumus, jāpiešķir Komisijai
īstenošanas pilnvaras, lai tā pieņemtu darba programmas
īpašās programmas īstenošanai.
(18)
Īstenošanas pilnvaras, kas saistītas ar
I, II un III daļas darba programmām, izņemot Eiropas
Pētniecības padomes darbības, kurās Komisija
neatkāpjas no Zinātniskās padomes nostājas, jāīsteno
saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada
16. februāra Regulu (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas
un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles
mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru
izmantošanu[8].
(19)
Kopīgā pētniecības centra
valde, kas izveidota saskaņā ar Komisijas 1996. gada
10. aprīļa Lēmumu Nr. 96/282/Euratom par
Kopīgā pētniecības centra reorganizāciju[9], ir informēta par
Kopīgā pētniecības centra tiešo darbību
īpašās programmas zinātnisko un tehnoloģisko saturu.
(20)
Tiesiskās noteiktības un skaidrības
labad tiek atcelts Padomes 2006. gada 19. decembra Lēmums
(2006/971/EK) par īpašo programmu “Sadarbība”, ar ko īsteno
Eiropas Kopienas 7. pamatprogrammu pētniecībai, tehnoloģiju
attīstībai un demonstrāciju pasākumiem (2007.–2013)[10], Padomes Lēmums
(2006/972/EK) par īpašo programmu “Idejas”, ar ko īsteno Eiropas
Kopienas 7. pamatprogrammu pētniecībai, tehnoloģiju
attīstībai un demonstrāciju pasākumiem (2007.–2013.)[11], Padomes Lēmums
(2006/973/EK) par īpašo programmu “Cilvēki”, ar ko īsteno
Eiropas Kopienas 7. pamatprogrammu pētniecībai, tehnoloģiju
attīstībai un demonstrāciju pasākumiem (2007.–2013.)[12], Padomes Lēmums
(2006/974/EK) par īpašo programmu “Spējas”, ar ko īsteno Eiropas
Kopienas 7. pamatprogrammu pētniecībai, tehnoloģiju
attīstībai un demonstrāciju pasākumiem (2007.–2013.)[13], kā arī Padomes
Lēmums (2006/975/EK) par īpašo programmu, ko īsteno ar
Kopīgā pētniecības centra tiešām darbībām
atbilstīgi Eiropas Kopienas 7. pamatprogrammai pētniecības,
tehnoloģiju attīstības un demonstrāciju pasākumiem
(2007.–2013.)[14],
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU:
I SADAĻA
Izveide
1. pants
Priekšmets
Ar šo Lēmumu tiek izveidota
īpašā programma, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes
Regulu (ES) Nr. XX/2012[15],
kā arī tiek izvirzīti konkrēti mērķi
Eiropas Savienības atbalstam iepriekš minētās regulas
1. pantā izklāstīto pētniecības un inovāciju
darbību īstenošanai un tiek izklāstīti īstenošanas
noteikumi.
2. pants
Īpašās programmas izveide
1.           Ar šo laikposmam no
2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada
31. decembrim izveido īpašo programmu, ar ko īsteno
Pētniecības un inovāciju pamatprogrammu 2014.–2020. gadam
“Apvārsnis 2020” (turpmāk “īpašā programma”).
2.           Saskaņā ar Regulas
(ES) Nr. XX/2012 [pamatprogramma “Apvārsnis 2020”] 5. panta
2. punktu un 5. panta 3. punktu īpašo programmu veido
šādas daļas:
(a)
I daļa “Zinātnes izcilība”;
(b)
II daļa “Vadošā loma
rūpniecībā”;
(c)
III daļa “Sabiedrības problēmu
risināšana”;
(d)
IV daļa “Ar kodolenerģiju
nesaistītas Kopīgā pētniecības centra (JRC)
tiešās darbības”.
3. pants
Konkrētie mērķi
1.           Īstenojot
I daļu “Zinātnes izcilība”, mērķis ir
stiprināt Eiropas pētniecības izcilība saskaņā ar
Regulas (ES) Nr. XX/2012 [“Apvārsnis 2020”] 5. panta
2. punkta a) apakšpunktā minēto prioritāti
“Zinātnes izcilība”; tas darāms, īstenojot šādus
konkrētos mērķus:
(a)     stiprināt
progresīvo pētījumu jomu, īstenojot Eiropas
Pētniecības padomes (EPP) darbības;
(b)     stiprināt pētniecību
nākotnes un jauno tehnoloģiju jomā;
(c)     stiprināt prasmes,
apmācību un profesionālo izaugsmi, īstenojot Marijas Sklodovskas-Kirī
vārdā nosauktās darbības ("Marijas Kirī
vārdā nosauktās darbības");
(d)     stiprināt Eiropas
Pētniecības infrastruktūras, tostarp e-infrastruktūras.
Šo konkrēto mērķu īstenošanai
paredzēto darbību pamatvirzieni izklāstīti I pielikuma
I daļā.
2.           Īstenojot
II daļu “Vadošā loma rūpniecībā”,
mērķis ir stiprināt vadošo lomu rūpniecībā un
veicināt konkurētspēju saskaņā ar Regulas (ES)
Nr. XX/2012 [“Apvārsnis 2020”] 5. panta 2. punkta
b) apakšpunktā minēto prioritāti “Vadošā loma
rūpniecībā”; tas darāms, īstenojot šādus
konkrētos mērķus:
(a)
 uzlabot Eiropas vadošo lomu
rūpniecībā, īstenojot pētniecības,
tehnoloģijas attīstības, demonstrējumu un inovācijas
darbības šādās pamata un rūpniecisko tehnoloģiju
jomās:
(i)      informācijas un komunikācijas
tehnoloģijas;
(ii)      nanotehnoloģijas;
(iii)     progresīvie materiāli;
(iv)     biotehnoloģija;
(v)     progresīvā ražošana un
apstrāde;
(vi)     kosmoss;
(b)
 uzlabot piekļuvi riska finansējumam
ieguldījumiem pētniecības un inovācijas jomā;
(c)
 palielināt inovācijas mazos un
vidējos uzņēmumos.
Šo konkrēto mērķu
īstenošanai paredzēto darbību pamatvirzieni izklāstīti
I pielikuma II daļā. Ir īpaši nosacījumi finanšu
mehānismu izmantošanai attiecībā uz b) apakšpunkta
īpašo mērķi. Šie nosacījumi ir izklāstīti
I pielikuma II daļas 2. punktā.
Komisijai ir pilnvaras pieņemt
deleģētos aktus saskaņā ar 10. pantu nolūkā
koriģēt minētos īpašos nosacījumus, ja to prasa
ekonomiskie tirgus nosacījumi, vai saskaņā ar rezultātiem,
ko panākuši Konkurences un inovācijas programmas Aizdevumu garantiju
mehānisms un 7. pamatprogrammas Riska dalīšanas finanšu
mehānisma Riska dalīšanas instruments.
3.           Īstenojot
III daļu “Sabiedrības problēmu risināšana”,
mērķis ir palīdzēt īstenot Regulas (ES)
Nr. XX/2012 [“Apvārsnis 2020”] 5. panta 2. punkta
c) apakšpunktā minēto prioritāti “Sabiedrības
problēmu risināšana”; tas darāms, īstenojot
pētniecības, tehnoloģijas attīstības,
demonstrējumu un inovācijas darbības, šādu konkrētu
mērķu sasniegšanai:
(a)
 uzlabot veselību un labklājību
dzīves garumā;
(b)
 nodrošināt ar pietiekami drošiem un
augstvērtīgiem pārtikas produktiem un bioproduktiem,
attīstot produktīvas un resursefektīvas primārās
ražošanas sistēmas, veicinot attiecīgus ekosistēmu pakalpojumus,
kā arī konkurētspējīgas piegādes ķēdes
ar zemu oglekļa emisiju līmeni;
(c)
 pāriet uz uzticamu, ilgtspējīgu un
konkurētspējīgu enerģētikas sistēmu, ņemot
vērā pieaugošo resursu deficītu, aizvien lielākās
vajadzības enerģētikas jomā, kā arī klimata
pārmaiņas;
(d)
 izveidot resursefektīvu, videi
nekaitīgu, drošu un integrētu Eiropas transporta sistēmu
pilsoņu, ekonomikas un sabiedrības labā;
(e)
 izveidot resursefektīvu un pret klimata
pārmaiņām noturīgu ekonomiku un ilgtspējīgu
izejvielu piegādi, lai apmierinātu pieaugošās pasaules
populācijas vajadzības, ņemot vērā planētas dabas
resursu ilgtspējīgos ierobežojumus;
(f)
 veicināt iekļaujošu, inovatīvu un
drošu Eiropas sabiedrību nepieredzētu pārveidojumu un pieaugošu
globālo savstarpējo atkarību kontekstā.
Šo konkrēto mērķu īstenošanai
paredzēto darbību pamatvirzieni ir izklāstīti
I pielikuma III daļā.
4.           Īstenojot
IV daļu “Ar kodolenerģiju nesaistītās Kopīgā
pētniecības centra tiešās darbības”, mērķis ir
palīdzēt īstenot visas Regulas (ES) Nr. XX/2012
[“Apvārsnis 2020”] 5. panta 2. punktā
minētās prioritātes, īstenojot konkrēto
mērķi nodrošināt klientu pieprasīto zinātnisko un
tehnisko atbalstu Savienības politikai.
Minētā īpašā mērķa
pamatvirzieni ir izklāstīti I pielikuma IV daļā.
5.           Īpašā programma
tiks izvērtēta, samērojot rezultātus un ietekmi ar
rezultātu rādītājiem, attiecīgos gadījumos
ieskaitot publikācijas ietekmīgos žurnālos, pētnieku
apriti, pētniecības infrastruktūru piekļūstamību,
ieguldījumus, kurus mobilizē caur parāda un riska kapitāla
finansēšanu, MVU, kuri ievieš jauninājumus, kas ir jauni
uzņēmumam vai tirgum, atsauces uz attiecīgām pētniecības
darbībām politiskajos dokumentos, kā arī gadījumus,
kad ir īpaša ietekme uz politiku.
Sīkāki dati par galvenajiem
rezultātu rādītājiem, kas atbilst konkrētajiem šā
panta 1.–4. punktā izklāstītajiem mērķiem, ir
izklāstīti II pielikumā.
Saskaņā ar 10. pantu Komisiju
pilnvaro pieņemt deleģētos tiesību aktus, lai, ņemot
vērā jaunu notikumu gaitu, koriģētu
rādītājus vai turpinātu to izstrādi.
4. pants
Budžets
1.           Saskaņā ar Regulas
(ES) Nr. XX/2012 [pamatprogramma “Apvārsnis 2020”] 6. panta
1. punktu īpašās programmas īstenošanai
atvēlētais budžets ir EUR 86 198 miljoni.
2.           Pirmajā punktā
minēto summu sadala četrām daļām, kas
izklāstītas šā Lēmuma 2. panta 2. punktā
saskaņā ar Regulas (ES) Nr. XX/2012 [pamatprogramma
“Apvārsnis 2020”] 6. panta 2. punktu. Lēmuma
3. pantā minēto konkrēto mērķu indikatīvs
budžeta sadalījums, kā arī maksimālā kopējā
ieguldījuma summa Kopīgā pētniecības centra
darbībās norādīta Regulas (ES) Nr. XX/2012
[pamatprogramma “Apvārsnis 2020”] II pielikumā.
3.           Komisijas administratīvajiem
izdevumiem paredzēts ne vairāk kā 6 % no Regulas (ES)
Nr. XX/2012 [pamatprogramma “Apvārsnis 2020”] 6. panta
2. punktā I, II, III un IV daļai norādītās
summas.
4.           Vajadzības
gadījumā apropriācijas var iekļaut budžetā pēc
2020. gada, lai segtu tehniskās un administratīvās izmaksas
nolūkā rast iespēju pārvaldīt pasākumus, kas
vēl nav pabeigti līdz 2020. gada 31. decembrim.
II SADAĻA
ĪSTENOŠANA
5. pants
Darba programmas
1.           Īpašo programmu
īsteno ar darba programmu starpniecību.
2.           Komisija pieņem
kopīgas vai atsevišķas darba programmas šās īpašās
programmas I, II un III daļas īstenošanai, kas minētas
2. panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunktā,
izņemot attiecībā uz darbībām, kuras tiek
īstenotas saskaņā ar konkrēto mērķi
“Stiprināt Eiropas zinātnisko bāzi progresīvo
pētījumu jomā”. Šos īstenošanas aktus pieņem
saskaņā ar 9. panta 2. punktā minēto
pārbaudes procedūru.
3.           Ar attiecīgu
īstenošanas aktu Komisija pieņem darba programmas, kas
paredzētas darbību īstenošanai saskaņā ar
konkrēto mērķi “Stiprināt Eiropas zinātnisko bāzi
progresīvo pētījumu jomā”, ko atbilstoši 7. panta
3. punkta b) apakšpunktam noteikusi Eiropas pētniecības
padomes Zinātniskā padome. Komisija atkāpjas no Zinātniskās
padomes izstrādātās darba programmas tikai tad, ja tā
uzskata, ka nav ievēroti šā Lēmuma noteikumi. Tādā
gadījumā Komisija pieņem darba programmu, izdodot
īstenošanas aktu saskaņā ar 9. panta 2. punktā
minēto pārbaudes procedūru. Komisija šā pasākuma
īstenošanu pienācīgi pamato.
4.           Ar īstenošanas aktu
Komisija pieņem atsevišķu daudzgadu darba programmu īpašās
programmas IV daļai par Kopīgā pētniecības centra
tiešajām darbībām, kas nav saistītas ar kodolenerģiju,
kā minēts 2. panta 2. punkta d) apakšpunktā.
Šajā darba programmā vērā
ņem Kopīgā pētniecības centra valdes atzinumu, kā
minēts Lēmumā Nr. 96/282/Euratom.
5.           Darba programmās
ņem vērā zinātnes, tehnoloģijas un inovācijas
stāvokli valsts, Eiropas Savienības un starptautiskā
līmenī, kā arī attiecīgo politiku, tirgu un
sabiedrības attīstību. Tajās ietver informāciju par
to, kā tiek nodrošināta to pētniecības un inovācijas
darbību koordinācija, ko īsteno dalībvalstis, tostarp
jomās, kuras ietver kopīgas plānošanas iniciatīvas.
Vajadzības gadījumā programmas atjaunina.
6.           Darba programmās, kas
paredzētas 2. panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunktā
minētās I, II un III daļas īstenošanai, norāda
sasniedzamos mērķus, gaidāmos rezultātus, īstenošanas
metodi, kā arī to kopējo apjomu, attiecīgā
gadījumā ieskaitot orientējošu informāciju par
izmaksām, kas saistītas ar klimatu. Tāpat programmās
apraksta finansējamās darbības, norāda katrai darbībai
piešķirto summu, sniedz indikatīvu īstenošanas grafiku, kā
arī apraksta daudzgadu pieeju un stratēģisko orientāciju
turpmākajiem īstenošanas gadiem. Tāpat programmās
attiecībā uz dotācijām iekļauj prioritātes,
būtiskus novērtējuma kritērijus un maksimālo
līdzfinansējuma līmeni. Darba programmām jābūt
tādām, kas pieļauj augšupējas pieejas īstenošanu,
tādējādi dodot iespēju inovatīvi sasniegt
mērķus.
Turklāt šajās darba programmās
iekļauj sadaļu, kurā identificētas transversālas
darbības, kā minēts Regulas (ES) Nr. XX/2012
[pamatprogramma “Apvārsnis 2020”] 13. pantā,
attiecībā uz diviem vai vairāk konkrētajiem mērķiem
gan vienas prioritātes, gan divu vai vairāk prioritāšu ietvaros.
Minētās darbības īsteno integrēti.
6. pants
Eiropas Pētniecības padome
1.           Komisija izveido Eiropas
Pētniecības padomi (EPP), kuras uzdevums būs veikt
I daļā “Zinātnes izcilība” minētās
darbības, kas attiecas uz konkrēto mērķi “Stiprināt
Eiropas zinātnisko bāzi progresīvo pētījumu
jomā”. Eiropas Pētniecības padome turpina tās Eiropas
Pētniecības padomes darbu, kas tika izveidota saskaņā ar
Lēmumu Nr. 2007/134/EK.
2.           Eiropas
Pētniecības padomē ietilpst 7. pantā minētā
neatkarīgā Zinātniskā padome un 8. pantā
minētā īpaši izveidotā īstenošanas struktūra.
3.           EPP ir
priekšsēdētājs, kuru izraugās no pieredzējušu un
starptautiski respektablu zinātnieku vidus.
Priekšsēdētāju ieceļ Komisija
pēc darbā pieņemšanas procesa, kurā iesaistīta
specializēta atlases komiteja, uz četru gadu amata pilnvaru laiku, ko
vienreiz var pagarināt. Darbā pieņemšanas procesam un
izraudzītajam kandidātam vajadzīga Zinātniskās padomes
piekrišana.
Priekšsēdētājs prezidē
Zinātniskās padomes sēdēs un nodrošina tās vadību
un sakarus ar īpaši izveidoto īstenošanas struktūru, un
reprezentē to zinātnes pasaulē.
4.           Eiropas
Pētniecības padome darbojas saskaņā ar zinātnes
izcilības, autonomijas, efektivitātes, izmaksu lietderības,
pārredzamības un pārskatatbildības principiem. Tā
nodrošina nepārtrauktību ar Eiropas Pētniecības padomes
darbībām, kas veiktas saskaņā ar Padomes Lēmumu
Nr. 2006/972/EK.
5.           Īstenojot Eiropas
Pētniecības padomes darbības, tiek sniegts atbalsts
individuālu un starpvalstu komandu pētījumiem visās
jomās Eiropas mēroga konkurencē. Eiropas Pētniecības
padomes dotācijas progresīvo pētījumu jomā
piešķir, balstoties vienīgi uz izcilības kritēriju.
6.           Komisija rīkojas
kā Eiropas Pētniecības padomes autonomijas un integritātes
garants, kā arī nodrošina tai uzticēto uzdevumu
pienācīgu izpildi.
Komisija nodrošina, ka Eiropas
Pētniecības padomes darbības tiek īstenotas
saskaņā ar šā panta 4. punktā minētajiem
principiem, kā arī saskaņā ar 7. panta
2. punktā minētās Zinātniskās padomes
vispārējo stratēģiju.
7. pants
Zinātniskā padome
1.           Zinātniskajā padomē
darbojas zinātnieki, inženieri un pētnieki ar izcilu reputāciju
un attiecīgu pieredzi, nodrošinot pētniecības jomu
daudzveidību, un viņi darbojas kā privātpersonas,
nepārstāvot ārējas intereses.
Zinātniskās padomes locekļus
ieceļ Komisija, noteikšanai izmantojot neatkarīgu un
pārskatāmu procedūru, par kuru tā ir vienojusies ar
Zinātnisko padomi; šī procedūra ietver apspriešanos ar
zinātnieku aprindām un ziņošanu Eiropas Parlamentam un Padomei.
Zinātniskās padomes locekļu
pilnvaru termiņš nepārsniedz četrus gadus, un šo termiņu
var pagarināt vienu reizi, pamatojoties uz rotācijas sistēmu,
kas nodrošina Zinātniskās padomes darba nepārtrauktību.
2.           Zinātniskā padome
izstrādā:
(a)
 Eiropas pētniecības padomes
vispārējo zinātnisko stratēģiju;
(b)
 darba programmu Eiropas pētniecības
padomes darbību īstenošanai;
(c)
 profesionālapskates un priekšlikumu
novērtēšanas metodes un procedūras, pamatojoties uz kurām
atlasa finansējamos projektus;
(d)
 zinātniski pamatotu nostāju ikvienā
jautājumā, kas varētu uzlabot Eiropas pētniecības
padomes sasniegumus un ietekmi, kā arī veikto pētījumu
kvalitāti;
(e)
 rīcības kodeksu par, piemēram,
interešu konflikta novēršanu.
Komisija atkāpjas no Zinātniskās
padomes nostājas, kas ieņemta saskaņā ar šā punkta
pirmās daļas a), c), d) un e) punktu tikai tad, ja uzskata, ka nav
ievēroti šā lēmuma noteikumi. Tādā gadījumā
Komisija pieņem pasākumus, kas uztur īpašās programmas
īstenošanas nepārtrauktību un mērķu sasniegšanu,
izklāstot punktus, kuros tā atkāpjas no Zinātniskās
padomes nostājas un tos pienācīgi pamatojot.
3.           Zinātniskā padome
darbojas saskaņā ar I pielikuma I daļas
1.1. punktā izklāstīto darba uzdevumu.
4.           Zinātniskā padome
darbojas vienīgi nolūkā īstenot konkrēto
mērķi “Stiprināt Eiropas zinātnisko bāzi
progresīvo pētījumu jomā” saskaņā ar
6. panta 4. punktā izklāstītajiem principiem. Tā
darbojas cienīgi un godīgi, kā arī veic savus uzdevumus
efektīvi un pēc iespējas pārredzamāk.
8. pants
Īpaši izveidota īstenošanas struktūra
1.           Īpaši izveidotā
īstenošanas struktūra atbild par administratīvo īstenošanu
un programmas izpildi tā, kā aprakstīts I pielikuma
I daļas 1.2. punktā, un atbalsta Zinātnisko padomi
tās pienākumu pildīšanā.
2.           Komisija nodrošina, ka
īpaši izveidotā īstenošanas struktūra stingri,
efektīvi un ar vajadzīgo elastīgumu ievēro tikai Eiropas
Pētniecības padomes mērķus un prasības.
III SADAĻA
Nobeiguma noteikumi
9. pants
Komitejas procedūra
1.           Komisijai palīdz
komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES)
Nr. 182/2011[16]
nozīmē.
2.           Ja ir atsauce uz šo punktu,
piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
3.           Ja 2. punktā
minētās komitejas atzinums ir jāsaņem rakstiskā
procedūrā, šādu procedūru beidz bez rezultāta, ja
tā nolemj komitejas priekšsēdētājs atzinuma sniegšanai
noteiktajā termiņā vai to pieprasa komitejas locekļi ar vienkāršu
balsu vairākumu.
10. pants
Deleģēšanas uzdevums
1.           Pilnvaras pieņemt
deleģētos tiesību aktus piešķir Komisijai saskaņā
ar šajā pantā minētajiem noteikumiem.
2.           Pilnvaras pieņemt
deleģētos tiesību aktus Komisijai piešķir uz nenoteiktu
laiku, kas sākas ar šā Lēmuma spēkā stāšanos.
3.           Padome jebkurā
brīdī var atcelt deleģētās pilnvaras. Lēmums par
deleģēto pilnvaru atcelšanu aptur tajā minētās
deleģētās pilnvaras. Lēmums stājas spēkā
nākamajā dienā pēc tā publicēšanās Eiropas Savienības
Oficiālajā Vēstnesī vai kādā
vēlākā datumā, kā norādīts lēmumā.
Tas neietekmē deleģētos tiesību aktus, kas jau ir
stājušies spēkā.
4.           Tiklīdz Komisija
pieņem deleģētu tiesību aktu, tā par to paziņo
Padomei.
5.           Deleģēts
tiesību akts stājas spēkā tikai tad, ja Padome divu mēnešu
laikā pēc tam, kad saņēmusi paziņojumu par šo
tiesību aktu, nav iebildusi pret to vai pirms iepriekš minētā
termiņa beigām Padome Komisijai ir paziņojusi, ka
neiebildīs pret tiesību aktu. Pēc Padomes lūguma iepriekš
minēto termiņu pagarina vēl uz vienu mēnesi.
6.           Eiropas Parlamentu
informē par to, ka Komisija ir pieņēmusi deleģētos
tiesību aktus, par to, ka ir izteiktas iebildes, vai par to, ka Padome ir
atsaukusi deleģētās pilnvaras.
11. pants
Atcelšana un pārejas noteikumi
1.           Lēmumi
Nr. 2006/971/EK, 2006/972/EK, 2006/973/EK, 2006/974/EK un 2006/975/EK tiek
atcelti no 2014. gada 1. janvāra.
2.           Tomēr saskaņā
ar 1. punktā minētajiem lēmumiem uzsāktās
darbības un ar tām saistītās finansiālās
saistības turpina pārvaldīt saskaņā ar šiem
Lēmumiem līdz iesākto darbību pabeigšanai. Vajadzības
gadījumā uzdevumus, kurus saskaņā ar 1. punktā
minētajiem Lēmumiem izveidotās Komitejas nav pabeigušas, pabeidz
šā Lēmuma 9. pantā minētā Komiteja.
3.           Ar īpašās
programmas finanšu piešķīrumu var segt arī tehniskās un administratīvās
palīdzības izmaksas, kas nepieciešamas, lai nodrošinātu
pāreju starp īpašo programmu un pasākumiem, kuri minēti
Lēmumos 2006/971/EK, 2006/972/EK, 2006/973/EK, 2006/974/EK un
2006/975/EK.
12. pants
Stāšanās spēkā
Šis lēmums stājas spēkā
trešajā dienā pēc tā publicēšanās Eiropas Savienības
Oficiālajā Vēstnesī.
13. pants

Lēmums ir adresēts
dalībvalstīm.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
I Pielikums
Darbību vispārējās nostādnes
Netiešo darbību kopīgie elementi

1.
Plānošana
1.1.
Vispārīgi

Regulā (ES) Nr. XX/2012 (pamatprogramma
“Apvārsnis 2020”) izklāstīti vairāki principi
nolūkā veicināt programmatiskas pieejas īstenošanu, kā
rezultātā darbības stratēģiski un integrēti
palīdzētu sasniegt mērķus, kā arī
nolūkā nodrošināt spēcīgu komplementaritāti ar
citām saistītajām politikām un programmām
Eiropas Savienībā.
Pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
netiešās darbības tiks īstenotas, izmantojot Finanšu regulā
minētās finansējuma formas, īpaši dotācijas,
apbalvojumus, iepirkumus un finanšu instrumentus. Visas finansējuma formas
tiks izmantotas elastīgi visiem pamatprogrammā
“Apvārsnis 2020” minētajiem vispārējiem un
konkrētiem mērķiem, un finansējuma izmantojumu nosaka,
pamatojoties uz attiecīgā konkrētā mērķa
vajadzībām un specifiskumu.
Īpaša uzmanība tiks pievērsta
tam, lai nodrošinātu plašu pieeju inovācijām ne tikai
attiecībā uz jaunu produktu un pakalpojumu izstrādi,
pamatojoties uz zinātniskiem un tehnoloģiskiem sasniegumiem, bet
attiecībā arī uz tādiem aspektiem kā pašreizējo
tehnoloģiju izmantošana jaunos pielietojumos, nepārtrauktos
uzlabojumos un ar tehnoloģijām nesaistītās
inovācijās, kā arī sabiedriskās inovācijās.
Vienīgi holistiska pieeja inovācijām var vienlaicīgi risināt
sabiedrības problēmas un radīt jaunus
konkurētspējīgus uzņēmumus un rūpniecības
nozares.
Attiecībā uz sabiedrības
problēmām un īpaši pamattehnoloģijām un
rūpnieciskajām tehnoloģijām sevišķi tiks
atbalstītas darbības, kas tiek veiktas tuvu galalietotājiem un
tirgum, piemēram, demonstrējumi, izmēģinājumi vai
koncepta pierādīšana. Attiecīgā gadījumā tas
attieksies arī uz darbībām, ar ko atbalsta sabiedriskās
inovācijas un pieprasījuma puses pieejas, kā
pirmsstandartizācijas vai pirmskomercializācijas posmā veiktu iepirkumu,
novatorisku risinājumu iepirkumu, standartizāciju un citus ap
lietotāju centrētus pasākumus, lai tādējādi
paātrinātu novatorisku produktu un pakalpojumu izvietošanu un
izplatīšanu tirgū. Turklāt paredzētas pietiekami plašas
iespējas īstenot augšupēju pieeju un izmantot atklātas,
vieglas un ātras shēmas katras problēmas risināšanā un
attiecībā uz katru tehnoloģiju, tādējādi Eiropas
labākajiem pētniekiem, uzņēmējiem un
uzņēmumiem nodrošinot iespēju īstenot sevis
izvēlētus izrāviena risinājumus.
Detalizēta prioritāšu noteikšana
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” īstenošanā būs
saistīta ar stratēģisku pieeju pētījumu
plānošanai, izmantojot tādus pārvaldības veidus, kas cieši
saistīti ar politikas attīstību, tomēr pārsniedz
tradicionālās nozaru politikas robežas. Tā pamatā būs
pamatoti pierādījumi, analīze un prognozes, un progress tiks
mērīts, ņemot vērā robustu rezultātu
rādītāju kopumu. Šāda transversāla pieeja
plānošanai un pārvaldībai nodrošinās efektīvu
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” konkrēto mērķu
koordināciju un ļaus risināt ar tiem saistītās
problēmas, piemēram, ilgtspējīgumu, klimata
pārmaiņas vai zinātni un tehnoloģijas jūras vides
jomā.
Prioritāšu noteikšanas pamatā
būs vienlīdz plaša mēroga ieguldījumi un
konsultācijas. To ietvaros vajadzības gadījumā darbosies
neatkarīgu ekspertu grupas, kas izveidotas īpaši tam, lai
konsultētu saistībā ar pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” īstenošanu vai tās konkrēto
mērķu sasniegšanu. Minētās ekspertu grupas sniegs
attiecīga līmeņa ekspertīzi un zināšanas
konkrētajās jomās, kā arī nodrošinās
profesionalitātes daudzveidību, tostarp rūpniecības nozares
un pilsoniskās sabiedrības līdzdalību.
Nosakot prioritātes, vērā var
ņemt arī Eiropas Tehnoloģiju platformu
stratēģiskās pētniecības programmas vai Eiropas
Inovāciju partnerību devumu. Vajadzības gadījumā
prioritāšu noteikšanu un īstenošanu var veicināt arī
publiskā un publiskā sektora partnerības, kā arī
publiskā un privātā sektora partnerības, ko atbalsta
pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”, saskaņā ar noteikumiem,
kas izklāstīti pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”.
Prioritāšu noteikšanā svarīga ir arī regulāra
mijiedarbība ar galalietotājiem, pilsoņiem un pilsoniskās
sabiedrības organizācijām; to dara, izmantojot atbilstošu
metodoloģiju, piemēram, rīkojot vienprātības
konferences un nodrošinot dalību tehnoloģiju
novērtēšanā vai netiešu iesaistīšanos pētniecības
un inovācijas procesos.
Tā kā pamatprogramma
“Apvārsnis 2020” ir izstrādāta septiņiem gadiem,
šajā laikā būtiski var mainīties pamatprogrammas
darbības ekonomiskais, sabiedriskais un politiskais konteksts.
Pamatprogrammai “Apvārsnis 2020” jābūt tādai, ko var
pielāgot izmaiņām. Tāpēc sadaļā par katru
konkrēto mērķi būs iespējams iekļaut atbalstu
darbībām, kas nav minētas turpmākajos aprakstos, ja tas ir
pamatoti, ņemot vērā būtisku notikumu gaitu, politikas
vajadzības vai neparedzamus notikumus.

1.2.
Sociālās un humanitārās
zinātnes

Pētījumi sociālās un
humanitārās zinātnes jomās tiks pilnībā
integrēti katrā no vispārējiem pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” mērķiem. Tas ietvers plašas iespējas
atbalstīt šos pētījumus, izmantojot Eiropas Pētniecības
padomi, veicot Marijas Kirī vārdā nosauktās
darbības vai īstenojot Pētniecības infrastruktūru
konkrētos mērķus.
Sociālās un humanitārās
zinātnes tiek virzītas arī kā būtisks to darbību
elements, kas nepieciešamas sabiedrības problēmu risināšanai,
lai tādējādi veicinātu to ietekmi. Tas ietver
veselības determinantu izprašanu un veselības aprūpes
sistēmu efektivitātes optimizēšanu, atbalstu politikai, ar ko
tiek dotas iespējas lauku teritorijām un veicināta
patērētāju apzināta izvēle, robustu lēmumu pieņemšanas
procesu enerģētikas politikas jomā un
patērētājiem draudzīga Eiropas elektroenerģijas
tīkla nodrošināšanu, atbalstu uz pierādījumiem
balstītai transporta politikai, atbalstu klimata pārmaiņu
mazināšanas un pielāgošanās stratēģijām, kā
arī atbalstu resursefektivitātes iniciatīvām un
pasākumiem, kas vērsti uz videi nekaitīgu un
ilgtspējīgu ekonomiku.
Turklāt, īstenojot konkrēto
mērķi “Iekļaujoša, novatoriska un droša sabiedrība”, tiks
sniegts atbalsts sociālo un humanitāro zinātņu jomā
veiktajiem pētījumiem horizontāla rakstura jautājumos,
piemēram, gudras un ilgtspējīgas izaugsmes nodrošināšana,
pārmaiņas Eiropas sabiedrībā, sabiedriskās
inovācijas, inovācijas valsts sektorā vai Eiropas vieta pasaules
mērogā.

1.3.
Mazie un vidējie uzņēmumi (MVU)

Īstenojot pamatprogrammu
“Apvārsnis 2020”, tiks veicināta un atbalstīta mazo un
vidējo uzņēmumu (MVU) integrēta iesaistīšanās
visu konkrēto mērķu sasniegšanā.
Saskaņā ar pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” 18. pantu īpaši izstrādātie
pasākumi, kā noteikts konkrētā mērķa
“Inovācijas MVU” sadaļā (īpaši izstrādāts MVU
instruments), jāīsteno konkrētā mērķa
“Vadošā loma pamata un rūpnieciskās tehnoloģijās” un
III daļas “Sabiedrības problēmu risināšana” ietvaros.
Paredz, ka, īstenojot šādu integrētu pieeju, aptuveni 15 %
no to kopējiem apvienotajiem budžetiem tiks pāradresēti uz MVU.

1.4.
Piekļuve riska finansējumam

Izmantojot divus mehānismus,
pamatprogramma “Apvārsnis 2020” nodrošinās uzņēmumiem
un cita veida organizācijām piekļuvi kredītiem,
garantijām un kapitāla finansējumam.
Parāda mehānisms nodrošinās
kredītus atsevišķiem atbalsta saņēmējiem
ieguldījumu veikšanai pētniecības un inovācijas jomā;
garantijas finanšu atbalsta saņēmējiem, kas nodrošina
kredītus atbalsta saņēmējiem; kredītu un garantiju
apvienojumus, kā arī garantijas jeb pretgarantijas valstu un
reģionālajām parādu finansēšanas shēmām.
Tajā ietilps MVU "logs", kura mērķis būs
pētniecības un inovācijas virzīti MVU, ar aizdevumu summām,
kas papildinās MVU finansējumu no Aizdevumu garantiju mehānisma
saskaņā ar Uzņēmumu un MVU konkurētspējas
programmu.
Kapitāla mehānisms nodrošinās
riska un/vai mezonīna kapitālu individuāliem
uzņēmumiem (darbības uzsākšanas mehānisms). Mehānismam būs arī iespēja izdarīt
ieguldījumus paplašināšanā un augšanas stadijā
saistībā ar kapitāla mehānismu izaugsmei
saskaņā ar Uzņēmumu un MVU konkurētspējas
programmu, kā arī līdzekļu
līdzekļus.
Šie instrumenti būs galvenie instrumenti
konkrētā mērķa “Piekļuve riska finansējumam”
sasniegšanai, tomēr attiecīgā gadījumā tos var
izmantot arī citu “Apvārsnis 2020” konkrēto mērķu
sasniegšanai.
Parāda mehānisma
kapitāla mehānisms un MVU "logs" tiks īstenoti kā
daļa no diviem ES finansēšanas instrumentiem, kas sniedz
kapitālu un parādu, atbalstot MVU pētniecību un
inovācijas un izaugsmi saistībā ar kapitāla un parāda
un mehānismiem saskaņā ar Uzņēmumu
un MVU konkurētspējas programmu.

1.5.
Saziņa un izplatīšana

Eiropas Savienības līmenī
finansēto pētniecības un inovācijas darbību
nozīmīga pievienotā vērtība ir iespēja ziņot
par rezultātiem un izplatīt tos kontinenta mērogā,
tādējādi vairojot to ietekmi. Tāpēc visos
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” konkrētajos mērķos
paredzēts īpašs atbalsts izplatīšanas (tostarp, nodrošinot
atvērtu piekļuvi pētījumu rezultātiem), saziņas
un dialoga darbībām, sevišķu uzsvaru liekot uz rezultātu
paziņošanu gala lietotājiem, iedzīvotājiem,
pilsoniskās sabiedrības organizācijām,
rūpniecības nozarei un politikas veidotājiem. Šajā
sakarā pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” vajadzībām var
izmantot informācijas pārraides tīklus. Pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” ietvaros īstenotās paziņošanas
darbības tiek veiktas arī nolūkā vairot sabiedrības
izpratni par pētījumu un inovāciju nozīmību; to dara,
sagatavojot publikācijas, organizējot pasākumus, veidojot
zināšanu reģistrus, datubāzes un interneta vietnes vai
mērķtiecīgi izmantojot sabiedriskos medijus.

2.
Starptautiskā sadarbība

Lai efektīvi sasniegtu daudzus
pamatprogrammā “Apvārsnis 2020” minētos konkrētos
mērķus, īpaši tos, kas saistīti ar
Eiropas Savienības ārpolitiku un starptautiskajām saistībām,
nepieciešama starptautiskā sadarbība ar partneriem no trešām
valstīm. Tas attiecas uz visām globāla rakstura sabiedrības
problēmām, kuru risināšanu paredz pamatprogramma “Apvārsnis 2020”.
Tāpat starptautiskajai sadarbībai ir būtiska nozīme
progresīvo un pamata pētījumu veikšanā, lai varētu
gūt labumu no jaunajām zinātnes un tehnoloģiju
iespējām. Tāpēc, lai varētu veicināt šo
globālo sadarbību, ir jāuzlabo pētnieku un inovāciju
personāla mobilitāte starptautiskā mērogā. Lai
veicinātu Eiropas rūpniecības nozares konkurētspēju,
svarīgas ir darbības starptautiskā mērogā,
sekmējot jauno tehnoloģiju izmantošanu un tirdzniecību,
piemēram, izstrādājot pasaules standartus un
savstarpējās izmantojamības vadlīnijas, kā arī
sekmējot Eiropas risinājumu pieņemšanu un izmantošanu ārpus
Eiropas.
Pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”
minētā starptautiskā sadarbība būs vērsta
galvenokārt uz sadarbību ar trim lieliem valstu grupējumiem:
(1)
industriāli attīstītās un
jaunattīstības ekonomikas;
(2)
paplašināšanās valstis un kaimiņvalstis;
kā arī
(3)
jaunattīstības valstis.
Attiecīgā gadījumā
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” ietvaros tiks veicināta
sadarbība reģionālā vai daudzpusējā
līmenī. Starptautiskā sadarbība pētniecības un inovācijas
jomā ir būtisks Eiropas Savienības globālo saistību
aspekts, un tam ir nozīmīga loma Eiropas Savienības
partnerībā ar jaunattīstības valstīm, piemēram,
tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanā.
Pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
21. pantā izklāstīti vispārējie principi trešo
valstu organizāciju un starptautisko organizāciju
līdzdalībai. Tā kā pētniecības un inovācijas
jomā būtībā labums tiek gūts no atvērtības
pret trešām valstīm, pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
īstenošanā arī turpmāk tiks ievērots
vispārējas atvērtības princips, vienlaikus mudinot nodrošināt
abpusēju piekļuvi trešo valstu programmām. Tomēr
attiecībā uz vairākām jomām ieteicams īstenot
piesardzīgāku pieeju, tādējādi aizsargājot
Eiropas intereses.
Turklāt tiks veikta virkne
mērķtiecīgu darbību, īstenojot stratēģisku
pieeju starptautiskai sadarbībai, pamatojoties uz kopīgām
interesēm un abpusēju labumu, un veicinot koordināciju un
sinerģiju ar dalībvalstu veiktajām darbībām. Tas
ietvers atbalsta mehānismu kopējiem aicinājumiem un iespēju
līdzfinansējuma programmām ar trešām valstīm vai
starptautiskām organizācijām.
Minēto stratēģisko
starptautisko sadarbību var attīstīt, piemēram,
turpmāk minētajās jomās.
(a)
Eiropas un jaunattīstības valstu
partnerība klīnisko pētījumu jomā (EDCTP2), lai turpinātu klīniskos pētījumus
medicīniskai iejaukšanās HIV, malārijas un tuberkulozes
ārstēšanā;
(b)
Atbalsts, nodrošinot gada dalības maksu
starptautiskajā organizācijā Human Science Frontier Programme
(HSFP), tādējādi visām
Eiropas Savienības dalībvalstīm, kas nav G7 locekles,
ļaujot pilnībā izmantot iespējas, ko nodrošina HSFP finansējums;
(c)
Starptautisks konsorcijs par retām
slimībām ar vairākām Eiropas Savienības
dalībvalstīm un trešām valstīm. Iniciatīvas
mērķis ir līdz 2020. gadam izstrādāt diagnostikas
testus visretāko slimību noteikšanai un 200 jaunus terapijas veidus
reto slimību ārstēšanai;
(d)
Atbalsts darbībām, ko veic
Starptautiskais uz zinātnes atziņām balstītas bioekonomikas
forums un ES un ASV darba grupa biotehnoloģijas pētījumu
jomā, kā arī atbalsts sadarbības saiknēm ar
attiecīgām starptautiskām organizācijām un
iniciatīvām (piemēram, globālām pētījumu
aliansēm par lauksaimniecībā radītajām
siltumnīcefekta gāzēm un dzīvnieku veselību);
(e)
Ieguldījumi daudzpusējos procesos un
iniciatīvās, piemēram, Klimata pārmaiņu
starpvaldību padomē (IPCC), Starpvaldību zinātnes un
politikas platformā bioloģiskās daudzveidības un
ekosistēmu pakalpojumu jomā (IPBES) un Zemes novērošanas
grupā (GEO);
(f)
Kosmosa dialogs starp
Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm, un
Krieviju, proti, ar abām lielākajām valstīm, kas veic
darbības kosmosā, ir ārkārtīgi nozīmīgs un
veido pamatu stratēģiskās sadarbības izveidei
partnerībās kosmosa jomā, piemēram, attiecībā uz
starptautiskām kosmosa stacijām vai nesējraķetēm, un
sadarbībai RTD kosmosa līderpozīciju projektos.

3.
Komplementaritāte un transversālās darbības

Pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
pamatā ir mērķi, kas izvirzīti trīs galvenajās
daļās, proti, zinātnes izcilība, vadošā loma
rūpniecībā un sabiedrības problēmu risināšana.
Īpaša uzmanība tiks pievērsta tam, lai nodrošinātu atbilstošu
visu trīs daļu koordināciju un pilnībā izmantotu
sinerģijas, kas tiktu radītas konkrēto mērķu
starpā, tādējādi maksimāli uzlabojot to kopējo
ietekmi uz augstākā līmeņa politiskajiem mērķiem
Eiropas Savienībā. Tāpēc pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” mērķu sasniegšanā īpašs uzsvars
tiks likts uz efektīviem risinājumiem, kas nav rasti īstenojot
tikai tādu pieeju, kuras pamatā ir tradicionāli
zinātniskās un tehnoloģiju disciplīnas, un balstoties uz
ekonomikas nozarēm.
Transversālu darbību īstenošana
tiks veicināta starp I daļu “Zinātnes izcilība” un
sabiedrības problēmām, kā arī pamata un
rūpnieciskām tehnoloģijām, lai tādējādi
kopīgi attīstītu jaunas zināšanas, nākotnes un
jaunās tehnoloģijas, pētniecības infrastruktūras un
galveno kompetenci. Pētniecības infrastruktūras tiks
nodrošinātas arī tam, lai tās plašāk izmantotu
sabiedrībā, piemēram, valsts pakalpojumu sniegšanā,
zinātnes veicināšanā, pilsoniskajā drošībā un
kultūras jomā. Turklāt īstenošanas procesā
attiecīgi ar pārējām “Apvārsnis 2020”
daļām tiks koordinēta arī Kopīgā
pētniecības centra tiešo darbību un Eiropas Inovāciju un
tehnoloģiju institūta (EIT) darbību prioritāšu
noteikšana.
Turklāt daudzos gadījumos, lai
efektīvi īstenotu stratēģijas “Eiropa 2020” un
Eiropas Savienības Inovācijas mērķus, ir jārod
starpdisciplināri risinājumi, kas tādējādi ir
attiecināmi uz vairākiem konkrētiem “Apvārsnis 2020”
mērķiem. Īpaša uzmanība tiks pievērsta atbildīgai
pētniecības un inovācijas jomai. Dzimums tiks skatīts
kā transversāls jautājums, tādējādi labojot sieviešu
un vīriešu līdzsvara trūkumu un integrējot dzimuma
dimensiju pētījumu un inovācijas plānošanā un
saturā. Pamatprogrammā “Apvārsnis 2020” minēti
īpaši noteikumi šādu transversālu darbību iniciēšanai,
tostarp efektīvi sasaistot budžetus. Tas nozīmē arī to, ka
sabiedrības problēmu risināšanā, kā arī
attiecībā uz pamattehnoloģijām un rūpnieciskām
tehnoloģijām var piemērot noteikumus par finanšu instrumentiem
un īpaši izveidoto MVU instrumentu.
Transversāla darbība būs
nozīmīga arī tāpēc, lai stimulētu sabiedrības
problēmu un pamata un rūpniecisko tehnoloģiju savstarpējo
mijiedarbību, kas nepieciešama, lai radītu būtiskus
tehnoloģiskus sasniegumus. Šāda savstarpēja mijiedarbība
var tikt radīta attiecībā uz e-veselības sfēru,
viedtīkliem, inteliģentām transporta sistēmām, klimata
jomā veikto darbību integrēšanu, nanomedicīnu, vieglajiem
transportlīdzekļiem paredzētiem progresīviem
materiāliem vai attiecībā uz bioloģisku ražošanas procesu
un produktu attīstību. Tāpēc tiks veicināta
spēcīga sinerģija starp sabiedrības problēmām un
vispārēju pamattehnoloģiju un rūpniecisko tehnoloģiju
attīstību. Tas tiks īpaši ņemts vērā,
izstrādājot daudzgadu stratēģijas un nosakot prioritātes
katram no šiem konkrētajiem mērķiem. Tāpēc
ieinteresētajām personām, kas pārstāv dažādas
perspektīvas, vajadzēs pilnībā iesaistīties
īstenošanā, un daudzos gadījumos turklāt būs
jāveic arī darbības, kas sasaista finansējumu no pamata un
rūpniecisko tehnoloģiju jomas ar attiecīgajām
sabiedrības problēmām.
Īpaša uzmanība tiks pievērsta
arī tam, kā darbības, ko īsteno pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” ietvaros, koordinē ar tām, kuras
īsteno citu Eiropas Savienības finansējuma programmu
ietvaros, piemēram, Kopējās lauksaimniecības politikas,
Kopējās zivsaimniecības politikas vai “Erasmus visiem:
Eiropas Savienības programma izglītībai,
apmācībai, jaunatnei un sportam”, vai programmas "Veselība
izaugsmei" ietvaros. Tas ietver atbilstošu artikulāciju ar
kohēzijas politikas fondiem, kad atbalsts kapacitātes veidošanai
pētniecības un inovācijas jomā reģionālā
līmenī var kalpot kā “kāpnes uz izcilību”,
reģionālo izcilības centru izveide var palīdzēt
pārtraukt inovāciju sadalījumu Eiropā, savukārt
atbalsts liela mēroga demonstrējumiem un izmēģinājumu
projektiem var veicināt mērķa sasniegšanu un nodrošināt
Eiropai vadošo lomu rūpniecībā.

4.
Partnerība

Lai nodrošinātu ilgtspējīgu
izaugsmi Eiropā, ir jāoptimizē valsts un privāto tirgus
dalībnieku ieguldījumi. Tas ir svarīgi, lai varētu
konsolidēt Eiropas Pētniecības telpu un izstrādāt
tādas iniciatīvas kā Inovācijas savienība,
Digitalizācijas programma un citas stratēģijas
“Eiropa 2020” pamatiniciatīvas. Turklāt, lai
pētniecības un inovācijas joma varētu būt
atbildīga, ir nepieciešami labākie risinājumi, kas
iegūstami partneru savstarpējā iedarbībā, kuriem ir
dažādas perspektīvas, tomēr kopīgas intereses.
Pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”
minēta darbības joma un izklāstīti skaidri kritēriji,
kas jāievēro publiskā un publiskā sektora, kā arī
publiskā un privātā sektora partnerību izveidē.
Publiskā un privātā sektora partnerību pamatā var
būt līgumiska vienošanās starp publiskiem un privātiem
tirgus dalībniekiem, un atsevišķos gadījumos var veidot
institucionalizētu publiskā un privātā sektora partnerību
(piemēram, kopīgās tehnoloģiju ierosmes un citi
kopuzņēmumi).
Pašreizējās publiskā un
publiskā sektora, kā arī publiskā un privātā
sektora partnerības var saņemt atbalstu no pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020”, ja vien tās tiecas sasniegt “Apvārsnis 2020”
mērķus, atbilst pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”
minētajiem kritērijiem, kā arī ir uzrādījušas
ievērojamu progresu saskaņā ar 7. pamatprogrammu
pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un
demonstrējumu pasākumiem (7. pamatprogramma).
Iniciatīvas, kas ir saskaņā ar
Līguma 185. pantu un ko atbalsta saskaņā ar 6. un/vai 7. pamatprogrammu,
un kurām atbilstoši iepriekš minētajiem nosacījumiem var sniegt
turpmāku atbalstu ir: Eiropas un jaunattīstības valstu
partnerība klīnisko pētījumu jomā (EDCTP),
Interaktīva automatizēta dzīvesvide (AAL), Baltijas
jūras pētniecības un attīstības programma (BONUS),
Eurostars un “Eiropas Metroloģijas pētniecības
programma”. Turpmāku atbalstu var sniegt arī Eiropas
Enerģētikas pētniecības aliansei (EERA), kas
izveidota saskaņā ar Eiropas energotehnoloģiju
stratēģisko plānu (SET plānu).
Saskaņā ar Līguma
187. pantu un 7. pamatprogrammu izveidotie kopuzņēmumi,
kuriem atbilstoši iepriekš minētajiem nosacījumiem var sniegt
turpmāku atbalstu ir: Kopīgu tehnoloģiju ierosme novatorisku
zāļu jomā (IMI), kopuzņēmums, lai
izstrādātu jaunas paaudzes Eiropas gaisa satiksmes
pārvaldības sistēmu (SESAR), kopuzņēmums
“Kurināmā elementi un ūdeņradis” (FCH), kopuzņēmums
ARTEMIS, kas īsteno kopīgu tehnoloģiju ierosmi iegulto
datorsistēmu jomā, kā arī kopuzņēmums ENIAC.
Pēdējos divus kopuzņēmumus var apvienot vienā ierosmē.
Citas publiskā un privātā
sektora partnerības, ko atbalsta ar 7. pamatprogrammu un kurām
atbilstoši iepriekš minētajiem nosacījumiem var sniegt turpmāku
atbalstu ir: Nākotnes rūpnīcas, Energoefektīvas ēkas,
Eiropas “zaļo” automobiļu iniciatīva un Nākotnes internets.
Turpmāku atbalstu var sniegt arī Eiropas Rūpniecības
iniciatīvām (EEI), kas izveidotas saskaņā ar SET plānu.
Pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
ietvaros var veidot arī citas publiskā un publiskā sektora,
kā arī publiskā un privātā sektora partnerības,
ja tās atbilst noteiktajiem kritērijiem. Tostarp tās var
būt partnerības Informācijas un komunikācijas
tehnoloģiju jomā fotonikas un robotikas nozarē, partnerības
ilgtspējīga procesa rūpniecības nozarē,
partnerības bioloģiskās rūpniecības nozarē,
kā arī partnerības drošības tehnoloģiju jomā
jūras robežu uzraudzībai.
I daļa
Zinātnes izcilība

1.
Eiropas Pētniecības padome

Eiropas Pētniecības padome (EPP)
veicinās pasaules līmeņa “progresīvus pētījumus”.
Pētniecība pašreizējās izpratnes robežās un ārpus
tām ir gan ļoti svarīga ekonomiskās un sociālās
labklājības nodrošināšanai, gan pēc būtības
riskants pasākums, kas virzās uz jaunām un arvien
sarežģītākām pētniecības jomām un kam nav
raksturīgo disciplīnu robežu.
Lai sekmētu ievērojamu zināšanu
robežu paplašināšanu, EPP atbalstīs atsevišķas grupas, kas veic
pētījumus jebkurā zinātnes un tehnoloģiju
fundamentālās pētniecības jomā, kura atbilst
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” darbībai, tostarp
inženierzinātnes, sociālās zinātnes un
humanitārās zinātnes jomā. Attiecīgi var tikt
ņemti vērā īpaši pētniecības temati vai
mērķgrupas (piem., jaunās paaudzes pētnieki/ jaunas
grupas), ievērojot EPP mērķus un efektīvas īstenošanas
vajadzības. Sevišķu uzmanību pievērsīs jaunām un
strauji augošām jomām progresīvajā
pētniecībā, kā arī saiknei starp
disciplīnām.
Atbalsts pētījumu veikšanai
Eiropā tiks sniegts neatkarīgiem visu paaudžu pētniekiem no
jebkuras pasaules valsts, tostarp iesācējiem pētniekiem, kas top
par neatkarīgiem un patstāvīgiem vadošiem pētniekiem.
Ievēros “uz pētnieku orientētu”
pieeju. Tas nozīmē, ka ar EPP atbalstīs projektus, ko veic
pētnieki par pašu izvēlētiem tematiem saistībā ar
uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus. Priekšlikumus izvērtēs,
izmantojot līdzīgi kvalificētu speciālistu veiktu
salīdzinošu vērtējumu un ievērojot vienīgi
izcilības kritēriju, ņemot vērā jaunu grupu
izcilību, jaunās paaudzes pētniekus, kā arī sevi jau
pierādījušas grupas, un pievēršot savišķu uzmanību
priekšlikumiem, kas ir īpaši novatoriski un saistīti ar atbilstoši
augstu zinātnisku risku.
EPP darbosies kā uz zinātnes
atziņām vērsta finansēšanas iestāde, kura ietver
neatkarīgu Zinātnisko padomi, ko atbalsta īpaši izveidota,
pārskatāma un rentabla īstenošanas struktūra.
EPP Zinātniskā padome
izstrādās vispārēju zinātnisko stratēģiju un
pilnībā pārzinās lēmumus par to, kāda veida
pētniecība jāfinansē.
Zinātniskā padome
izstrādās darba programmu, lai sasniegtu EPP mērķus,
pamatojoties uz turpmāk aprakstīto zinātnisko
stratēģiju. Tā izstrādās vajadzīgās
starptautiskās sadarbības iniciatīvas atbilstīgi savai
zinātniskajai stratēģijai, tostarp informatīvos
pasākumus, lai pārējās pasaules labākie pētnieki
uzzinātu par EPP.
Zinātniskā padome
pastāvīgi uzraudzīs EPP darbību un vērtēs
labākos veidus, kā sasniegt plašākus mērķus. Tā
izstrādās EPP atbalsta pasākumu kopumu, lai reaģētu uz
jaunām vajadzībām.
EPP mērķis ir panākt
izcilību savā darbībā. EPP administratīvās
un personāla izmaksas attiecībā uz Zinātnisko padomi un
īpaši izveidoto īstenošanas struktūru atbildīs
pārskatāmai un rentablai pārvaldībai. Lai palielinātu
finansējumu progresīviem pētījumiem, administratīvie
izdevumi tiks samazināti līdz minimumam atbilstīgi summai, kas
vajadzīga īstenošanai pasaules līmenī.
EPP piešķirs un pārvaldīs
dotācijas saskaņā ar vienkāršām procedūrām,
galveno uzmanību pievēršot izcilībai, veicinot iniciatīvas
un apvienojot elastīgumu ar pārskatatbildību. EPP turpinās
meklēt papildu veidus, kā vienkāršot un uzlabot savas procedūras,
lai nodrošinātu šo principu ievērošanu.
Ņemot vērā EPP unikālo
struktūru un uz zinātnes atziņām vērstas
finansēšanas iestādes nozīmi, EPP darbību īstenošanu
un pārvaldību pastāvīgi pārskatīs un
novērtēs, pilnībā piedaloties Zinātniskajai padomei,
lai vērtētu tās sasniegumus, kā arī lai pielāgotu
un uzlabotu procedūras un struktūras, pamatojoties uz pieredzi.

1.1.
Zinātniskā padome

Lai veiktu savus uzdevumus, kas noteikti
7. pantā, Zinātniskā padome darbosies turpmāk
minētajās jomās.
(1)          Zinātniskā
stratēģija:
–
izveidos EPP vispārējo zinātnisko
stratēģiju, ņemot vērā zinātnes iespējas un
Eiropas zinātnes vajadzības;
–
saskaņā ar zinātnisko
stratēģiju pastāvīgi nodrošinās darba programmas
izstrādi un vajadzīgos pārveidojumus, tostarp uzaicinājumus
iesniegt priekšlikumus un kritērijus, kā arī vajadzības
gadījumā noteiks konkrētus tematus vai mērķgrupas
(piemēram, iesācēju/jaunas grupas);
(2)          Zinātniskā
pārvaldība, uzraudzība un kvalitātes kontrole:
–
ja no zinātniskā viedokļa tas ir
lietderīgi, noteiks nostājas attiecībā uz to, kā
īstenojami un pārvaldāmi uzaicinājumi iesniegt priekšlikumus,
kā arī attiecībā uz novērtēšanas
kritērijiem, profesionālapskates procesiem, tostarp ekspertu
izvēli, noteiks profesionālapskates un priekšlikumu
izvērtēšanas metodes un vajadzīgos īstenošanas noteikumus
un vadlīnijas, pamatojoties uz kurām Zinātniskās padomes
pārraudzībā izvēlēsies finansējamo priekšlikumu;
tas pats attiecināms uz visiem jautājumiem, kas skar EPP darbību
sasniegumus un ietekmi, kā arī veiktās pētniecības
kvalitāti, tostarp EPP dotāciju nolīguma parauga
pamatnoteikumus;
–
uzraudzīs darbības kvalitāti,
novērtēs īstenošanu un sasniegumus, ieteiks korektīvas vai
turpmākas darbības.
(3)          Saziņa un
izplatīšana:
–
nodrošinās saziņu ar zinātnieku
aprindām un galvenajām ieinteresētajām personām
attiecībā uz EPP darbībām un sasniegumiem;
–
regulāri ziņos Komisijai par tās
darbībām.
Zinātniskā padome ir pilnīgi
atbildīga par lēmumiem, kuros nosaka pētniecības jomas, kas
saņems finansējumu, un garantē darbības kvalitāti no
zinātniskā viedokļa.
Piemērotos gadījumos
Zinātniskā padome konsultēsies ar zinātniskajām,
tehniskajām un akadēmiskajām aprindām.
Zinātniskās padomes locekļiem
par viņu veiktajiem uzdevumiem atlīdzina ar honorāru un
piemērotos gadījumos ar ceļa un uzturēšanās izdevumu
atmaksu.
EPP priekšsēdētājs
norīkojuma laiku dzīvo Briselē un lielāko daļu no
tā[17]
velta EPP. Viņam piešķir atalgojumu, kas līdzvērtīgs
Komisijas augstākā līmeņa vadītāja atalgojumam.
Zinātniskā padome no sava vidus
izraugās trīs priekšsēdētāja vietniekus, kas
palīdz priekšsēdētājam tās reprezentācijā un
darba organizēšanā. Viņiem var būt arī Eiropas
Pētniecības padomes priekšsēdētāja vietnieka tituls.
Atbalsts tiks sniegts trim
priekšsēdētāja vietniekiem, tādējādi nodrošinot
atbilstošu vietēju administratīvo palīdzību viņu
pamatdarba institūtos.

1.2.
Īpaši izveidota īstenošanas
struktūra

Īpaši izveidotā īstenošanas
struktūra būs atbildīga par visiem administratīvās
īstenošanas un programmas izpildes aspektiem, kas paredzēti darba
programmā. Jo īpaši ar tās palīdzību īstenos
vērtēšanas procedūras, profesionālapskates un atlases
procesu atbilstoši Zinātniskās padomes izstrādātajai
stratēģijai, kā arī dotāciju finansiālo un
zinātnisko pārvaldību.
Īpaši izveidotā īstenošanas
struktūra atbalstīs Zinātnisko padomi tās iepriekš
minēto uzdevumu veikšanā, nodrošinās piekļuvi vajadzīgajiem
dokumentiem un tās rīcībā esošajiem datiem, kā
arī informēs Zinātnisko padomi par savām
darbībām.
Lai ar īpaši izveidoto īstenošanas
struktūru nodrošinātu efektīvu sadarbību
stratēģijas un darbības jautājumos, Zinātniskās
padomes vadība un īpaši izveidotās īstenošanas
struktūras direktors piedalīsies regulārās
koordinācijas sanāksmēs.
EPP pārvaldību veiks šim
nolūkam pieņemts personāls, tostarp vajadzības
gadījumā ierēdņi no Eiropas Savienības
iestādēm, un to pienākumos ietilps tikai reālās
administratīvās vajadzības, lai nodrošinātu efektīvai
administrācijai vajadzīgo stabilitāti un
nepārtrauktību.

1.3.
Komisijas loma

Lai izpildītu 6., 7. un
8. pantā noteiktos pienākumus, Komisija:
–
nodrošinās Zinātniskās padomes
darbības nepārtrauktību un atjaunošanu, kā arī
nodrošinās atbalstu pastāvīgai Identifikācijas komitejai
attiecībā uz nākamo Zinātniskās padomes locekļu
identifikāciju;
–
nodrošinās īpaši izveidotās
īstenošanas struktūras nepārtrauktību, kā arī
uzdevumu un pienākumu deleģēšanu, ņemot vērā
Zinātniskās padomes viedokli;
–
iecels īpaši izveidotās īstenošanas
struktūras direktoru un augstākā līmeņa
vadītājus, ņemot vērā Zinātniskās padomes
viedokli;
–
nodrošinās, ka laicīgi tiek pieņemta
darba programma, nostājas par īstenošanas metodoloģiju un
vajadzīgie īstenošanas noteikumi, kā paredzēts EPP
noteikumos par priekšlikumu iesniegšanu un EPP dotāciju nolīguma
paraugā, ņemot vērā Zinātniskās padomes
nostājas;
–
regulāri informēs programmas komiteju par
EPP darbību īstenošanu.

2.
Nākotnes un jaunās tehnoloģijas

Īstenojot nākotnes un jaunās
tehnoloģijas (NJT) darbības, tiks precizētas dažādas
intervences loģikas, sākot no pilnīgi atklātām
līdz tematu, kopienu un finansējuma dažādu pakāpju strukturēšanai,
ko veidos trīs pīlāri:

2.1.
NJT atklātā iniciatīva: jaunu ideju
veicināšana

Sākuma stadijā esošu, riskantu,
nākotnes prasībām atbilstošu, uz sadarbību vērstu
zinātnes un tehnoloģijas pētniecības projektu kopums ir
jāatbalsta, lai veiksmīgi izpētītu jaunu pamatojumu
radikāli jaunām nākotnes tehnoloģijām. Tā kā
šajā darbībā netiek skaidri paredzēti temati un tā nav
preskriptīva, tā dod iespēju attīstīties jaunām
idejām tur, kur tās rodas, vai tad, kad tās rodas,
visplašākajā tematu un disciplīnu spektrā. Šādu
sākotnējo ideju atbalstīšana prasa tūlītēju, uz
risku vērstu un starpdisciplināru pētniecības pieeju, kas
neietilpst stingri noteiktās tehnoloģiskās jomās. Lai
atbalstītu nākamos zinātnes un ražošanas līderus, ir
ļoti svarīgi piesaistīt un stimulēt jaunus
pētniecības un inovācijas jomas dalībniekus ar augstu
potenciālu, piemēram, jaunus pētniekus un augsto
tehnoloģiju MVU.

2.2.
NJT proaktīvā iniciatīva: jaunu
tematu un kopienu atbalstīšana

Jāattīsta jaunas jomas un temati,
strukturējot jaunas kopienas un atbalstot pārveidojošas
pētniecības tematu izstrādi un attīstību. Šās
strukturējošās, uz izpēti vērstās pieejas galvenie
labumi ir jaunas jomas, kas vēl nav gatavas iekļaušanai ražošanas
pētniecības rīcības plānos, to attīstīšana
un pētniecības kopienu strukturēšana ap šīm jomām. Tas
liek virzīties no sadarbības starp dažiem pētniekiem uz projektu
kopām, kurās katrs risina pētniecības temata aspektus un
apmainās ar rezultātiem.

2.3.
NJT pamatiniciatīvas: lielu
starpdisciplīnu zinātnes un tehnoloģiju uzdevumu risināšana

Šīs pētniecības
iniciatīvas ir zinātnes virzītas, plaša mēroga, daudzdisciplīnu
un sagrupētas ap vienojošu nākotnes prasībām atbilstošu
mērķi. Tās palīdz risināt lielus zinātnes un
tehnoloģiskos tehniskus uzdevumus, kam vajadzīga dažādu
disciplīnu, kopienu un programmu sadarbība. Zinātniskai
virzībai jānodrošina spēcīga un plaša bāze
nākotnes tehnoloģiskajai inovācijai un izmantošanai
ekonomikā, kā arī jauna veida labumi sabiedrībai.
Visaptverošā būtība un vēriens nosaka, ka šīs
iniciatīvas var realizēt tikai ar apvienotiem un
pastāvīgiem centieniem (10 gadus pēc kārtas).
Darbības, ko veido trīs NJT
pīlāri, papildina ar plašām sakaru veidošanas un uz kopienu
balstītām darbībām, lai radītu auglīgu un
dinamisku Eiropas bāzi zinātnes virzītai pētniecībai
nākotnes tehnoloģiju jomā. Tās izmantos, lai
atbalstītu NJT darbības turpmākās tendences, veicinātu
apspriešanos par jauno tehnoloģiju ietekmi un paātrinātu
iedarbību.

2.4.
Īpaši īstenošanas aspekti

NJT padomdevēja valde nodrošinās
ieinteresēto personu piedalīšanos vispārējās
zinātniskās stratēģijas izstrādē, tostarp darba
programmas veidošanā.
NJT arī turpmāk būs uz
zinātni virzītas un to pamatā ir vienkārša un efektīva
īstenošanas struktūra. Pieņems vienkāršas
administratīvās procedūras, lai joprojām galveno uzmanību
pievērstu zinātnes virzītai tehnoloģiskās
inovācijas izcilībai, veicinātu iniciatīvas un apvienotu
elastīgumu ar pārskatatbildību. Lai pārbaudītu NJT
pētniecības vidi (piem., portfeļa analīzei) un
iesaistītu ieinteresēto personu kopienas (piem., apspriešanai),
izmantos visatbilstošākās pieejas. To mērķis būs
pastāvīga pilnveide un procedūru turpmākas
vienkāršošanas un uzlabošanas meklējumi, lai nodrošinātu šo
principu ievērošanu. Veiks NJT darbību efektivitātes un ietekmes
novērtējumus, papildinot tās programmas līmenī.
Ņemot vērā savu uzdevumu
sekmēt zinātnes virzītu pētniecību nākotnes
tehnoloģiju jomā, NJT cenšas veicināt zinātnes,
tehnoloģijas un inovācijas jomas pārstāvju sadarbību.
Tāpēc NJT jākļūst par aktīvu un virzošu spēku,
veicinot jaunu domāšanu, jaunu praksi un jaunu sadarbību.
Izmantojot NJT atklāto iniciatīvu,
tiek apkopotas darbības jaunu, daudzsološu ideju augšupējiem
meklējumiem. Izpētot daudzas no minētajām idejām, tiek
mazināta augstā riska pakāpe, ko ietver katra šāda ideja.
Šo darbību galvenās īpatnības ir efektīvs laika un
resursu patēriņš, zemas alternatīvās izmaksas projekta
iesniedzējiem un neapšaubāma atvērtība attiecībā
uz netradicionālām un starpdisciplīnu idejām.
Vienkāršas un ātras, pastāvīgi atvērtas iesniegumu
pieņemšanas shēmas būs paredzētas, lai meklētu jaunas,
riskantas, bet daudzsološas pētniecības idejas, un ietvers virziena
norādi jauniem inovācijas jomas dalībniekiem ar augstu
potenciālu, piemēram, jauniem pētniekiem un augsto
tehnoloģiju MVU. Papildus veidos darbības, lai aktīvi
stimulētu radošu, brīvu domāšanu.
NJT proaktīvā iniciatīva:
šī aktivitāte regulāri aicina iesniegt priekšlikumus par
vairākiem riskantiem tematiem ar augstu novatorisku potenciālu, kurus
finansē tādā līmenī, ka ir iespējams atlasīt
vairākus projektus. Šos projektus atbalstīs kopienas veidošanas
darbības, kas veicina kopīgus pasākumus, jaunu mācību
programmu un pētniecības rīcības plānu izstrādi.
Tematu atlasē ņems vērā izcilību zinātnes
virzītā pētniecībā nākotnes tehnoloģiju
jomā, kritiskās masas radīšanas potenciālu un ietekmi uz
zinātni un tehnoloģiju.
Tiks īstenotas vairākas liela
mēroga konkrētas iniciatīvas (NJT pamatiniciatīvas). To
pamatā būs partnerība, kas dos iespēju apvienot
Eiropas Savienības, valstu un privātos ieguldījumus arī
līdzsvarotu pārvaldību, kura nodrošinās programmas
īpašniekiem atbilstošu ietekmi, kā arī ievērojamu
autonomiju un elastīgumu īstenošanas procesā, dodot iespēju
pamatiniciatīvā cieši sekot plaši atbalstītam
pētniecības rīcības plānam. Atlasē ņems
vērā vienojošu mērķi, ietekmi, ieinteresēto personu
integrāciju, vienotā pētniecības rīcības
plānā paredzētos līdzekļus, kā arī atbalstu
no ieinteresētajām personām un valsts/reģionālām
pētniecības programmām.

3.
Marijas Kirī vārdā nosauktās darbības
3.1.
Jaunu prasmju veicināšana, īstenojot
pētnieku izcilu sākotnējo apmācību

Eiropai ir vajadzīga spēcīga un
radoša cilvēkresursu bāze, kuras mobilitāte nodrošināta
visās valstīs un nozarēs un kura ietver pareizu prasmju
kombināciju, lai radītu inovācijas un pārvērstu
zināšanas un idejas ražojumos un pakalpojumos, sniedzot ekonomisku un
sociālu labumu.
To panāks, īpaši strukturējot
un vairojot izcilību ievērojamā daļā kvalitatīvas
sākotnējās apmācības, kas paredzēta
pētniekiem agrīnajā profesionālās darbības
posmā un doktora grāda kandidātiem dalībvalstīs un
asociētajās valstīs. Nodrošinot pētniekus
agrīnajā profesionālās darbības posmā ar
dažādām prasmēm, kas ļaus viņiem risināt
pašreizējās un nākotnes problēmas, nākamā
pētnieku paaudze gūs labumu no plašām karjeras
perspektīvām gan publiskajā, gan privātajā
sektorā, tādējādi veicinot pētnieka karjeras
pievilcīgumu jauniešu vidū.
Darbību īstenos, visā
Eiropas Savienībā atbalstot konkursa veidā atlasītas
pētniecības apmācības programmas, ko īsteno
partnerībā ar universitātēm, pētniecības
institūtiem, uzņēmumiem, MVU un citiem
sociālekonomiskās jomas pārstāvjiem no dažādām
valstīm Eiropā un ārpus tās robežām. Atbalstīs
arī atsevišķus institūtus, kas spēj nodrošināt
līdzīgu bagātinošu vidi. Lai risinātu dažādās
vajadzības, būs jānodrošina mērķu īstenošanas
elastīgums. Veiksmīgas partnerības pārtaps
pētniecības apmācības tīklos vai doktora grādos
ar lietišķu ievirzi, bet atsevišķus institūtus parasti
iesaistīs novatoriskās doktorantūras programmās.
Šādā veidā agrīnajā profesionālās
darbības posmā tiek paredzēts atbalsts jebkuras valsts
labākajiem pētniekiem, kas vēlas pievienoties šīm
izcilajām programmām.
Šajās apmācības programmās
attīstīs un paplašinās galvenās kompetences
pētniecības jomā, nodrošinot pētniekus ar radošām
zināšanām, uz uzņēmējdarbību vērstu
redzējumu un novatoriskām prasmēm, kas atbilst darba tirgus
nākotnes vajadzībām. Programmās paredzēs arī
apmācības nododamu kompetenču jomā, kas ir svarīgas
inovācijas radīšanai, izstrādei, komercializācijai un
izplatīšanai, piemēram, komandas darbs, riska uzņemšanās,
projektu vadība, standartizācija, uzņēmējdarbība,
ētika, intelektuālā īpašuma tiesības, saziņa un
sabiedrības iesaistīšana.

3.2.
Izcilības atbalstīšana, īstenojot
pārrobežu un starpnozaru mobilitāti

Eiropai jābūt pievilcīgai
labākajiem Eiropas un citu valstu pētniekiem. To panāks,
īpaši atbalstot pievilcīgas karjeras iespējas
pieredzējušiem pētniekiem gan publiskajā, gan
privātajā sektorā un mudinot viņus pārvietoties starp
valstīm, nozarēm un disciplīnām, lai veicinātu
viņu radošo un inovācijas potenciālu.
Neraugoties uz valstspiederību,
finansēs to daudzsološāko pieredzējušo pētnieku
darbību, kas vēlas pilnveidot savas prasmes, izmantojot starpvalstu
vai starptautiskas mobilitātes pieredzi. Viņus var atbalstīt
dažādos karjeras posmos, tas attiecas arī uz pētniekiem
visagrīnākajā profesionālās darbības
posmā — tūlīt pēc doktora grāda vai
līdzīgas pieredzes iegūšanas. Šie pētnieki saņems
finansējumu ar nosacījumu, ka viņi pārvietosies no vienas
valsts uz otru, lai paplašinātu un padziļinātu savas prasmes
universitātēs, pētniecības institūtos,
uzņēmumos, MVU vai pie citiem sociālekonomiskās jomas
pārstāvjiem pēc viņu pašu izvēles, strādājot
pie pētniecības un inovāciju projektiem, kas atbilst viņu
personiskām vajadzībām un interesēm. Viņus arī
mudinās pārvietoties no publiskā uz privāto sektoru vai
pretēji, izmantojot atbalstu pagaidu darba vietās. Lai veicinātu
zināšanu nodošanu starp sektoriem un mudinātu veidot jaunus
uzņēmumus, tiks atbalstītas arī nepilnas slodzes
iespējas, kas ļauj apvienot amatus gan publiskajā, gan
privātajā sektorā. Šādas pielāgotas
pētniecības iespējas palīdzēs daudzsološiem
pētniekiem kļūt pilnīgi neatkarīgiem un veicinās
viņu karjeras attīstību gan publiskā, gan privātā
sektorā.
Lai pilnībā izmantotu pētnieku
esošo potenciālu, atbalstīs arī iespējas atsākt
karjeru pētniecības jomā pēc pārtraukuma.

3.3.
Inovācijas stimulēšana, savstarpēji
papildinot zināšanas

Sabiedrības problēmas
kļūst arvien globālākas, un pārrobežu un starpnozaru
sadarbībai ir būtiska nozīme, lai minētās
problēmas veiksmīgi risinātu. Tāpēc ir svarīga
zināšanu un ideju apmaiņa, nododot tās no pētniecības
tirgum, un to var sasniegt tikai, nodrošinot saikni starp cilvēkiem. To
veicinās, atbalstot augsti kvalificēta pētniecības un
inovācijas personāla elastīgu apmaiņu starp nozarēm,
valstīm un disciplīnām.
Ar Eiropas finansējumu atbalstīs
īstermiņa pētniecības un inovācijas personāla
apmaiņu starp universitātēm, pētniecības
institūtiem, uzņēmumiem, MVU un citiem sociālekonomiskās
jomas pārstāvjiem Eiropā, kā arī starp Eiropu un
trešām valstīm, lai stiprinātu starptautisko sadarbību.
Finansējums būs pieejams pētniecības un inovācijas
personālam jebkurā karjeras posmā, sākot no pētniekiem
visagrīnākajā profesionālās darbības posmā
(absolventi) līdz pat augsta līmeņa (vadības)
pētniekiem, tostarp administratīvajam un tehniskajam personālam.

3.4.
Strukturālās ietekmes palielināšana,
līdzfinansējot darbības

Reģionālo, valstu vai starptautisko
programmu stimulēšana, lai veicinātu izcilību un izplatītu
Marijas Kirī vārdā nosaukto darbību labāko praksi, kas
ietver iespējas izmantot visas Eiropas mobilitāti pētnieku
apmācības, karjeras izaugsmes un personāla apmaiņas
nolūkā, palīdzēs palielināt Marijas Kirī
vārdā nosaukto darbību skaitlisko un strukturālo ietekmi.
Tādējādi veicinās arī izcilības centru
pievilcību visā Eiropā.
To panāks, līdzfinansējot
jaunas vai esošas reģionālas, valsts, privātas un starptautiskas
programmas, lai padarītu pieejamu un nodrošinātu starptautisku,
starpnozaru un starpdisciplīnu pētniecības apmācību,
kā arī pētnieku un inovācijas personāla pārrobežu
un starpnozaru mobilitāti jebkurā viņu karjeras posmā.
Tas ļaus izmantot sinerģiju starp
Eiropas Savienības darbībām un darbībām
reģionālā un valsts līmenī, vēršoties pret
sadrumstalotību attiecībā uz mērķiem, novērtēšanas
metodēm un pētnieku darba apstākļiem.

3.5.
Īpašas atbalsta un politikas darbības

Lai efektīvi veiktu šo uzdevumu, ir
svarīgi uzraudzīt progresu. Programma sniegs atbalstu
rādītāju izstrādē un to datu analīzē, kas
attiecas uz pētnieku mobilitāti, prasmēm un karjeru, nolūkā
konstatēt nepilnības Marijas Kirī vārdā
nosauktajās darbībās un veicināt šo darbību ietekmi.
Darbības tiks īstenotas, tiecoties pēc sinerģijas un ciešas
sadarbības ar politikas atbalsta darbībām, kas paredzētas
pētniekiem, viņu darba devējiem un finansētājiem un
tiek veiktas saskaņā ar “Iekļaujošas, novatoriskas un drošas
sabiedrības” iniciatīvu. Īpašas darbības finansēs, lai
atbalstītu iniciatīvas un tādējādi uzlabotu
informētību par karjeras nozīmi pētniecības jomā,
un izplatītu pētniecības un inovācijas rezultātus, kuri
gūti, īstenojot Marijas Kirī vārdā nosaukto
darbību atbalstam paredzētās aktivitātes.
Lai Marijas Kirī vārdā
nosaukto darbību ietekmi palielinātu vēl vairāk, izmantojot
absolventu pakalpojumu stratēģiju, veicinās sakaru veidošanu
starp Marijas Kirī vārdā nosaukto darbību
pētniekiem (pašreizējiem un iepriekšējiem). Tas būs gan
atbalsts forumam, kas paredzēts pētnieku kontaktu veidošanai un
informācijas apmaiņai, nodrošinot iespējas paplašināt
sadarbību un darba iespējas, gan kopīgu pasākumu
organizēšana un kolēģu iesaistīšana informatīvos
pasākumos, kļūstot par Marijas Kirī vārdā
nosaukto darbību un Eiropas Pētniecības telpas vēstniekiem.

3.6.
Īpaši īstenošanas aspekti

Marijas Kirī vārdā
nosauktās darbības būs pieejamas apmācības un karjeras
izaugsmes pasākumiem visās pētniecības un inovācijas
jomās, kas atbilst Līgumā noteiktajām jomām,
sākot no fundamentālajiem pētījumiem līdz pat
pētījumu ieviešanai tirgū un inovācijas pakalpojumiem.
Pieteikuma iesniedzēji brīvi izvēlēsies
pētniecības un inovācijas jomas, kā arī nozares.
Lai sekmīgi izmantotu vispasaules
zināšanu bāzi, Marijas Kirī vārdā nosauktās
darbības būs atvērtas pētniekiem un inovācijas
personālam, kā arī augstskolām, pētniecības
institūtiem, uzņēmumiem un citiem sociāli ekonomiskajiem
tirgus dalībniekiem visās valstīs, tostarp trešās
valstīs saskaņā ar Regulā (ES) XX/2012 (Dalības
noteikumos) minētajiem nosacījumiem.
Īstenojot visas iepriekš
aprakstītās darbības, uzmanība jāpievērš plašai
uzņēmumu, īpaši MVU, kā arī citu sociāli
ekonomisko tirgus dalībnieku līdzdalībai, lai nodrošinātu
Marijas Kirī vārdā nosaukto darbību veiksmīgu
īstenošanu un ietekmi. Izmantojot visas Marijas Kirī vārdā
nosauktās darbības, tiek veicināta ilgtermiņa
sadarbība starp augstākās izglītības un
pētniecības organizācijām, kā arī privāto
sektoru, ņemot vērā intelektuālo īpašuma tiesību
aizsardzību.
Šāda iespēja tiek saglabāta, ja
tam rodas īpašas vajadzības, lai īstenotu konkrētas
darbības saskaņā ar programmu un attiecībā uz
konkrētām sabiedrības problēmām, pētījumu
veidiem un inovācijas iestādēm vai ģeogrāfiskām
vietām, lai tādējādi reaģētu uz Eiropas
prasību pieaugumu prasmju, pētījumu apmācību, karjeras
attīstības un zināšanu apmaiņas jomās.
Lai dotācijas būtu pieejamas visiem
talanta avotiem, veiks vispārējus pasākumus jebkuru ar
piekļuvi dotācijām saistītu izkropļojumu
novēršanai, piemēram, veicinot vienlīdzīgas iespējas
visās Marijas Kirī vārdā nosauktajās
darbībās un nosakot līdzdalības kritērijus, ņemot
vērā dzimumu. Turklāt, īstenojot Marijas Kirī
vārdā nosauktās darbības, paredzēts atbalstīt
pētniekus, lai viņu karjeras izaugsme kļūtu stabilāka
un lai viņiem nodrošinātu atbilstošu līdzsvaru starp darbu un
dzīvi, ņemot vērā viņu ģimenes stāvokli,
kā arī atbalstot iespējas atsākt karjeru
pētniecības jomā pēc pārtraukuma. Visiem
finansējumu saņēmušajiem dalībniekiem jāapstiprina
Eiropas Pētnieku hartas un Uzvedības kodeksa principi
attiecībā uz atklātu pieņemšanu darbā un
pievilcīgiem darba apstākļiem, kā arī tie
jāpiemēro.
Lai turpinātu uzlabot izplatīšanu un
sabiedrības līdzdalību, Marijas Kirī vārdā
nosauktajām darbībām paredzēto dotāciju
saņēmējiem jāizstrādā piemērots plāns,
kurā noteikti informatīvi pasākumi plašai sabiedrībai. Šo
plānu vērtēs novērtēšanas procesā, kā
arī projekta pārraudzības laikā.

4.
Pētniecības infrastruktūras

Darbību
mērķis būs attīstīt Eiropas pētniecības
infrastruktūras līdz 2020. gadam un pēc tam, veicinot to
inovācijas potenciālu un cilvēkkapitālu, kā arī
stiprinot Eiropas politiku. Tiks īstenota koordinācija ar
kohēzijas fondu avotiem, tādējādi nodrošinot sinerģiju
un saskanīgu pieeju pētniecības infrastruktūru
attīstībai.

4.1.
Eiropas pētniecības infrastruktūras
izstrāde līdz 2020. gadam un vēlāk
4.1.1.
Jaunu pasaules līmeņa
pētniecības infrastruktūru attīstīšana[18]

Mērķis ir nodrošināt Eiropas
Pētniecības infrastruktūru stratēģijas forumā (European
Strategy Forum on Research Infrastructures, ESFRI) noteikto
pētniecības infrastruktūru un citu pasaules līmeņa
pētniecības infrastruktūru īstenošanu, ilgtermiņa
ilgtspējīgumu un efektīvu darbību, kas palīdzēs
Eiropai reaģēt uz lielajām problēmām
zinātnē, rūpniecības nozarē un sabiedrībā.
Šis mērķis īpaši attieksies uz tām
infrastruktūrām, ar kurām veido vai ir izveidota to
pārvaldība, piemēram, pamatojoties uz Eiropas
Pētniecības infrastruktūras konsorciju (European Research
Infrastructure Consortium, ERIC) vai jebkuru
līdzvērtīgu struktūru Eiropas vai starptautiskā
līmenī.
Ar Eiropas Savienības
finansējumu pēc vajadzības veicinās:
(a)
nākamo infrastruktūru sagatavošanas posmu
(piem., sīki izstrādātus izveides plānus, juridiskus
pasākumus, daudzgadu plānošanu);
(b)
īstenošanas posmu (piem., pētniecību
un attīstību, kā arī inženiertehniskus darbus kopā ar
rūpniecības nozares pārstāvjiem un lietotājiem,
reģionālo sadarbības struktūru attīstību, lai
nodrošinātu līdzsvarotāku Eiropas Pētniecības telpas
attīstību); un/vai
(c)
darbības posmu (piem., piekļuvi, datu
apstrādi, informatīvos pasākumus, apmācības un
starptautiskās sadarbības pasākumus).
Šī darbība paredzēta arī,
lai atbalstītu jaunu pētniecības infrastruktūru projektēšanas
pētījumus, izmantojot augšupēju pieeju.

4.1.2.
Pašreizējo Eiropas nozīmes valsts
pētniecības infrastruktūru integrācija un pieejamības
nodrošināšana

Mērķis ir atvērt valstu
pētniecības infrastruktūras visiem Eiropas pētniekiem gan
no akadēmiskās vides, gan rūpniecības nozares un
nodrošināt to optimālu izmantojumu un kopīgu
attīstību.
Eiropas Savienība sniegs atbalstu
tādu tīklu nodrošināšanai, kas Eiropas mērogā apvienos
un integrēs būtiskas valstu pētniecību
infrastruktūras. Tiks nodrošināts finansējums, lai īpaši
veicinātu pētnieku starptautisku un virtuālu piekļuvi,
kā arī infrastruktūru nodrošināto pakalpojumu
harmonizāciju un uzlabošanu. Minētais atbalsts būtu
vajadzīgs apmēram simts šādiem tīkliem un no piekļuves
šīm struktūrām labumu varētu gūt apmēram 20 000 pētnieku
gadā.

4.1.3.
Uz informācijas un komunikāciju
tehnoloģijām (IKT) balstītu e-infrastruktūru izstrāde,
ieviešana un darbība[19]

Mērķis ir līdz 2020. gadam
izveidot vienotu un atvērtu Eiropas telpu pētniecībai
tiešsaistē, kur pētnieki varēs izmantot vismodernākos,
visuresošus un drošus pakalpojumus tīklu veidošanai un skaitļošanai,
kā arī vienotu un atklātu piekļuvi e-zinātnes videi un
globālajiem datu resursiem.
Lai sasniegtu šo mērķi, atbalstu
piešķirs: globāliem pētniecības un izglītības
tīkliem, kas pēc pieprasījuma nodrošina modernus,
standartizētus un izmērāmus starpdomēnu pakalpojumus;
tīkla un mākoņa infrastruktūrām, kuras nodrošina
gandrīz neierobežotu skaitļošanas un datu apstrādes spēju;
jaudīgas skaitļošanas tehnikas ekosistēmai, kas tuvojas eksa-pakāpei;
programmatūras un pakalpojumu infrastruktūrai, piemēram,
simulācijai un vizualizācijai; reāllaika sadarbības
instrumentiem; un savietojamai, atvērtai un drošai zinātnisko datu
infrastruktūrai.

4.2.
Pētniecības infrastruktūru
inovācijas potenciāla un cilvēkkapitāla veicināšana
4.2.1.
Pētniecības infrastruktūru
inovācijas potenciāla izmantošana

Mērķis ir stimulēt
potenciālu inovācijas veicināšanā gan pašās
infrastruktūrās, gan arī to piegādātāju un
lietotāju nozarēs.
Tāpēc nodrošinās atbalstu
(a)
pētniecības un attīstības
partnerībām ar rūpniecības nozari nolūkā
attīstīt Eiropas Savienības jaudu un rūpniecisko
piegādi tādās augsto tehnoloģiju jomās kā
zinātniskie instrumenti vai IKT;
(b)
pirmskomercializācijas iepirkumu, ko
nolūkā veicināt inovācijas un darboties kā agrīnie
tehnoloģiju adaptētāji īstenos pētniecības
infrastruktūru tirgus dalībnieki;
(c)
lai stimulētu pētniecības
infrastruktūru izmantošanu rūpniecībā (piem.,
eksperimentālās testēšanas iekārtas vai uz
zināšanām balstīti centri); un
(d)
lai veicinātu pētniecības infrastruktūru
integrēšanu vietējās, reģionālās un
globālās inovācijas ekosistēmās.
Eiropas Savienības
darbībās paredzēts arī sekmēt pētniecības
infrastruktūru un īpaši e-infrastruktūru izmantošanu sabiedrisko
pakalpojumu, sabiedriskās inovācijas, kultūras un
izglītības jomās.

4.2.2.
Pētniecības infrastruktūru
cilvēkkapitāla stiprināšana

Pētniecības infrastruktūru
sarežģītība un vajadzība izmantot visu to potenciālu
mudina vadītājus, inženierus un tehniķus, kā arī
lietotājus apgūt atbilstošas prasmes.
Ar Eiropas Savienības
finansējumu atbalstīs to darbinieku apmācību, kas vada
Eiropas nozīmes pētniecības infrastruktūras un nodrošina to
darbību, personāla un labākās prakses apmaiņu šajās
struktūrās, kā arī atbilstošu cilvēkresursu
nodrošinājumu galvenajās jomās, tostarp īpašu
mācību programmu izveidi.

4.3.
Eiropas pētniecības infrastruktūras
politikas un starptautiskās sadarbības stiprināšana
4.3.1.
Eiropas pētniecības infrastruktūras
politikas stiprināšana

Mērķis ir izmantot sinerģijas
starp valsts un Eiropas Savienības iniciatīvām, izveidojot
partnerības starp attiecīgajiem politikas veidotājiem un
finansēšanas iestādēm (piem., ESFRI, e-infrastruktūras
refleksijas grupu (e-IRG), EIROForum organizācijām, valsts pārvaldes
iestādēm), pilnveidot komplementaritātes un sadarbību starp
pētniecības infrastruktūrām un darbībām, ar ko
īsteno citas Eiropas Savienības politikas (piemēram,
reģionālo, kohēzijas, nozares, veselības aizsardzības,
nodarbinātības vai attīstības politiku), kā arī
nodrošināt koordināciju starp dažādiem Eiropas Savienības
finansējuma avotiem. Ar Eiropas Savienības darbībām
atbalstīs arī pētniecības infrastruktūru apsekojumu,
uzraudzību un novērtējumu Eiropas Savienības
līmenī, kā arī attiecīgās politikas izpēti
un saziņas uzdevumus.

4.3.2.
Stratēģiskās starptautiskās sadarbības
veicināšana

Mērķis ir veicināt globālo
pētniecības infrastruktūru attīstību, t. i., to
pētniecības infrastruktūru attīstību, kam
vajadzīgs finansējums un vienošanās globālā
mērogā. Mērķis ir arī veicināt Eiropas
infrastruktūru sadarbību ar infrastruktūrām ārpus
Eiropas, nodrošinot to globālo savstarpējo izmantojamību un
sasniedzamību, kā arī censties panākt starptautiskas
vienošanās par savstarpēju izmantošanu, atvērtību vai infrastruktūru
līdzfinansēšanu. Šajā sakarā vērā tiks
ņemtas augstāko amatpersonu Karnegī grupas rekomendācijas
par pasaules pētniecības infrastruktūrām. Tāpat
uzmanība tiks pievērsta atbilstošas Eiropas Savienības
līdzdalības nodrošināšanai koordinācijā ar
tādām starptautiskām organizācijām kā ANO vai
ESAO.

4.4.
Īpaši īstenošanas aspekti

Īstenošanas posmā notiks apspriedes
ar ekspertu grupām, kā arī ar ieinteresētajām
personām un padomdevēju iestādēm, kā ESFRI un e-IRG.
Īstenošana notiks, izmantojot
trīspusēju pieeju, proti, augšupēju pieeju, kad nav precīzi
zināms projektu saturs un partnerība; mērķtiecīgu
pieeju, kad ir skaidri noteiktas attiecīgās īpašās
pētniecības infrastruktūras un/vai kopienas; un nosauktu
saņēmēju pieeju, piemēram, kad infrastruktūras
pārvaldītājam (pārvaldītāju konsorcijam) tiek
nodrošināts ieguldījums darbības izmaksās.
Pēdējo divu darbību
mērķi tiks īstenoti, veicot konkrētas to darbības un
vajadzības gadījumā īstenojot pasākumus, kas
minēti pie pirmās darbības.
II daļa
Vadošā loma rūpniecībā

1.
Vadošā loma pamata un rūpniecisko tehnoloģiju
jomā

Vispārīgi
Sekmīga pamata tehnoloģiju
pārvaldība un izmantošana Eiropas rūpniecībā ir viens
no galvenajiem faktoriem, kas palīdzēs stiprināt Eiropas
produktivitāti un inovāciju kapacitāti un nodrošinās
Eiropas ekonomikas progresivitāti, ilgtspējīgumu un
konkurētspēju, kā arī pasaulē vadošo lomu augsto
tehnoloģiju pielietojuma nozarē un spēju rast unikālus
risinājumus sabiedrības problēmām. Inovācijas
darbības tiks apvienotas ar darbībām pētniecības un
attīstības jomā, kas būt neiztrūkstoša
finansējuma daļa.
Integrēta
pieeja galvenajām pamattehnoloģijām
Būtiska
daļas “Vadošā loma pamata un rūpnieciskās
tehnoloģijās” sastāvdaļa ir galvenās
pamattehnoloģijas (KET), kas pazīstamas kā mikro- un
nanoelektronika, fotonika, nanotehnoloģijas, biotehnoloģijas,
progresīvie materiāli un progresīvās ražošanas
sistēmas.[20]
Daudzi inovatīvi produkti vienlaikus ietver vairākas no šīm
tehnoloģijām kā atsevišķas vai integrētas daļas.
Lai gan katra tehnoloģija piedāvā tehnoloģiskās
inovācijas, kopējais labums no vairāku pamattehnoloģiju
apkopošanas var radīt arī tehnoloģiskus šķēršļus.
Transversālu svarīgu pamattehnoloģiju izmantošana veicinās
produktu konkurētspēju un ietekmi. Tāpēc tiks izmantota šo
tehnoloģiju mijiedarbība. Atbalsts tiks paredzēts
apjomīgām izmēģinājumu līnijām un
demonstrētāju produktiem.
Tas ietvers
transversālas darbības, kas sasaista un integrē vairākas
atsevišķas tehnoloģijas, kuras radušās tehnoloģiju
validācijas procesā rūpnieciskā vidē pilnīgai un
kvalificētai sistēmai, kas ir sagatavota tirgum. Spēcīga
privātā sektora iesaistīšanās šādās
darbībās būs svarīgs priekšnoteikums, tāpēc
īstenošana lielā mērā notiks ar publiskā un
privātā sektora partnerību starpniecību. Šādā
apjomā, caur specializētu pārvaldības struktūru, tiks
izstrādāta kopīga darba programma transversāliem KET
pasākumiem. Ņemot vērā tirgus vajadzības un
sabiedrības problēmu risināšanas prasības, tās
mērķis būs sniegt ģeneriskus KET blokus
dažādām piemērošanas jomām, ieskaitot sabiedrības
problēmu risināšanu.
Īpaši īstenošanas aspekti
Inovācijas darbības ietvers
individuālo tehnoloģiju integrāciju, kapacitātes
demonstrējumus nolūkā ražot un piegādāt
inovatīvus produktus un pakalpojumus, lietotāju un
patērētāju izmēģinājumus nolūkā
pierādīt tehnisko un saimniecisko pamatojumu, kā arī
pievienoto vērtību, un liela mēroga demonstrējumus
nolūkā veicināt pētījumu rezultātu izmantošanu
tirgū.
Tiks integrētas dažādas
individuālas tehnoloģijas, kā rezultātā
rūpnieciskā vidē tiks validēta tehnoloģija pabeigtai
un kvalificētai sistēmai, kas ir gatava tirgum. Viens no šādu
darbību veiksmīgas īstenošanas priekšnoteikumiem ir
spēcīga privātā sektora iesaistīšanās, īpaši
ar publiskā un privātā sektora partnerību
starpniecību.
Īstenojot pieprasījuma
darbības, tiks papildus veicinātas pētniecības un
inovācijas iniciatīvu tehnoloģijas. Šīs darbības
ietver pēc iespējas sekmīgāku valsts inovāciju
iepirkumu, atbilstošu tehnisko standartu izstrādi, privātos
pieprasījumus un lietotāju iesaistīšanu nolūkā
radīt inovācijām draudzīgākus tirgus.
Attiecībā uz
nanotehnoloģijām un īpaši biotehnoloģijām
saistīšanās ar ieinteresētajām personām un
sabiedrību vispār vairos izpratni par ieguvumiem un riskiem.
Drošības novērtējums un vispārējo risku
pārvaldība šo tehnoloģiju izmantojumā tiks
sistemātiski vērtēta.
Īstenojot šīs darbības, tiks sniegts
papildu atbalsts pētniecības un inovācijas darbībām
pamattehnoloģiju jomā, ko viedo specializācijas
stratēģiju ietvarā var nodrošināt valstu vai
reģionālās iestādes saskaņā ar kohēzijas
politikas fondiem.
Stratēģiskās
starptautiskās sadarbības iniciatīvas tiks īstenotas
abpusēji interesantās jomās un dos labumu ar galvenajām
partnervalstīm. Attiecībā uz pamattehnoloģijām un
rūpnieciskajām tehnoloģijām īpaša, bet ne
ekskluzīva vērība tiek veltīta turpmāk minētajam:
–
globālu standartu izveidei;
–
traucēkļu izskaušanai
rūpniecības izmantošanā un tirdzniecības noteikumiem;
–
uz nanotehnoloģijām un
biotehnoloģijām balstītu produktu drošībai;
–
materiālu un metožu izstrādei, lai
samazinātu enerģijas un resursu patēriņu;
–
nozares virzītām starptautiskās
sadarbības iniciatīvām ražošanas kopienā; kā arī
–
sistēmu savstarpējai izmantojamībai.

1.1.
Informācijas un komunikācijas
tehnoloģijas (IKT)

Vairāki darbību virzieni tiks
īstenoti attiecībā uz IKT vadošās lomas
izaicinājumiem rūpniecībā un tehnoloģiju jomā,
un tie attieksies uz vispārējām IKT pētniecības un
inovāciju programmām, tostarp īpaši:

1.1.1.
Jauna komponenšu un sistēmu paaudze:
progresīvās un viedās iegultās komponentes un sistēmas

Mērķis ir uzturēt un
nostiprināt Eiropas vadošo lomu tehnoloģiju jomā
saistībā ar viedām iegultām komponentēm un
sistēmām. Tas attiecas arī uz mikro-nano-biosistēmām,
organisko elektroniku, lielu teritoriju integrāciju, pamata
tehnoloģijām lietiskajam internetam (IoT)[21], tostarp platformām, ar
ko atbalsta progresīvo pakalpojumu nodrošināšanu, viedām
integrētām sistēmām, sistēmu sistēmām,
kā arī komplekso sistēmu inženieriju.

1.1.2.
Nākamās paaudzes skaitļošana:
progresīvas skaitļošanas sistēmas un tehnoloģijas

Mērķis ir sagādāt Eiropas
aktīvus procesoru un sistēmu arhitektūrā, apvienoto un datu
lokalizācijas tehnoloģijām, mākoņdatošanai,
paralēlajai skaitļošanai un simulācijas programmatūrām
visos skaitļošanas tirgus segmentos.

1.1.3.
Nākotnes internets: infrastruktūras,
tehnoloģijas un pakalpojumi

Mērķis ir nostiprināt Eiropas
rūpniecības nozares konkurētspēju nākamās
paaudzes interneta izstrādē, pārvaldībā un
veidošanā, ar ko pakāpeniski tiks aizvietots pašreizējais
tīmeklis, fiksētie un mobilie tīkli un pakalpojumu
infrastruktūras, kā arī nodrošināt triljoniem
ierīču (IoT) savstarpējo saistību starp vairākiem
operatoriem un domēniem, kā rezultātā tiks izmainīts
mūsu saziņas veids, piekļuve informācijai un zināšanu
izmantošanas process. Tas skar pētniecības un inovācijas jomu
attiecībā uz tīkliem, programmatūru un pakalpojumiem,
kā arī uz kiberdrošību, privātumu un uzticēšanos,
saziņu bezvadu tīklos[22]
un visiem optiskajiem tīkliem, iegremdētiem interaktīviem
multimedijiem, kā arī nākotnes pieslēgtiem
uzņēmumiem.

1.1.4.
Satura tehnoloģijas un informācijas
pārvaldība: IKT digitālam saturam un radošumam

Mērķis ir nodrošināt
profesionāļiem un iedzīvotājiem jaunus instrumentus, lai
viņi varētu radīt, izmantot un uzglabāt visa veida
digitālo saturu jebkurā valodā, kā arī modelēt,
analizēt un vizualizēt liela apjoma datus, tostarp saistītos
datus. Tas skar jaunas tehnoloģijas valodām, mācībām,
mijiedarbībai, digitālai uzglabāšanai, piekļuvei saturam un
analītikai, kā arī inteliģentas informācijas
pārvaldības sistēmas, kuru pamatā ir progresīvā
datizrace, datormācīšanās, statistiskā analīze un
vizuālās skaitļošanas tehnoloģijas.

1.1.5.
Progresīvās saskarnes un roboti: robotika
un viedā telpa

Mērķis ir nostiprināt Eiropas
vadošo lomu zinātniskajā un rūpnieciskajā jomā
attiecībā uz rūpniecisko un pakalpojumu robotiku,
kognitīvajām sistēmām, progresīvajām saskarnēm
un viedajām telpām, kā arī jutīgām
mašīnām, pamatojoties uz labākiem skaitļošanas un
tīklu veidošanas rezultātiem un progresu attiecībā uz
spēju izstrādāt sistēmas, kas var mācīties, pielāgoties
un reaģēt.

1.1.6.
Mikro- un nanoelektronika un fotonika

Mērķis ir izmantot Eiropas
izcilību galvenajās pamattehnoloģijās un veicināt
tās rūpniecības nozares konkurētspēju un vadošo lomu
tirgū. Darbības ietvers arī pētniecības un
inovācijas darbības dizaina jomā, progresīvus procesus,
ražošanas izmēģinājuma līnijas, saistītās
ražošanas tehnoloģijas un demonstrējuma darbības
nolūkā validēt tehnoloģiju attīstību un
inovatīvus uzņēmējdarbības modeļus.
Paredzēts, ka šie seši galvenie
darbību virzieni aptvers visu vajadzību spektru. Darbības
aptvertu vadošo lomu rūpniecības nozarē vispārējos IKT
balstītos risinājumos, produktos un pakalpojumos, kas nepieciešami,
lai atrisinātu sabiedrības problēmas, kā arī uz
pielietojumu vērstās IKT pētniecības un inovācijas
programmās, kas tiks veicinātas vienlaikus ar attiecīgām
sabiedrības problēmām.
Tāpat katrā no sešiem
minētajiem lielajiem darbības virzieniem ietilpst ar IKT
saistītas pētniecības infrastruktūras, piemēram,
dzīvā laboratorija liela mēroga eksperimentiem un infrastruktūras
pamata galvenajām pamattehnoloģijām, un to integrācija
progresīvos produktos un inovatīvās viedās
sistēmās, tostarp aprīkojums, rīki, atbalsta pakalpojumi,
tīras telpas un pieeja prototipu sagatavošanas lietuvēm.

1.2.
Nanotehnoloģijas
1.2.1.
Nākamās paaudzes nanomateriālu,
nanoierīču un nanosistēmu izstrāde

Zināšanu attīstība un
integrēšana dažādu zinātnisko disciplīnu krustcelēs,
tādējādi nodrošinot to, ka būtiski jauni produkti
garantē ilgtspējīgus risinājumus daudzās
dažādās nozarēs.

1.2.2.
Droša nanotehnoloģiju attīstīšana un
pielietošana

Zinātniskās informācijas
vairošana par nanotehnoloģiju iespējamo ietekmi uz veselību vai
vidi, tādējādi nodrošinot proaktīvu, zinātniski
pamatotu nanotehnoloģiju pārvaldību, kā arī
validētu zinātnisko rīku un platformu nodrošināšana
apdraudējuma, iedarbības un risku novērtēšanai un
pārvaldībai visā nanomateriālu un nanosistēmu
dzīves cikla laikā.

1.2.3.
Nanotehnoloģiju sociālās dimensijas
attīstīšana

Nanotehnoloģiju izmantošanai nepieciešamo
cilvēku un fizisko infrastruktūru vajadzību apmierināšana
un galvenās uzmanības pievēršana nanotehnoloģiju
pārvaldībai sabiedriskā labuma nodrošināšanai.

1.2.4.
Efektīva nanomateriālu, komponenšu un
sistēmu sintēze un ražošana

Galvenās uzmanības pievēršana
jaunām elastīgām, mērāmām un
atkārtojamām vienību darbībām, jauno un
pašreizējo procesu gudrai integrācijai, kā arī
palielināšanai, tādējādi nodrošinot produktu un
daudzfunkcionālu iekārtu masveida ražošanu, kas garantē
efektīvu zināšanu pāradresāciju rūpnieciskajās
inovācijās.

1.2.5.
Kapacitātes veicināšanas tehniku,
mērīšanas metožu un aprīkojuma izstrāde

Galvenās uzmanības pievēršana
pamattehnoloģijām, ar ko atbalsta kompleksu nanomateriālu un
nanosistēmu izstrādi un ieviešanu tirgū, tostarp vielas
raksturošanu un ietekmēšanu nanomērogā, modelēšanu,
skaitļošanas plānošanu un progresīvo inženieriju atomu
līmenī.

1.3.
Progresīvie materiāli
1.3.1.
Transversālu un pamata materiālu
tehnoloģijas

Funkcionālo materiālu un
daudzfunkcionālo materiālu, piemēram, pašlabojošo vai
bioloģiski saderīgu materiālu un strukturālu materiālu
izpēte inovācijas nodrošināšanai visās rūpniecības
nozarēs un īpaši augstvērtīgos tirgos.

1.3.2.
Materiālu izstrāde un pārveidošana

Pētniecības un attīstības
darbības nolūkā nodrošināt efektīvu un
ilgtspējīgu palielinājumu, lai garantētu nākotnes
produktu rūpniecisku ražošanu, piemēram, metālrūpniecībā
vai ķīmiskajā rūpniecībā.

1.3.3.
Materiālu komponenšu pārvaldība

Pētniecības un attīstības
darbības jaunu un inovatīvu tehniku un sistēmu
nodrošināšanai, savienošanai, pievienošanai, atšķiršanai,
montāžai, pašmontāžai, kā arī demontāžai, izjaukšanai
un dekonstrukcijai.

1.3.4.
Materiāli ilgtspējīgai
rūpniecības nozarei

Jaunu produktu un pielietojumu
attīstīšana, kā arī jaunas patērētāju
uzvedības veicināšana, ar ko samazina pieprasījumu pēc
enerģijas un veicina ražošanu ar zemu oglekļa dioksīda emociju
līmeni; turklāt procesa intensifikācija, pārstrāde,
attīrīšana un materiāli ar augstu pievienoto vērtību
no atkritumiem un pārražošanas.

1.3.5.
Materiāli radošajām nozarēm

Dizaina pielietošana un saplūstošu
tehnoloģiju attīstīšana nolūkā radīt jaunas
uzņēmējdarbības iespējas, tostarp to Eiropas
materiālu saglabāšana, kuriem piemīt vēsturiska vai
kultūras vērtība.

1.3.6.
Metroloģija, raksturošana,
standartizācija un kvalitātes kontrole

Tādu tehnoloģiju veicināšana
kā, piemēram, raksturošana, nesagraujoša novērtēšana un
rezultātu prognozējoša modelēšana progresam materiālu
zinātnē un inženierijā.

1.3.7.
Materiālu izmantojuma optimizācija

Pētniecības un attīstības
darbības, kas īstenotas nolūkā izpētīt
alternatīvus veidus materiālu un inovatīvu
uzņēmējdarbības modeļu pieejas izmantošanai.

1.4.
Biotehnoloģija
1.4.1.
Transversālu biotehnoloģiju kā
nākotnes inovāciju virzītājspēka veicināšana

Mērķis ir likt pamatu tam, lai
Eiropas rūpniecības nozare arī vidējā
termiņā un ilgtermiņā saglabātu tās statusu
kā inovāciju pioniere. Tas ietver jaunu instrumentu, piemēram,
sintētiskās bioloģijas, bioinformātikas un sistēmu
bioloģijas attīstību, kā arī konverģences ar
citām pamattehnoloģijām izmantošanu, piemēram, ar
nanotehnoloģijām (piem., bionanotehnoloģijas) un IKT (piem.,
bioelektronika). Šīs un citas transversālās jomas ir atbilstoši
jāmēra, īstenojot pētniecības un attīstības
darbības, lai tādējādi veicinātu efektīvu
pārvietošanu un īstenošanu jaunos pielietojumos (medikamentu padeves
sistēmās, biosensoros, bioshēmas, utt.).

1.4.2.
Uz biotehnoloģiju balstīti
rūpnieciskie procesi

Mērķis ir divkāršs, proti, no
vienas puses, Eiropas rūpniecības nozarei (piem.,
ķīmiskā, veselības, ieguves, enerģētikas,
papīra masas un papīra, tekstiliju, cietes, pārtikas
apstrādes rūpniecības nozarei) ir jānodrošina iespēja
izstrādāt jaunus produktus un attīstīt procesus, kas
atbilst rūpniecības un sabiedrības prasībām, kā
arī iespēja nodrošināt konkurētspējīgas un
uzlabotas uz biotehnoloģiju balstītas alternatīvas
pašreizējo alternatīvu aizstāšanai, un no otras puses, ir
jāizmanto biotehnoloģiju iespējas piesārņojuma
konstatēšanai, uzraudzīšanai, novēršanai un novākšanai. Tas
ietver pētniecības un izpētes darbības enzimātisko un
metabolisko kājceļu jomā, bioprocesu izstrādi,
progresīvo fermentāciju, iekšējo un pakārtoto
pārstrādi un izpratnes gūšanu par mikrobu kopienu dinamiku. Tas
ietvers arī tādu prototipu izstrādi, ar ko novērtēs
izstrādāto produktu un procesu tehnoloģiski ekonomisko
pamatojumu.

1.4.3.
Inovatīvu un konkurētspējīgu
platformu tehnoloģijas

Mērķis ir izstrādāt
platformu tehnoloģijas (piem., genomika, metagenomika, proteomika, molekulārie
rīki), ar ko sekmēt vadošo lomu un konkurētspēju
daudzās ekonomikas nozarēs. Tas ietver tādus aspektus kā,
piemēram, attīstīt bioresursus ar optimizētām
īpašībām un pielietojumiem, kas nav tradicionāli;
nodrošināt piemērotu sauszemes un jūras bioloģiskās
daudzveidības izpēti, izpratni un izmantošanu jaunos pielietojumos;
kā arī uzturēt uz biotehnoloģijām balstītu
attīstību veselības aprūpes risinājumos (piem.,
diagnostikā, bioloģijā, bioloģiski medicīniskajās
ierīcēs).

1.5.
Progresīvā ražošana un apstrāde
1.5.1.
Tehnoloģijas nākotnes
rūpnīcām

Veicināt ilgtspējīgu,
rūpniecisko izaugsmi, sekmējot stratēģiskās
pārmaiņas Eiropā no izmaksās balstītas ražošanas uz
pieejā balstītu rasošanu nolūkā celt pievienoto vērtību.
Lai to izdarītu, ir jārisina jautājums par lielāku ražotspēju,
vienlaikus patērējot mazāk materiālu un enerģijas, un
radot mazāk atkritumu un piesārņojuma. Galvenā
uzmanība tiks pievērsta adaptīvu nākotnes ražošanas
sistēmu izstrādei un integrācijai, īpašu uzsvaru liekot uz
Eiropas mazo un vidējo uzņēmumu vajadzībām,
tādējādi nodrošinot progresīvas un ilgtspējīgas
ražošanas sistēmas un procesus.

1.5.2.
Tehnoloģijas, ar ko dod iespēju
būvēt energoefektīvas ēkas

Ir jāsamazina enerģijas
patēriņš un oglekļa dioksīda emisijas, attīstot un
izmantojot ilgtspējīgas būvniecības tehnoloģijas,
kā arī īstenojot un reproducējot pasākumus
labākai energoefektivitātes sistēmu un materiālu izpratnei
jaunās, renovētās un pārbūvētās ēkās.
Lai līdz 2020. gadam pārietu uz gandrīz nulles
enerģiju ēku izmantojumu, rūpīgi tiks ņemts
vērā dzīves cikls un koncepta dizains-būvniecība-ekspluatācija
pieaugošā nozīme, kā arī pievērsta
uzmanība energoefektīvu rajonu veidošanai, iesaistot plašu
ieinteresēto personu kopienu.

1.5.3.
Ilgtspējīgas zemas CO2 emisijas
tehnoloģijas tajās rūpniecības nozarēs, kurās
īsteno energointensīvus procesus

Ir jāuzlabo procesu rūpniecības
nozaru, piemēram, ķīmiskās, papīra masas un
papīra, stikla, krāsaino metālu un tērauda
rūpniecības nozaru konkurētspēja, strauji vairojot resursefektivitāti
un energoefektivitāti, kā arī samazinot šādu darbību
ietekmi uz vidi. Galvenā uzmanība tiks pievērsta
attīstības darbībām un tādu pamattehnoloģiju
validācijai, kas paredzētas inovatīvām vielām, materiāliem
un tehnoloģiskiem risinājumiem, kurus izmanto produktiem ar zemu
oglekļa dioksīda emisiju līmeni un mazāk
energointensīviem procesiem un pakalpojumiem vērtības
ķēdē, kā arī tādu tehnoloģiju un metožu
izstrādei, kas rada īpaši zemu oglekļa emisiju līmeni,
nolūkā sasniegt īpašu SEG emisiju intensitātes
samazinājumu.

1.5.4.
Jauni, ilgtspējīgi uzņēmējdarbības
modeļi

Starpnozaru sadarbība attiecībā
uz jēdzieniem un metodēm uz zināšanām balstītai,
specializētai ražošanai var veicināt radošumu un inovācijas, kur
galvenā uzmanība tiek pievērsta uzņēmējdarbības
modeļiem pielāgotās pieejās, ko var pielāgot
globalizēto vērtības ķēžu un tīklu
prasībām, mainīgajiem tirgiem, kā arī jaunajām un
nākotnes rūpniecības nozarēm.

1.6.
Kosmoss
1.6.1.
Veicināt Eiropas konkurētspēju,
neatkarību un inovācijas darbībās, ko veic kosmosā

Mērķis ir uzturēt pasaulē
vadošo lomu kosmosa jomā, aizsargājot un radot
konkurētspējīgu kosmosa nozari un pētniecības kopienu,
kā arī veicinot kosmosā balstītas inovācijas.

1.6.1.1.
Aizsargāt konkurētspējīgu
kosmosa nozari un pētniecības kopienu

Eiropai ir vadošā loma kosmosa
izpētē un kosmosa tehnoloģiju izstrādē, un tā ir
izveidojusi savu kosmosa infrastruktūru (piem. Galileo).
Patiesībā Eiropa ir pirmšķirīgu satelītu
eksportētāja. Par spīti tam šī pozīcija ir
apdraudēta, jo Eiropas tirgi un pētniecības institūcijas ir
sadrumstalotas, pastāv lielāko kosmosa iespēju konkurence, kas
gūst labumu no plašiem iekšējiem tirgiem, un turklāt tiek veikti
ierobežoti ieguldījumi kosmosa pētniecībā un
tehnoloģiju attīstībā, kā arī kapacitātes veidošanā
Eiropā. Ir jāizveido pētniecības bāze,
tādējādi nodrošinot nepārtrauktību kosmosa
izpētes programmās, piemēram, secīgu mazāku un
biežāku demonstrējumu projektus kosmosā. Tādējādi
Eiropa varēs attīstīt tās rūpniecisko bāzi un
kosmosa RTD kopienu, veicinot savu neatkarību no kritisku
tehnoloģiju importa.

1.6.1.2.
Veicināt inovācijas starp kosmosa
nozarēm un ar kosmosu nesaistītām nozarēm

Vairākām problēmām
saistībā ar kosmosa tehnoloģijām ir atrodamas
paralēles arī attiecībā uz sauszemes problēmām,
piemēram, enerģētikas, telekomunikāciju, dabas resursu
izpētes, robotikas, drošības un veselības jomās. Tas rada
iespējas savlaicīga līdzattīstībai, īpaši
attiecībā uz maziem un vidējiem uzņēmumiem,
kopīgi attīstot tehnoloģijas kosmosa un ar kosmosu nesaistītajām
kopienām, kā rezultātā varētu rasties straujāks
inovāciju uzplaukums nekā tad, ja tie būtu kādā
vēlākā posmā radīti blakusprodukti.
Pašreizējās Eiropas kosmosa infrastruktūras izpēte ir
jāveicina, sekmējot inovatīvu produktu un pakalpojumu
izstrādi, kuru pamatā ir attālinātā zondēšana un
ģeopozicionēšana. Īstenojot mērķtiecīgus
pasākumus, Eiropai arī turpmāk jāstiprina
uzņēmējdarbības kosmosa nozares sākotnējā
attīstība.

1.6.2.
Veicināt kosmosa tehnoloģiju
sniegtās priekšrocības

Mērķis ir nodrošināt spēju
piekļūt kosmosam un darboties ar kosmosa sistēmām,
tādējādi nākamajās desmitgadēs nodrošinot labumu
Eiropas sabiedrībai.
Spēja piekļūt kosmosam, kā
arī uzturēt un strādāt ar Eiropas vai starptautiskām
kosmosa sistēmām zemes orbītā un ārpus tā ir
ārkārtīgi svarīga Eiropas sabiedrības nākotnei.
Lai to izdarītu, ir nepieciešami nepārtraukti ieguldījumi
daudzās kosmosa tehnoloģijās (piem., starta iekārtās,
satelītos, robotikā, instrumentos un sensoros), kā arī
darbības konceptos, sākot no idejas un beidzot ar
demonstrējumiem kosmosā. Patlaban Eiropa ir viena no trim vadošajiem
spēkiem kosmosa nozarē, tomēr salīdzinājumā ar
Amerikas Savienoto Valstu ieguldījumiem pētniecības un
attīstības darbībās (piem., apmēram 20 % no visa
NASA budžeta), Eiropas ieguldījumu līmenis nākotnes kosmosa
tehnoloģijās ir nepietiekams (mazāk nekā 10 % no
visiem izdevumiem kosmosā), tāpēc tas ir jāpalielina
visā ķēdē, tostarp:
(a)
attiecībā uz būtisku
tehnoloģisko pētniecību, kas bieži vien balstīta uz
galvenajām pamattehnoloģijām, ar potenciālu radīt
izrāviena tehnoloģijas ar sauszemes pielietojumiem;
(b)
attiecībā uz pašreizējo
tehnoloģiju uzlabošanu, piemēram, miniaturizāciju,
labāku energoefektivitāti un lielāku sensoru jutīgumu;
(c)
attiecībā uz jauno tehnoloģiju un
konceptu demonstrējumiem un validāciju kosmosā un
analogā vidē uz zemes;
(d)
attiecībā uz misiju kontekstu,
piem., kosmosa vides analīzi, zemes stacijām, kosmosa sistēmu
aizsargāšanu pret sabrukšanu un aizsardzību pret saules uzliesmojuma
ietekmi (Informētība par situāciju kosmosā, SSA),
inovatīvu datu vākšanu un infrastruktūras arhivēšanu;
(e)
attiecībā uz progresīvo navigāciju
un attālinātās zondēšanas tehnoloģijām, kas
saistītas ar pētījumiem, kuri ir būtiski
Eiropas Savienības kosmosa sistēmu nākamajām
paaudzēm (piem., Galileo).

1.6.3.
Nodrošināt kosmosa datu izmantošanu

Mērķis ir nodrošināt
plašāku pašreizējo un nākamo Eiropas misiju iegūto kosmosa
datu izmantojumu zinātniskajā, sabiedriskajā un
komerciālajā sfērā.
Kosmosa sistēmas sniedz tādu
informāciju, kas bieži vien nav iegūstama citādi. Par spīti
pasaules klases Eiropas misijām publikācijas liecina, ka Eiropas
misiju iegūtie dati netiek izmantoti tikpat plaši kā ASV misiju
iegūtie dati. Datu izmantojamība varētu būt daudz
plašāka, ja tiktu īstenoti kopīgi centieni koordinēt un
organizēt Eiropas misiju iegūto kosmosa datu apstrādi,
validāciju un standartizāciju. Inovācijas attiecībā uz
datu ieguvi un apstrādi, datu saplūsmi un izplatīšanu,
izmantojot arī inovatīvas IKT nodrošinātas sadarbības
formas, varētu uzlabot kosmosa infrastruktūrā veikto
ieguldījumu atgriešanos. Kosmosa datu kalibrēšana un validēšana
(individuāliem instrumentiem, starp instrumentiem un misijām,
attiecībā uz in-situ objektiem) ir ļoti būtiski
aspekti kosmosa datu efektīvai izmantošanai visās sfērās,
tomēr līdz šim to kavē Eiropas Savienības
līmeņa iestāžu vai institūtu trūkums, kam būtu
pilnvaras standartizēt kosmosā iegūtos datus un kopējos
modeļus. Datu ieguve un kosmosa misiju izmantojums ir jautājums, kas
jākoordinē globālā mērogā. Zemes novērošanas
dati, saskaņotas pieejas un labākā prakse daļēji tiek
nodrošināta, īstenojot koordinācijas pasākumus ar
starpvaldību organizāciju Zemes novērojumu grupa, kuras uzdevums
ir uzturēt sistēmu Vispasaules zemes novērošanas
sistēmām, kurās Eiropas Savienība līdzdarbojas.

1.6.4.
Nodrošināt Eiropas pētniecības
darbības nolūkā atbalstīt starptautiskas kosmosa partnerības

Mērķis ir atbalstīt Eiropas
pētniecības un inovācijas darbību devumu ilgtermiņa
starptautiskās kosmosa partnerībās.
Lai gan kosmosā iegūtā
informācija sniedz noderīgas zināšanas vietējā
mērogā, darbībām kosmosā piemīt arī
būtiska globāla nozīme. Tas jo īpaši attiecas uz kosmosa
radītajiem draudiem Zemei un kosmosa sistēmām. Kosmosa laika
apstākļu un kosmisko atkritumu dēļ tiek zaudēti
satelīti, un šis zudums tiek lēsts EUR 100 miljonos
gadā. Tikpat globāli ir pasākumi kā, piemēram,
starptautiskā kosmosa stacija (ISS), ko būvēja un
kopīgi ekspluatē Eiropa, Kanāda, Japāna un Krievija, un
robotikas kosmosa zinātne un izpētes darbības. Šādas
starptautiskās sadarbības ietvaros aizvien pieaug transversālu kosmosa
tehnoloģiju attīstība, kā rezultātā piekļuve
šādiem starptautiskiem projektiem ir nozīmīgs veiksmes faktors
Eiropas pētniekiem un nozarei. Eiropas Savienības devums
šādiem globāliem pasākumiem kosmosā ir jānosaka
ilgtermiņa stratēģiskajā ceļvedī (uz 10 un
vairāk gadiem), saskaņojot to ar Eiropas Savienības kosmosa
politikas prioritātēm un koordinējot ar iekšējiem Eiropas
partneriem, piemēram, EKA, ar starptautiskiem partneriem, piemēram, COSPAR,
UNOOSA, kā arī ar to valstu kosmosa aģentūrām,
kuras veic darbības kosmosā, piemēram, NASA un ROSCOSMOS.

1.6.5.
Īpaši īstenošanas aspekti

Kosmosa pētniecības un
inovācijas darbību īstenošanas prioritātes, kas
minētas pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”, atbilst
Eiropas Savienības kosmosa politikas prioritātēm, kā
norādījusi Kosmosa padome un kā minēts paziņojumā
“Virzībā uz Eiropas Savienības kosmosa stratēģiju
pilsoņu interesēs”[23].
Īstenošanas darbības tiks attīstītas, apspriežoties ar
ieinteresētajām personām no Eiropas kosmosa nozares, MVU,
akadēmiskajām aprindām un tehnoloģiju institūtiem, ko
pārstāv Kosmosa padomdevēju grupa un nozīmīgi
partneri, piemēram, Eiropas kosmosa aģentūra un valstu kosmosa
aģentūras. Attiecībā uz dalību starptautiskos
pasākumos, pētniecības un inovācijas programma tiks
izveidota sadarbībā ar starptautiskiem partneriem (piem. NASA,
ROSCOSMOS un JAXA).

2.
Piekļuve riska finansējumam

Ar "Apvārsni 2020" tiks
ieviesti divi mehānismi ("kapitāla mehānisms" un
"parāda mehānisms"), kas sastāv no dažādiem
"logiem". Kapitāla mehānisms un parāda mehānisma
MVU "logs" tiks īstenoti kā daļa no diviem ES
finansēšanas instrumentiem, kas sniedz kapitālu un parādu MVU
pētniecības un attīstības un izaugsmes atbalstam.
Attiecīgos gadījumos kapitāla
mehānisms un parāda mehānisms var dot iespēju apvienot
finanšu resursus ar dalībvalstīm, kuras vēlas daļu no
tām atvēlētājiem struktūrfondiem ieguldīt
saskaņā ar Padomes Regulas par struktūrfondiem 31. panta
1. punkta a) apakšpunktu.
Galīgie atbalsta saņēmēji
nevarēs saņemt tiešus kredītus, garantijas vai kapitālu,
bet tā vietā Komisija atbalsta sniegšanu uzticēs finanšu
iestādēm, un tas tiks darīts īpaši ar riska dalīšanas
mehānismiem un garantiju shēmām, kā arī kapitāla
un kvazikapitāla ieguldījumiem.

2.1.
Parāda mehānisms

Ar parāda mehānismu tiks sniegti
kredīti atsevišķiem atbalsta saņēmējiem
ieguldījumu veikšanai pētniecības un attīstības
darbībās; garantijas finanšu starpniekiem, kas sniedz kredītus
atbalsta saņēmējiem; kredītu un garantiju apvienojumi;
kā arī garantijas un/vai pretgarantijas valstu vai reģionālām
aizņēmuma finansējuma shēmām. Ar parāda
mehānismu tiks veiktas atmaksas termiņa pieauguma veicināšanas
darbības, un ar to tiks atbalstīts īpaši izveidotais MVU
instruments (sk. pielikuma II daļas, 3. sadaļu
“Inovācijas MVU”). Vienā vai vairākās integrētās
shēmās var apvienot kapitāla mehānisma nosacījumus un
parāda mehānisma nosacījumus, turklāt ir iespējams
saņemt papildu dotācijas (tostarp kopsummas). Tāpat ir
iespējams kredīts ar atvieglotiem nosacījumiem un
konvertējams kredīts.
Ar parāda mehānismu nodrošinās
ne tikai kredītus un garantijas tirgus virzītā,
pirmreizējā kārtībā, bet veicinās arī
konkrētu politiku un nozaru attīstību atbilstoši virknei
sastāvdaļu. Šim mērķim norobežoti budžeta ieguldījumi
var tikt iegūti no:
(a)
citām pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” daļām, īpaši III daļu
“Sabiedrības problēmu risināšana”;
(b)
citiem ietvariem, programmām vai
Eiropas Savienības budžeta pozīcijām;
(c)
konkrētiem reģioniem vai
dalībvalstīm, kas vēlas dot ieguldījumu ar resursiem, kas
ir pieejami no kohēzijas politikas līdzekļiem;
(d)
īpašām vienībām (piemēram,
Eureka vai Kopīgās tehnoloģijas iniciatīvas) vai
iniciatīvām.
Šādi budžeta ieguldījumi var tikt
radīti vai rasties jebkurā brīdī pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” īstenošanas laikā.
Risku dalīšana un citi parametri var
atšķirties politikas vai nozares nodalījumu ietvaros, ja vien to
vērtības vai stāvoklis atbilst vispārējiem parāda
instrumentu noteikumiem. Turklāt nodalījumiem var būt
īpašas komunikācijas stratēģijas parāda mehānisma
vispārējās promocijas kampaņas ietvaros. Papildus tam, ja
nepieciešama īpaša ekspertīze, lai novērtētu paredzamos
kredītus kādā konkrēta nodalījuma sfērā, var
piesaistīt speciālus vidutājus valstu līmenī.
Parāda mehānisma MVU
"loga" mērķis ir pētniecības un inovācijas
virzīti MVU un uzņēmumi ar vidēju kapitālu, ar
aizdevuma summām, kas pārsniedz EUR 150 000, tādējādi
papildinot MVU finansējumu no Aizdevumu garantiju mehānisma
saskaņā ar Uzņēmumu un MVU konkurētspējas
programmu.
Paredzams, ka parāda mehānisms —
noteikts kā kopējais finansējums (proti,
Eiropas Savienības finansējums un ieguldījumi no citām
finanšu iestādēm), ko sadala ar Eiropas Savienības finanšu
ieguldījumu — būs robežās no 1,5 līdz 6,5,
atkarībā no attiecīgo darbību veida (riska pakāpes,
mērķa labuma saņēmējiem un īpaši
attiecīgā parāda finanšu instrumenta mehānisma). Paredzams,
ka reizinātājs — noteikts kā viss atbalstīto atbalsta
saņēmēju izdarītais ieguldījums, ko sadala ar
Eiropas Savienības finanšu ieguldījumu — būs robežās
no 5 līdz 20 atkarībā no attiecīgo darbību veida.

2.2.
Kapitāla mehānisms

Ar darbības uzsākšanas
mehānismu līdzekļi tiks nodrošināti riska kapitālam un
mezanīna kapitālam, un to nodrošinās atsevišķiem
portfeļu uzņēmumiem. Papildus iepriekš minētajam šie
uzņēmumi var lūgt aizņēmuma finansējuma starpniekiem,
kuri īsteno parāda finanšu instrumentu.
Mehānismam būs arī iespēja
izdarīt ieguldījumus paplašināšanā un izaugsmes
stadijā saistībā ar Kapitāla mehānismu izaugsmei (EFG)
saskaņā ar Uzņēmumu un MVU konkurētspējas
programmu (te ietilpst ieguldījumi līdzekļu līdzekļos
ar plašu investoru bāzi, tostarp privātie institucionālie un
stratēģiskie investori, kā arī valstu publiskās un
daļēji publiskās finanšu iestādes).
Otrajā gadījumā ieguldījums no
"Apvāršņa 2020" kapitāla mehānisma
nepārsniedz 20 % no ES kopējā ieguldījuma,
izņemot daudzpakāpju fondus, kur EFG un RDI
kapitāla mehānisma finansējumu sniegs proporcionāli,
balstoties uz fondu ieguldījumu politiku. Tāpat
kā EFG, kapitāla mehānisms izvairīsies no
pārpirkšanas vai aizstāšanas kapitāla, kas domāts
pārņemta uzņēmuma izformēšanai. Komisija var nolemt grozīt 20 % slieksni sakarā
ar tirgus apstākļu pārmaiņām.
Ieguldījumu parametrus noteiks tā,
ka varēs sasniegt politikā konkrēti izvirzītos
mērķus, tostarp vērsties pie konkrētām potenciālo
atbalsta saņēmēju grupām, vienlaikus tomēr
saglabājot uz tirgu orientētu un pieprasījuma virzītu
pieeju šim instrumentam.
Kapitāla mehānismu var
atbalstīt ar budžeta ieguldījumiem no citām pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” daļām; citiem ietvariem, programmām
un Eiropas Savienības budžeta pozīcijām; īpašiem
reģioniem un dalībvalstīm; konkrētām vienībām
vai iniciatīvām.
Paredzams, ka kapitāla mehānisms —
noteikts kā kopējais finansējums (proti,
Eiropas Savienības finansējums un ieguldījumi no citām
finanšu iestādēm), ko sadala ar Eiropas Savienības finanšu
ieguldījumu — būs apmēram 6 atkarībā no tirgus
specifikas, savukārt reizinātājs — noteikts kā viss
atbalstīto atbalsta saņēmēju izdarītais
ieguldījums, ko sadala ar Eiropas Savienības finanšu
ieguldījumu — būs apmēram 18.

2.3.
Īpaši īstenošanas aspekti

Abu mehānismu īstenošana tiks
uzticēta Eiropas Investīciju bankas grupai (EIB, EIF) un/vai
citām finanšu iestādēm, kam var uzticēt finansēšanas
instrumentu īstenošanu atbilstoši Finanšu regulas noteikumiem. To
izstrāde un īstenošana tiks saskaņota ar vispārējiem
noteikumiem par finanšu instrumentiem, kas izklāstīti Finanšu
regulā, un ar konkrētām darbības prasībām, kas
izklāstāmas Komisijas vadlīnijās.
Vienā vai vairākās
integrētās shēmās instrumentu elementus var apvienot,
piešķirot dotācijas (tostarp kopsummas); šīm shēmām
jāatbalsta konkrētas atbalsta saņēmēju kategorijas vai
speciālie projekti, piemēram, projekti MVU, kā arī
uzņēmumiem ar vidēji lielu kapitālu un izaugsmes
potenciālu, vai projekti inovatīvu tehnoloģiju liela mēroga
demonstrējumiem.
To īstenošanu papildinās ar virkni
citu pasākumu. Tie, cita starpā, var būt tehniskā
palīdzība finanšu starpniekiem, kas iesaistīti kredīta
pieteikumu pamatotības vai zināšanu aktīvu vērtības
noteikšanā; shēmas attiecībā uz gatavību
ieguldīt, kas saistītas ar MVU inkubāciju, trenēšanu un
darbaudzināšanu, kā arī mijiedarbības veicināšanu ar
iespējamiem investoriem; pasākumi, kas īstenoti nolūkā
uzlabot izpratni par riska kapitālu firmām un uzņēmumiem
attiecībā uz to novatorisko MVU izaugsmes potenciālu, kuri
iesaistīti Eiropas Savienības finansēšanas programmās;
shēmas, kas izstrādātas nolūkā piesaistīt
privātos investorus, lai atbalstītu izaugsmi novatoriskiem MVU un
uzņēmumiem ar vidēji lielu kapitālu; shēmas, kas
izstrādātas, lai mudinātu filantropiskus fondus un
indivīdus atbalstīt pētniecības un inovācijas darbības;
kā arī shēmas, kas izstrādātas nolūkā
veicināt korporatīvo risku un mudināt īstenot ģimenes
uzņēmumu aktivitātes.
Tiks nodrošināta komplementaritāte
ar Uzņēmumu un MVU konkurētspējas programmas
mehānismiem.

3.
Inovācijas mazos un vidējos uzņēmumos (MVU)
3.1.
MVU atbalsta integrēšana

MVU saņems atbalstu visas pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” ietvaros. Tāpēc ar īpaši izveidotu
MVU instrumentu tiks nodrošināts atbalsts visa veida novatoriskiem MVU,
kas uzrāda lielas ambīcijas attīstīties, augt un
internacionalizēties. Atbalstu sniegs visa veida inovācijas
darbībām, tostarp ar tehnoloģijām nesaistītajām
un pakalpojumu inovācijas darbībām. Mērķis ir
palīdzēt aizpildīt finansējuma iztrūkumu
agrīnām augsta riska pētniecības un inovācijas
darbībām, stimulēt izrāvienu inovācijas jomā un
palielināt gūto pētījumu rezultātu
komercializāciju privātā sektorā.
Attiecībā uz visu sabiedrības
problēmu risināšanu, kā arī attiecībā uz pamata
un rūpnieciskām tehnoloģijām jāattiecina īpaši
izveidotais MVU instruments un tam jāpiešķir līdzekļu
summa.
Finansējuma un atbalsta saņemšanai
drīkstēs pieteikties vienīgi MVU. Tie atbilstoši savām
vajadzībām var veidot sadarbību, tostarp slēgt
apakšlīgumus par pētniecības un attīstības
darbību veikšanu. Projektiem jābūt MVU nepārprotami saistošiem
un potenciāli noderīgiem, turklāt tajos jābūt skaidrai
Eiropas dimensijai.
Īstenojot augšupēju pieeju
attiecībā uz kādu konkrētu sabiedrības problēmu
vai pamattehnoloģiju, MVU instruments attieksies uz visām
zinātnes, tehnoloģijas un inovācijas jomām tā, lai
tiktu atstāta brīva telpa visa veida daudzsološām idejām,
īpaši finansējamiem starpnozaru un starpnozaru projektiem.
Ar MVU instrumentu nodrošinās
vienkāršotu un pa posmiem organizētu atbalstu. Tam ir trīs
posmi, kas aptvers visu inovācijas darbību ciklu. Pāreja no
viena posma otrā notiks bez pārtraukuma, ja vien
iepriekšējā posmā MVU projekts ir pierādījis to, ka
tam var piešķirt finansējumu. Tajā pašā laikā katrs
instrumenta īstenošanas posms būs atvērts visiem MVU:
–
1. posms. Koncepts un pamatotības
novērtējums:
Lai attīstītu inovācijas projektu,
MVU saņems finansējumu zinātniskās vai tehniskās
pamatotības izpētei, kā arī jaunas idejas
komerciālā potenciāla izpētei (koncepta pierādījums).
Ja novērtējuma rezultāts būs pozitīvs,
finansējumu varēs saņemt arī nākamajā
posmā(-os).
–
2. posms. Pētniecības un
attīstības darbības, demonstrējumi, tirgus
replikācija:
Pētniecības un attīstības
darbības tiks atbalstītas, īpašu uzmanību pievēršot
demonstrējumu pasākumiem (testēšana, prototipi,
veicināšanas pētījumi, izstrāde, inovatīvu procesu
produktu un pakalpojumu izmēģināšana, snieguma verifikācija
u. c.), kā arī tirgus replikācijām.
–
3. posms. Komercializācija:
Šajā posmā tiešs finansējums tiks
nodrošināts tikai atbalsta aktivitāšu veidā, tomēr
mērķis ir atvieglot piekļuvi privātam kapitālam un
novatoriskām pamata vidēm. Paredzētas saiknes ar finanšu
instrumentiem (sk. pielikuma II daļas 2. sadaļu
“Piekļuve riska finansējumam”), piemēram, MVU, kas ir
veiksmīgi izturējuši 1. un/vai 2. posmu, tiks piešķirta
prioritāte ierobežotu finanšu resursu ietvarā. MVU gūs labumu
arī no atbalsta pasākumiem, piemēram, tīklu veidošanas,
apmācībām, treniņiem un konsultācijām.
Turklāt šis posms var sasaistīt arī ar pasākumiem, kas
veicina pirmskomercializācijas iepirkumu un inovatīvu risinājumu
iepirkumu.
Vienota MVU instrumenta veicināšana,
īstenošana un uzraudzība visā pamatprogrammā
“Apvārsnis 2020” MVU nodrošinās vienkāršu piekļuvi.
Balstoties uz pašreizējiem MVU atbalsta tīkliem, tiks izveidota
darbaudzināšanas shēma MVU, kas ir atbalsta saņēmēji,
tādējādi veicinot sniegtā atbalsta radīto ietekmi.
Tiks izveidota īpaša ieinteresēto
personu un ekspertu iestāde attiecībā uz MVU
pētniecības un inovācijas darbībām, un tās
uzvedums būs veicināt un sekot līdzi konkrētiem MVU pasākumiem,
kas tiek īstenoti pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”.

3.2.
Īpašs atbalsts
3.2.1.
Atbalsts MVU, kas intensīvi veic
pētniecības darbības

Īstenojot īpašu darbību, tiks
veicinātas uz tirgu orientētas inovācijas, ko īsteno MVU,
kuri veic pētniecības un attīstības darbības. Šis
atbalsts paredzēts tiem MVU, kas intensīvi veic pētniecības
darbības augsto tehnoloģiju nozarēs un kuriem arī
jādemonstrē spēja komerciāli izmantot projekta
rezultātus.
Šī darbība attieksies uz visu
zinātnes un tehnoloģiju sfēru, un tiks īstenota
augšupēja pieeja, tādējādi pielāgojoties to MVU
vajadzībām, kuri veic pētniecības un attīstības
darbības.
Darbību īstenos saskaņā ar
LESD 185. panta iniciatīvu, pamatojoties uz Eurostars kopējo
programmu un pielāgojot to starpposma vērtējumā
minētajam.

3.2.2.
MVU inovāciju kapacitātes
veicināšana

Tiks atbalstītas darbības, kas
veicina īstenošanu un papildina MVU pasākumus pamatprogrammā
“Apvārsnis 2020”, īpaši tāpēc, lai veicinātu MVU
inovāciju kapacitāti. Šīs darbības var ietvert izpratnes
vairošanu, saziņu un izplatīšanu, apmācības un
mobilitātes pasākumus, tīklu veidošanu un labas prakses
apmaiņu, augstas kvalitātes inovatīvu atbalsta mehānismu un
pakalpojumu izstrādi ar augstu Eiropas Savienības pievienoto
vērtību maziem un vidējiem uzņēmumiem (piem., intelektuālais
īpašums un inovatīva pārvaldība, zināšanu nodošana,
inovatīvs IKT izmantojums un e-prasmes MVU), kā arī
palīdzību MVU rast pētniecības un inovācijas
darbību partnerus Eiropas Savienībā,
tādējādi ļaujot tiem uzlabot tehnoloģijas un
pilnveidot inovāciju kapacitāti. Starporganizācijas, kas
pārstāv novatorisko MVU grupas, tiks aicinātas veikt starpnozaru
un starpreģionu inovācijas darbības ar MVU, kuriem piemīt
abpusēji spēcinoša kompetence, lai tādējādi
attīstītu jaunas rūpnieciskās vērtības
ķēdes.
Valstu un reģionālo inovācijas
stratēģiju viedai specializācijai kontekstā tiks
meklēta iespēja rast sinerģijas ar Eiropas Savienības
kohēzijas politiku.
Paredzēts, ka tiks pastiprināta
saikne ar Eiropas Biznesa atbalsta tīklu (saskaņā ar
Uzņēmumu un MVU konkurētspēju programmu). Šis atbalsts
varētu izpausties gan kā labāka informēšana un
konsultatīvie pakalpojumi darbaudzināšanas, trenēšanas un
partneru meklēšanas aktivitātēs tiem MVU, kas vēlas
attīstīt pārrobežu inovāciju projektus, gan arī
kā inovatīvi atbalsta pakalpojumi. Tādējādi Eiropas
Biznesa atbalsta tīkla īstenotā pieeja vienots kontaktpunkts MVU
atbalstīšanā tiks konsolidēta ar spēcīgu
reģionālu un vietēju tīkla klātesamību.

3.2.3.
Atbalsts uz tirgu orientētām
inovācijas darbībām

Jāatbalsta uz tirgu orientētas
inovācijas darbības, veicinot uzņēmumu inovācijas
spējas, uzlabojot inovācijas noteikumu ietvaru, kā arī
novēršot konkrētos šķēršļus, kas kavē novatorisku
uzņēmumu, īpaši MVU un uzņēmumu ar vidēji lielu
potenciālu, izaugsmi. Tiks sniegts atbalsts specializētam atbalstam
inovācijas darbībām (piem., saistībā ar IP
izmantošanu, savedēju tīkliem, atbalstu tehnoloģiju nodošanas
birojiem, saistībā ar stratēģisko izstrādi), kā arī
valsts politiku pārbaudei attiecībā uz inovāciju.
III daļa
Sabiedrības problēmu
risināšana

1.
Veselība, demogrāfiskās pārmaiņas un
labklājība

Efektīva veselības veicināšana,
ko atbalsta robusta pierādījumu bāze, novērš slimības,
uzlabo labklājību, un turklāt ir rentabla. Veselības
veicināšana un slimību novēršana ir atkarīga arī no
izpratnes par veselības determinantiem, no efektīvu preventīvo
līdzekļu, piemēram, vakcīnu pieejamības, kā
arī no efektīvas veselības un slimību uzraudzības un
gatavības rīkoties, un no efektīvām skrīninga
programmām.
Sekmīgus centienus novērst,
pārvaldīt un ārstēt slimības, invaliditāti un
ierobežotu funkcionalitāti nosaka tas, vai valda būtiska izpratne par
minēto problēmu cēloņiem, attīstību un ietekmi,
kā arī faktoriem, kas ir labas veselības un
labklājības pamatā. Tāpat būtiska ir efektīva
datu apmaiņa un to saistība ar reāliem plaša mēroga kohorta
pētījumiem, gluži tāpat kā pētījumos
konstatēto atklājumu pārvēršana klīniskos
risinājumos, īpaši klīniskajā izpētē.
Tā kā mūsu sabiedrība ne
tikai noveco, bet slimību un invaliditātes slogs kļūst
aizvien lielāks, veselības un aprūpes nozarei nemitīgi tiek
izvirzītas jaunas prasības. Lai veselības aprūpe būtu
efektīva visu vecumu cilvēkiem, ir jāuzlabo lēmumu
pieņemšana attiecībā uz preventīviem un
ārstēšanas apstākļiem, ir jāidentificē un
jāatbalsta labas prakses izplatīšana veselības aprūpes
nozarē un ir jāveicina integrēta aprūpe, kā arī
tehnoloģisko, organizatorisko un sabiedrisko inovāciju izmantojums
veco ļaužu emancipācijā, īpaši tāpēc, lai
viņi varētu saglabāt aktivitāti un neatkarību.
Tādējādi tiks veicināta un paildzināta viņu
fiziskā, sociālā un garīgā labsajūta.
Visas šīs darbības tiks
īstenotas tā, lai visā pētniecības un inovācijas
darbību ciklā sniegtu nepieciešamo atbalstu, stiprinot Eiropā
darbojošos nozaru konkurētspēju un jaunu tirgus iespēju
attīstību.
Īpašas darbības ir
izklāstītas turpmāk dokumentā.

1.1.
Veselības determinantu izprašana, labāka
veselības veicināšana un slimību novēršana

Lai varētu nodrošināt
pierādījumus efektīvai veselības veicināšanai un
slimību novēršanai, ir labāk jāizprot veselības
determinanti, turklāt tas palīdzēs izstrādāt
visaptverošus veselības un labklājības rādītājus
Eiropas Savienībā. Tiks pētīti vides, uzvedības
(ieskaitot dzīvesveidu), sociālekonomiskie un ģenētiskie
faktori to plašākajā nozīmē. Viena no īstenotajām
pieejām būs ilgtermiņa kohortu pētījumi un to
sasaistīšana ar datiem, kas iegūti no "-omiku"
pētījuma, kā arī citas metodes.
Lai varētu gūt labāku izpratni
par vidi kā veselības determinantu, būs jāīsteno
integrētas molekulārās bioloģiskās, epidemioloģiskās
un toksikoloģiskās pieejas nolūkā izpētīt
veselības un vides attiecības, tostarp būs jāveic
pētījumi par ķīmisko vielu iedarbību un kopīgo
piesārņojuma un citu vides un klimata stresoru ietekmi, kā
arī būs jāveic integrēta toksikoloģiskā
testēšana un jāmeklē citas alternatīvas dzīvnieku
testēšanai. Ir jāīsteno arī inovatīvas pieejas
attiecībā uz iedarbības novērtējumu; tam
jāizmanto jaunās paaudzes biomarķieri, kuru pamatā ir
"-omikas" un epiģenētika, cilvēku
bioloģiskā uzraudzība, novērtējums par iedarbību
uz personu, kā arī modelēšana, tādējādi
gūstot izpratni par apvienoto, kumulatīvo un jauno iedarbību,
integrējot sociāli ekonomiskos un uzvedības faktorus. Tiks
atbalstītas arī uzlabota saikne ar vides datiem, izmantojot
progresīvas informācijas sistēmas.
Šādā veidā var
novērtēt pašreizējās un plānotās politiskās
nostādnes un programmas, kā arī sniegt atbalstu politikai.
Līdzīgi iepriekš minētajam šādā veidā var
izstrādāt labākas uzvedības intervences,
preventīvās un izglītības programmas, tostarp tās, kas
attiecas uz izglītotību par veselības jautājumiem
saistībā ar uzturvērtībām, vakcināciju un citiem
primārās veselības aprūpes pasākumiem.

1.2.
Efektīvu skrīninga programmu
izstrāde un labāks novērtējums par uzņēmību
pret slimībām

Skrīninga programmu izstrāde ir
atkarīga no risku un slimību sākuma agrīno biomarķieru
konstatēšanas, un to izmantošana ir atkarīga no skrīninga metožu
un programmu testēšanas un validācijas. Identificējot lielam slimību
riskam pakļautos indivīdus un iedzīvotājus, varēs
izstrādāt personalizētas, nodalītas un kopīgas
stratēģijas efektīvai un rentablai slimību novēršanai.

1.3.
Uzraudzības un gatavības uzlabošana

Cilvēki ir pakļauti riskam saslimt
ar jaunām infekcijām (tostarp tām, ko rada klimata
pārmaiņas), kā arī pakļauti rezistencei pret
medikamentiem saistībā ar pašreizējiem patogēniem un
citām tiešām vai netiešām klimata pārmaiņu
radītajām sekām. Ir nepieciešamas labākas uzraudzības
metodes, agrīnās brīdināšanas tīkli, veselības
pakalpojumu organizācija un gatavības kampaņas, lai modelētu
epidēmijas, efektīvi reaģētu pandēmijas
gadījumā un reaģētu uz slimību gadījumiem, kas
nav infekcijas, bet ir radušās klimata pārmaiņu dēļ.
Tāpat ir nepieciešami veiksmīgāki pasākumi tam, lai
izskaustu rezistenci pret medikamentiem infekciju slimību
gadījumā.

1.4.
Izpratne par slimībām

Veselības un slimības aspekti ir
jāizprot labāk, turklāt visu vecumu cilvēkiem, jo tas dos
iespēju izstrādāt jaunus un labākus preventīvos
pasākumus, noteikt diagnozes un ārstēšanās kursus. Ir
jāveic starpdisciplināra, praktiska izpēte attiecībā
uz slimību patofizioloģijas aspektiem, lai tādējādi
varētu gūt labāku izpratni par visiem slimību procesiem,
tostarp par normālas variācijas pārklasificēšanu un
slimību, kas balstīta uz molekulāriem datiem, kā arī
varētu validēt un izmantot pētījumu rezultātus
klīniskos pielietojumos.
Nostiprinoši pētījumi ietvers un
veicinās attīstību un jauno instrumentu un pieeju izmantojumu
biomedicīnisko datu radīšanai un ietvers "-omikas", lielu
caurlaidspēju un sistēmas medicīnas pieejas. Lai īstenotu
šīs darbības, būs nepieciešama cieša saikne ar
fundamentāliem un klīniskiem pētījumiem, kā arī
iepriekš minētiem ilgtermiņa kohorta pētījumiem (un
atbilstošām pētniecības sfērām). Būs nepieciešama
arī cieša saikne ar pētniecības un medicīniskajām
infrastruktūrām (datubāzes, bioloģisko datu bankas utt.);
tas nepieciešams standartizācijai, uzglabāšanai, datu apmaiņai
un piekļuvei, kas ir ļoti būtiski lielākam datu
izmantojumam un novatoriskāku un efektīvāku veidu rašanai, lai
veiktu analīzes un apkopotu datu kopas.

1.5.
Labāku profilaktisko vakcīnu
izstrāde

Ir nepieciešamas efektīvākas
profilaktiskās vakcīnas (vai citi profilakses pasākumi),
turklāt nepieciešama uz pierādījumiem balstīta
vakcinēšanās programma lielākam slimību lokam. Tam vajadzīga
labāka izpratne par slimībām un to procesiem, kā arī
secīgajām epidēmijām, turklāt jāveic
klīniskie pētījumi un saistītā izpēte.

1.6.
Labāka diagnostika

Lai varētu izstrādāt jaunu,
efektīvāku diagnostiku, ir nepieciešama labāka izpratne par
veselības un slimību aspektiem, kā arī to gaitu visu vecumu
cilvēkos. Tiks izstrādātas novatoriskas un pašreizējas
tehnoloģijas nolūkā būtiski uzlabot slimību
rezultātus sakarā ar savlaicīgākas un precīzākas
diagnozes noteikšanu, kā arī pacientam pielāgotāku
ārstēšanu.

1.7.
In silico medikamentu izmantošana labākai
slimību pārvaldībai un prognozēšanai

Lai prognozētu uzņēmību
pret slimībām, slimību attīstību un iespējamo
veiksmīgo medicīnisko ārstēšanu var izmantot
datorsimulāciju, pielietojot pacientspecifiskus datus un balstoties uz
sistēmu medicīnas pieejām, kā arī fizioloģisko
modelēšanu. Modelī balstītu simulāciju var izmantot, lai
atbalstītu klīnisko izpēti, uzlabotu iespējas
prognozēt reakciju uz ārstēšanos, kā arī
personalizētu un optimizētu ārstēšanos.

1.8.
Slimību ārstēšana

Ir nepieciešams atbalsts tam, lai uzlabotu
transversālas atbalsta tehnoloģijas medikamentiem, vakcīnām
un citām terapeitiskajām pieejām, tostarp transplantācijai,
kā arī gēnu un šūnu terapijai; lai uzlabotu medikamentu un
vakcīnu izstrādes procesu (tostarp rastu alternatīvas metodes
klasiskajai drošības un efektivitātes testēšanai, piem.,
izstrādātu jaunas metodes); lai radītu atjaunojamas
medicīniskās pieejas, tostarp pieejas, kuru pamatā ir cilmes
šūnas; lai izstrādātu labākas medicīniskās un
palīgierīces un sistēmas; lai uzturētu un veicinātu
mūsu spēju cīnīties ar lipīgām, retām,
bīstamām un hroniskām slimībām, kā arī veikt
medicīnisku iejaukšanos, kas ir atkarīga no efektīvu pretmikrobu
medikamentu pieejamības; kā arī lai izstrādātu
visaptverošas pieejas visu vecuma cilvēku līdzsaslimšanas
ārstēšanai un lai izvairītos no polifarmācijas. Šie
uzlabojumi palīdzēs izstrādāt jaunu, efektīvāku,
efektīgāku un ilgtspējīgāku slimību ārstēšanu,
kā arī invaliditātes pārvaldību.

1.9.
Zināšanu pārvēršana
klīniskā praksē un izmērāmās inovatīvās
darbībās

Klīniskā izpēte ir veids,
kādā biomedicīniskās zināšanas var pārvērst
pielietojumā pacientos, tāpēc šādām darbībām
un to prakses uzlabošanai tiks sniegts atbalsts. Tas var izpausties šādi:
labāka metodoloģija, kā rezultātā izpētes objekts
var būt attiecīga cilvēku grupa, tostarp tie, kas cieš no blakus
slimībām un/vai jau tiek ārstēti; ārstēšanās
un risinājumu salīdzinošās efektivitātes noteikšana;
kā arī labāks datu bāzu un elektronisko veselības
ierakstu izmantojums kā datu avots izpētei un zināšanu
nodošanai. Līdzīgi iepriekš minētajam tiks sniegts atbalsts
arī tādas intervences nodošanai, kas saistīta ar neatkarīgu
dzīvi reālā vidē.

1.10.
Labāks veselības datu izmantojums

Tiks sniegts atbalsts infrastruktūru un
informācijas struktūru, kā arī avotu integrācijai
(tostarp to, kas iegūti no kohorta pētījumiem, protokoliem, datu
apkopojumiem, rādītājiem, utt.). Tāpat tiks sniegts
atbalsts standartizācijas, savstarpējas izmantojamības,
uzglabāšanas, datu apmaiņas un piekļuves darbībām,
tādējādi nodrošinot to, ka minētie dati tiek atbilstoši
izmantoti. Uzmanība jāpievērš datu apstrādei, zināšanu
pārvaldībai, modelēšanai un vizualizēšanai.

1.11.
Zinātnisko instrumentu un metožu uzlabošana
nolūkā atbalstīt politikas veidošanas procesu un nepieciešamību pēc regulējuma

Ir jāatbalsta zinātnisko instrumentu
un metožu, kā arī statistikas izstrāde ātrai, precīzai
un paredzamai drošības, efektivitātes un veselības
tehnoloģiju kvalitātes novērtēšanai, tostarp jaunu
medikamentu, bioloģikas, progresīvo terapiju un medicīnisko
ierīču novērtēšanai. Tas jo īpaši attiecas uz
jaunākajām attīstības tendencēm sfērās,
tostarp tajās, kas saistītas ar tādiem aspektiem kā
vakcīnas, šūnu/audu un gēnu terapija, orgāni un
transplantācija, specializētā ražošana, bioloģisko datu
bankas, jaunas medicīniskās ierīces,
diagnostikas/ārstēšanas procedūras, ģenētiskā
testēšana, savstarpējā izmantojamība un e-veselība,
tostarp privātums. Līdzīgi iepriekš minētajam, ir
jāatbalsta arī labāku risku novērtējuma metožu
izstrāde, testēšanas pieeju izmantošana un stratēģiju
saistībā ar vidi un veselību īstenošana. Tāpat ir
jāatbalsta attiecīgu metožu izstrāde, lai varētu
sekmēt iepriekš minēto sfēru ētisko aspektu novērtējumu.

1.12.
Aktīvas vecumdienas, neatkarīga un
automatizēta dzīvesvide

Ir nepieciešama daudzdisciplināra
progresīva un lietišķa pētniecība un inovācijas,
ņemot vērā uzvedības, gerontoloģijas, digitālos
un citu zinātnes jomu aspektus, lai varētu rast rentablus un lietotājam
draudzīgus risinājumus aktīvai, neatkarīgai un
automatizētai dzīvesvidei ikdienā (mājās, darba
vietā) sabiedrībai, kas noveco, un cilvēkiem ar
invaliditāti. Tas attiecas uz dažādām jomām un uz
tehnoloģiskiem, sistēmu un pakalpojumu risinājumiem, kas uzlabo dzīves
kvalitāti un cilvēku funkcionalitāti, tostarp veicina mobilitāti,
nodrošina gudras personalizētas palīgtehnoloģijas, pakalpojumus
un sabiedrisko robotiku, kā arī aptverošu automatizētu vidi.
Tiks sniegts atbalsts pētniecības un inovācijas
izmēģinājumu darbībām nolūkā
novērtēt risinājumu īstenošanu un plašu izmantošanu.

1.13.
Individuāla pilnvarošana personīgās
veselības uzturēšanai

Dodot cilvēkiem iespēju uzlabot un
uzturēt savu veselību visas dzīves laikā, tiks radīta
rentabla veselības aprūpes sistēma, jo hronisko slimību
ārstēšana būs iespējama ārpus institūcijām,
turklāt tiks uzlabota veselība. Lai to izdarītu, ir
jāizpēta uzvedības un sabiedriskie modeļi, sabiedrības
attieksme un centieni attiecībā uz personalizētām
veselības tehnoloģijām, mobiliem un/vai
pārnēsājamiem rīkiem, jaunu diagnostisku un
personalizētiem pakalpojumiem, kas veicina veselīgu dzīvesveidu,
labklājību, rūpes par sevi, labāku
iedzīvotāju/veselības aprūpes profesionāļu
mijiedarbību, personalizētas programmas slimību un invaliditātes
pārvaldībai, kā arī atbalstu zināšanu
infrastruktūrām.

1.14.
Integrētas aprūpes veicināšana

Atbalsts hronisko slimību
pārvaldībai ārpus institūcijām ir atkarīgs
arī no tā, cik laba būs veselības nodrošinātāju
un sociālo, kā arī neformālo aprūpētāju
sadarbība. Tiks sniegts atbalsts pētniecības un inovatīviem
pielietojumiem lēmumu pieņemšanā, kā pamatā ir
izplatīta informācija, kā arī tiks sniegts atbalsts
pierādījumu nodrošināšanai liela mēroga izmantojumiem un
jaunu risinājumu izmantošanai tirgū, tostarp savstarpēji
izmantojamu televeselības un teleaprūpes pakalpojumu ieviešanai.
Tāpat atbalsts tiks sniegts arī pētniecības un
inovācijas darbībām nolūkā uzlabot ilgtermiņa
veselības aprūpes organizācijas.

1.15.
Veselības aprūpes sistēmu
efektivitātes un efektīguma optimizācija, kā arī
nevienlīdzības mazināšana, pieņemot uz
pierādījumiem balstītus lēmumus un izplatot labu praksi,
kā arī izmantojot inovatīvas tehnoloģijas un pieejas

Ir jāatbalsta veselības
tehnoloģiju novērtējuma un veselības ekonomikas
attīstība, kā arī ir jāapkopo pierādījumi un
jāizplata laba prakse, inovatīvas tehnoloģijas un pieejas
veselības aprūpes nozarē, tostarp jāizplata IKT un
e-veselības pielietojums. Tiks sniegts atbalsts analīzei, kas veikta,
lai salīdzinātu sabiedriskās veselības aprūpes
sistēmu reformas Eiropā un trešās valstīs, kā arī
tiks sniegts atbalsts tam, lai novērtētu šo reformu ietekmi uz
ekonomiku un sabiedrību vidējā termiņā un
ilgtermiņā. Tiks atbalstīta arī analīzes veikšana par
nākotnes darbaspēka veselības jomā vajadzībām gan
skaita, gan prasmju ziņā saistībā ar jauniem aprūpes
modeļiem. Atbalsts tiks sniegts arī tam, lai veiktu
pētījumus par veselības nevienlīdzības
attīstību, tās mijiedarbību ar citu ekonomisko un
sociālo nevienlīdzību, kā arī lai veiktu
pētījumus par tās politikas efektivitāti, kuras
mērķis ir samazināt nevienlīdzību Eiropā un
ārpus tās. Visbeidzot, ir jāatbalsta novērtējums par
pacientiem drošiem risinājumiem un kvalitātes nodrošināšanas
sistēmām, ieskaitot pacientu lomu aprūpes drošībā un
kvalitātē.

1.16.
Īpaši īstenošanas aspekti

Sniegtais atbalsts attieksies uz visu
darbību spektru, sākot ar zināšanu un tehnoloģiju nodošanu
un beidzot ar liela mēroga demonstrējumu darbībām, kā
rezultātā Eiropā un ārpus tās tiks rasti
nomērāmi risinājumi.

2.
Pārtikas nodrošinājums, ilgtspējīga
lauksaimniecība, jūras zinātniskā un tehniskā
pētniecība un bioekonomika
2.1.
Ilgtspējīga lauksaimniecība un
mežsaimniecība

Ir nepieciešamas atbilstošas zināšanas,
instrumenti, pakalpojumi un inovācijas, lai atbalstītu
produktīvākas, resursefektīvākas un izturīgākas
lauksaimniecības un mežsaimniecības sistēmas, ar kurām var
garantēt pietiekamu pārtikas nodrošinājumu, lopbarību,
biomasu un citas izejvielas un nodrošināt ekosistēmu pakalpojumus,
vienlaikus atbalstot plaukstošu lauku teritoriju attīstību.
Īstenojot pētniecības un inovācijas darbības, tiks
nodrošināta iespēja agroekonomikas un vides mērķus
integrēt ilgtspējīgā ražošanā, tādējādi
palielinot lauksaimniecības produktivitāti un resursefektivitāti,
samazinot lauksaimniecībā radīto siltumnīcefekta gāzu
emisijas (SEG), samazinot barības vielu noplūdi no
apstrādātām augsnēm sauszemes un ūdens vidēs,
samazinot atkarību no starptautiskām rūpnīcām
iegūta proteīnu importa Eiropā, kā arī palielinot
bioloģiskās daudzveidības līmeni primārās
ražošanas sistēmās.

2.1.1.
Ražošanas efektivitātes palielināšana un
pielāgošanās klimata pārmaiņām, vienlaikus nodrošinot
ilgtspējīgumu un izturību

Īstenojot darbības, tiks
veicināta produktivitāte, kā arī augu, dzīvnieku un
ražošanas sistēmu spēja pielāgoties strauji mainīgajiem
vides/klimata apstākļiem un pieaugošajam dabas resursu iztrūkumam.
Radītās inovācijas palīdzēt virzīties uz zemu
enerģijas izmantojumu, zemu emisiju līmeni un zemu atkritumu
ekonomiku visā pārtikas un lopbarības piegādes
ķēdē. Tiks veicināts ne tikai pārtikas
nodrošinājums, bet radītas arī jaunas iespējas biomasas,
kā arī lauksaimniecības un mežsaimniecības blakusproduktu
izmantojumam plašā ar pārtiku nesaistīto pielietojumu
spektrā.
Tiks meklētas daudzdisciplināras
pieejas, lai uzlabotu augu, dzīvnieku un mikroorganismu
rādītājus, vienlaikus nodrošinot efektīvu resursu
izmantojumu (ūdens, barības vielas, enerģija) un lauku
teritoriju ekoloģisko integritāti. Uzsvars tiks likts uz
integrētām un dažādām ražošanas sistēmām un
agronomijas praksēm, tostarp uz precizitātes tehnoloģiju
izmantojumu un ekoloģiskās pastiprināšanas pieejām gan
tradicionālās, gan organiskās lauksaimniecības
interesēs. Lai ģenētiski varētu uzlabot augus un
dzīvniekus nolūkā veicināt pielāgošanos un uzlabot
produktivitātes īpašības, būs nepieciešamas atbilstošas
tradicionālas un modernas audzēšanas pieejas, kā arī
labāks ģenētisko resursu izmantojums. Attiecīga
uzmanība tiks pievērsta augšņu apsaimniekošanai fermās, kas
veikta nolūkā uzlabot augšņu auglīgumu kultūras audzēšanai.
Tiks veicināta dzīvnieku un augu veselība, kā arī
attīstīti integrēti slimību/kaitēkļu kontroles
pasākumi. Vienlaikus ar pētījumiem par mikrobu rezistenci tiks
meklētas arī stratēģijas dzīvnieku slimību,
tostarp zoonozes izskaušanai. Pētot prakses ietekmi uz dzīvnieku
labklājību, tiks rasti risinājumi arī sabiedrības
problēmām. Iepriekš minētās jomas tiks balstītas uz
fundamentālākiem pētījumiem, lai tādējādi
risinātu attiecīgos bioloģiskos jautājumos un
veicinātu Eiropas Savienības politiku izstrādi un
īstenošanu.

2.1.2.
Ekosistēmu pakalpojumu un sabiedrisko
vērtību nodrošināšana

Lauksaimniecība un mežsaimniecība ir
unikālas sistēmas, kas nodrošina ne tikai komerciālus produktus,
bet arī sabiedriskas vērtības (tostarp kultūras un
atpūtas vērtības) un nozīmīgus ekoloģiskos
pakalpojumus, piemēram, funkcionālu un in-situ bioloģisko
daudzveidību, apputeksnēšanos, ūdens regulāciju, ainavu,
erozijas samazinājumu un oglekļa dioksīda piesaisti / SEG seku
mazināšanu. Veicot pētniecības darbības, tiks
atbalstīti šo sabiedrisko vērtību un pakalpojumu
nosacījumi, jo tiks rasti pārvaldības risinājumi,
lēmumu atbalsta instrumenti un iespēja novērtēt
nekomerciālu vērtību. Īpaša uzmanība
jāpievērš tādu lauksaimniecības/mežu sistēmu un ainavu
paraugu noteikšanai, kas var palīdzēt sasniegt šos mērķus.
Pārmaiņas lauksaimniecības sistēmu aktīvā
pārvaldībā, tostarp tehnoloģiju izmantojumā un prakšu
maiņā, uzlabos SEG seku mazināšanu un lauksaimniecības
nozares spēju piemēroties klimata pārmaiņu negatīvajai
ietekmei.

2.1.3.
Lauku teritoriju pilnvarošana, atbalsts politikai
un lauku inovācijām

Attīstības iespējas lauku
kopienām tiks mobilizētas, stiprinot to primārās ražošanas
un ekosistēmas pakalpojumu sniegšanas spējas, kā arī
paverot iespējas jaunu, daudzveidīgu produktu ražošanai
(pārtika, lopbarība, materiāli, enerģija), kas atbilst
pieaugošām prasībām pēc īsas piegādes
sistēmām ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni. Ir
nepieciešami sociāli ekonomiskie pētījumi, kā arī
jaunu konceptu un institucionālo inovāciju attīstība, lai
nodrošinātu lauku teritoriju kohēziju, novērstu ekonomisko un
sociālo noslāņošanos, veicinātu ekonomisko aktivitāšu
daudzveidību (tostarp pakalpojumu nozarē), nodrošinātu
atbilstošas attiecības starp lauku un pilsētu teritorijām,
kā arī veicinātu zināšanu apmaiņu, demonstrējumus,
inovāciju un izplatīšanu, un līdzdalību resursu
pārvaldībā. Tāpat jāmeklē veidi, kā lauku
teritorijās esošās sabiedriskās vērtības varētu
pārvērst vietēja/reģionāla mēroga sociāli
ekonomiskās priekšrocībās. Reģionālā un
vietējā mērogā konstatētās vajadzības
pēc inovācijām tiks papildinātas ar starpnozaru
pētniecības darbībām starpreģionālā un
Eiropas līmenī. Nodrošinot nepieciešamos analītiskos
instrumentus, rādītājus, modeļus un tālredzīgas
aktivitātes, īstenojot pētniecības projektus, tiks sniegts
atbalsts politikas veidotājiem un citiem tirgus dalībniekiem
attiecīgo stratēģiju, politiku un tiesību aktu
īstenošanā, uzraudzībā un novērtēšanā, ne
tikai attiecībā uz lauku teritorijām, bet uz visu
bioloģisko ekonomiku kopumā. Tāpat ir nepieciešami instrumenti
un dati, kas varētu palīdzēt veikt pareizu potenciālā
kompromisa novērtējumu starp dažādiem resursu izmantojumu
veidiem (augsne, ūdens un citi) un bioloģiski ekonomiskiem
produktiem. Tiks veikti sociāli ekonomiski un salīdzinoši
lauksaimniecības/mežsaimniecības sistēmu un to
ilgtspējīguma rādītāju novērtējumi.

2.2.
Ilgtspējīga un
konkurētspējīga lauksaimniecības un pārtikas nozare
veselīgam uzturam

Ir jāskata jautājums par
patērētāju vajadzībām pēc drošas un
veselīgas pārtikas, ko viņi var atļauties
iegādāties, vienlaikus ņemot vērā pārtikas
patērēšanas modeļa, kā arī pārtikas un
lopbarības ražošanas ietekmi uz cilvēku veselību un visu
ekosistēmu. Tiks risināts jautājums par pārtikas un
lopbarības nekaitīgumu un nodrošinājumu, Eiropas
lauksaimniecības pārtikas ražošanas nozares konkurētspēju
un pārtikas ražošanas un piegādes ilgtspējīgumu, skarot
visu pārtikas ķēdi un ar to saistītos pakalpojumus
neatkarīgi no tā, vai tie ir tradicionāli vai bioloģiski,
sākot ar primāro ražošanu līdz pat patēriņam.
Īstenojot šādu pieeju tiks (a) garantēts pārtikas
nodrošinājums un drošums visiem eiropiešiem un izskausts bads
pasaulē, (b) samazināts ar pārtiku un uzturu saistīto
slimību slogs, jo tiks veicināta pāreja uz veselīgu un
ilgtspējīgu uzturu, izglītojot patērētājus un
ieviešot inovācijas pārtikas ražošanas nozarē, (c)
samazināts ūdens un enerģijas patēriņš pārtikas
ražošanā, transportēšanā un izplatīšanā, kā
arī (d) līdz 2030. gadam par 50 % samazināti
pārtikas atkritumi.

2.2.1.
Apzināta patērētāju izvēle

Tiks risināts jautājums par
patērētāju izvēli, attieksmi, vajadzībām,
uzvedību, dzīvesveidu un izglītību, kā arī
veicināta saziņa starp patērētājiem un pārtikas
ķēdes pētnieku kopienu un tās operatoriem,
tādējādi uzlabojot apzinātu izvēli un ilgtspējīgu
patēriņu, kā arī to ietekmi uz ražošanu, iekļaujošu
izaugsmi un dzīves kvalitāti, īpaši neaizsargāto
iedzīvotāju grupu dzīves kvalitāti. Sabiedriskās
inovācijas palīdzēs risināt sabiedrības
problēmas, un inovatīvie modeļi un metodoloģija
attiecībā uz patērētāju izziņu sniegs
salīdzinošus datus un liks pamatu tam, lai reaģētu uz
Eiropas Savienības politikas vajadzībām.

2.2.2.
Veselīga un droša pārtika un uzturs
ikvienam

Tiks risināts jautājums par
vajadzību pēc barības vielām un par pārtikas ietekmi
uz fizioloģiskajām funkcijām, kā arī fiziskajiem un
garīgajiem rādītājiem, un par saikni starp uzturu, novecošanos,
hroniskām slimībām un traucējumiem, kā arī uztura
modeļiem. Tiks konstatēti uztura risinājumi un inovācijas,
kā rezultātā tiks uzlabota veselība un
labklājība. Tiks novērtēta, uzraudzīta,
kontrolēta un izsekota ķīmiskā un toksiskā
saindēšanās ar pārtiku vai lopbarību, tās riski un
iedarbība visā pārtikas un dzeramā ūdens piegādes
ķēdē no ražošanas un uzglabāšanas līdz apstrādei,
iepakošanai, izplatīšanai, dalīšanai un sagatavošanai mājas
apstākļos. Pārtikas nodrošinājuma inovācijas,
labāki risku izziņošanas instrumenti un labāki pārtikas
nodrošinājuma standarti palīdzēs vairot
patērētāju uzticību un aizsardzību Eiropā.
Turklāt augstāki pārtikas nodrošinājuma standarti pasaules
mērogā palīdzēs stiprināt Eiropas pārtikas
ražošanas nozares konkurētspēju.

2.2.3.
Ilgtspējīga un
konkurētspējīga lauksaimniecības pārtikas produktu
ražošanas nozare

Visos pārtikas un lopbarības
ražošanas ķēdes posmos, tostarp attiecībā uz pārtikas
izstrādi, apstrādi, iepakošanu, procesa kontroli, atkritumu
samazināšanu, blakusproduktu lietderīgu izmantošanu un dzīvnieku
blakusproduktu drošu izmantošanu vai izmešanu, tiks risināts
jautājums par pārtikas un lopbarības ražošanas nozares
vajadzību pielāgoties sabiedrības, vides, klimata un ekonomikas
pārmaiņām no vietēja mēroga uz pasaules mērogu.
Tiks radīti inovatīvi un ilgtspējīgi resursefektīvi
procesi un ražoti daudzveidīgi, droši un kvalitatīvi produkti par
pieņemamām cenām. Tas veicinās Eiropas pārtikas
piegādes ķēdes inovatīvo potenciālu, uzlabos tā
konkurētspēju, radīs ekonomisko izaugsmi un veicinās
nodarbinātību, kā arī palīdzēs Eiropas
pārtikas ražošanas nozarei pielāgoties pārmaiņām. Citi
risināmie jautājumi ietver izsekojamību, loģistiku un pakalpojumus,
sociāli ekonomiskos aspektus, pārtikas ķēdes
noturīgumu pret vides un klimata riskiem, pārtikas
ķēdē veikto darbību, kā arī uztura un ražošanas
sistēmu izmaiņu radītās negatīvās ietekmes uz
vidi ierobežošana.

2.3.
Ūdens dzīvo resursu potenciāla
atraisīšana

Viena no
būtiskākajām dzīvo ūdens resursu iezīmēm ir
spēja atjaunoties, un, lai tos varētu izmantot ilgtspējīgi,
ir jāvairo izpratne, kā arī jāuzlabo ūdens
ekosistēmu kvalitāte un produktivitāte. Vispārējais
mērķis ir ilgtspējīgi izmantot ūdens dzīvos
resursus, lai tādējādi maksimāli palielinātu
sociālos un ekonomikas ieguvumus/atguvumus no Eiropas okeāniem un
jūrām. Tas ietver to, ka ir jāoptimizē
ilgtspējīgais zivsaimniecības un ūdens kultūras
ieguldījums pārtikas nodrošinājumā, ņemot
vērā pasaules ekonomiku, un ir jāsamazina ievērojamā
Eiropas Savienības atkarība no jūras velšu importa
(aptuveni 60 % no visa Eiropas jūras velšu patēriņa ir
atkarīga no importa, un Eiropas Savienība ir pasaulē
lielākā zivsaimniecības produktu importētāja), kā
arī ir jāveicina jūras biotehnoloģijas,
tādējādi sekmējot “zilo” izaugsmi. Saskaņā ar pašreizējo
politisko pamatu pētniecības aktivitātes liks pamatu
ekosistēmu pieejai, kas īstenojama dabas resursu apsaimniekošanā
un izmantošanā, kā arī attiecīgo nozaru
pārvēršanā par videi nekaitīgām.

2.3.1.
Ilgtspējīgas un videi nekaitīgas
zivsaimniecības attīstība

Jaunajā Kopējā
zivsaimniecības politikā, Jūras stratēģijas
pamatdirektīvā un Eiropas Savienības bioloģiskās
daudzveidības stratēģijā pausts aicinājums padarīt
Eiropas zivsaimniecību par ilgtspējīgāku,
konkurētspējīgāku un videi nekaitīgāku nozari.
Lai varētu īstenot ekosistēmas pieeju zivsaimniecības
pārvaldībā, ir nepieciešama padziļināta izpratne par
jūras ekosistēmām. Tiks izstrādāta jauna izpratne,
instrumenti un modeļi nolūkā uzlabot sapratni par to, kas
jūras ekosistēmas padara veselīgas un produktīvas, kā
arī nolūkā novērtēt, izvērtēt un
mazināt zivsaimniecības ietekmi uz jūras ekosistēmām
(tostarp dziļūdeni). Tiks izstrādātas jaunas
novākšanas stratēģijas, kas nodrošinās pakalpojumus
sabiedrībai, vienlaikus uzturot veselīgas jūras
ekosistēmas. Tiks izmērīta sociāli ekonomisko
pārvaldības iespēju ietekme. Vienlaikus ar jaunajiem
pārvaldības instrumentiem, kas paredzēti risku un
nedrošības noteikšanai, tiks izvērtēta arī ietekme un pielāgošanās
vides izmaiņām, tostarp klimata pārmaiņām.
Īstenojot darbības, tiks sniegts atbalsts pētījumiem par
zivju populācijas bioloģiju, ģenētiku un dinamiku, par
galveno sugu nozīmi ekosistēmā, par zvejniecības
darbībām un to uzraudzību, par zivsaimniecības nozares
kustībām un pielāgošanos jaunajam tirgum, piemēram,
ekomarķēšanu, kā arī par zivsaimniecības nozares
līdzdalību lēmumu pieņemšanā. Tiks novērtēta
arī jūras telpas, īpaši krasta zonas, izmantošana citām
darbībām un to sociāli ekonomiskā ietekme.

2.3.2.
Konkurētspējīgas Eiropas
akvakultūras attīstība

Akvakultūrai piemīt milzīgs
potenciāls gan attiecībā uz veselīgu, drošu un
konkurētspējīgu produktu attīstību, kas pielāgoti
patērētāju vajadzībām un izvēlei, gan arī
attiecībā uz vides pakalpojumiem (bioloģiskā
attīrīšanās, zemes un ūdens pārvaldība, utt.) un
enerģijas ražošanu, tomēr tas Eiropai vēl jāsaprot
pilnībā. Tiks vairotas zināšanas un tehnoloģijas visos
zināmo sugu apgūšanas aspektos un jaunu sugu atšķiršanā,
vienlaikus ņemot vērā akvakultūras un ūdens
ekosistēmu mijiedarbību, klimata pārmaiņu radīto
ietekmi un to, kādā veidā nozare spēj tām
pielāgoties. Tiks veicinātas arī inovācijas
ilgtspējīgā ražošanas sistēmā uz sauszemes, piekrastes
zonās un ārzonās. Uzmanība tiks pievērsta arī
izpratnei par sociālajiem un ekonomiskajiem nozares aspektiem,
tādējādi liekot pamatu rentablai un energoefektīvai
ražošanai, kas atbilst tirgus un patērētāju
vajadzībām, vienlaikus nodrošinot konkurētspēju un
pievilcīgas izredzes investoriem un ražotājiem.

2.3.3.
Jūras inovāciju veicināšana ar
biotehnoloģijām

Vairāk nekā 90 % jūras
bioloģiskās daudzveidības netiek izzināta, lai gan
piedāvā milzīgu potenciālu jaunu sugu atklāšanai un
pielietojumam jūras biotehnoloģiju jomā, kas pēc
aplēsēm nozarei rada 10 % pieaugumu gadā. Atbalsts tiks
sniegts tālākai izpētei un tā lielā potenciāla
izmantošanai, ko piedāvā jūras bioloģiskā
daudzveidība un ūdens biomasa un ar ko tirgū var ieviest jaunus
inovatīvus procesus, produktus un pakalpojumus ar potenciālu
pielietojumu nozarēs, tostarp ķīmiskajā un materiālu
rūpniecībā, farmācijā, zivsaimniecībā un akvakultūrā,
energoapgādē un kosmētikā.

2.4.
Ilgtspējīgas un
konkurētspējīgas bioloģiskās nozares

Vispārējais mērķis ir
paātrināt pāreju no fosilām Eiropas nozarēm uz
tādām, kurām ir zems oglekļa dioksīda emisiju
līmenis, kuras ir resursefektīvas un ilgtspējīgas.
Pētījumi un inovācijas šajā jomā nodrošinās
līdzekļus, kas nepieciešami, lai samazinātu
Eiropas Savienības atkarību no fosilā kurināmā,
un palīdzēs sasniegt enerģētikas un klimata
pārmaiņu mērķus 2020. gadam (10 % no transporta
degvielām iegūt no atjaunojamajiem resursiem un par 20 %
samazināt siltumnīcefekta gāzu emisiju). Aplēses liecina,
ka pāreja uz bioloģiskiem izejmateriāliem un
bioloģiskās apstrādes metodes līdz 2030. gadam varētu
radīt līdz pat 2,5 miljardiem tonnu oglekļa dioksīda
ekvivalenta ietaupījumu gadā, paplašinot tirgu bioloģiskajiem
izejmateriāliem un jauniem dažādākiem patērētāju
produktiem. Lai varētu izmantot šo potenciālu, ir jāuzlabo
zināšanu bāze un jāattīsta attiecīgas
(bio)tehnoloģijas, galveno uzmanību pievēršot trim
būtiskiem elementiem: a) pašreizējo fosilo procesu aizstāšana ar
resursefektīviem un energoefektīviem biotehnoloģijās
balstītiem procesiem, b) uzticamas un atbilstošas biomasas un atkritumu
plūsmas piegādes ķēdes, kā arī plaša
bioloģiskās pārstrādes tīkla izveide visā
Eiropā un c) atbalsts tirgus attīstībai bioproduktiem un
bioloģiskiem procesiem. Tiks meklētas sinerģijas ar daļas
“Vadošā loma pamattehnoloģijās un rūpnieciskajās
tehnoloģijās” konkrētajiem mērķiem.

2.4.1.
Bioekonomikas veicināšana
bioloģiskās rūpniecības nozarēm

Veicot atklājumus un izmantojot sauszemes
un ūdens bioloģiskos resursus, tiks sniegts atbalsts būtiskai
virzībai uz energoefektīvām un ilgtspējīgām
rūpniecības nozarēm ar zemu oglekļa emisiju līmeni,
vienlaikus samazinot kaitīgo ietekmi uz vidi. Jāpārbauda
potenciālie kompromisi starp dažādiem biomasas izmantojumiem.
Mērķis ir attīstīt rūpniecības nozarēm un
patērētājiem bioproduktus un bioloģiski aktīvas
sastāvdaļas ar jaunām kvalitātēm, funkcionalitāti
un labāku ilgtspējīgumu. Atjaunojamo resursu, bioloģisko
atkritumu un blakusproduktu ekonomiskā vērtība tiks
maksimāli palielināta, īstenojot jaunus un resursefektīvus
procesus.

2.4.2.
Integrētas bioloģiskās
pārstrādes attīstīšana

Darbības tiks atbalstītas, lai
veicinātu ilgtspējīgu bioproduktu, starpnieku un bioenerģijas/biodegvielas
izmantojumu, uzmanību galvenokārt vēršot uz kaskādes
pieeju, par prioritāti izvirzot tādu produktu ražošanu, kuriem ir
augsta pievienotā vērtība. Tiks izstrādātas tehnoloģijas
un stratēģijas, lai nodrošinātu izejmateriālu piegādi.
Uzlabojot biomasas veidu spektru izmantošanai otrās un trešās
paaudzes bioloģiskajā pārstrādē, tostarp
mežsaimniecībā, bioloģiskajos atkritumos un
rūpniecības blakusproduktos, tiks novērsti
pārtikas/degvielas konflikti un atbalstīta
Eiropas Savienības lauku un piekrastes teritoriju ekonomikas
attīstība.

2.4.3.
Tirgus attīstības atbalstīšana
bioproduktiem un procesiem

Pieprasījuma puses pasākumi
atvērs jaunus tirgus biotehnoloģiju inovācijām. Ir
nepieciešama standartizācija Eiropas Savienības un
starptautiskā līmenī, lai, cita starpā, noteiktu
bioloģisko saturu, produktu funkcionalitāti un spēju
degradēties. Ir jāturpina attīstīt metodoloģijas un
pieejas dzīves cikla analīzei un ir jāturpina pielāgot
zinātniskās un rūpnieciskās priekšrocības. Ir
jāveic pētniecības darbības, kas veicina produktu un
procesu standartizāciju un regulējošās darbības
biotehnoloģiju jomā, lai varētu atbalstīt jaunu tirgu
izveidi un realizēt tirdzniecības iespējas.

2.5.
Īpaši īstenošanas aspekti

Papildus vispārējiem ārējo
atzinumu avotiem tiks rīkotas arī īpašas apspriedes ar
Lauksaimniecības zinātniskās pētniecības
pastāvīgo komiteju (LZPPK) plašā jautājumu spektrā,
ieskaitot stratēģiskus aspektus, izmantojot tās prognozēšanas
darbības un attiecībā uz pētījumu koordinēšanu
lauksaimniecības jomā starp valstu un Eiropas Savienības
līmeņiem. Tiks nodibināti piemēroti sakari ar Eiropas
Inovāciju partnerības darbībām “Lauksaimniecības
produktivitāte un ilgtspējīgums”.
Pētniecības rezultātu ietekmi
un izplatīšanu aktīvi atbalstīs ar īpašām
darbībām saziņas un zināšanu apmaiņas laukā,
visā projektu darbības laikā iesaistoties dažādiem
dalībniekiem. Īstenošanā tiks kombinēti
visdažādākie pasākumi, ieskaitot būtiskus demonstrējumu
un izmēģinājumu pasākumus. Tiks veicināta viegla un
atvērta piekļuve pētniecības rezultātiem un
labākajai praksei, piemērotos gadījumos — caur
datubāzēm.
Īpašais atbalsts MVU palīdzēs
veicināt fermu, zvejniecības un citu mikrouzņēmumu
līdzdalību pētniecības un demonstrējumu
darbībās. Vērā tiks ņemtas primārās ražošanas
nozares konkrētās vajadzības pēc inovācijas atbalsta
pakalpojumiem un ietekmes struktūrām. Īstenošana apvienos plašu
darbību spektru, tostarp zināšanu apmaiņas darbības, kad
aktīvi tiks nodrošināta lauksaimnieku un starpnieku
iesaistīšanās, apkopojot gala lietotāju vajadzības pēc
pētniecības darbībām. Tiks veicināta vienkārša un
atvērta piekļuve pētniecības rezultātiem un labai
praksei.
Nodrošinot atbalstu standartu noteikšanas
procesam, tiks paātrināta jaunu bioloģisko produktu un
pakalpojumu ieviešana tirgū.
Var tikt apsvērts atbalsts
kopīgās plānošanas iniciatīvām (KPI), tostarp
“Lauksaimniecība, pārtikas nodrošinājums un klimata
pārmaiņas”, “Veselīgs uzturs veselīgam dzīvesveidam”
un “Veselīgas un produktīvas jūras un okeāni”, kā
arī var tikt apsvērts atbalsts potenciālo publiskā un
privātā sektora partnerību īstenošanai
bioloģiskās ražošanas jomā.
Tiks meklētas sinerģijas ar citiem
Eiropas Savienības fondiem, kas saistīti ar šo sabiedrības
problēmu, piemēram, Lauku attīstības fondu un
Zivsaimniecības fondu, kā arī tiks turpināta šo fondu
izmantošana.
Visās bioekonomikas nozarēs tiks
īstenotas tālredzīgas darbības, tostarp tiks
attīstītas datubāzes, rādītāji un modeļi,
kas skar globālu, Eiropas, valstu un reģionāla mēroga
dimensiju. Tiks izveidots Eiropas bioekonomikas novērošanas centrs, lai
plānotu un uzraudzītu pētniecības un inovācijas
darbības Eiropas Savienībā un pasaulē,
izstrādātu galvenos rezultātu rādītājus, kā
arī uzraudzītu inovācijas politiku bioekonomikā.

3.
Droša, tīra un efektīva enerģija
3.1.
Enerģijas patēriņa un oglekļa
dioksīda pēdas samazināšana, veicinot viedu un
ilgtspējīgu izmantojumu

Eiropas rūpniecības nozaru,
transporta, ēku, pilsētu un metropoļu enerģijas avoti un
patēriņa modeļi ir diezgan neilgtspējīgi, kā
rezultātā rodas būtiskas vides un klimata pārmaiņu
sekas. Lai varētu būvēt gandrīz nulles emisiju ēkas,
izveidot efektīvas rūpniecības nozares, kā arī
veicināt uzņēmumu, indivīdu, kopienu un pilsētu
masveidīgu energoefektīvu pieeju izmantojumu, būs nepieciešama
ne tikai tehnoloģiju attīstība, bet arī ar
tehnoloģijām nesaistīti risinājumi, piemēram, jauni
konsultatīvie, finanšu un prasību pārvaldības pakalpojumi.
Tādējādi energoefektivitāte var nodrošināt vienu no
rentablākajiem veidiem enerģijas pieprasījuma
samazināšanai, uzlabojot enerģijas piegādes drošību,
samazinot ietekmi uz vidi un klimatu, kā arī veicinot konkurētspēju.

3.1.1.
Masas tirgu tehnoloģijas un pakalpojumi viedam
un efektīvam enerģijas izmantojumam

Lai varētu samazināt enerģijas
patēriņu un izskaust enerģijas atkritumus, vienlaikus nodrošinot
sabiedrībai un ekonomikai nepieciešamos pakalpojumus, ir vajadzīga ne
tikai vairāk, efektīvāku, izmaksu ziņā
konkurētspējīgāku, videi nekaitīgāku un
viedāku produktu un pakalpojumu ieviešana masu tirgū, bet arī
tāda komponenšu un ierīču integrācija, kas nodrošina to
sadarbību, tādējādi optimizējot vispārējo ēku,
pakalpojumu un nozares enerģijas izmantojumu.
Lai patērētājiem varētu
nodrošināt pilnīgu pieņemšanu un visas priekšrocības
(tostarp iespēju uzraudzīt savu patēriņu), šo
tehnoloģiju un pakalpojumu energoefektivitāte ir jāpielāgo
un jāoptimizē to pielietojumam vidē. Tāpēc ir ne tikai
jāmeklē, jāattīsta un jātestē inovatīvas
informācijas un komunikācijas tehnoloģijas (IKT), kā
arī jāuzrauga un jākontrolē tehnikas, bet arī
jāīsteno liela mēroga demonstrējumu projekti un
pirmskomercializācijas izmantojuma darbības, lai nodrošinātu
savstarpēju izmantojamību un mērāmību. Šādi
projekti jāīsteno, lai attīstītu vispārējas
procedūras enerģijas patēriņa un emisiju datu apkopošanai,
salīdzināšanai un analizēšanai nolūkā uzlabot
enerģijas patēriņa un tā ietekmes uz vidi
izmērāmību, pārredzamību, sociālo
pielāgošanos, plānošanu un redzēšanu.

3.1.2.
Efektīvu un atjaunojamu
dzesēšanas-karsēšanas sistēmu potenciāla atraisīšana

Visā Eiropas Savienībā
ievērojami daudz enerģijas tiek patērēts karsēšanas
vai dzesēšanas sistēmu darbībai, un tāpēc
enerģijas pieprasījumu varētu būtiski samazināt, ja
tiktu attīstītas rentablas un efektīvas tehnoloģijas,
sistēmu integrācijas tehnikas, piemēram, tīklu
saistība ar standartizētu valodu un pakalpojumiem šajā
jomā. Lai to izdarītu, ir nepieciešama jauno sistēmu un
komponenšu izpēte un demonstrējumi gan rūpnieciskajiem, gan mājsaimniecību
pielietojumiem, piemēram, decentralizētai un pa rajoniem
sadalītai karstā ūdens piegādei, telpu apsildīšanai un
dzesēšanai. Tam vajadzētu ietvert dažādas tehnoloģijas,
proti, saules siltumenerģiju, ģeotermisko enerģiju, biomasu,
karstuma sūkņus, apvienoto siltuma un enerģijas risinājumu,
utt., kā arī tam vajadzētu atbilst gandrīz nulles
enerģijas ēku un rajonu vajadzībām. Ir jāgūst
arī tālāki sasniegumi un ir jāveicina efektīvu
hibrīda karsēšanas un dzesēšanas sistēmu kombināciju
izmantošana centralizētam un decentralizētam pielietojumam.

3.1.3.
Eiropas gudro pilsētu un kopienu
veicināšana

Pilsētu teritorijas ir vienas no
lielākajiem enerģijas patērētājiem
Eiropas Savienībā un izdala attiecīgi daudz
siltumnīcefekta gāzes, vienlaikus radot ievērojami lielu gaisa
piesārņojumu. Tajā pašā laikā pilsētās
aizvien pasliktinās gaisa kvalitāte un vairojas klimata
pārmaiņas, tāpēc pilsētām ir jāattīsta
savas ietekmes mazināšanas un pielāgošanās
stratēģijas. Lai notiktu pāreja uz sabiedrību ar
zemāku oglekļa dioksīda emisiju līmeni, ir jārod
inovatīvi enerģijas risinājumi (energoefektivitāte,
elektrība, kā arī karsēšanas un dzesēšanas
piegādes sistēmas), kas ir integrēti ar transportu, atkritumu un
ūdens apsaimniekošanu, kā arī IKT risinājumiem pilsētu
videi. Ir jāparedz mērķtiecīgas iniciatīvas, kas
atbalstīs enerģētikas, transporta un IKT nozares
industriālās vērtības ķēžu konverģenci
viediem pilsētvides lietojumiem. Tajā pašā laikā ir
jāizstrādā un pilnā apjomā jātestē jauni
tehnoloģiju, organizatoriskie, plānošanas un
uzņēmējdarbības modeļi atbilstoši pilsētu un
kopienu vajadzībām un līdzekļiem. Tāpat ir
nepieciešami pētījumi, kas palīdzētu izprast ar šo
pārveidojumu saistītos sabiedrības, ekonomiskos un kultūras
jautājumus.

3.2.
Rentabla energoapgāde ar zemu oglekļa
emisiju līmeni

Elektrība būs ļoti
nozīmīga, lai izveidotu vides ziņā ilgtspējīgu
ekonomiku ar zemu oglekļa emisiju līmeni. Tādas elektrības
izmantošana, kurai ir zems oglekļa emisiju līmenis, notiek
pārāk lēni, jo tās izmaksas ir ļoti augstas. Ir
jārod risinājumi būtiskam izmaksu samazinājumam, kuram
piemīt labāka efektivitāte un ilgtspējīgums, lai
paātrinātu tādas elektrības ieviešanu tirgū, kuras
ražošanai ar zems oglekļa emisiju līmenis. Īpaši
attiecībā uz turpmāk minēto.

3.2.1.
Vēja enerģijas potenciāla pilna
attīstīšana

Vēja enerģijas izmantošanas
mērķis ir, izmantojot zonas un ārzonas vējus,
samazināt elektrības ražošanas izmaksas par aptuveni 20 %
līdz 2020. gadam salīdzinājumā ar 2010. gadu, būtiski
pārvietoties uz ārzonu un nodrošināt atbilstošu elektrības
tīkla integrāciju. Galvenā uzmanība tiks pievērsta
tādu nākamās paaudzes vēja enerģijas konversijas
sistēmu attīstībai, testēšanai un demonstrēšanai, kas
ir liela apjoma, ar augstu konversijas efektivitāti un lielāku
pieejamību gan zonā, gan ārzonā (tostarp attālās
vietās un nelabvēlīgu laika apstākļu vidēs),
kā arī uzmanība tiks pievērsta jauniem sērijveida
ražošanas procesiem.

3.2.2.
Efektīvu, uzticamu un izmaksu ziņā
konkurētspējīgu saules enerģijas sistēmu
attīstīšana

Salīdzinājumā ar
2010. gadu līdz 2020. gadam par pusi jāsamazina saules
enerģijas radītās izmaksas, kas attiecas uz saules
fotoelementiem (PV) un saules enerģijas koncentrēšanu (CSP),
tad saules enerģijas būs nozīmīga elektrības
tirgū.
Attiecībā uz PV tam būs
nepieciešami ilgtermiņa pētījumi par jauniem konceptiem un
sistēmām, kā arī demonstrējumi un masu produkcijas
testi, ņemot vērā liela mēroga izmantojumu.
Attiecībā uz CSP galvenā
uzmanība tiks pievērsta tam, lai attīstītu veidus, kā
palielināt efektivitāti, vienlaikus samazinot izmaksas un ietekmi uz
vidi, bet nodrošinot demonstrēto tehnoloģiju rūpniecisko
mērogošanu, būvējot pirmās tāda veida iekārtas.
Tiks pārbaudīti arī risinājumi tam, kā efektīvi
apvienot saules elektrības ražošanu un ūdens atsāļošanu.

3.2.3.
Konkurētspējīgu un videi
nekaitīgu oglekļa dioksīda uztveršanas, transportēšanas un
uzglabāšanas tehnoloģiju attīstīšana

Oglekļa dioksīda uztveršana un
uzglabāšana (CSS) ir būtisks risinājums, kas būtu
jāizmanto komerciālā mērogā pasaules līmenī,
lai varētu novērst problēmas, kas saistītas ar oglekļa
dioksīda emisiju samazināšanu un nozares ar zemu oglekļa emisiju
līmeni izveidošanu līdz 2050. gadam. Mērķis ir
mazināt CSS papildu izmaksas ogļu spēkstacijām un
gāzes spēkstacijām enerģētikas nozarē
salīdzinājumā ar līdzvērtīgām
iekārtām bez CSS un salīdzinājumā ar
intensīvas enerģijas ražošanas instalācijām.
Atbalsts īpaši tiks sniegts visas CSS ķēdes
demonstrēšanai reprezentatīvam portfelim ar dažādām
uztveršanas, transportēšanas un uzglabāšanas tehnoloģiju
iespējām. Papildus tam šīs tehnoloģijas tiks arī
pētītas, lai tās varētu attīstīt tālāk
un nodrošināt vēl konkurētspējīgākas uztveršanas
tehnoloģijas, labākas komponentes, integrētas sistēmas un
procesus, drošu ģeoloģisko uzglabāšanu un racionālus
risinājumus liela mēroga uztvertā oglekļa dioksīda
atkārtotai izmantošanai, lai tādējādi garantētu CSS
tehnoloģiju komerciālo izmantojumu fosilā kurināmā
spēkstacijās un citās oglekļa intensīvās
nozarēs, kas tiks ekspluatētas pēc 2020. gada.

3.2.4.
Ģeotermisko, ūdens, jūras un citu
atjaunojamās enerģijas risinājumu attīstīšana

Ģeotermiskā, ūdens un
jūras enerģija, kā arī cita atjaunojamā enerģija
var palīdzēt mazināt oglekļa dioksīda līmeni
Eiropas energoapgādē, vienlaikus veicinot tās elastīgumu
attiecībā uz dažādu ražošanu un enerģijas izmantojumu.
Mērķis ir līdz komerciālam briedumam attīstīt
rentablas un ilgtspējīgas tehnoloģijas, nodrošinot šo
tehnoloģiju ievērojamu ieviešanu rūpnieciskā
mērogā, tostarp tīkla integrācijā. Okeāna
enerģija — plūdmaiņu, straumju vai viļņu enerģija
— ir paredzama enerģija, kurai tik tiešām ir nulles emisijas.
Pētniecības pasākumos ietilpst laboratorijas mēroga
novatoriski pētījumi par zemu izmaksu uzticamiem komponentiem un
materiāliem augsti korozīvā, bioloģiski piesārņojošā
vidē, kā arī demonstrējumi atšķirīgos
apstākļos, kas sastopami Eiropas ūdeņos.

3.3.
Alternatīvi kurināmā veidi un mobili
enerģijas avoti

Lai varētu sasniegt Eiropas
mērķus enerģētikas un oglekļa dioksīda
samazināšanas jomā, ir jāattīsta arī jauni
kurināma veidi un mobili enerģijas avoti. Tas īpaši svarīgi
ir tāpēc, lai varētu īstenot mērķus
attiecībā uz gudru, videi nekaitīgu un integrētu
transportu. Šo tehnoloģiju un alternatīvo kurināmo
vērtību ķēdes nav pietiekami attīstītas, un tas
ir jāpaātrina demonstrējamā mērogā.

3.3.1.
Padarīt bioenerģiju
konkurētspējīgu un ilgtspējīgu

Bioenerģijas mērķis ir
līdz komerciālam briedumam novest visdaudzsološākās
tehnoloģijas, pieļaut dažādu vērtību ķēžu
progresīvo otrās paaudzes biodegvielu liela mēroga, ilgtspējīgu
ražošanu no biomasas, tostarp CSS, transportiem un efektīvām
kombinētam spēkstacijām. Mērķis ir attīstīt
un demonstrēt tehnoloģiju dažādiem bioenerģijas virzieniem
dažādos mērogos, ņemot vērā atšķirīgus
ģeogrāfiskos un klimata nosacījumus, kā arī
loģistikas ierobežojumus. Ilgāku pētījumu veikšana
atbalstīs ilgtspējīgas bioenerģijas nozares
attīstību pēc 2020. gada. Šīs darbības
papildinās iepriekšējas (izejvielas, bioresursi) un pakārtotas
(integrēšana transportlīdzekļu parkos) pētījumu
darbības, ko īstenos attiecībā uz citām
attiecīgām sabiedrības problēmām.

3.3.2.
Samazināt laiku līdz ūdeņraža
un kurināmā elementu tehnoloģiju ieviešanai tirgū

Kurināmā elementiem un
ūdeņradim piemīt lielisks potenciāls palīdzēt
risināt Eiropas enerģētikas problēmas. Lai šīs
tehnoloģijas ieviestu tirgū, būs ievērojami jāsamazina
izmaksas. Piemēram, kurināmā elementu sistēmas izmaksas
transportēšanai nākamo desmit gadu laikā būs
jāsamazina par koeficientu 10. Lai to izdarītu, tiks sniegts
atbalsts liela mēroga demonstrējumiem un pirmskomercializācijas
izmantojuma darbībām attiecībā uz pārnēsājamiem,
stacionāriem, transporta pielietojumiem un saistītiem pakalpojumiem,
kā arī ilgtermiņa pētījumiem un tehnoloģiju
attīstību nolūkā izveidot konkurētspējīgu
kurināmo elementu ķēdi un ilgtspējīgu
ūdeņraža ražošanu infrastruktūru visā
Eiropas Savienībā. Lai radītu pietiekama apmēra
sasniegumus, tostarp izstrādātu atbilstošus standartus, ir
nepieciešama cieša valsts un starptautiskā sadarbība.

3.3.3.
Jauni alternatīvi kurināmo veidi

Pastāv virkne jaunu iespēju,
kurām ir ilgtermiņa ietekme, piemēram, pulverizēts
metāla kurināmais, kurināmais, kas iegūts no
fotosintētiskiem mikroorganismiem (ūdens un sauszemes vidē),
kā arī no mākslīgiem fotosintētiskiem
imitētājiem. Šie jaunie veidi var nodrošināt potenciālu
efektīvākai enerģijas konversācijai, rentablākām
un ilgtspējīgākām tehnoloģijām, kā arī
siltumnīcefekta gāzu gandrīz neitrāliem emisiju procesiem,
kas nekonkurē attiecībā uz lauksaimniecības zemēm.
Atbalsts tiks sniegts īpaši, lai šīs jaunās tehnoloģijas un
citas potenciālās tehnoloģijas izlaistu no laboratorijas un
varētu demonstrēt, līdz 2020. gadam veicot
pirmskomercializācijas demonstrējumus.

3.4.
Vienots, gudrs Eiropas enerģētikas
tīkls

Lai varētu nodrošināt
patērētājiem draudzīgu elektrības sistēmu ar
ievērojami zemāku oglekļa dioksīda līmeni,
elektrības tīkliem ir jāreaģē uz trim savstarpēji
saistītām problēmām: jārada visas Eiropas tirgus;
jāintegrē būtisks atjaunojamo enerģijas avotu
palielinājums; un jāpārvalda miljoniem piegādātāju
un klientu (mājsaimniecības ietilpst abās grupās), tostarp
elektrisko transportlīdzekļu īpašniekiem mijiedarbība.
Nākotnes elektrības tīkliem būs liela nozīme
pārejā uz elektrības sistēmu, kurā nav oglekļa
dioksīda, un vienlaikus tiem būs jānodrošina papildu
elastīgums un rentablums patērētājiem.
Vispārējais mērķis līdz 2020. gadam ir
pārsūtīt un izdalīt apmēram 35 % elektrības
no izklīdinātiem un koncentrētiem atjaunojamās
enerģijas avotiem.
Īstenojot spēcīgi
integrētu pētījumu darbības un demonstrējumu
pasākumus, tiks atbalstīta jaunu komponenšu un tehnoloģiju
attīstība, kas savukārt reaģēs uz īpašajām
iezīmēm gan attiecībā uz pāreju uz tīklu, gan
tā sadali, gan arī uzglabāšanu.
Lai samazinātu emisijas un izmaksas,
jāņem vērā visas iespējas veiksmīgai
enerģijas piegādes un pieprasījuma līdzsvarošanai. Ir
jāizpēta un elektrības tīklā jāintegrē
jaunas spēkstaciju sistēmu tehnoloģijas un divvirzienu
digitālās komunikācijas infrastruktūra. Tas
palīdzēs labāk plānot, uzraudzīt, kontrolēt un
droši darbināt tīklus normālos un arī ārkārtas
apstākļos, kā arī pārvaldīt
piegādātāju un patērētāju mijiedarbību, un
transportēt, pārvaldīt un tirgoties ar enerģijas
plūsmu. Attiecībā uz nākotnes infrastruktūras
ieviešanu, rādītājos un rentabluma analīzē jāiestrādā
enerģijas sistēmu mēroga apsvērumi. Turklāt tiks
maksimizētas sinerģijas starp viediem un telekomunikāciju
tīkliem, lai izvairītos no ieguldījumu dublicēšanas un
paātrinātu gudru enerģijas pakalpojumu izmantojumu.
Jauni enerģijas uzglabāšanas
līdzekļi (gan liela mēroga, gan baterijas) un
transportlīdzekļu sistēmas nodrošinās nepieciešamo
elastīgumu starp ražošanu un pieprasījumu. Uzlabotas IKT
tehnoloģijas turpinās veicināt elektrības pieprasījuma
elastīgumu, nodrošinot patērētājiem
(rūpniecībā, komercijā un mājsaimniecībās)
nepieciešamos automatizācijas rīkus.
Jaunai plānošanas, tirgus un
regulējuma izstrādei ir jāveicina elektrības piegādes
ķēdes vispārējā efektivitāte un rentablums,
kā arī infrastruktūru savstarpējā izmantojamība
un atklātu un konkurētspējīgu tirgu izveide viedām
tīklu tehnoloģijām, produktiem un pakalpojumiem. Ir nepieciešami
liela mēroga demonstrējumu projekti, lai pirms ieviešanas Eiropā
testētu un validētu risinājumus, kā arī
novērtētu to sniegtās priekšrocības sistēmai un
atsevišķām ieinteresētajām personām. Papildus
jāveic pētījumi, lai izprastu to, kā
patērētāji un uzņēmējdarbība reaģē
uz ekonomikas stimuliem, uzvedības izmaiņām, informācijas
pakalpojumiem un citām inovatīvām iespējām, ko
nodrošina viedie tīkli.

3.5.
Jaunas zināšanas un tehnoloģijas

Ilgtermiņā būs nepieciešamas
jaunas, efektīvākas un rentablākas tehnoloģijas. Progress
jāveicina, veicot daudzdisciplinārus pētījumus
nolūkā gūt zinātniskus sasniegumus attiecībā uz
ar enerģētiku saistītiem konceptiem un
pamattehnoloģijām (piem., nanozinātnē, materiālu
zinātnē, cietvielu fizikā, IKT, biozinātnē,
skaitļošanā, kosmosā); tāpat nepieciešama inovāciju
attīstība nākotnes un jaunajās tehnoloģijās.
Būs nepieciešami arī
progresīvie pētījumi, lai rastu risinājumus un
pielāgotu enerģijas sistēmas mainīgajiem klimata
apstākļiem. Prioritātes var pielāgot jaunajām
zinātniskajām un tehnoloģiskajām vajadzībām un
iespējām vai jaunkonstatētiem fenomeniem, kas varētu
liecināt par daudzsološu attīstību vai apdraudējumu
sabiedrībai un kas var rasties pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
īstenošanas laikā.

3.6.
Pamatīga lēmumu pieņemšana un sabiedrības
iesaiste

Veicot pētījumus
enerģētikas jomā, jāatbalsta un šie pētījumi
jāpielāgo enerģētikas politikai. Lai
politikas veidotājiem nodrošinātu pamatīgu analīzi, ir
nepieciešamas plašas zināšanas enerģijas tehnoloģiju un
pakalpojumu jomā, kā arī par infrastruktūras, tirgu
(tostarp regulējošo satvaru) un patērētāju uzvedības
jomās. Atbalsts īpaši tiks sniegts SET
plāna Eiropas Komisijas informāciju sistēmas ietvaros, lai
attīstītu robustus un pārredzamus rīkus, metodes un
modeļus nolūkā novērtēt galvenos ekonomikas un
sociālos jautājumus, kas saistīti ar enerģētiku; lai
izveidotu datubāzes un scenārijus paplašinātai Savienībai
un novērtētu enerģētikas un ar to saistītās politikas
ietekmi uz piegādes drošību, vidi un klimata
pārmaiņām, sabiedrību un enerģētikas nozares
konkurētspēju; lai īstenotu
sociālekonomiskās pētniecības pasākumus.
Atklātās inovatīvās
platformās, piemēram, dzīvajās laboratorijās un liela
mēroga demonstrējumos, kas paredzēti pakalpojumu
inovācijām, tiks izpētītas arī iespējas izmantot
priekšrocības, ko sniedz tīmeklis un sabiedriskās
tehnoloģijas, patērētāju, tostarp neaizsargāto
patērētāju, uzvedība, piemēram, cilvēku ar
invaliditāti uzvedība, kā arī uzvedības
pārmaiņas.

3.7.
Enerģijas inovāciju ieviešana tirgū,
tirgu un patērētāju iespēju vairošana

Lai laicīgi ieviestu jaunas enerģiju
tehnoloģijas, ir nepieciešama inovatīva pieeja ieviešanai tirgū
un replikāciju risinājumi, turklāt tas jādara rentablā
veidā. Papildus tehnoloģiju virzītiem pētījumiem un
demonstrējumiem, ir jāīsteno arī darbības ar
nepārprotamu Eiropas Savienības pievienoto vērtību,
kuru mērķis ir attīstīt, piemērot, dalīties un
replicēt ar tehnoloģijām nesaistītas inovācijas ar
augstu vērtību Eiropas Savienības ilgtspējīgas
enerģijas tirgū visās jomās un pārvaldības
līmeņos.
Šādu inovāciju galvenajam aspektam
vajadzētu būt tirgum labvēlīgu apstākļu
radīšana regulējošā, administratīvā un finanšu
līmenī attiecībā uz tehnoloģijām un risinājumiem
ar zemu oglekļa dioksīda līmeni, kas ir atjaunojami un
energoefektīvi. Atbalsts tiks sniegts pasākumiem, ar ko veicina
enerģijas politikas īstenošanu, sagatavo pamatu ieguldījumu
ieviešanai, atbalsta kapacitātes veidošanu un ietekmē
sabiedrības spēju pieņemt risinājumus.
Pētījumi un analīze
atkārtoti apstiprina cilvēka faktora būtisko lomu
ilgtspējīgas enerģētikas politikas sekmīgumā vai
nesekmīgumā. Tiks veicinātas inovatīvas
organizatoriskās struktūras, labas prakses izplatīšana un
apmaiņa, kā arī īpašas apmācības un jaudas
veicināšanas darbības.

3.8.
Īpaši īstenošanas aspekti

Prioritātes darbību īstenošanai
šajā jomā tiks noteiktas, balstoties uz nepieciešamību
stiprināt Eiropas enerģētikas izpētes un inovāciju
dimensiju. Galvenais mērķis būs atbalstīt Eiropas Energotehnoloģiju
stratēģiskā plāna jeb SET plāna[24] pētniecības un
inovācijas programmu, lai tādējādi īstenotu
Eiropas Savienības enerģētikas un klimata
pārmaiņu politikā izvirzītos mērķus.
Tāpēc SET plāna ceļvežus un īstenošanas
plānus varēs izmantot kā vērtīgu ieguldījumu
darba programmu formulēšanā.
SET plāna
pārvaldības struktūra tiks izmantota kā galvenā
bāze stratēģisko prioritāšu noteikšanai un
Enerģētikas pētījumu un inovāciju koordinācijai
Eiropas Savienībā. Ar tehnoloģijām nesaistīto
programmu vadīs Eiropas Savienības enerģētikas
politika un tiesību akti. Tiks sniegts atbalsts videi, kas nodrošina
demonstrēto tehnoloģiju un pakalpojumu risinājumu, procesu un
politikas iniciatīvu masveida ieviešanu tehnoloģijām ar zemu
oglekļa dioksīda emisiju līmeni un energoefektivitāti visā
Eiropas Savienībā. Tas var ietvert arī tehnisko atbalstu
ieguldījumu attīstībai un izmantošanai attiecībā uz
energoefektivitāti un atjaunojamiem enerģijas avotiem.
Lai varētu dalīties ar resursiem un
kopīgi īstenot, būs nepieciešamas partnerības ar
ieinteresētajām personām Eiropā. Raugoties uz katru
gadījumu atsevišķi, var paredzēt, ka pašreizējās SET
plāna Eiropas rūpniecības iniciatīvas tiek
pārvērstas formalizētās publiskā un privātā
sektora partnerībās, ja to uzskata par atbilstošu,
tādējādi uzlabojot valsts finansējuma līmeni un
saskaņotību, kā arī kopīgi veicinot
pētniecības un inovācijas darbības dalībvalstu
starpā. Uzmanība tiks pievērsta arī tam, lai sniegtu
atbalstu, tostarp ar dalībvalstīm, valstu pētnieku
aliansēm, īpaši Eiropas Enerģētikas pētniecības
aliansei, kas izveidota saskaņā ar SET plānu
nolūkā apvienot valsts pētnieku resursus un
infrastruktūras, lai pievērstos būtiskām, Eiropai
interesējošām pētniecības jomām. Īstenojot
darbības starptautiskās koordinācijas jomā, tiks sniegts
atbalsts SET plānā izvirzīto prioritāšu
īstenošanu saskaņā ar mainīgo ģeometrisko principu,
ņemot vērā valstu spējas un specifikācijas.
SET plāna
Eiropas Komisijas informācijas sistēma tiks mobilizēta, lai
kopā ar ieinteresētajām personām izstrādātu
galvenos rezultātu rādītājus (GRI) nolūkā
uzraudzīt īstenošanas progresu; šie rādītāji tiks
regulāri pārskatīti, ņemot vērā jaunāko
attīstību. Plašāk runājot, šās problēmas ietvaros
īstenošanas mērķis ir uzlabot attiecīgo
Eiropas Savienības programmu, iniciatīvu un politiku
koordināciju, piemēram, Kohēzijas politikas koordināciju,
īpaši īstenojot valstu un reģionālās
stratēģijas viedai specializācijai, kā arī Emisiju
kvotu tirdzniecības sistēmas mehānismu koordināciju,
piemēram, attiecībā uz demonstrējumu projektiem.

4.
Gudrs, videi nekaitīgs un integrēts transports
4.1.
Resursefektīvs transports, kas ņem
vērā vides aspektu

Eiropa ir izvirzījusi politisku
mērķi līdz 2050. gadam panākt 60 % oglekļa
dioksīda samazinājumu. Tās mērķis ir uz pusi
samazināt ar tradicionālo degvielu darbināmos transportlīdzekļus
pilsētās un līdz 2030. gadam patiesībā izveidot
pilsētu, kuras loģistika lielākajos pilsētu centros ir bez
oglekļa dioksīda. Aviācijā degvielai ar zemu oglekļa
emisiju līmeni līdz 2050. gadam jābūt 40 %
līmenī, savukārt jūras bunkuros oglekļa emisiju
līmenis jāsamazina par 40 % līdz 2050. gadam.
Pētniecības un inovācijas
darbības būtiski veicinās nepieciešamo risinājumu
attīstību un izmantošanu attiecībā uz visiem
transportlīdzekļu veidiem, tādējādi būtiski samazinot
transporta radītās emisijas, kas kaitē videi (piemēram, CO2,
NOx un SOx), samazinot transporta atkarību no
fosilā kurināmā un tādējādi samazinot transporta
ietekmi uz bioloģisko daudzveidību un saglabājot dabas resursus.
Tas tiks izdarīts, īstenojot
turpmāk minētos pasākumus.

4.1.1.
Padarot lidmašīnas, automašīnas un
kuģus tīrākus un klusākus, tiks uzlabota vides
efektivitāte un samazināts dzirdamā trokšņa un jūtamo
vibrāciju līmenis

Šajā sfērā darbības tiks
vērstas uz gala produktiem, tomēr risinās arī
neproduktīvo un ekoloģisko izstrādes un ražošanas procesu,
izstrādes fāzē integrējot arī
pārstrādājamību.
(a)
Lai samazinātu vai izskaustu CO2 un
transporta radīto piesārņojumu, ir jāattīsta un
jāpaātrina tīrāku dzinējspēku tehnoloģiju
izmantojums. Ir nepieciešami jauni un inovatīvi risinājumi, kuru
pamatā ir elektriskie dzinēji un baterijas, kurināmā
elementi vai hibrīddzinējspēks. Tehnoloģiskie sasniegumi
palīdzēs uzlabot arī tradicionālo dzinējspēka
sistēmu vides efektivitāti.
(b)
Mēģinot rast jaunas iespējas
alternatīvām enerģijām ar zemu oglekļa dioksīda
emisiju līmeni, tiks mazināta fosilā kurināmā
izmantošana. Tas ietver ilgtspējīgu kurināmo un elektrības
izmantošanu no atjaunojamiem enerģijas avotiem visos transporta veidos,
tostarp aviācijā, samazinot degvielas patēriņu,
uzkrājot enerģiju vai dažādojot energoapgādi un izmantojot
citus inovatīvus risinājumus. Tiks īstenotas jaunas holistiskas
pieejas, kas attieksies uz automašīnām, enerģijas
uzglabāšanu un energoapgādes infrastruktūrām, tostarp automašīnām
pie tīkla saskarnēm un inovatīviem risinājumiem
alternatīvo kurināmo izmantošanai.
(c)
Degvielas patēriņš samazināsies,
samazinot lidmašīnu, kuģu un automašīnu svaru un pazeminot to
aerodinamiku, hidrodinamiku vai ritošo pretestību, izmantojot
vieglākus materiālus, slīpākas struktūras un
inovatīvu dizainu.

4.1.2.
Attīstīt gudru aprīkojumu, infrastruktūru
un pakalpojumus

Ar to tiks optimizētas transporta
darbības un samazināts resursu patēriņš. Galvenā
uzmanība tiks pievērsta lidostu, ostu, loģistikas platformu un
virsmas transporta infrastruktūru efektīvam izmantojumam un
pārvaldībai, kā arī autonomām un efektīvām
uzturēšanas un pārbaudes sistēmām. Īpaša
vērība tiks veltīta infrastruktūras noturībai pret
klimatu, rentabliem risinājumiem, kuru pamatā ir dzīves cikla
pieeja, kā arī plašākam jauno materiālu izmantojumam,
kā rezultātā ir iespējama efektīvāka un
rentablāka uzturēšana. Tāpat uzmanība tiks pievērsta
pieejamībai un sociālai iekļaušanai.

4.1.3.
Uzlabot transportu un mobilitāti pilsētu
teritorijās

Tas labvēlīgi ietekmēs lielu,
turklāt aizvien pieaugošu iedzīvotāju daļu, kas dzīvo
un strādā pilsētās vai saņem tajās pakalpojumus,
vai nodarbojas ar brīvā laika aktivitātēm. Ir nepieciešami
jauni mobilitātes koncepti, transporta organizācija, loģistikas
un plānošanas risinājumi, turklāt tie ir jātestē,
tādējādi samazinot gaisa piesārņojumu un trokšņa
līmeni un uzlabojot efektivitāti. Sabiedriskais un bezmotora
transports un citi resursefektīvi transporta risinājumi ir
jāizstrādā kā īstas alternatīvas privāto
motorizēto transportlīdzekļu izmantojumam, un tas
jāatbalsta ar plašāku intelektisko transporta sistēmu
izmantojumu, kā arī inovatīvu pieprasījumu
pārvaldību.

4.2.
Labāka mobilitāte, mazāk
sastrēgumu, lielāka drošība un aizsardzība

Attiecīgais Eiropas transporta politikas
mērķis ir optimizēt sniegumu un efektivitāti, ņemot
vērā pieaugošās prasības pēc mobilitātes, lai
tādējādi padarītu Eiropu par drošāko reģionu
aviācijai un līdz 2050. gadam sasniegtu mērķi par nulles
upuru skaitu ceļu satiksmē. Līdz 2030. gadam
30 % ceļa kravas transportam, kas veic vairāk kā
300 kilometru lielu attālumu, jāpāriet uz dzelzceļu
vai ūdens transportu. Lai varētu nodrošināt nepārtrauktu un
efektīvu cilvēku un preču transportu Eiropā, kā
arī internalizētu ārējās izmaksas, ir
jāizstrādā jauna Eiropas multimodāla transporta
pārvaldības, informācijas un apmaksas sistēma.
Pētniecības un inovācijas
darbības dos ievērojamu ieguldījumu šo vērienīgo
mērķu sasniegšanai, jo tiks īstenotas turpmāk
minētās īpašās aktivitātes.

4.2.1.
Būtisks ceļu satiksmes sastrēgumu
samazinājums

To var panākt, ieviešot pilnīgi
intermodālu no durvīm uz durvīm transporta sistēmu
un izvairoties no nevajadzīgas transporta izmantošana. Tas
nozīmē, ka ir jāuzlabo transportlīdzekļu veidu
savstarpējā integrācija, jāoptimizē transporta
ķēdes un jāuzlabo transporta pakalpojumu integrācija.
Šādi inovatīvi risinājumi veicinās arī
pieejamību, tostarp cilvēkiem, kas noveco, un tiem, kas ir
neaizsargāti.

4.2.2.
Būtisks cilvēku un kravas
mobilitātes uzlabojums

To var panākt, attīstot un izplatot
inteliģentu transporta pielietojumu un pārvaldības sistēmu
izmantojumu. Tas ietver: plānošanu, pieprasījuma
pārvaldību, Eiropā savstarpēji izmantojamas
informācijas un apmaksas sistēmas, kā arī pilnīgu
informācijas plūsmu, pārvaldības sistēmu,
infrastruktūras tīklu un mobilitātes pakalpojumu
integrāciju jaunā kopējā multimodālā
ietvarā, kura pamatā ir atvērtas platformas. Tas nodrošinās
elastīgumu un strauju reaģēšanas iespējamību
krīzes situācijās un ārkārtas laika
apstākļos, jo varēs konfigurēt pārvietošanos
dažādos veidos. Šā mērķa sasniegšanu būtiski
veicinās arī jaunās pozicionēšanas, navigācijas un
laika noteikšanas aplikācijas, kas būs pieejamas Galileo un EGNOS
satelīta navigācijas sistēmās.
(a)
Inovatīvas gaisa satiksmes
pārvaldības tehnoloģijas veicinās izmaiņas
drošībā un efektivitātē, ņemot vērā strauji
augošo pieprasījumu, lai nodrošinātu labāku precizitāti,
samazinātu laiku, kas pavadīts saistībā ar
pārvietošanās procedūru lidostā, kā arī
nodrošinātu gaisa transporta sistēmas elastīgumu. Eiropas
vienotās gaisa telpas tālāka veidošana un attīstība
tiks atbalstīta ar risinājumiem, kas nodrošinās lielāku
automātiku un autonomiju gaisa satiksmes pārvaldībā un
lidmašīnu kontrolē, labāku gaisa un sauszemes komponenšu
integrāciju, kā arī jaunus risinājumus efektīvai un
integrētai pasažieru un kravas pārvietošanai visā transporta
sistēmā.
(b)
Attiecībā uz ūdens transportu
labākas un integrētākas plānošanas un pārvaldības
tehnoloģijas palīdzēs radīt Zilo jostu Eiropas
jūrās, uzlabojot ostu darbību, kā arī
palīdzēs rast piemērotu ietvaru iekšzemes ūdensceļiem.
(c)
Attiecībā uz dzelzceļu un ceļa
satiksmi tīkla pārvaldības optimizācija uzlabos
infrastruktūras efektīvu lietojumu un atvieglos robežu
šķērsošanu. Tiks izstrādāta visaptveroša sadarbība
ceļu satiksmes pārvaldībā un attiecībā uz
informāciju sistēmām, balstoties uz transportlīdzekļu
savstarpējo komunikāciju un transportlīdzekļu
komunikāciju ar infrastruktūru.

4.2.3.
Jaunu kravas transporta un loģistikas konceptu
izstrāde un piemērošana

Ar to var samazināt uz transporta
sistēmu izdarīto spiedienu, kā arī uzlabot drošību un
kravas ietilpību. Piemēram, var apvienot automašīnas ar augstu
efektivitāti, bet mazu ietekmi uz vidi, kurām ir gudras, drošas un
infrastruktūrā balstītas sistēmas (piemēram,
autovilcienus). Īstenojot darbības, tiks sniegts atbalsts arī e-kravas
vīzijas attīstībai bezpapīru kravas transporta procesam,
kad elektroniskās informācijas plūsmas, pakalpojumi un
maksājumi būs saistīti ar fiziskām kravas plūsmām
visos transporta veidos.

4.2.4.
Nelaimes gadījumu un fatālu
negadījumu samazināšana, kā arī drošības uzlabošana

To nodrošinās, risinot ar
organizāciju, pārvaldību un efektivitātes uzraudzību,
kā arī transporta sistēmu apdraudējumu saistītos
jautājumus; un vēršot galveno uzmanību uz lidmašīnu,
automašīnu un kuģu, infrastruktūru un termināļu
izstrādi un darbību. Uzmanība tiks vērsta uz pasīvo un
aktīvo drošību, profilaktisko drošību un labākiem
automātikas un apmācības procesiem nolūkā
samazināt cilvēku kļūdas iespējamību. Lai
labāk varētu paredzēt, novērtēt un mazināt laika
apstākļu ietekmi un citu dabas katastrofu ietekmi, tiks
izstrādāti īpaši rīki un tehnikas. Īstenojot
darbības, uzmanība tiks vērsta arī uz drošības aspektu
integrāciju pasažieru un kravas plūsmu plānošanā un
pārvaldībā, uz lidmašīnu, automašīnu un kuģu uztveri,
uz satiksmes un sistēmas pārvaldību, kā arī uz
termināļu izveidi.

4.3.
Eiropas transporta industrijas vadošā loma
pasaulē

Saglabājot vadošo lomu jaunu
tehnoloģiju izstrādē un pašreizējo ražošanas procesu
izmaksu samazināšanā, pētniecības un inovācijas
darbības veicinās izaugsmi un augsti kvalificētu darbavietu
radīšanu Eiropas transporta nozarē, ņemot vērā
pieaugošo konkurenci. Runa ir par būtiskas ekonomikas nozares
konkurētspējas saglabāšanu, kas tiešā veidā nodrošina
6,3 % Eiropas Savienības IKP un nodarbina gandrīz
13 miljonus cilvēku Eiropā. Konkrētie mērķi
ietver nākamās paaudzes jaunu transporta veidu izstrādi un
pamata sagatavošanu nākamajai paaudzei, izstrādājot jaunas
koncepcijas un dizainus, gudras kontroles sistēmas un efektīvus
ražošanas procesus. Eiropas mērķis ir kļūt par vadošo
tirgus dalībnieci visu transporta veidu efektivitātē un
drošībā.
Pētniecības un inovācijas
darbību pamatā būs turpmāk minētās darbības.

4.3.1.
Nākamās paaudzes
transportlīdzekļu izstrāde, lai nodrošinātu tirgus
daļu nākotnē

Tas veicinās Eiropas vadošo lomu
attiecībā uz lidmašīnām, ātrgaitas vilcieniem, (priekš)pilsētu
dzelzceļa transportu, ceļa transportu, elektromobiļiem,
pasažieru kuģiem, prāmjiem un īpašiem augsto tehnoloģiju
kuģiem un jūras platformām. Tāpat tas veicinās Eiropas
rūpniecības nozaru konkurētspēju nākamo
tehnoloģiju un sistēmu jomā, kā arī atbalstīs to
dažādību, tiecoties pretī jauniem tirgiem, tostarp ar transportu
nesaistītās nozarēs. Tas skar inovatīvu drošu
lidmašīnu, automašīnu un kuģu izstrādi ar
efektīvām dzinējspēku vienībām, augstu
efektivitāti un inteliģentām kontroles sistēmām.

4.3.2.
Gudras borta kontroles sistēmas

Tās nepieciešamas, lai nodrošinātu
augstāku efektivitātes līmeni un labāku sistēmas
integrāciju transportā. Tiks izstrādātas atbilstošas
saskarnes komunikācijai starp lidmašīnām, automašīnām,
kuģiem un infrastruktūrām visās attiecīgajās
kombinācijās, nolūkā noteikt vispārējos
darbības standartus.

4.3.3.
Progresīvi ražošanas procesi

Tas veicinās ražošanu pēc
pasūtījuma, samazinās dzīves cikla izmaksas un
attīstības laiku, atvieglos lidmašīnu, automašīnu un
kuģu, kā arī saistīto infrastruktūru
standartizāciju un sertifikāciju. Īstenojot darbības
šajās jomās, tiks attīstītas ātras un rentablas
izstrādes un ražošanas metodes, tostarp montēšanas, konstrukcijas,
uzturēšanas un pārstrādes metodes, izmantojot digitālus
instrumentus un automātiku, kā arī tiks vairota kapacitāte
kompleksu sistēmu integrēšanai. Tas savukārt radīs
konkurētspējīgas piegādes ķēdes, ar ko
īsā laikā varēs piegādāt produktus tirgum un
samazināt izmaksas.

4.3.4.
Pilnīgi jaunu transporta koncepciju
izpēte

Tas palīdzēs uzlabot Eiropas
konkurētspēju ilgtermiņā. Īstenojot
stratēģiskās pētniecības un koncepta
pierādījuma darbības, tiks risināts jautājums par
inovatīvām transporta sistēmām un pakalpojumiem, tostarp
pilnībā automatizētām un cita jauna tipa
lidmašīnām, automašīnām un kuģiem ar ilgtermiņa
potenciālu.

4.4.
Sociāli ekonomiskā izpēte un
tālredzīgas darbības politikas veidošanai

Darbības, kas īstenojamas, lai
atbalstītu politikas analīzi un attīstību, tostarp par
sociāli ekonomisko transporta aspektu, ir nepieciešamas, lai veicinātu
inovācijas un spētu risināt transporta radītās
problēmas. Darbību īstenošanas mērķis ir pilnveidot un
īstenot Eiropas pētniecības un inovācijas politiku
transporta nozarē attiecībā uz daudzsološiem
pētījumiem un tehnoloģiju prognozēm, kā arī
stiprināt Eiropas Pētniecības telpu.
Lai varētu attīstīt Eiropas
Transporta sistēmu, ir jāsaprot lietotāju uzvedība,
sabiedrības spēja pieņemt jauno, politisko pasākumu
ietekme, mobilitātes modeļi un uzņēmējdarbības
modeļi, kā arī to radītā ietekme. Tiks veikta scenāriju
izstrāde, ņemot vērā sabiedrībā valdošās
tendences, politikas mērķus un tehnoloģiju prognozes
perspektīvā uz 2050. gadu. Lai labāk saprastu
teritoriālās attīstības saikni ar Eiropas Transporta
sistēmu, ir nepieciešami robusti modeļi, uz kuriem var balstīt
pamatotus politikas lēmumus.
Veicot pētījumus, galvenā
uzmanība tiks pievērsta tam, kā novērst
sabiedrībā valdošo nevienlīdzību attiecībā uz
piekļuvi mobilitātei, un kā uzlabot neaizsargātu ceļu
lietotāju stāvokli. Jārisina arī ekonomiska rakstura
jautājumi, pievēršoties tam, kā visos
transportlīdzekļu veidos internalizēt transporta nozares
nodrošinātos ārpakalpojumus, kā arī taksācijas un cenu
noteikšanas modeļus. Turpmākie pētījumi jāveic, lai
novērtētu prasības nākotnē attiecībā uz
prasmēm un darbavietām.

4.5.
Īpaši īstenošanas aspekti

Izvirzot prioritātes darba
programmā, papildus ārējā neatkarīgā atzinuma un
dažādo Eiropas Tehnoloģiju platformu nodrošinātajam
ieguldījumam, vērā tiks ņemts arī darbs, kas īstenots
Eiropas Energotehnoloģiju stratēģiskā plāna ietvaros.

5.
Darbība klimata jomā un resursefektivitāte, tostarp
izejvielas
5.1.
Cīņa ar klimata pārmaiņām
un pielāgošanās tām

Pašreizējā CO2
koncentrācija atmosfērā ir par gandrīz 40 %
lielāka nekā rūpniecības revolūcijas sākumā,
un tā ir augstākā pēdējos divos miljonos gadu.
Arī ar CO2 nesaistītās siltumnīcefekta
gāzes rada klimata pārmaiņas, un to nozīme aizvien pieaug.
Ja netiks īstenotas mērķtiecīgas darbības, klimata
pārmaiņas pasaulei varētu izmaksāt vismaz 5 % no IKP
katru gadu, līdz pat 20 % atbilstoši dažiem scenārijiem.
Pretēji iepriekš minētajam, ja tiks īstenotas savlaicīgas
un efektīvas darbības, tad neto izmaksas varētu ierobežot
līdz 1 % no IKP gadā. Lai īstenotu mērķi par
2 ºC un novērstu ļaunāko klimata pārmaiņu
ietekmi, jaunattīstības valstīm līdz 2050. gadam par
80–95 % būs jāsamazina siltumnīcefekta gāzu emisijas,
salīdzinājuma ar līmeni 1990. gadā.
Tāpēc šās darbības
mērķis ir attīstīt un novērtēt inovatīvus,
rentablus un ilgtspējīgus pielāgošanās un ietekmes
mazināšanas pasākumus, kas vērsti uz CO2 un ar CO2
nesaistīto siltumnīcefekta gāzu samazināšanu un palīdz
rast gan tehnoloģiskus, gan ar tehnoloģijām nesaistītus
videi nekaitīgus risinājumus, nodrošinot pierādījumus gan
apzinātai, savlaicīgai un efektīvai darbībai, gan
nepieciešamo kompetenču tīklu veidošanai.
Lai to izdarītu, īstenojot
pētniecības un inovācijas darbības, galvenā
uzmanība tiks vērsta uz turpmāk minēto.

5.1.1.
Vairot izpratni par klimata
pārmaiņām un uzlabot nosacījumus attiecībā uz
uzticamām klimata projekcijām

Labāka izpratne par klimata
pārmaiņu cēloņiem un attīstību, kā arī
akurātākas klimata projekcijas ir ļoti nozīmīgas
sabiedrībai, lai aizsargātu dzīvību, produktus un
infrastruktūras, kā arī nodrošinātu efektīvu
lēmumu pieņemšanu. Ir jāturpina pilnveidot zinātniskās
informācijas bāzi, kurā norādīti klimata
dzinējspēki, procesi, mehānismi un atgriezeniskā saite, kas
saistīta ar okeānu, sauszemes ekosistēmu un atmosfēras
darbību. Spēja labāk prognozēt klimata pārmaiņas
piemērotā pagaidu un telpas mērogā tiks atbalstīta,
izstrādājot precīzākus scenārijus un modeļus,
tostarp pilnībā sasaistītus Zemes un sistēmas modeļus.

5.1.2.
Novērtēt ietekmi un
neaizsargātību, kā arī attīstīt inovatīvus
un rentablus koriģējumus un risku novēršanas pasākumus

Zināšanas par sabiedrības un
ekonomikas spējām pielāgoties klimata pārmaiņām
nav pilnīgas. Lai īstenotu efektīvus, objektīvus un
sabiedrībā pieņemamus pasākumus, kas vērsti uz klimata
ziņā elastīgāku vidi un sabiedrību, ir jāveic
analīze, kurā integrēti jānovērtē
pašreizējā un turpmākā ietekme, neaizsargātība un
iedarbība uz sabiedrību, riski, izmaksas un ar klimata
pārmaiņām un mainīgumu saistītās iespējas,
ņemot vērā ārkārtas apstākļus un ar tiem
saistītos klimata radītos draudus un to atkārtošanos. Šī
analīze tiks izstrādāta arī attiecībā uz klimata
pārmaiņu nelabvēlīgo ietekmi uz bioloģisko
daudzveidību, ekosistēmām un ekosistēmu pakalpojumiem,
infrastruktūrām un ekonomiskajiem un dabas aktīviem.
Galvenā uzmanība tiks pievērsta
visvērtīgākajām dabiskajām ekosistēmām un
būvvidēm, kā arī būtiskām sabiedrības,
kultūras un ekonomikas nozarēm Eiropā. Veicot darbības,
tiks izpētīta klimata pārmaiņu un aizvien pieaugošās
siltumnīcefekta gāzu koncentrācijas atmosfērā ietekme
un radītais apdraudējums cilvēku veselībai. Veicot
pētījumus, tiks vērtēti inovatīvi,
vienlīdzīgi sadalīti un rentabli pasākumi
attiecībā uz pielāgošanos klimata pārmaiņām un ar
tām saistītajai ietekmei, tostarp tiks vērtēta dabas
resursu un ekosistēmu aizsardzība un pielāgošana, lai
tādējādi informētu un atbalstītu to
attīstību un ieviešanu visos līmeņos un mērogos. Tas
attieksies arī uz ģeoinženierijas iespēju potenciālo
ietekmi, izmaksām un riskiem. Tiks izpētītas kompleksās
savstarpējās saiknes un konflikti, kā arī
pielāgošanās un risku novēršanas politiku radīto
iespēju sinerģijas ar citām klimata un nozaru politikām,
tostarp tiks pētīta ietekme uz nodarbinātību un
neaizsargāto grupu dzīves standartiem.

5.1.3.
Atbalstīt ietekmes mazināšanas politiku

Lai Eiropas Savienība līdz
2050. gadam varētu pāriet uz konkurētspējīgu, resursefektīvu
un pret klimata pārmaiņām noturīgu ekonomiku, ir
jāizstrādā efektīvas, ilgtermiņa stratēģijas
ar zemu oglekļa emisiju līmeni un būtisks progress mūsu
spējā radīt jauninājumus. Pētījumā tiks
novērtēti vides un sociāli ekonomiskie riski un iespējas,
kā arī klimata pārmaiņu mazināšanas iespēju
ietekme. Veicot pētījumus, tiks sniegts atbalsts jaunu klimata –
enerģētikas – ekonomikas modeļu attīstībai un
validācijai, ņemot vērā ekonomikas instrumentus un
attiecīgos ārpakalpojumus, lai varētu testēt tādas
politikas iespējamību, ar ko mazina ietekmes radītās sekas,
kā arī zemu oglekļa emisiju līmeņa tehnoloģiju
virzību dažādos mērogos un attiecībā uz
galvenajām ekonomikas un sabiedrības nozarēm
Eiropas Savienības un pasaules līmenī. Īstenojot
darbības, tiks veicinātas tehnoloģiskās,
institucionālās un sociāli ekonomiskās inovācijas,
uzlabojot pētniecības darbību saikni ar pielietojumiem, kā
arī ar uzņēmējiem, gala lietotājiem, pētniekiem
un zināšanu iestādēm.

5.2.
Ilgtspējīga dabas resursu un
ekosistēmu pārvaldība

Sabiedrība saskaras ar būtisku
problēmu izveidot ilgtspējīgu cilvēku vajadzību un
vides līdzsvaru. Vides resursi, tostarp ūdens, gaiss, biomasa,
auglīgās augsnes, bioloģiskā daudzveidība, ekosistēmas
un to nodrošinātie pakalpojumi, liek pamatu Eiropas un pasaules ekonomiku
funkcionēšanai un dzīves kvalitātei. Tiek lēsts, ka ar
dabas resursiem saistītās pasaules
uzņēmējdarbības iespējas līdz 2050. gadam
būs vairāk nekā EUR 2 triljoni.[25] Par spīti tam
ekosistēmas Eiropā un globālā mērogā tiek
izmantotas pārmērīgi. Piemēram,
Eiropas Savienībā ik gadus zūd aptuveni 1000 km2 visauglīgākās
augsnes un vērtīgāko ekosistēmu, un tiek izniekota
ceturtā daļa saldūdens. Šādi turpināt vairs
nedrīkst. Veicot pētījumus, ir jānodrošina ieguldījums
to tendenču izmainīšanai, ar ko tiek radīts kaitējums
videi, un ir jāgarantē, ka ekosistēmas arī turpmāk
nodrošina resursus, produktus un pakalpojumus, kuri ir nozīmīgi
labklājībai un sociālam uzplaukumam.
Tāpēc šās darbības
mērķis ir nodrošināt informāciju par dabas resursu
pārvaldību, ar ko tiek panākts līdzsvars starp
ierobežotajiem resursiem un sabiedrības, kā arī ekonomikas
vajadzībām.
Lai to izdarītu, pētniecības un
inovācijas darbībās galvenā uzmanība tiks vērsta
uz turpmāk minēto.

5.2.1.
Vairot izpratni par ekosistēmu darbību,
mijiedarbību ar sociālajām sistēmām un lomu ekonomikas
un cilvēku labklājības uzturēšanā

Sabiedrības rīcība var
radīt tādas neatgriezeniskas pārmaiņas vidē, kas
izmainīs ekosistēmu būtību. Šie riski ir jāparedz,
novērtējot, uzraugot un prognozējot gan cilvēku veikto darbību
ietekmi uz vidi, gan arī vides pārmaiņu ietekmi uz cilvēku
labklājību. Pētījumi par jūras (no piekrastes zonas
līdz dziļūdenim), saldūdens, sauszemes un pilsētu
ekosistēmām, tostarp par ekosistēmām, kas ir atkarīgas
no pazemes ūdeņiem, vairos izpratni par šo komplekso dabas resursu un
sociālo, ekonomikas un ekoloģisko sistēmu mijiedarbību,
tostarp par dabiskajiem vājajiem punktiem, kā arī vairos
izpratni par cilvēku un bioloģisko sistēmu elastīgumu vai
trauslumu. Pētījumos noskaidros, kā ekosistēmas darbojas un
reaģē uz antropogēnu ietekmi, kā tās var atjaunot un
kā tās ietekmēs ekonomiku un cilvēku labklājību.
Veicot pētījumus, tiks meklēti risinājumi resursu
problēmas novēršanai. Tas dos ieguldījumu politikā un
praksē, ar ko nodrošina sociālo un ekonomisko aktivitāšu
darbību ekosistēmu un bioloģiskās daudzveidības
ilgtspējīguma un pielāgojamības robežās.

5.2.2.
Sniegt zināšanas un nodrošināt
instrumentus efektīvai lēmumu pieņemšanai un sabiedrības
iesaistīšanai

Sociālajās, ekonomiskajās un
pārvaldības sistēmās joprojām jāparedz
risināt jautājumu par resursu izsmelšanu un ekosistēmu
bojāšanu. Pētījumi un inovācijas liks pamatu politiskiem
lēmumiem, kas nepieciešami, lai dabas resursus un ekosistēmas
apsaimniekotu tā, lai novērstu vai pielāgotos graujošām
klimata un vides pārmaiņām, kā arī veicinātu
tādas iestāžu, ekonomiskās, uzvedības un tehnoloģiju
pārmaiņas, kas nodrošina ilgtspējīgumu. Uzsvars tiks likts
uz būtiskām ar politiku saistītām ekosistēmas
jomām un to pakalpojumiem, piemēram, saldūdeni, jūrām
un okeāniem, gaisa kvalitāti, bioloģisko daudzveidību,
zemes izmantojumu un augsni. Sabiedrību un ekosistēmu noturība
pret katastrofām, tostarp dabas katastrofām, tiks veicināta,
uzlabojot prognozēšanas un agrīnās brīdināšanas
kapacitāti, kā arī novērtējot trauslās vietas un
ietekmi, tostarp ņemot vērā daudzrisku dimensiju.
Tādējādi pētniecības un inovācijas darbības
nodrošinās atbalstu vides un resursefektīvai politikai, kā
arī iespējām īstenot efektīvu, uz
pierādījumiem balstītu pārvaldību drošas darbības
robežās. Tiks izstrādāti novatoriski veidi politikas
saskaņotības uzlabošanai, kompromisu atrisināšanai un interešu
konfliktu novēršanai, sabiedrības izpratnes vairošanai par
pētījumu rezultātiem, kā arī iedzīvotāju
līdzdalībai lēmumu pieņemšanas procesā.

5.3.
Ar enerģiju un ar lauksaimniecību
nesaistīto izejmateriālu ilgtspējīgas piegādes
nodrošināšana

Ar būvniecību,
ķīmiskām vielām, autotransportu, gaisa telpu, mašīnu
tehniku un aprīkojumu saistītās nozares, kuru kopējā
pievienotā vērtība pārsniedz EUR 1000 miljardus
un kuras nodrošina darbavietas apmēram 30 miljoniem cilvēku, ir
atkarīgas no piekļuves izejmateriāliem.
Eiropas Savienība būvniecības materiālus
sagādā pati. Tomēr, lai gan Eiropas Savienība ir viena
no pasaulē lielākajām atsevišķu rūpniecības minerālu
ražotājām, tā joprojām importē lielāko daļu
minerālu. Turklāt Eiropas Savienība ir ļoti
atkarīga no metālisko minerālu importa, un pilnībā
atkarīga no dažu būtisku izejmateriālu importa.
Nesenās tendences liecina, ka
izejmateriālu pieprasījumu veicinās jauno ekonomiku
attīstība un galveno pamattehnoloģiju straujā
izplatīšanās. Eiropai ir jānodrošina ilgtspējīga
apsaimniekošana un jāgarantē ilgtspējīga izejmateriālu
piegāde gan Eiropas robežās, gan ārpus tām visās
nozarēs, kas ir atkarīgas no piekļuves izejmateriāliem.
Politikas mērķi attiecībā uz kritiskiem
izejmateriāliem ir izklāstīti Komisijas iniciatīvā par
izejmateriāliem.[26]
Tāpēc šās darbības
mērķis ir uzlabot zināšanu bāzi par izejmateriāliem un
attīstīt inovatīvus risinājumus rentablai un videi nekaitīgai
izejmateriālu izpētei, ieguvei, apstrādei, pārstrādei
un atguvei, kā arī izejmateriālu aizstāšanai, rodot
ekonomiski pievilcīgus alternatīvus risinājumus ar
vājāku ietekmi uz vidi.
Lai to izdarītu, pētniecības un
inovācijas darbībās galvenā uzmanība tiks vērsta
uz turpmāk minēto.

5.3.1.
Uzlabot zināšanu bāzi par
izejmateriālu pieejamību

Tiks uzlabots pasaules un
Eiropas Savienības resursu ilgtermiņa pieejamības
novērtējums, tostarp attiecībā uz piekļuvi
raktuvēm pilsētās (poligoni un raktuvju atkritumi) un
dziļūdens resursiem (piem., izrakumi jūras gultnē,
meklējot retus zemes minerālus), kā arī ar to
saistītā nenoteiktība. Pateicoties šīm zināšanām,
sabiedrība varēs efektīvāk izmantot,
pārstrādāt un atkārtoti lietot nepietiekamus vai videi
kaitīgus izejmateriālus. Turklāt tādējādi tiks
izstrādāti globāli noteikumi, prakse un standarti, ar ko tiks
pārvaldīts ekonomiski dzīvotspējīgs, videi
nekaitīgs un sabiedrībai pieņemams resursu izmantojums, ieguve
un apstrāde, tostarp prakse zemes izmantojumā un jūras telpiskajā
plānošanā.

5.3.2.
Veicināt izejmateriālu
ilgtspējīgu piegādi un izmantojumu, attiecinot to arī uz
izpēti, ieguvi, apstrādi, pārstrādi un atguvi

Pētniecības un inovācijas
darbības nepieciešamas visā materiālu dzīves ciklā,
lai tādējādi nodrošinātu uzticamu un ilgtspējīgu
tādu izejmateriālu piegādi un apsaimniekošanu par pieņemamu
cenu, kas ir nepieciešami Eiropas rūpniecības nozarēm.
Attīstot un izmantojot ekonomiski dzīvotspējīgas, sabiedrībā
pieņemamas un videi nekaitīgas izpētes, ieguves un
apstrādes tehnoloģijas, tiks veicināts efektīvs resursu
izmantojums. Tas savukārt veicinās arī pilsētās esošo
raktuvju potenciāla izmantojumu. Turklāt, mazinot
Eiropas Savienības atkarību no primāro izejmateriālu
piegādes, tiks veicināta jauna un ekonomiski dzīvotspējīga
pārstrāde un materiālu atguves tehnoloģijas,
uzņēmējdarbības modeļi un procesi. Tas ietvers
arī ilgāku izmantojumu, augstvērtīgāku
pārstrādi un atguvi, kā arī vajadzību būtiski
samazināt resursu izniekošanu. Tiks īstenota pilna dzīves cikla
pieeja, sākot no pieejamo izejmateriālu piegādes līdz to
pastāvēšanas beigām ar minimālu enerģiju un resursu
izmantojumu.

5.3.3.
Rast alternatīvus risinājumus kritiskiem
izejmateriāliem

Paredzot atsevišķu materiālu
globālās pieejamības iespējamo samazinājumu
sakarā ar, piemēram, tirdzniecības ierobežojumiem, tiks
izpētītas un attīstītas ilgtspējīgu
aizstājēju un alternatīvu risinājumu iespējas
kritiskiem izejmateriāliem ar līdzīgu funkcionālo sniegumu.
Tādējādi tiks mazināta Eiropas Savienības
atkarība no primāriem izejmateriāliem un uzlabota ietekme uz
vidi.

5.3.4.
Vairot sabiedrības izpratni un zināšanas
par izejmateriāliem

Lai varētu veidoties
pašpaļāvīgāka un resursefektīvāka ekonomika,
būs jārada kulturālas, uzvedības, sociāli ekonomiskas
un institucionālas pārmaiņas. Lai risinātu aizvien
pieaugošo problēmu attiecībā uz prasmju trūkumu
Eiropas Savienības izejmateriālu nozarē (tostarp Eiropas
kalnrūpniecības nozarē), tiks veicināta
efektīvāka augstskolu, ģeoloģiskās
pētniecības organizāciju un rūpniecības nozares
partnerība. Tāpat būs jāveicina arī novatorisku, videi
nekaitīgu prasmju attīstība. Turklāt sabiedrības
izpratne par iekšzemes izejmateriālu nozīmi Eiropas ekonomikā
joprojām ir ierobežota. Lai veicinātu nepieciešamās
strukturālās pārmaiņas, pētniecības un
inovācijas darbības tiks īstenotas nolūkā pilnvarot
iedzīvotājus, politikas veidotājus, praktiķus un
iestādes.

5.4.
Pāreja uz videi nekaitīgu ekonomiku,
īstenojot ekoinovācijas

Eiropas Savienības uzplaukums nav
iespējams pasaulē, kurā palielinās resursu
patēriņš, notiek vides degradācija un zūd
bioloģiskā daudzveidība. Lai izaugsmi varētu nošķirt
no dabas resursu izmantojuma, ir jārada strukturālas
pārmaiņas attiecībā uz resursu izmantošanu, atkārtotu
izmantošanu un apsaimniekošanu, vienlaikus aizsargājot mūsu vidi.
Ekoinovācijas ļaus samazināt spiedienu uz vidi, palielināt resursefektivitāti,
kā arī virzīt Eiropas Savienību uz resursu un
energoefektīvu ekonomiku. Ekoinovācijas rada arī lielas
iespējas izaugsmei un darbavietu radīšanai, un palielina Eiropas
konkurētspēju pasaules tirgū, turklāt tiek lēsts, ka
pēc 2015. gada tirgus pieaugums būs triljons eiro.[27] Sava veida ekoinovācijas
ieviesuši jau 45 % uzņēmumu. Ir aprēķināts, ka
apmēram 4 % ekoinovāciju rada vairāk nekā 40 %
materiālu samazinājumu uz rezultātu vienību[28], uzsverot lielisko
nākotnes potenciālu.
Tāpēc šās darbības
mērķis ir veicināt visa veida ekoinovācijas, kas nodrošina
pāreju uz videi nekaitīgu ekonomiku.
Lai to izdarītu, pētniecības un
inovācijas darbībās galvenā uzmanība tiks vērsta
uz turpmāk minēto.

5.4.1.
Stiprināt ekoinovatīvas
tehnoloģijas, procesus, pakalpojumus un produktus, kā arī
veicināt to ieviešanu tirgū

Tiks sniegts atbalsts visa veida gan
pakāpeniskām, gan radikālām inovācijām, ar ko
apvieno tehnoloģiskās, organizatoriskās, sabiedrības,
uzvedības, uzņēmējdarbības un politikas
inovācijas, kā arī tiks stiprināta pilsoniskās
sabiedrības līdzdalība. Tas nodrošinās pamatu
cirkulārākai ekonomikai, vienlaikus samazinot ietekmi uz vidi un ņemot
vērā no jauna radušos ietekmi uz vidi. Tas ietvers
uzņēmējdarbības modeļus, rūpniecības
simbiozi, produktu pakalpojumu sistēmas, produktu izstrādi, pilnu
dzīves ciklu un pieeju no šūpuļa uz šūpuli.
Mērķis būs uzlabot resursefektivitāti, pilnībā
samazinot ieguldījumu, atkritumus un kaitīgu vielu radīšanu
vērtības ķēdē, kā arī veicināt
atkārtotu izmantošanu, pārstrādi un resursu aizvietošanu.
Uzsvars tiks likts uz to, lai veicinātu pāreju no
pētniecības uz tirgu, iekļaujot rūpniecības nozari un
īpaši MVU, un pāreju no prototipu attīstības uz to
ieviešanu tirgū un replikācijas. Ekonovatoru savstarpējo
tīklu veidošana veicinās zināšanu izplatīšanu un
labāku piedāvājuma saikni ar pieprasījumu.

5.4.2.
Atbalstīt inovatīvu politiku un
izmaiņas sabiedrībā

Ir nepieciešamas strukturālas un
institucionālas pārmaiņas, lai pāreja uz videi nekaitīgu
ekonomiku būtu iespējama. Veicot pētījumus un
īstenojot inovācijas, tiks risināti galvenie
šķēršļi, kas kavē pārmaiņas sabiedrībā
un tirgū, un to mērķis būs dot iespējas
patērētājiem, uzņēmumu vadītājiem un
politikas veidotājiem rīkoties inovatīvi un
ilgtspējīgi. Tiks radīti robusti un pārredzami instrumenti,
metodes un modeļi galveno ekonomikas, sabiedrības un
institucionālo pārmaiņu novērtēšanai un
īstenošanai, lai tādējādi nodrošinātu paradigmu
maiņu uz videi nekaitīgu ekonomiku. Īstenojot pētniecības
darbības, tiks konstatēts, kā veicināt
ilgtspējīgus patēriņa modeļus, ietverot sociāli
ekonomisko pētījumu jomu, uzvedības zinātni, lietotāju
iesaistīšanos un sabiedrības spēju pieņemt inovācijas,
kā arī pasākumus nolūkā uzlabot komunikāciju un
vairot sabiedrības izpratni. Pilnībā tiks izmantotas
demonstrējuma darbības.

5.4.3.
Izmērīt un novērtēt progresu uz
videi nekaitīgu ekonomiku

Visos atbilstošos teritoriālos
mērogos ir jāizstrādā robusti rādītāji, kas
papildina IKP, metodes un sistēmas nolūkā atbalstīt un
novērtēt pāreju uz videi nekaitīgu ekonomiku un
attiecīgo politikas iespēju efektivitāti. Tā kā
pētniecības un inovācijas darbību pamatā ir
dzīves cikla pieeja, tiks uzlabota datu kvalitāte un pieejamība,
mērīšanas metodes un sistēmas, kas saistītas ar resursefektivitāti
un ekoinovācijām, kā arī tiks veicināta inovatīvu
kompensācijas shēmu izstrāde. Sociāli ekonomiskais
pētījums vairos izpratni par ražotāju un
patērētāju uzvedības pamata cēloņiem un
tādējādi veicinās efektīvāku politikas
instrumentu izstrādi nolūkā atvieglot pāreju uz resursefektīvu
un pret klimata pārmaiņām noturīgu ekonomiku. Turklāt
tiks izstrādāta tehnoloģiju novērtējuma
metodoloģija un integrētā modelēšana nolūkā
atbalstīt resursefektivitāti un ekoinovāciju politiku visos
līmeņos, vienlaikus uzlabojot politikas saskaņotību un
rodot kompromisus. Iegūtie rezultāti uzlabos materiālu un ar
ražošanu un patēriņu saistīto enerģijas plūsmu
uzraudzību, novērtēšanu un samazināšanu, kā arī
ļaus politikas veidotājiem un uzņēmumiem savās
darbībās un lēmumos integrēt vides izmaksas un
ārpakalpojumus.

5.4.4.
Veicināt resursefektivitāti ar
digitālu sistēmu starpniecību

Inovācijas informācijas un
komunikācijas tehnoloģiju jomā var būt kā pamata
instruments, ar ko veicināt resursefektivitāti. Lai sasniegtu šo mērķi,
ar modernām un inovatīvām IKT tiks sekmēts ievērojams
efektivitātes ieguvums produktivitātē, īpaši īstenojot
automātiskos procesus, uzraudzību reālajā laikā un lēmumu
atbalstīšanas sistēmas. IKT izmantošanas mērķis ir
paātrināt progresīvu ekonomikas dematerializāciju, veicinot
pāreju uz digitālajiem pakalpojumiem, kā arī sekmēt
patēriņa uzvedības un uzņēmējdarbības
modeļu pārmaiņas, izmantojot nākotnes IKT.

5.5.
Attīstīt visaptverošas un ilgstošas
globālas vides novērošanas un informācijas sistēmas

Visaptverošas vides novērošanas un
informācijas sistēmas ir būtisks līdzeklis, ar kā
starpniecību nodrošina ilgtermiņa datus un informāciju, kas
nepieciešama, lai atrisinātu šo problēmu. Minētās sistēmas
izmantos, lai novērtētu un prognozētu klimata, dabas resursu,
tostarp izejmateriālu, ekosistēmu un ekosistēmu pakalpojumu
apstākļus, stāvokli un tendences, kā arī
izvērtētu zema oglekļa emisiju līmeņa un klimata
ietekmes mazināšanas un pielāgošanas politikas un iespējas
visās ekonomikas nozarēs. Šajās sistēmās iegūtā
informācija un zināšanas tiks izmantotas, lai veicinātu gudru
stratēģisko resursu izmantojumu; lai atbalstītu uz
pierādījumiem balstītas politikas izstrādi; lai
sekmētu jaunus vides un klimata pakalpojumus; kā arī lai
attīstītu jaunas iespējas pasaules tirgos.
Zemes novērošanas un uzraudzības
kapacitātes, tehnoloģiju un datu infrastruktūras pamatā
jābūt IKT sniegtajām priekšrocībām, kosmosa
tehnoloģijām un iespējamajiem tīkliem, attālināti
jutīgiem novērojumiem, jauniem in situ sensoriem,
mobiliem pakalpojumiem, komunikāciju tīkliem, iesaistošiem
tīmekļa pakalpojuma instrumentiem un labākai skaitļošanas
un modelēšanas infrastruktūrai, lai tādējādi
nepārtraukti nodrošinātu savlaicīgu un precīzu
informāciju, prognozes un projekcijas. Tiks veicināta brīva, atklāta
un neierobežota piekļuve savstarpēji izmantojamiem datiem un
informācijai, kā arī veicināta pētījumu
rezultātu efektīva uzglabāšana, apsaimniekošana un
izplatīšana.

5.6.
Īpaši īstenošanas aspekti

Īstenojot darbības, tiks
veicināta Eiropas Savienības līdzdalība
daudzpusējos procesos un iniciatīvās, kā arī finanšu
devums tajos, piemēram, Klimata pārmaiņu starpvaldību
padomē (IPCC), Starpvaldību zinātnes un politikas
platformā bioloģiskās daudzveidības un ekosistēmu
pakalpojumu jomā (IPBES) un Zemes novērojumu grupā (GEO).
Sadarbība ar citiem lieliem publiskiem vai privātiem
pētniecības darbību finansētājiem uzlabos globālo
un Eiropas pētniecības efektivitāti, kā arī
veicinās globālo pētniecības pārvaldību.
Sadarbība zinātnes un
tehnoloģiju jomā dos ieguldījumu UNFCCC globālajā
tehnoloģiju mehānismā un veicinās tehnoloģiju
attīstību, inovācijas un atbalstu pasākumiem, kas tiek
īstenoti, lai pielāgotos klimata pārmaiņām un
mazinātu siltumnīcefekta gāzu emisijas.
Saskaņā ar ANO “Rio +20” konferences
rezultātiem tiks izpētīts mehānisms, ar ko varētu
sistemātiski apkopot, salīdzināt un analizēt
zinātnisko un tehnoloģisko informāciju par būtisku
ilgtspējīgu attīstību un videi nekaitīgas ekonomikas
jautājumiem, kas savukārt nodrošinās pamatu mērīšanas
progresam. Ar to tiks papildinātas pašreizējās
zinātniskās padomes un iestādes, un tiks meklētas
sinerģijas starp tām.
Pētniecības darbības šās
problēmas ietvaros veicinās globālās vides un drošības
novērošanas (GMES) darbības, nodrošinot attīstības
zināšanu bāzi.
Īstenojot īpašus pasākumus,
tiks nodrošināts tas, ka Eiropas Savienības
pētniecības un inovācijas darbību rezultātus klimata
pārmaiņu, resursefektivitātes un izejmateriālu jomās
pakārtoti izmantos citās Eiropas Savienības
programmās, piemēram, programmā LIFE +,
reģionālajos un strukturālajos fondos, kā arī
ārējās darbības programmās.
Var izveidot iestāžu konsultatīvo
tīklu, lai nodrošinātu nepārtrauktu zinātniskā un
tehnoloģiskā progresa analīzi Eiropas Savienībā
un tās galvenajās partnervalstīs un reģionos, nodrošinātu
agrīnu izpēti attiecībā uz jaunu vides tehnoloģiju un
prakses iespējām tirgū, kā arī prognozētu
pētniecības un inovācijas darbības, un politiskās
nostādnes.

6.
Iekļaujoša, inovatīva un droša sabiedrība
6.1.
Iekļaujoša sabiedrība

Pašlaik Eiropas valstu sabiedrībā
vērojamās tendences sniedz iespēju panākt lielāku
Eiropas vienotību, tomēr tās ir saistītas arī ar
riskiem. Šīs iespējas un riski ir jāizprot un
jāprognozē, lai Eiropas attīstība sociālajā,
ekonomiskajā, politiskajā un kultūras līmenī ietvertu
atbilstīgu solidaritāti un sadarbību, ņemot vērā
to, ka pasaule kļūst aizvien vairāk savstarpēji
saistīta.
Šajā sakarībā mērķis
ir nostiprināt sociālo, ekonomisko un politisko iekļaušanu,
apkarot nabadzību, paplašināt cilvēktiesības,
iekļaujošu digitālo jomu, līdztiesību, solidaritāti un
starpkultūru dinamiku, sniedzot atbalstu starpdisciplinārai
pētniecībai, rādītājiem, tehnoloģiskajai
attīstībai, organizatoriskiem risinājumiem, kā arī
jauniem sadarbības un kopīgas jaunrades veidiem. Pētniecība
un citi pasākumi palīdzēs īstenot stratēģiju
“Eiropa 2020”, kā arī citas atbilstīgas
Eiropas Savienības ārlietu politikas programmas. Šajā
ziņā pētniecībai humanitāro zinātņu
jomā var būt liela nozīme. Eiropas stratēģiju un
politikas programmu noteikšanai, pārraudzībai un
novērtēšanai būs vajadzīga mērķtiecīga
kvalitatīvu statistikas informācijas sistēmu izpēte,
kā arī tādu pielāgotu instrumentu izstrāde, kas
ļaus politikas veidotājiem novērtēt paredzēto
pasākumu ietekmi un efektivitāti, īpaši sabiedrības
iekļaušanas interesēs.
Ir noteikti turpmāk minētie
mērķi.

6.1.1.
Veicināt gudru, ilgtspējīgu un
iekļaujošu izaugsmi

Pastāvīgie centieni panākt
ekonomikas izaugsmi rada virkni humānu, sociālu, ekoloģisku un
ekonomisku zaudējumu. Gudra, ilgtspējīga un iekļaujoša
izaugsme Eiropā ietver būtiskas izmaiņas attiecībā uz
to, kā laika gaitā tiek definēta, mērīta (mērot
arī progresu, kas nav nosakāms ar parasti izmantoto IKP
rādītāju), radīta un uzturēta izaugsme un
labklājība. Pētījumos tiks analizēta
ilgtspējīgu dzīvesstilu, sociālekonomisku uzvedības
modeļu un vērtību attīstība, kā arī to
saikne ar institūciju, tirgu, uzņēmumu, pārvaldības un
uzskatu sistēmu funkcionēšanu Eiropā. Pētījumos izstrādās
instrumentus šādas attīstības un politikas iespēju
kontekstuālās un savstarpējās ietekmes
novērtēšanai tādās jomās kā
nodarbinātība, nodokļi, nelīdztiesība, nabadzība,
sociālā iekļaušana, izglītība un prasmes, kopienu
attīstība, konkurētspēja un iekšējais tirgus. Tajos
arī analizēs, kā attīstās valstu ekonomika un
kādas pārvaldības formas Eiropas un starptautiskajā
līmenī varētu palīdzēt novērst makroekonomisko
nelīdzsvarotību, monetārās problēmas, fiskālo
konkurenci, bezdarbu un nodarbinātības problēmas, kā arī
cita veida ekonomiskās un finanšu problēmas. Tajos ņems
vērā aizvien lielāko Eiropas Savienības un pasaules
ekonomikas, tirgus un finanšu sistēmu savstarpēju atkarību.

6.1.2.
Noturīgas un iekļaujošas Eiropas
sabiedrības veidošana

Lai izprastu sociālās
pārmaiņas Eiropā, ir vajadzīga mainīgo
demokrātijas prakšu un ar demokrātiju saistīto gaidu analīze,
kā arī identitāšu, dažādības, teritorijas,
reliģiju, kultūru un vērtību vēsturisks
izvērtējums. Tas ietver labu Eiropas integrācijas vēstures
izpratni. Turklāt izpratne par spriedzi un iespējām, kas gan
individuālā, gan kolektīvā līmenī izriet no IKT
ieviešanas, ir svarīga, lai radītu jaunas iekļaujošas
inovācijas iespējas. Ir svarīgi noteikt Eiropas
labklājības sistēmu, sabiedrisko pakalpojumu un plašāku
politikas programmu sociālo dimensiju pielāgošanas un uzlabošanas
iespējas, lai panāktu kohēziju un veicinātu lielāku
sociālo un ekonomisko vienlīdzību, kā arī
solidaritāti paaudžu vidū. Pētījumos tiks analizēts,
kā palielinās sabiedrības un politikas programmu ar Eiropu saistītā
ievirze plašā šā jēdziena izpratnē, novērtējot
identitātes, kultūras un vērtības, ideju un uzskatu
cirkulāciju, kā arī ideju un savstarpīguma, kopīguma
un līdztiesības prakses. Tajos tiks analizēts jautājums,
kā neaizsargātas iedzīvotāju grupas var
pilnvērtīgi līdzdarboties sabiedrībā, jo īpaši,
pateicoties dažādu prasmju apguvei un cilvēktiesību
aizsardzībai. Tādējādi centrāla nozīme būs
analīzei par to, kā politiskās sistēmas reaģē uz
šādu sociālo attīstību un kā norit pašu šo
sistēmu izaugsme. Pētījumos arī tiks novērtēta to
pamatsistēmu attīstība, kuras nodrošina sociālo saišu
pamata formas, piemēram, ģimeni, darba attiecības,
izglītību un nodarbinātību, kā arī palīdz
apkarot nabadzību. Šajā pētniecībā tiks ņemta
vērā migrācijas un demogrāfijas nozīme Eiropas
politikas programmu turpmākajā izstrādē.
Ņemot vērā digitālās iekļaušanas
pieaugošo sociālekonomisko nozīmi, pētniecība un liela
mēroga inovāciju pasākumi veicinās iekļaujošus IKT
risinājumus un efektīvu digitālo prasmju apguvi, kas
nodrošinās iedzīvotāju iespēju nostiprināšanu un
konkurētspējīgu darbaspēku. Uzsvars tiks likts uz jauniem
tehnoloģiskajiem uzlabojumiem, kas ļaus radikāli pilnveidot
personalizāciju, lietotājdraudzīgumu un pieejamību ar
labākas iedzīvotāju, patērētāju un
lietotāju, tostarp cilvēku ar īpašām vajadzībām,
uzvedības un vērtību izpratnes palīdzību. Tam būs
vajadzīga pētniecība par sistēmā integrētu
iekļaušanu un novatoriska pieeja.

6.1.3.
Eiropas kā pasaules līmeņa
dalībnieces lomas nostiprināšana

Eiropas atšķirīgo vēsturisko,
politisko, sociālo un kultūras sistēmu aizvien vairāk
ietekmē globāla mēroga pārmaiņas. Lai turpinātu
pilnveidot tās ārējo darbību kaimiņvalstīs un
ārpus tām, kā arī Eiropas kā pasaules līmeņa
dalībnieces nozīmi, tai ir jāuzlabo savas spējas noteikt,
sakārtot prioritārā kārtībā, izskaidrot un
atbalstīt savus politiskos mērķus attiecībās ar citiem
pasaules reģioniem un citu valstu sabiedrību, lai attīstītu
sadarbību vai novērstu konfliktus. Saistībā ar to ir
svarīgi uzlabot arī Eiropas spējas prognozēt attīstību
un globalizācijas ietekmi un reaģēt uz to. Tam vajadzīga
labāka izpratne par citu pasaules reģionu vēsturi, kultūru
un politiski ekonomiskajām sistēmām, kā arī par
pārvalstisku dalībnieku nozīmi un ietekmi. Visbeidzot, Eiropai
ir arī jāsniedz efektīvs ieguldījums globālajā
pārvaldībā tādās svarīgās jomās kā
tirdzniecība, attīstība, nodarbinātība,
ekonomiskā sadarbība, cilvēktiesības, aizsardzība un
drošība. Tas ietver iespēju radīt jaunas spējas
saistībā ar instrumentiem, sistēmām un analīzes
instrumentiem vai attiecībā uz diplomātiju oficiālajā
un neoficiālajā starptautiskajā kontekstā
attiecībās ar valsts un nevalstiskajām organizācijām.

6.1.4.
Pētniecības un inovācijas plaisas
likvidēšana Eiropā

Eiropā pastāv ievērojamas
reģionālas atšķirības pētniecības un
inovāciju jomā, un tās ir jānovērš. Pasākumu
mērķis būs izcilības un inovāciju iespēju
radīšana, un tie būs skaidri noteikti, papildinoši un radīs
sinerģiju ar Kohēzijas politikas fondu stratēģijām un
pasākumiem. Tie ietver:
–
mazāk attīstīto dalībvalstu
jauno institūciju, izcilības centru un novatorisku reģionu
konkurējošu sasaisti ar attiecīgām starptautiska
līmeņa vadošajām iestādēm citur Eiropā. Tas
ietvers izcilu pētniecības iestāžu un mazāk
attīstītu reģionu sadarbību komandā, mērķsadarbību,
darbinieku apmaiņu, ekspertu konsultācijas un palīdzību,
kā arī kopīgu stratēģiju izstrādi izcilības
centru izveidošanai, ko mazāk attīstītos reģionos var
atbalstīt ar līdzekļiem no Kohēzijas fonda. Tiks
izskatīts jautājums par sakaru veidošanu ar novatoriskiem puduriem,
par izcilības atzīšanu mazāk attīstītajos
reģionos, tostarp veicot salīdzinošus vērtējumus un
piešķirot izcilības apzīmējumu tām
institūcijām, kuras nodrošina starptautisko standartu izpildi.
–
Eiropas Pētniecības telpas
priekšsēdētāju pozīciju izveidi, lai darbam
iestādēs, kurām ir neapšaubāmas iespējas panākt
izcilību pētniecības jomā, piesaistītu izcilus
akadēmiķus, tādējādi ļaujot tām pilnīgi
izmantot šīs iespējas, lai radītu vienlīdzīgus
apstākļus visā Eiropas Pētniecības telpā. Tas
ietvers institucionālu atbalstu konkurētspējīgas
pētniecības vides un tādu pamatapstākļu
radīšanai, kas ir vajadzīgi labāko pētnieku piesaistei,
paturēšanai un to prasmju pilnveidei šajās institūcijās.
–
Izcilu pētnieku un inovāciju
izstrādātāju, kuri nav pietiekami iesaistīti Eiropas un
starptautiskajos tīklos, piekļuves atbalstu starptautiskajiem
tīkliem. Tas ietvers palīdzības sniegšanu ar Eiropas
sadarbības zinātnes un tehnoloģiju jomā (COST) un
valstu kontaktpunktu starpniecību.
–
Attīstības atbalstu un viedas
specializācijas stratēģiju pārraudzību. Tiks
izstrādāts politikas atbalsta instruments, un ar starptautiska
salīdzinoša novērtējuma un labākās prakses
apmaiņas palīdzību reģionālajā līmenī
tiks veicināta politikas apguve.

6.2.
Inovatīva sabiedrība

Sarūkošā
Eiropas Savienības līdzdalība globālajā
zināšanu radīšanā norāda uz vajadzību pēc iespējas
vairāk kāpināt pētniecības un inovāciju politikas
sociālekonomisko ietekmi un efektivitāti un ievērojami uzlabot
starptautiskās politikas sinerģiju un saskaņotību.
Inovāciju jautājums tiks risināts nesašaurinātā
nozīmē, ietverot plaša mēroga politiku, uz lietotājiem un
tirgu vērstas inovācijas. Ar šiem pasākumiem tiks sniegts
atbalsts Eiropas Pētniecības telpas izveidošanai un darbībai, jo
īpaši stratēģijas “Eiropa 2020” pamatiniciatīvām,
atbalstot iniciatīvas “Inovācijas savienība” un
“Digitālā programma Eiropai”.
Ir noteikti turpmāk minētie
mērķi.

6.2.1.
Nostiprināt pierādījumu bāzi un
atbalstīt iniciatīvu “Inovācijas savienība” un Eiropas
Pētniecības telpu

Lai novērtētu ieguldījumus un
sakārtotu tos prioritārā secībā, kā arī
nostiprinātu “Inovācijas savienību” un Eiropas
Pētniecības telpu, tiks atbalstīta pētniecības un
inovāciju politikas, sistēmu un dalībnieku analīze
trešajās valstis, kā arī rādītāju, datu un
informācijas infrastruktūras attīstība. Būs
vajadzīgi arī novatoriski pasākumi un
izmēģinājuma iniciatīvas, ekonomikas analīze,
politikas pārraudzība, savstarpēja zināšanu apguve,
koordinēšanas instrumenti un metodikas izstrāde ietekmes
novērtējumam un izvērtējumiem, izmantojot pētniecībā
ieinteresēto pušu, uzņēmumu, valsts iestāžu un
iedzīvotāju tieši sniegtās atsauksmes.
Lai nodrošinātu vienotu
pētniecības un inovāciju tirgu, tiks īstenoti
pasākumi, lai stimulētu ar Eiropas Pētniecības telpu
savietojamu rīcību. Tiks atbalstīti pasākumi, kuri ir ar
pētniecības apmācību kvalitāti, mobilitāti un
pētnieku karjeras attīstību saistītas politikas pamats,
tostarp iniciatīvas, lai nodrošinātu mobilitātes pakalpojumus,
atklātu darbinieku nolīgšanu, pētnieku tiesības un saiknes
ar pasaules pētnieku kopienu. Šie pasākumi tiks īstenoti,
“Izcilas zinātnes” ietvaros cenšoties panākt sinerģiju un ciešu
saskaņošanu ar “Marijas Kirī vārdā nosauktajām
darbībām”. Tiks atbalstītas institūcijas, kuras
piedāvā novatoriskas koncepcijas ātrai Eiropas
Pētniecības telpas principu īstenošanai, tostarp Eiropas
pētnieku hartu un Rīcības kodeksu par pētnieku
pieņemšanu darbā.
Attiecībā uz politikas programmu
saskaņošanu tiks izstrādāts politisko konsultāciju
instruments, lai valsts iestādēm, kuras nosaka valsts reformu
programmas un pētniecības un inovāciju stratēģijas,
nodrošinātu pieejamību ekspertu politiskajām
konsultācijām.
Lai īstenotu “Inovācijas
savienības” iniciatīvu, ir jāatbalsta arī (privātas un
valsts) tirgus stimulētas inovācijas nolūkā uzlabot
uzņēmumu inovācijas spējas un veicināt Eiropas
konkurētspēju. Tam būs vajadzīga vispārējo
inovāciju pamatnosacījumu uzlabošana un konkrētu
šķēršļu novēršana inovatīvu uzņēmumu
izaugsmei. Tiks atbalstīti iedarbīgi inovāciju atbalsta
mehānismi (piemēram, uzlabota kopu pārvaldība,
publiskā un privātā sektora partnerības un tīklu sadarbība),
specializēti inovāciju atbalsta pakalpojumi (piemēram,
intelektuālā īpašuma tiesību
pārvaldība/izmantošana, inovāciju pārvaldība,
iepircēju tīkli) un valsts politikas pārskati saistībā
ar inovācijām. Jautājumi attiecībā uz MVU tiks
atbalstīti saskaņā ar konkrēto mērķi
“Inovācijas MVU”.

6.2.2.
Jaunu inovācijas veidu, tostarp sociālo
inovāciju un radošo spēju izpēte

Sociālās inovācijas rada jaunus
produktus, pakalpojumus, procesus un modeļus, kas atbilst sabiedrības
vajadzībām un rada jaunas sociālās attiecības. Ir
svarīgi izprast, kā sociālās inovācijas un radošums
var radīt pārmaiņas esošajās struktūrās un
politikā un kā tās iespējams veicināt un
paplašināt. Tiešsaistes un dalītās pamata platformas, kas
cilvēku vidū rada tīklus un sniedz viņiem iespēju sadarboties
un kopīgi izstrādāt risinājumus, kas balstās uz
padziļinātu sociālā, politiskā un vides konteksta
izpratni, var būt spēcīgs instruments stratēģijas
“Eiropa 2020” atbalstam. Palīdzība tiks sniegta arī
tīklu veidošanai un IKT izmantojuma izmēģinājumiem
mācību procesu uzlabošanai, kā arī sociālo
inovāciju radītāju tīkliem un sociālās
uzņēmējdarbības īstenotājiem.
Būs svarīgi veicināt
inovācijas, lai sekmētu efektīvus, atklātus un uz
iedzīvotājiem vērstus sabiedriskos pakalpojumus
(e-pārvaldība). Lai to īstenotu, būs vajadzīga
starpdisciplināra pētniecība par jaunajām
tehnoloģijām un liela apjoma inovācijas, jo īpaši
saistībā ar konfidencialitāti digitālajā jomā, savietojamību,
personalizētu elektronisko identifikāciju, atklātajiem datiem,
dinamiskām lietotāju saskarnēm, uz iedzīvotājiem
vērstu sabiedrisko pakalpojumu konfigurāciju, kā arī
lietotāju virzītu integrāciju un inovācijām, tostarp
sociālo un humanitāro zinātņu jomā. Šādos
pasākumos tiks risināti arī jautājumi saistībā ar
sociālo tīklu dinamiku, plaša cilvēku loka un ārpakalpojumu
izmantošanu kopīgai risinājumu izstrādei sociālo
problēmu risināšanai, balstoties uz atklāto datu kopām. Tas
palīdzēs pārvaldīt sarežģītu lēmumu
pieņemšanu, jo īpaši ļoti lielu datu daudzumu analīzi un
apstrādi kopīgu stratēģiju modelēšanai, lēmumu
pieņemšanas simulēšanai, vizualizācijas metodēm, procesu
modelēšanai un kolektīvām sistēmām, kā arī
iedzīvotāju un valsts sektora mainīgo attiecību
analīzei.

6.2.3.
Sabiedrības iesaistīšanas
pētniecībā un inovācijā nodrošināšana

Nodrošinot visiem sabiedrības
locekļiem iespēju iesaistīties mijiedarbībā
inovāciju cikla ietvaros un integrējot sabiedrības intereses un
vērtības, uzlabojas inovāciju rezultātu kvalitāte,
atbilstība, pieņemamība un ilgtspējīgums. Tam
vajadzīga konkrētu prasmju, zināšanu un spēju apguve gan
individuālā, gan organizācijas līmenī, kā
arī valsts un starptautiskajā līmenī. Ar atbilstīgu
zinātniskās izglītības metožu atbalstu un to izpēti
tiks veidota zinātniski izglītota, atbildīga un radoša
sabiedrība. Atbalstot pārmaiņas pētniecības
institūciju organizācijā un pētniecības pasākumu
saturā un izstrādē, jo īpaši tiks atbalstīta dzimumu
vienlīdzība. Lai atbalstītu zināšanu apriti pētnieku
lokā un plašākā sabiedrībā, tiks pilnveidota ar valsts
līdzekļiem finansētās pētniecības rezultātu
pieejamība un izmantošana. Veicot saskaņošanu ar
atbilstīgajām starptautiskajām organizācijām, tiks
atbalstīts uz ētikas pamatprincipiem, tostarp Pamattiesību hartā
un visos attiecīgajos Eiropas Savienības tiesību aktos un
konvencijās noteiktajiem principiem, balstītais pētniecības
un inovāciju ētiskais regulējums.

6.2.4.
Saskaņotas un efektīvas sadarbību ar
trešām valstīm veicināšana

Horizontālās darbības
nodrošinās starptautiskās sadarbības attīstību
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” ietvaros un sniegs ieguldījumu
starpnozaru politikas mērķu sasniegšanā. Pasākumi
divpusēju, daudzpusēju un divu reģionu stratēģisko
dialogu atbalstam pētniecības un inovāciju jomā ar trešām
valstīm, reģioniem, starptautiskajiem forumiem un
organizācijām veicinās politiskās pieredzes apmaiņu,
abpusēju zināšanu apguvi un prioritāšu noteikšanu, veicinās
savstarpēju pieeju programmām un sadarbības ietekmes
pārraudzību. Tīklu veidošanas un mērķsadarbības
pasākumi veicinās optimālu sadarbību abu pušu
pētniecības un inovācijas jomas dalībnieku vidū un
uzlabos zināšanas un sadarbības spējas mazāk
attīstītajās trešajās valstīs. Pasākumi
veicinās Eiropas Savienības un valsts sadarbības politiku
un programmu, kā arī dalībvalstu un asociēto valstu
kopīgo pasākumu saskaņošanu ar trešajām valstīm, lai
palielinātu to vispārējo ietekmi. Visbeidzot, tiks
konsolidēta un nostiprināta Eiropas pētniecības un
inovāciju “klātbūtne” trešajās valstīs, jo īpaši
veicinot Eiropas “zinātnes un inovācijas māju” izveidi,
pakalpojumus Eiropas organizācijām, paplašinot viņu darbību
uz trešajām valstīm, un kopā ar trešām valstīm
izveidoto pētniecības centru atvēršanu organizācijām
vai pētniekiem no citām dalībvalstīm vai
asociētajām valstīm.

6.3.
Droša sabiedrība

Eiropas Savienība, tās
iedzīvotāji un starptautiskie partneri saskaras ar virkni draudu,
piemēram, noziedzību, terorismu un masveida ārkārtas
situācijām cilvēka izraisītu vai dabas katastrofu
rezultātā. Šo draudu mērogs var būt starptautisks, un tie
var attiekties uz fiziskiem mērķiem vai kibertelpu. Uzbrukumi, kas
vērsti, piemēram, pret valsts iestāžu vai privātu
uzņēmumu interneta vietnēm ne tikai mazina iedzīvotāju
uzticēšanos, bet var arī smagi skart svarīgas nozares,
piemēram, enerģētikas, transporta, veselības aprūpes,
finanšu vai telekomunikāciju jomu.
Lai prognozētu, novērstu un
pārvaldītu šos draudus, ir svarīgi izstrādāt un
izmantot inovatīvas tehnoloģijas, risinājumus,
prognozēšanas instrumentus un zināšanas, stimulēt sadarbību
starp pakalpojumu sniedzējiem un lietotājiem, rast civilās
aizsardzības risinājumus, pilnveidot Eiropas drošības
konkurētspēju, IKT un pakalpojumu nozares un novērst un apkarot
konfidencialitātes un cilvēktiesību pārkāpumus
internetā.
Tādējādi drošības
pētniecības jomas koordinēšana un pilnveidošana būs
svarīgs elements un palīdzēs plānot pašreizējo
pētniecības darbu, tostarp prognozēšanu, un uzlabos
atbilstīgos tiesiskos nosacījumus un procedūras
koordinēšanai, tostarp attiecībā uz pirmsnormatīvajiem
pasākumiem.
Pasākumi tiks īstenoti,
piemērojot uz uzdevumu vērstu pieeju un integrējot
atbilstīgās sociālas dimensijas. Ar to palīdzību tiks
sniegts atbalsts Eiropas Savienības politikas programmām
iekšējai un ārējai drošībai, aizsardzības stratēģijām
un atbilstīgajiem Lisabonas līgumā paredzētajiem jaunajiem
noteikumiem, nodrošinās kibertelpas drošību, uzticību un
konfidencialitāti vienotajā digitālajā tirgū. Ir
izvirzīti turpmāk minētie mērķi.

6.3.1.
Noziedzības un terorisma apkarošana

Mērķis ir gan negadījuma
novēršana, gan tā iespējamo seku mazināšana. Tam ir
vajadzīgas jaunas tehnoloģijas un spējas (tostarp kibertelpas
noziegumu un kiberterorisma apkarošanai), lai atbalstītu veselības,
pārtikas, ūdens resursu un vides drošību, kas ir būtiski
elementi labas sabiedrības un ekonomikas darbības
nodrošināšanai. Jaunas tehnoloģijas un attiecīgas spējas
palīdzēs aizsargāt kritiski svarīgās
infrastruktūras, sistēmas un pakalpojumus (tostarp
komunikācijas, transportu, veselības aprūpi, pārtiku,
ūdens resursus, materiāltehnisko apgādi un piegādes
ķēdi, kā arī vidi). Tas ietvers valsts un privāto
kritiski svarīgo un tīklam pieslēgto infrastruktūru un
pakalpojumu analīzi un aizsardzību pret visa veida draudiem.

6.3.2.
Drošības vairošana, nodrošinot robežu
pārvaldību

Tehnoloģijas un spējas ir
vajadzīgas arī sistēmu, aprīkojuma, instrumentu, procesu un
ātras noteikšana metožu uzlabošanai, lai uzlabotu robežu drošību,
tostarp kontroles un uzraudzības jautājumus, tajā pašā
laikā pilnīgi izmantojot EUROSUR sistēmas iespējas.
Tās tiks izstrādātas un pārbaudītas, ņemot
vērā to efektivitāti, atbilstību tiesiskajiem un
ētiskajiem principiem, proporcionalitāti, sociālo
pieņemamību un pamattiesību ievērošanu. Ar
pētniecību tiks atbalstīta arī integrētas Eiropas
robežu pārvaldības uzlabošana, tostarp īstenojot plašāku
sadarbību ar kandidātvalstīm, iespējamajām
kandidātvalstīm un Eiropas kaimiņattiecību politikā
iesaistītajām valstīm.

6.3.3.
Kiberdrošības garantēšana

Kiberdrošība ir priekšnosacījums,
lai cilvēki, uzņēmumi un valsts dienesti gūtu labumu,
pateicoties interneta sniegtajām iespējām. Tālab ir
jānodrošina sistēmu, tīklu, piekļuves ierīču,
programmatūras un pakalpojumu, tostarp mākoņdatošanas
drošība, ņemot vērā daudzu tehnoloģiju
savietojamību. Pētniecības darbības novērsīs,
noteiks un pārvaldīs reāllaikā veiktus kiberuzbrukumus
virknē jomu un jurisdikciju, kā arī aizsargās kritiski
svarīgas IKT infrastruktūras. Digitālā sabiedrība
strauji attīstās, tās interneta izmantojuma paradumi un
ļaunprātīgas izmantošanas veidi pastāvīgi mainās,
rodas jauni sociālās mijiedarbības veidi, jauni mobili un no
atrašanās vietas atkarīgi pakalpojumi, kā arī lietiskais
internets. Tas nosaka vajadzību pēc jauna veida
pētniecības, kuras attīstība būtu jāstimulē
jaunām lietotnēm, izmantojumam un sociālajām
tendencēm. Tiks uzsāktas izsvērtas pētniecības
iniciatīvas, tostarp proaktīva pētniecība un izstrāde,
lai ātri reaģētu uz jauniem aktuāliem notikumiem
saistībā ar uzticību un drošību.

6.3.4.
Eiropas noturības pret krīzēm un
katastrofām vairošana

Ir vajadzīga attiecīgu
tehnoloģiju un spēju pilnveidošana, lai atbalstītu dažāda
veida ārkārtas situāciju pārvaldības operācijas
(piemēram, sabiedrības aizsardzība, ugunsdzēsība un
jūras piesārņojuma novēršana, humānā
palīdzība, civilā aizsardzība, konfliktu novēršana,
medicīniskās informācijas infrastruktūras izstrāde,
glābšanas uzdevumi un stabilizācija pēc krīzes), kā
arī tiesību aktu piemērošana. Pētniecības
darbības aptvers visu krīzes pārvaldības ķēdi un
sabiedrības pretestību, kā arī uzlabos Eiropas spējas
reaģēt ārkārtas situācijās.
Pasākumi visās uzdevuma jomās
būs vērsti arī uz sistēmu un pakalpojumu savietojamību
un integrāciju, tostarp attiecībā uz tādiem aspektiem
kā komunikācijas, dalītās arhitektūras un ar
cilvēkiem saistīti faktori. Tam arī vajadzīga civilo un
militāro spēju integrācija dažādos uzdevumos, sākot ar
humānās palīdzības sniedzēju civilo aizsardzību,
līdz robežu pārvaldībai un miera uzturēšanai. Tas ietvers
tehnoloģijas attīstību jutīgajā divējāda
izmantojuma tehnoloģiju jomā, lai garantētu civilās
aizsardzības un militāro spēku un sabiedrības
aizsardzības spēku savietojamību visā pasaulē, kā
arī uzticamību, organizatoriskos, tiesiskos un ētiskos aspektus,
tirdzniecības jautājumus, informācijas konfidencialitātes
un integritātes aizsardzību un visu darījumu un apstrādes
izsekojamību.

6.3.5.
Privātuma un drošības garantēšana
internetā un drošības sociālās dimensijas uzlabošana

Lai aizsargātu cilvēku tiesības
uz konfidencialitāti digitālajā sabiedrībā, būs
jārada sistēmā integrētas privātās dzīves
aizsardzības (privacy by design) struktūras un
tehnoloģijas saistībā ar produktu un pakalpojumu koncepciju.
Tiks izstrādātas tehnoloģijas, kas lietotājiem ļaus
kontrolēt savus datus un to, kā tos var izmantot trešās puses,
kā arī instrumenti, lai noteiktu un bloķētu nelikumīgu
saturu un ar datiem saistītus pārkāpumus, lai tiešsaistē
aizsargātu cilvēktiesības, novēršot to, ka cilvēku
individuālu vai kolektīvu rīcību ierobežo nelikumīga
meklēšana un kopēšana.
Ikvienam jaunam drošības risinājumam
un tehnoloģijai ir jābūt sabiedrībai pieņemamai,
jāatbilst Eiropas Savienības un starptautiskajiem tiesību
aktiem, jābūt efektīvai un proporcionālai
attiecībā uz drošības draudu noteikšanu un risināšanu.
Tādējādi ir svarīgi labāk izprast drošības
sociālekonomiskās, kultūras un antropoloģiskās
dimensijas, plašsaziņas līdzekļu un komunikācijas, kā
arī iedzīvotāju priekšstatu nozīmi. Tiks risināti
ētiskie jautājumi un cilvēku vērtību un
pamattiesību aizsardzības problēma.

6.3.6.
Īpaši īstenošanas aspekti

Lai gan pētniecības darbības
būs vērstas uz pilsonisko drošību, aktīvi tiks
nodrošināta arī koordinācija ar Eiropas Aizsardzības
aģentūras (EAA) īstenotajām darbībām, lai
tādējādi pastiprinātu sadarbību ar EAA, īpaši ar
iepriekš minētās Eiropas sadarbības sistēmas starpniecību,
atzīstot to, ka pastāv jomas, kurās ir iespējams
divējāds tehnoloģiju izmantojums, kas atbilst gan pilsoniskiem,
gan militāriem pielietojumiem. Turklāt, lai uzlabotu
Eiropas Savienības programmu un politiku koordināciju gan
iekšējās, gan ārējās drošības jomā, kā
arī citu Eiropas Savienības iniciatīvu koordināciju,
tiks stiprināti arī citi koordinācijas mehānismi ar
attiecīgajām Eiropas Savienības aģentūrām,
piemēram, FRONTEX, EMSA un Eiropols.
Ņemot vērā drošības
īpašo raksturu, tiks ieviesta īpaša kārtība
attiecībā uz plānošanu un pārvaldību, ieskaitot
vienošanās ar šā lēmuma 9. pantā minēto komiteju.
Klasificēta vai citādi delikāta informācija par
drošību tiks aizsargāta, turklāt darba programmās var
izvirzīt īpašas prasības un noteikt kritērijus
starptautiskajai sadarbībai. Tas tiks atspoguļots arī Drošas
sabiedrības plānošanas un pārvaldības pasākumos
(tostarp komiteju aspekti).
IV DAĻA
Kopīgā pētniecības
centra (JRC) tiešās darbības (izņemot kodolenerģiju)

1.
Zinātnes izcilība

Kopīgais pētniecības centrs (JRC)
veiks pētījumu, lai nodrošinātu zinātnisko
pierādījumu bāzi politikas veidošanai, veicinātu to dabisko
procesu izpratni, kas ir sabiedrības problēmu pamatā, kā
arī pētītu jaunās zinātnes un tehnoloģijas jomas,
tostarp izmantojot izpētes pētniecības programmu.

2.
Vadošā loma rūpniecībā

JRC veicinās
inovāciju un konkurētspēju, izmantojot:
(a)
turpmākus ieguldījumus tādu
attiecīgu netiešas pētniecības instrumentu
stratēģiskajā ievirzē un zinātniskajā
programmā, kā, piemēram, Eiropas inovācijas
partnerības, publiskas-privātas partnerības un
publiskas-publiskas partnerības;
(b)
atbalstu zināšanu un tehnoloģiju
nodošanai, definējot atbilstošus intelektuālo īpašuma
tiesību noteikumus dažādiem pētniecības un inovācijas
instrumentiem, kā arī sadarbības veicināšanu zināšanu
un tehnoloģiju nodošanas jomā starp lielām publiskām
pētniecības organizācijām;
(c)
ieguldījumus kosmosa tehnoloģiju un datu
izmantošanas, standartizācijas un apstiprināšanas
veicināšanā, jo īpaši, lai risinātu sabiedrības
problēmas.

3.
Sociālās problēmas
3.1.
Veselība, demogrāfiskās
pārmaiņas un labklājība

JRC veicinās
metožu, standartu un prakšu saskaņošanu, lai nodrošinātu
Eiropas Savienības tiesību aktu izpildi, izmantojot:
(a)
jauno tehnoloģiju un ķīmisko vielu,
tostarp nanomateriālu, radīto risku un iespēju
novērtējumu attiecībā uz pārtiku, lopbarību un
patēriņa produktiem; saskaņotu mērījumu,
identifikācijas un skaita noteikšanas metožu izstrādi un
apstiprināšanu; integrētas testēšanas stratēģijas un
modernus instrumentus toksisko draudu novērtējumam, tostarp
alternatīvas metodes dzīvnieku izmantošanai testos; vides
piesārņojuma ietekmes novērtējumu uz veselību;
(b)
veselības pārbaužu un skrīninga
prakšu, tostarp ģenētisko pārbaužu un vēža skrīninga,
pilnveidošanu un kvalitātes pārbaudi.

3.2.
Pārtikas nodrošinājums,
ilgtspējīga lauksaimniecība, jūras zinātniskā un
tehniskā pētniecība un bioekonomika

JRC atbalstīs
Eiropas lauksaimniecības un zivsaimniecības politikas izstrādi,
īstenošanu un uzraudzību, tostarp saistībā ar pārtikas
nodrošinājumu un bioekonomikas attīstību, izmantojot:
(a)
globālās sistēmas un instrumentu
izveidi ražas prognozēšanai un kultūraugu ražības
uzraudzībai; atbalstu lauksaimniecības preču īstermiņa
un vidēja termiņa perspektīvas uzlabošanai, tostarp klimata
pārmaiņu seku prognozēšanai;
(b)
ieguldījumu biotehnoloģisko
inovāciju un uzlabotas resursefektivitātes jomā, lai “izmantojot
mazāku resursu daudzumu, iegūtu vairāk”, veicot
tehnoloģiski ekonomiskas analīzes un modelēšanu;
(c)
scenārija modelēšanu lēmuma
pieņemšanai lauksaimniecības politikas jomā un politiskās
ietekmes analīzi makrolīmenī, reģionālā un
mikrolīmenī; paziņojuma “KLP [kopējā
lauksaimniecības politika] 2020. gada perspektīvā” ietekmes
uz jaunattīstības/jaunietekmes valstīm izvērtēšanu;
(d)
zivsaimniecību kontroles un izpildes, kā
arī zivju un zivju produktu izsekojamības metožu turpmāku
attīstību; stabilas ekosistēmas veselības
rādītāju izstrādi un bioekonomikas modelēšanu, lai
labāk izprastu cilvēku darbības tiešo (piem., zveja) un netiešo
(klimata pārmaiņas) ietekmi uz zivju krājumu dinamiku,
jūras vidi, kā arī to sociāli ekonomisko ietekmi.

3.3.
Droša, tīra un efektīva enerģija

JRC arvien
vairāk pievērsīs uzmanību “20-20-20” klimata un
enerģijas mērķiem un ES pārejai uz
konkurētspējīgu, zemu oglekļa emisiju ekonomiku līdz
2050. gadam, pētot šādus tehnoloģiskos un sociāli
ekonomiskos aspektus:
(a)
energoapgādes drošība, īpaši
attiecībā uz saiknēm un savstarpēju saistību ar
energoapgādi un pārvades sistēmām, kas sniedzas pāri
Eiropas robežām; to vietējo sākotnējo un ārējo
enerģijas avotu un infrastruktūru apzināšana, uz kurām
paļaujas Eiropa;
(b)
enerģijas/elektrības pārvades
tīkli, īpaši Eiropas elektroenerģijas tīklu modelēšana
un simulācija, viedo tīklu/supertīklu tehnoloģiju
analīze un enerģijas sistēmu reālā laika
simulācija;
(c)
energoefektivitāte, jo īpaši
energoefektivitātes politikas instrumentu sekmju pārraudzības un
novērtējuma metodes, energoefektīvu tehnoloģiju un
instrumentu, kā arī viedtīklu izmantošanas tehnoloģiski
ekonomiskā analīze;
(d)
zemas oglekļa emisijas tehnoloģijas
(tostarp kodolenerģijas drošība Euratom programmā),
īpaši darbības novērtējums un perspektīvu zemas
oglekļa emisijas tehnoloģiju pirmsnormatīvā
pētniecība; minēto tehnoloģiju izstrādes un ieviešanas
virzītājspēku un šķēršļu analīze un
modelēšana; atjaunojamu resursu un šķēršļu
novērtējums zemas oglekļa emisijas tehnoloģiju
piegādes ķēdē, piemēram, deficīta izejvielas;
energotehnoloģiju stratēģiskā plāna informācijas
sistēmas (SETIS) un ar to saistīto darbību turpmāka
attīstība.

3.4.
Vieds, videi draudzīgs un integrēts
transports

JRC atbalstīs
2050. gada mērķus saistībā ar
konkurētspējīgu, viedu, resursu ziņā efektīvu un
integrētu transporta sistēmu cilvēku un preču drošai
pārvadāšanai, veicot laboratorijas pētījumus, kā
arī modelējot un uzraugot pieejas saistībā ar
šādām tēmām:
(a)
stratēģiskas, zemas oglekļa emisijas
transporta tehnoloģijas visiem transporta veidiem, tostarp ceļu
transporta elektrifikācija un lidmašīnas/kuģi/autotransports,
kuram izmanto alternatīvu degvielu, kā arī Komisijas
iekšējās mijieskaita iestādes izveide informācijas un
apkopošanai un izplatīšanai par attiecīgām
tehnoloģijām; nefosilo degvielu un enerģijas resursu
pieejamība un izmaksas, tostarp elektrificēta ceļu transporta
ietekme uz elektrotīkliem un elektrības ražošanu;
(b)
tīri un efektīvi
transportlīdzekļi, īpaši saskaņotu testa procedūru
izveide un novatorisku tehnoloģiju vērtēšana attiecībā
uz emisiju, tradicionālās un alternatīvās degvielas
patēriņa efektivitāti un drošumu; tādas uzlabotas
metodoloģijas ierosināšana, kas paredzēta emisijas
mērījumiem un ietekmes uz vidi aprēķiniem; dažādu
emisiju inventarizācijas un uzraudzības darbību koordinēšana
un saskaņošana Eiropas līmenī;
(c)
viedas mobilitātes sistēmas, lai
panāktu drošu, inteliģentu un integrētu mobilitāti, tostarp
jaunu transporta sistēmu un komponentu tehnoloģiski ekonomisks
novērtējums, uzlabotas satiksmes pārvaldības
piemērošanas metodes un ieguldījumi integrētas pieejas
izstrādē transporta pieprasījumam un pārvaldībai;
(d)
integrēta transporta drošība, jo
īpaši instrumentu un pakalpojumu nodrošināšana informācijas par
negadījumiem aviācijas, jūras un zemes transporta nozarēs
apkopošanai, nodošanai un analīzei; negadījumu novēršanas
uzlabošana, izmantojot analīzi un starpmodālas drošības
mācības, tajā pašā laikā veicinot izmaksu
ietaupījumu un uzlabotu efektivitāti..

3.5.
Rīcība klimata jomā, resursefektivitāte
un izejmateriāli

JRC centīsies
padarīt Eiropu ekoloģiski tīrāku, veicinās resursu
piegādes drošību un dabas resursu globālu, ilgtspējīgu
pārvaldību, nodrošinot:
(a)
piekļuvi savietojamiem vides datiem un
informācijai, turpinot standartu un savietojamības nolīgumu,
ģeotelpisku instrumentu un novatoriskas informācijas ziņošanas
tehnoloģiju infrastruktūras, piemēram,
Eiropas Savienības Telpiskās informācijas
infrastruktūru (INSPIRE) izstrādi, kā arī
Eiropas Savienības un globālo iniciatīvu pilnveidošanu;
(b)
galveno vides rādītāju
mērījumus un pārraudzību un dabas resursu
stāvokļa un izmaiņu novērtēšanu, turpinot
rādītāju un informācijas sistēmu izstrādi, kas
sniedz ieguldījumu vides infrastruktūrās; ekosistēmu
pakalpojumu izvērtēšanu, tostarp to novērtējumus un klimata
pārmaiņu sekas;
(c)
integrētas modelēšanas struktūras
izstrādi ilgtspējības novērtējuma veikšanai,
balstoties uz tādiem tematiskiem modeļiem kā augsne, zemes
izmantojums, ūdens resursi, gaisa kvalitāte, siltumnīcefekta
gāzu emisijas, mežsaimniecība, enerģija un transports,
pievēršoties arī klimata pārmaiņu sekām un reakcijai
uz šīm pārmaiņām;
(d)
ES attīstības politikas mērķu
atbalstīšanu, veicinot tehnoloģiju nodošanu, svarīgu resursu
uzraudzību (meži, augsne, pārtikas piegāde), kā arī
pētniecības atbalstīšanu, lai mazinātu klimata
pārmaiņu ietekmi un resursu izmantošanas ietekmi uz vidi, kā
arī lai panāktu kompromisu cīņā par zemi pārtikas
vai enerģijas ražošanai un zemi, piemēram, bioloģiskajai
daudzveidībai;
(e)
integrētu sociālo, vides,
tehnoloģisko un ekonomikas novērtējumu saistībā ar
ilgtspējīgu ražošanas un patēriņa politiku, tostarp
stratēģisko izejvielu piegādes drošību, resursefektivitāti,
zemas oglekļa emisijas un tīriem ražošanas procesiem un
tehnoloģijām, ražojumu un pakalpojumu pilnveidi, patēriņa
modeļiem un tirdzniecību; dzīves cikla novērtējuma
analīžu turpmāku attīstību un integrēšanu
politikā;
(f)
klimata pārmaiņu seku mazināšanas
un/vai pielāgošanās iespēju ekonomiskās ietekmes
integrētu analīzi, pamatojoties uz kvantitatīvo instrumentu
modeļu kopumu reģionālā un globālā
mērogā, sākot ar nozaru līmeni līdz pat
makroekonomikas līmenim.

3.6.
Iekļaujoša, inovatīva un droša
sabiedrība

JRC veicinās
pamatiniciatīvas “Inovācijas savienība”, drošības un
pilsonības, kā arī globālas Eiropas mērķu
izpildi, izmantojot šādas darbības:
(a)
pētījumu un inovācijas
virzītājspēku un šķēršļu vispārēja
analīze un modelēšanas platformas izstrāde, lai
novērtētu to ietekmi uz mikroekonomiku un makroekonomiku;
(b)
ieguldījumi pamatiniciatīvas
“Inovācijas savienība” īstenošanas uzraudzībā,
izmantojot rezultātu pārskatus, rādītāju izstrādi
u. c., kā arī publiskās informācijas un ziņu
vākšanas sistēmas darbība, lai glabātu attiecīgos
datus un informāciju;
(c)
valsts informācijas un ziņu platformas
darbība, lai palīdzētu valsts un reģionālajām
iestādēm viedas specializācijas jomā; ekonomiskās
aktivitātes telpiskā modeļa ekonomiskā analīze, jo
īpaši pievēršoties ekonomiskajām, sociālajām un
teritoriālajām atšķirībām un pārmaiņām reakcijas
modelī uz tehnoloģisko attīstību;
(d)
finanšu sistēmas reformas ekonometriskā
un makroekonomiskā analīze, lai veicinātu efektīvas ES
finanšu krīzes pārvaldības sistēmas uzturēšanu;
turpmāka metodoloģiska atbalsta nodrošināšana dalībvalstu
budžeta stāvokļa uzraudzībai saistībā ar
Stabilitātes un izaugsmes paktu;
(e)
Eiropas Pētniecības telpas (EPT)
darbības uzraudzība un dažu tās galveno elementu (piem.,
pētnieku mobilitātes, valsts pētniecības programmu
pieejamības) virzītājspēku un šķēršļu
analīze, kā arī attiecīgu politikas iespēju
piedāvāšana; svarīgas vietas saglabāšana EPT arī
turpmāk, izmantojot sakaru veidošanu, apmācību un ļaujot
lietotājiem dalībvalstīs, kandidātvalstīs un
asociētajās valstīs pieeju savām struktūrām un
datu bāzēm;
(f)
digitālās ekonomikas kvantitatīvas
ekonomiskās analīzes izstrāde; informācijas un
komunikācijas tehnoloģiju ietekmes izpētes veikšana
attiecībā uz digitālās sabiedrības mērķiem;
būtisku drošības jautājumu ietekmes uz cilvēku dzīvi
izpēte (digitālā dzīve);
(g)
uzsvars uz kritisko infrastruktūru
ievainojamības noteikšanu un novērtēšanu (tostarp
globālās navigācijas sistēmas, finanšu tirgi); to
instrumentu uzlabošana, kurus izmanto cīņai pret krāpšanu
attiecībā uz ES budžetu un kuģošanas uzraudzību; kā
arī personas identitātes (digitālā identitāte) vai
tās ietekmēšanas tehnoloģiju operatīvās darbības
novērtējums;
(h)
Eiropas Savienības spēju uzlabošana
attiecībā uz katastrofu riska samazināšanu un cilvēka
izraisītu un dabas katastrofu pārvaldību, jo īpaši ar
globālas agrīnās brīdināšanas sistēmas izstrādes
attiecībā uz dažādiem draudiem un riska pārvaldības
informācijas sistēmu palīdzību, izmantojot Zemes
novērošanas tehnoloģijas;
(i)
instrumentu turpmāka nodrošināšana
tādu globālās drošības problēmu novērtēšanai
un pārvaldībai kā terorisms un ieroču (ķīmisko,
bioloģisko, radioloģisko un kodolieroču (Euratom
programmā)) neizplatīšana, draudi, kurus rada sociāli
politiskā nestabilitāte un infekcijas slimības; jaunas jomas,
kam jāpievēršas, ir neaizsargātība un nesen konstatēti
vai hibrīdie draudi, kuri ietver pieejamību izejvielām,
pirātismu, resursu trūkumu/konkurenci un klimata pārmaiņu
ietekmi uz dabas katastrofu gadījumiem.

4.
Konkrēti ar ieviešanu saistīti aspekti

Saskaņā ar globālās
Eiropas prioritātēm JRC stiprinās zinātnisko
sadarbību ar galvenajām starptautiskajām organizācijām
un trešām valstīm (piemēram, ANO iestādēm, ESAO,
Amerikas Savienotajām Valstīm, Japānu, Krieviju, Ķīnu,
Brazīliju, Indiju) tajās jomās, kam ir plaša globālā
dimensija, piemēram, klimata pārmaiņas, pārtikas
nodrošinājums vai nanotehnoloģijas.
Lai politikas veidotāji saņemtu
uzlabotus pakalpojumus, JRC turpinās attīstīt savu
spēju analizēt un nodrošināt starpnozaru politikas iespējas
un veikt attiecīgus ietekmes novērtējumus. Šī spēja
tiks atbalstīta, īpaši stiprinot:
(a)
modelēšanu galvenajās jomās
(piemēram, enerģētika un transports, lauksaimniecība,
klimats, vide, ekonomika). Galveno uzmanību pievērsīs gan
nozaru, gan integrētiem modeļiem (ilgtspējas
novērtējumiem), ietverot zinātniski tehniskos un ekonomiskos
aspektus;
(b)
perspektīvas pētījumus, kuros
analizēs zinātnes, tehnoloģijas un sabiedrības tendences un
pasākumus, un to, kā tie var ietekmēt valsts politiku un
inovācijas un stiprināt konkurētspēju un noturīgu
izaugsmi. Tas dos iespēju JRC pievērst uzmanību tiem
jautājumiem, kam varētu noderēt politikas intervence
nākotnē, kā arī paredzēt patērētāju
vajadzības.
JRC stiprinās
atbalstu standartizācijas procesam un standartiem kā
horizontālam Eiropas konkurētspējas atbalsta elementam.
Darbības ietvers pirmsnormatīvu pētniecību, atsauces
materiālu izstrādi un mērījumus, kā arī
metodoloģiju saskaņošanu. Ir noteiktas piecas galvenās jomas
(enerģētika; transports; digitalizācijas programma; drošība
un aizsargātība (tostarp kodoldrošība Euratom
programmā); patērētāju aizsardzība). Turklāt JRC
turpinās veicināt sava darba rezultātu izplatīšanu un
sniegt atbalstu Eiropas Savienības institūcijām un
organizācijām intelektuālā īpašuma tiesību
pārvaldībā.
JRC arī
radīs iespējas uzvedības zinātņu jomā
atbalstīt efektīvākas reglamentācijas izstrādi,
papildinot JRC pasākumus atsevišķās jomās,
piemēram, uztura, energoefektivitātes un ar precēm
saistītas politikas jomā.
Sociālekonomiskā izpēte
būs viens no attiecīgajās jomās veiktajiem pasākumiem,
piemēram, saistībā ar Digitālo programmu,
ilgtspējīgu ražošanu un patēriņu vai sabiedrības
veselību.
Ir svarīgi, lai JRC izmantotu
modernu infrastruktūru, lai darbotos kā ES izziņas centrs,
turpinātu ieņemt svarīgu vietu EPT un iesaistītos
jaunās pētniecības jomās. JRC turpinās savu
renovācijas un atjaunošanas programmu, lai nodrošinātu
atbilstību spēkā esošajām vides, drošības un
aizsargātības regulām, kā arī veiktu ieguldījumu
zinātnes infrastruktūrā, tostarp izstrādājot
modelēšanas platformas un struktūras jaunām jomām,
piemēram, ģenētiskajai testēšanai. Šādi
ieguldījumi tiks veikti ciešā sadarbībā ar Eiropas
Pētniecības infrastruktūru stratēģijas foruma (ESFRI)
ceļvedi, ņemot vērā esošās struktūras
dalībvalstīs.
II pielikums
Rezultātu rādītāji
Tabulā ir norādīts ierobežots
galveno rādītāju skaits rezultātu un ietekmes
izvērtēšanai saistībā ar programmas
“Apvārsnis 2020” konkrētajiem mērķiem.

1.
I daļa. Prioritāte “Zinātnes izcilība”

Konkrētie mērķi:
·
Eiropas Pētniecības padome
–
Eiropas Pētniecības padomes
finansēto projektu ietvaros sagatavoto publikāciju proporcija, kuras
ir visbiežāk citēto publikāciju 1 % vidū.
–
Institucionālās politikas un valsts/reģionālās
politikas pasākumu skaits, kas izstrādāti, pateicoties Eiropas
Pētniecības padomes piešķirtajam finansējumam.
·
Nākotnes un jaunās tehnoloģijas
–
Publikācijas profesionāļu
izvērtētos ietekmīgos žurnālos.
–
Patentu pieteikumi saistībā ar
nākotnes un jaunajām tehnoloģijām.
·
Marijas Kirī vārdā
nosauktās darbības prasmju, apmācības un karjeras
attīstības jomā
–
Pētnieku, tostarp doktora grāda
kandidātu, starpnozaru un starpvalstu rotācija.
·
Eiropas pētniecības
infrastruktūras (tostarp e-infrastruktūras)
–
Pētniecības infrastruktūras, kuras,
pateicoties Eiropas Savienības atbalstam, ir pieejamas visiem
pētniekiem Eiropā un ārpus tās robežām.

2.
II daļa. Prioritāte “Vadošā loma
rūpniecībā”

Konkrētie mērķi:
·
Vadošā loma pamattehnoloģiju un
rūpniecisko tehnoloģiju jomā (IKT,
nanotehnoloģijas, novatoriski materiāli, biotehnoloģijas,
novatoriska ražošana un kosmoss).
–
Patentu pieteikumi, kas iegūti
saistībā ar dažādām pamattehnoloģijām un
rūpnieciskām tehnoloģijām.
·
Piekļuve riska finansējumam
–
Kopējais ar aizņēmuma finansējuma
palīdzību mobilizētais ieguldījumu apjoms un riska
kapitāla ieguldījumi.
·
Inovācijas MVU
–
Iesaistīto MVU skaits, kas ievieš
uzņēmumā vai tirgū jaunas inovācijas (attiecas uz
perioda darbības laiku un trim papildu gadiem).

3.
III daļa. Prioritāte “Sabiedrības problēmu
risināšana”

Konkrētie mērķi:
Panākumi, kas gūti
saistībā ar katru problēmu, tiks novērtēti
salīdzinājumā ar ieguldījumiem konkrēto
mērķu sasniegšanā, kas ir izklāstīti pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” I pielikumā kopā ar faktisku sekmju
aprakstu, kas ir gūstamas mērķu sasniegšanai, un politikai
atbilstīgiem rādītājiem:
–
uzlabot visu iedzīvotāju veselību un
labklājību visa mūža garumā;
–
nodrošināt pietiekamu apgādi ar
nekaitīgu un kvalitatīvu pārtiku un citiem bioloģiskas
izcelsmes produktiem, radot produktīvas un resursu ziņā
efektīvas primārās ražošanas sistēmas, veicināt
ekosistēmas pakalpojumus, nodrošinot arī
konkurētspējīgas zemu oglekļa emisiju piegādes ķēdes;
–
īstenot pāreju uz uzticamu,
ilgtspējīgu un konkurētspējīgu enerģētikas
sistēmu, ņemot vērā pieaugošo resursu deficītu, to, ka
pieprasījums pēc enerģijas arvien palielinās, kā
arī klimata pārmaiņas;
–
nodrošināt Eiropas transporta sistēmu,
kas ir resursu ziņā efektīva, nekaitīga videi, droša un
integrēta, pilsoņu, ekonomikas, un sabiedrības labā;
–
izveidot resursefektīvu un pret klimata
pārmaiņām noturīgu ekonomiku un ilgtspējīgu
izejvielu piegādi, lai apmierinātu pasaules iedzīvotāju
pieaugošās masas prasības, ievērojot planētas dabisko
resursu ilgtspējīgos ierobežojumus;
–
veicināt iekļaujošu, inovatīvu un
drošu Eiropas sabiedrību attīstību nepieredzēto
pārmaiņu un aizvien lielākas pasaules savstarpējās
atkarības kontekstā.
Papildu rezultātu rādītāji
ir:
–
publikācijas nozares speciālistu
vidū augsti vērtētos un ietekmīgos žurnālos
dažādu sociālo problēmu jomā
–
publikācijas nozares speciālistu
vidū augsti vērtētos un ietekmīgos žurnālos
dažādu sociālo problēmu jomā;
–
to Eiropas Savienības tiesību aktu
skaits, kuri attiecas uz pasākumiem, kas tiek atbalstīti dažādu
sociālo problēmu jomā.

4.
IV daļa. Ar kodolenerģiju nesaistītas
Kopīgā pētniecības centra tiešās darbības

Konkrētie mērķi:
·
Uz klientu orientēta zinātniskā
un tehniskā atbalsta sniegšana Savienības politikai
–
Kopīgā pētniecības centra
sniegtā tehniskā un zinātniskā politikas atbalsta radītās
taustāmās un būtiskās ietekmes uz Eiropas politiskajām
nostādnēm gadījumu skaits.
–
Zinātniski recenzētu publikāciju
skaits.
TIESĪBU AKTA FINANŠU
PĀRSKATS
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
              1.1.    Priekšlikuma/iniciatīvas
nosaukums
              1.2.    Attiecīgā
politikas joma ABM/ABB struktūrā
              1.3.    Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
              1.4.    Mērķi
              1.5.    Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums
              1.6.    Ilgums
un finansiālā ietekme
              1.7.    Paredzētais
pārvaldības veids
2.           pārvaldības pasākumi
              2.1.    Uzraudzības
un ziņošanas noteikumi
              2.2.    Pārvaldības
un kontroles sistēma
              2.3.    Krāpšanas
un pārkāpumu apkarošanas pasākumi
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
              3.1.    Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
pozīcijas
              3.2.    Paredzamā
ietekme uz izdevumiem
              3.2.1. Paredzamās
ietekmes uz izdevumiem kopsavilkums
              3.2.2. Paredzamā
ietekme uz darbības apropriācijām
              3.2.3. Paredzamā
ietekme uz administratīvajām apropriācijām
              3.2.4. Saderība ar
pašreizējo daudzgadu finanšu shēmu
              3.2.5. Trešo personu
iemaksas
              3.3.    Paredzamā
ietekme uz ieņēmumiem
TIESĪBU
AKTA FINANŠU PĀRSKATS

1.
PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
1.1.
Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums

Īpašā
programma, ar ko īsteno Pētniecības un inovācijas
pamatprogrammu “Apvārsnis 2020” (2014.–2020. gadam)

1.2.
Attiecīgā politikas joma ABM/ABB
struktūrā[29]

-
08 - Pētniecība un inovācija
-
09 - Informācijas sabiedrība un plašsaziņas līdzekļi
-
02 - Uzņēmējdarbība un rūpniecība
-
05 - Lauksaimniecība
-
32 - Enerģētika
-
06 - Mobilitāte un transports
-
15 - Izglītība un kultūra
-
07 - Vide un darbības klimata jomā
-
10 - Kopīgais pētniecības centrs

1.3.
Priekšlikuma/iniciatīvas būtība

ý Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu darbību
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu darbību, pamatojoties uz izmēģinājuma
projektu/ sagatavošanas darbību[30]
¨ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz esošas
darbības pagarināšanu
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz darbību, kas pārveidota jaunā darbībā

1.4.
Mērķi
1.4.1.
Komisijas daudzgadu stratēģiskie
mērķi, ko plānots sasniegt ar priekšlikumu/iniciatīvu

Īpašā
programma, ar ko īsteno Pētniecības un inovācijas
pamatprogrammu “Apvārsnis 2020” (2014.–2020. gadam) (“ĪP”),
tiek ieviesta nolūkā sasniegt Pētniecības un
inovācijas pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
(2014.–2020. gadam) (“Apvārsnis 2020”) vispārējo
mērķi, proti, atbalstīt stratēģijas “Eiropa 2020”
īstenošanu, tostarp pabeigt Eiropas Pētniecības telpu, veicinot
gudru, ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi:
-
Gudra izaugsme — attīstīt uz zināšanām un inovāciju
balstītu ekonomiku (pamatiniciatīvas “Inovācijas savienība”
īstenošana).
-
Ilgtspējīga izaugsme — veicināt resursefektīvāku,
videi nekaitīgāku un konkurētspējīgāku ekonomiku.
-
Iekļaujoša izaugsme — veicināt augstas nodarbinātības
ekonomiku, kas nodrošina ekonomisko, sociālo un teritoriālo
kohēziju.

1.4.2.
Konkrēts(-i) mērķis(-i) un
attiecīgā ABM/ABB darbība(-as)

I daļa:
Prioritāte “Zinātnes izcilība”;
II daļa:
Prioritāte “Vadošā loma rūpniecībā”;
III daļa:
Prioritāte “Sabiedrības problēmu risināšana”;
IV daļa:
Ar kodolenerģiju nesaistītas Kopīgā pētniecības
centra tiešās darbības.
Attiecīgā
ABM/ABB darbība
-
08 - Pētniecība un inovācija
-
09 - Informācijas sabiedrība un plašsaziņas līdzekļi
-
02 - Uzņēmējdarbība un rūpniecība
-
05 - Lauksaimniecība
-
32 - Enerģētika
-
06 - Mobilitāte un transports
-
15 - Izglītība un kultūra
-
07 - Vide un darbības klimata jomā
-
10 - Kopīgais pētniecības centrs

1.4.3.
Paredzamie rezultāti un ietekme

Norādīt,
kāda ir priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz labuma
guvējiem/ mērķgrupām.
ĪP
attieksies uz visbūtiskāko “Apvārsnis 2020” daļu. Ir
aprēķināts, ka līdz 2030. gadam, īstenojot
“Apvārsnis 2020”, tiks nodrošināti papildu 0,92 % IKP,
1,37 % eksporta, -0,15 % importa un 0,40 %
nodarbinātības.
Vairāk
informācijas ir pieejams Komisijas dienestu darba dokumentā par
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” ietekmes novērtējumu
(“IN”), kas pievienots šim tiesību akta priekšlikumam.

1.4.4.
Rezultātu un ietekmes rādītāji

Norādīt
priekšlikuma/iniciatīvas īstenošanas uzraudzībā
izmantojamos rādītājus.
Turpmāk
tabulā attiecībā uz ĪP vispārējiem un
konkrētajiem mērķiem ir norādīts ierobežots
pamatrādītāju skaits rezultātu un ietekmes
novērtēšanai.
Lai
apkopotu dažādu veidu rezultātus un ietekmi attiecībā uz
dažādajām īpašajām darbībām, tiks izmantoti
papildu — tostarp jaunizstrādāti — rādītāji.
Vispārējais
mērķis:
Sniegt
ieguldījumu stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu
sasniegšanā un Eiropas Pētniecības telpas pabeigšanā.
Stratēģijas
“Eiropa 2020” pētniecības un attīstības
mērķis (3 % no IKP)
Pašlaik —      2,01 %
no IKP (ES-27, 2009. gads)
Mērķis —      3 %
no IKP (2020. gads)
Stratēģijas
“Eiropa 2020” inovācijas pamatrādītājs
Pašlaik —      Jauna
pieeja
Mērķis —      Būtisks
strauji augošu inovatīvu uzņēmumu īpatsvars ekonomikā
I daļa. Prioritāte “Zinātnes izcilība”
Konkrētie mērķi
*
Eiropas Pētniecības padome
-
EPP finansēto projektu publikāciju īpatsvars no 1 %
visbiežāk citēto publikāciju
Pašlaik —      0,8 %
(ES publikācijas no 2004. līdz 2006. gadam, kas citētas
līdz 2008. gadam)
Mērķis —      1,6 %
(EPP publikācijas 2014.–2020. gadā)
-
To institucionālās politikas un valsts/reģionālās
politikas pasākumu skaits, kuri īstenoti ar EPP finansējuma
atbalstu
Pašlaik —      20
(aplēse 2007.–2013. gadam)
Mērķis —      100
(2014 – 2020)
* Nākotnes un jaunās tehnoloģijas
-
Publikācijas īpaši ietekmīgos zinātniski recenzētos
žurnālos
Pašlaik —      Jauna
pieeja
Mērķis —      25 publikācijas
uz katriem EUR 10 miljoniem finansējuma (2014.–2020. gads)
-
Patenta pieteikumi nākotnes un jauno tehnoloģiju jomā
Pašlaik —      Jauna
pieeja
Mērķis —      1 patenta
pieteikums uz katriem EUR 10 miljoniem finansējuma (2014.–2020. gads)
* Marijas Kirī vārdā nosauktās darbības
prasmju, apmācības un karjeras attīstības jomā
-
Pētnieku, tostarp PhD kandidātu, aprite starp nozarēm un
valstīm
Pašlaik —      50 000,
apmēram 20 % PhD kandidātu (2007.–2013. gads)
Mērķis —      65 000,
apmēram 40 % PhD kandidātu (2014.–2020. gads)
* Eiropas pētniecības infrastruktūras (tostarp
e-infrastruktūras)
-
Pētniecības infrastruktūras, kas ar Savienības atbalstu
darītas pieejamas visiem pētniekiem Eiropā un ārpus
tās
Pašlaik —      650
(2012)
Mērķis —      1000
(2020)
II daļa. Prioritāte “Vadošā loma
rūpniecībā”
Konkrētie mērķi
* Vadošā loma pamattehnoloģijās un
rūpnieciskās tehnoloģijās (IKT,
nanotehnoloģijas, progresīvie materiāli, biotehnoloģijas,
progresīvā ražošana un kosmoss)
-
Patenta pieteikumi, kas izpildīti dažādās
pamattehnoloģijās un rūpnieciskās tehnoloģijās
Pašlaik —      Jauna
pieeja
Mērķis —      3 patenta
pieteikumi uz katriem EUR 10 miljoniem finansējuma (2014.–2020. gads)
* Piekļuve riska finansējumam
-
Kopējie ieguldījumi, kas mobilizēti ar aizņēmuma
finansējuma un rika kapitāla ieguldījumu starpniecību
Pašlaik —      Jauna
pieeja
Mērķis:          EUR
100 miljonu kopējais ieguldījums uz katru EUR 10 miljonu
savienības iemaksu (2014–2020)
* Inovācija MVU
-
To MVU īpatsvars, kas piedaloties projektā ievieš inovācijas,
kuras uzņēmumā vai tirgū nav iepriekš zināmas
(attiecas uz projekta periodu un trim papildu gadiem)
Pašlaik —      Jauna
pieeja
Mērķis —      50
%
III daļa. Prioritāte “Sabiedrības problēmu
risināšana”
Konkrētie mērķi
Attiecībā
uz katru problēmu progress tiks novērtēts, ņemot
vērā ieguldījumus turpmāk minēto
“Apvārsnis 2020” I pielikumā izklāstīto
konkrēto mērķu sasniegšanā; iepriekš minētajā
pielikumā sniegts arī tā būtiskā progresa apraksts,
kas nepieciešams problēmu atrisināšanai un ar politiku
saistītajiem rādītājiem:
-
Uzlabot visu cilvēku veselību un labklājību visas
dzīves garumā.
-
Nodrošināt nekaitīgas un augstas kvalitātes pārtikas un
citu bioloģisku produktu ilgtspējīgu nodrošinājumu,
izveidojot produktīvas un resursefektīvas primārās ražošanas
sistēmas, veicinot ekosistēmu pakalpojumus, vienlaikus
saglabājot piegādes ķēdes konkurētspēju un zemu
oglekļa dioksīda līmeni.
-
Nodrošināt pāreju uz uzticamu, ilgtspējīgu un
konkurētspējīgu enerģētikas sistēmu, ņemot
vērā enerģijas deficīta palielināšanos, to, ka
pieprasījums pēc enerģijas arvien palielinās un ņemot
vērā klimata pārmaiņas.
-
Izveidot Eiropas transporta sistēmu, kas ir resursu ziņā
efektīva, videi nekaitīga, droša un integrēta, pilsoņu,
ekonomikas, un sabiedrības labā.
-
Izveidot resursefektīvu un pret klimata pārmaiņām
noturīgu ekonomiku un ilgtspējīgu izejvielu piegādi, lai
apmierinātu pasaules pieaugošās iedzīvotāju masas
prasībām, ievērojot planētas dabas resursu
ilgtspējīgās robežas.
-
Veicināt iekļaujošu, inovatīvu un drošu Eiropas sabiedrību
nepieredzētu pārveidojumu un pieaugošu globālo savstarpējo
atkarību kontekstā.
Papildu
darbības rādītāji ir:
- Publikācijas īpaši ietekmīgos
zinātniski recenzētos žurnālos dažādo sabiedrības
problēmu jomā
Pašlaik —      Jauna
pieeja (Attiecībā uz 7. pamatprogrammu (2007.–2010. gads),
kopā 8149 publikācijas — provizorisks skaitlis)
Mērķis —      Vidēji
20 publikācijas uz katriem EUR 10 miljoniem
finansējuma (2014.–2020. gads)
-
Patenta pieteikumi dažādo sabiedrības problēmu jomā
Pašlaik —      153
(7. pamatprogrammas Sadarbības programma 2007.–2010. gadam,
provizoriski skaitļi)
Mērķis —      Vidēji
2 patentu pieteikumi uz katriem EUR 10 miljoniem
finansējuma (2014.–2020. gads)
-
To Eiropas Savienības tiesību aktu skaits, kas attiecas uz
dažādo sabiedrības problēmu jomā atbalstītām
darbībām
Pašlaik —      Jauna
pieeja
Mērķis —      Vidēji
1 uz katriem EUR 10 miljoniem finansējuma (2014.–2020. gads)
IV daļa. Ar kodolenerģiju nesaistītas
Kopīgā pētniecības centra tiešās darbības
Uz
klientu orientēta zinātniskā un tehniskā atbalsta
nodrošināšana Savienības politikai
-
Kopīgā pētniecības centra sniegtā tehniskā un
zinātniskā politikas atbalsta radītās taustāmas un
būtiskas ietekmes uz Eiropas politiskajām nostādnēm
gadījumu skaits
Pašlaik —      175
(2010)
Mērķis —      230
(2020)
- Zinātniski
recenzētu publikāciju skaits
Pašlaik —      430
(2010)
Mērķis —      500
(2020)

1.5.
Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums
1.5.1.
Vajadzības, kas jāizpilda
īstermiņā vai ilgtermiņā

-
Palielināt pētniecības un inovācijas ieguldījumu
galveno sabiedrības problēmu risināšanā.
-
Uzlabot Eiropas rūpniecības konkurētspēju, veicinot vadošo
lomu tehnoloģiju jomā un ieviešot labas idejas tirgū.
-
Nostiprināt Eiropas zinātnisko bāzi.
-
Pabeigt Eiropas Pētniecības telpas izveidi un palielināt
tās efektivitāti (transversāli mērķi).
-
Vairāk informācijas ir pieejams Komisijas dienestu darba
dokumentā par pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” ietekmes
novērtējumu (“IN”), kas pievienots šim tiesību akta
priekšlikumam.

1.5.2.
ES iesaistīšanās pievienotā
vērtība

Nepieciešamība
pēc valsts intervences 1.5.1. punktā izklāstīto
sabiedrības problēmu atrisināšanai ir acīm redzama. Tirgi
vieni paši nespēs izvirzīt Eiropu par līderi jaunajā
tehnoloģiski ekonomiskajā paradigmā. Lai pārvarētu
tirgus nepilnības, kas saistītas ar sistēmiskām
pārmaiņām pamattehnoloģijās, būs vajadzīga
plaša mēroga valsts intervence gan ar piedāvājuma, gan
pieprasījuma līmeņa pasākumu starpniecību.
Tomēr
dalībvalstis vienas pašas nespēs nodrošināt vajadzīgo
valsts intervenci. To ieguldījums pētniecībā un
inovācijā ir salīdzinoši zems, sadrumstalots un
neefektīvs — tas ir būtisks šķērslis, kad runa ir par
tehnoloģiskās paradigmas pārmaiņām.
Dalībvalstīm vienām pašām ir sarežģīti
paātrināt tehnoloģijas attīstību pietiekami plašā
tehnoloģiju portfelī vai atrisināt starptautiskas sadarbības
trūkuma problēmas.
Kā
norādīts priekšlikumā nākamajai daudzgadu finanšu
shēmai, Eiropas Savienība atrodas ļoti labā
pozīcijā, lai pievienotu vērtību, veicot lielapjoma
ieguldījumus neskaidru progresīvo pētījumu jomā,
mērķtiecīgas praktiskās pētniecības un
attīstības jomā, kā arī saistītajā
izglītībā, apmācībā un infrastruktūrās,
tādējādi palīdzot stiprināt mūsu darbības
tematiski koncentrētas pētniecības un attīstības
jomā, kā arī pamattehnoloģiju jomā; atbalstot
uzņēmumu centienus izmantot pētījumu rezultātus un
pārvērst tos pārdodamos produktos, procesos un pakalpojumus,
kā arī veicinot šo inovāciju izmantojumu. Virkni
transversālu darbību, kas skar valsts pētījumu
finansēšanas koordinēšanu, Savienības mēroga konkurenci
attiecībā uz pētījumu finansēšanu, pētnieku
mobilitāti un apmācību, pētījumu infrastruktūras
koordināciju, transversālu sadarbību pētniecības un
inovācijas jomā, kā arī atbalstu inovācijai, visefektīvāk
un izmaksu ziņā lietderīgāk var organizēt Eiropas
līmenī. Pēcnovērtējums ir nepārprotami
pierādījis, ka Savienības pētniecības un
inovācijas programmas atbalsta tādas pētniecības un citas
darbības, kas to dalībniekiem ir stratēģiski
nozīmīgas, un, ja Savienība šo atbalstu nesniegtu, tad šīs
darbības netiktu veiktas. Citiem vārdiem sakot, Savienības
atbalsts ir neaizstājams.
Tāpat
pierādījumi norāda uz Eiropas pievienoto vērtību, ko
sniedz politikas atbalsta darbības un kas izriet no tā, ka tiek
apkopotas zināšanas un pieredze no dažādiem kontekstiem, tiek
atbalstīts inovācijas politikas instrumentu un pieredzes
starptautisks salīdzinājums, kā arī tiek nodrošināta
iespēja identificēt, veicināt un testēt labo praksi no
visdažādākajām iespējamajām jomām.
Kopīgā
pētniecības centra (JRC) tiešās darbības nodrošina
Eiropas pievienoto vērtību, jo tām ir unikāla Eiropas
dimensija. Ieguvumi ir vairāki, sākot no reaģēšanas uz
Komisijas vajadzību pēc iekšējas piekļuves
zinātniskiem pierādījumiem neatkarīgi no valstu un privātām
interesēm līdz pat tiešiem ieguvumiem Savienības pilsoņiem,
ko nodrošina ieguldījums politikā, kuras rezultātā tiek
uzlaboti ekonomiskie, vides un sociālie apstākļi.
Vairāk
informācijas ir pieejams Komisijas dienestu darba dokumentā par
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” ietekmes novērtējumu
(“IN”), kas pievienots šim tiesību akta priekšlikumam.

1.5.3.
Līdzīgas līdzšinējās
pieredzes rezultātā gūtās atziņas

Programmas
pamatā ir pieredze, kas gūta no līdzšinējām
pētniecības un tehnoloģijas demonstrējumu
pamatprogrammām (PP), Konkurētspējas un inovāciju
programmas (KIP) un Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta
(EIT).
Vairāku
desmitgažu laikā Savienības programmas:
-
ir bijušas veiksmīgas, iesaistot Eiropas labākos pētniekus un
institūtus;
-
ir radījušas plašu strukturējošu ietekmi, zinātnisku,
tehnoloģisku un inovatīvu ietekmi, ieguvumu mikroekonomikai un
pakārtotajai makroekonomikai, kā arī ietekmi uz sabiedrību
un vidi visās dalībvalstīs.
Papildus
panākumiem ir gūtas arī svarīgas pagātnes
atziņas, kas jāņem vērā:
-
pētniecības, inovācijas un izglītības jautājumi
ir jārisina koordinētāk;
-
pētniecības rezultātus var labāk izplatīt un
lietderīgāk izmantot jaunos produktos, procesos un pakalpojumos;
-
intervences motivācijai jābūt
mērķtiecīgākai, konkrētākai,
detalizētākai un pārredzamākai;
-
jāuzlabo piekļuve programmai un jāpalielina jaunizveidotu
uzņēmumu, MVU, rūpniecības nozares, zemākus
rezultātus sasniegušu dalībvalstu un trešo valstu
līdzdalība;
-
jānostiprina programmas uzraudzība un izvērtēšana.
Nesenajos
novērtējuma ziņojumos sniegtajos ieteikumos par tiešajām
darbībām cita starpā norādīts, ka JRC var:
-
veicināt ciešāku integrāciju zināšanu ražošanā ES;
-
ieviest ietekmes analīzi un izmaksu un ieguvumu izpēti
attiecībā uz konkrētu darbu;
-
uzlabot sadarbību ar rūpniecības nozari, lai nostiprinātu
ietekmi par labu Eiropas ekonomikas konkurētspējai.
Vairāk
informācijas ir pieejams Komisijas dienestu darba dokumentā par
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” ietekmes novērtējumu
(“IN”), kas pievienots šim tiesību akta priekšlikumam.

1.5.4.
Saderība un iespējamā sinerģija
ar citiem attiecīgajiem instrumentiem

Stratēģijas
“Eiropa 2020” mērķu sasniegšanas kontekstā tiks izveidotas
un attīstītas sinerģijas ar pārējām
Savienības programmām, piemēram, Vienoto ekonomiskās,
sociālās un teritoriālās kohēzijas
stratēģisko satvaru, un ar Konkurētspējas un MVU programmu.

1.6.
Ilgums un finansiālā ietekme

ý Ierobežota ilguma priekšlikums/iniciatīva

–
ý  Priekšlikuma/iniciatīvas darbības laiks: no 2014. gada
1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim
–
ý  Finansiālā ietekme: no 2014. līdz 2026. gadam
¨ Neierobežota ilguma priekšlikums/iniciatīva
–
Īstenošana ar uzsākšanas periodu no YYYY.
līdz YYYY. gadam,
–
pēc kura turpinās normāla
darbība.

1.7.
Paredzētais pārvaldības veids (-i)[31]

ý Komisijas īstenota centralizēta
tieša pārvaldība
ý Centralizēta netieša
pārvaldība, izpildes uzdevumus
deleģējot:
–
ý  izpildaģentūrām
–
ý  Kopienu izveidotām struktūrām[32]
–
ý  valstu publiskā sektora struktūrām vai
struktūrām, kas veic valsts pārvaldes uzdevumus
–
¨  personām, kurām ir uzticēts veikt īpašas
darbības saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību
V sadaļu un kuras ir noteiktas attiecīgā pamataktā
Finanšu regulas 49. panta nozīmē
¨ Dalīta pārvaldība kopā ar dalībvalstīm
¨ Decentralizēta pārvaldība kopā ar trešām valstīm
ý Pārvaldība kopā ar starptautiskām organizācijām, tostarp Eiropas Kosmosa
aģentūru
Ja
norādīti vairāki pārvaldības veidi, sniedziet papildu
informāciju iedaļā “Piezīmes”.
Komentāri

Komisija
ir iecerējusi izmantot dažādus pārvaldības veidus, lai
īstenotu šo darbību, pamatojoties uz pārvaldības veidiem,
ko izmanto atbilstoši pašreizējiem finanšu plāniem. Šie
pārvaldības veidi ietver centralizētu pārvaldību un
kopīgu pārvaldību.
Pārvaldība
tiks nodrošināta ar Komisijas dienestu starpniecību, ar vairāku
Komisijas pašreizējo izpildaģentūru starpniecību,
līdzsvaroti atjaunojot un paplašinot to pilnvaras, kā arī ar
citu ārējo struktūru starpniecību, piemēram,
vienībām, kas izveidotas atbilstoši Lisabonas līguma
187. pantam (kopuzņēmumi, kuru pilnvaras pēc novērtēšanas
ir atjaunotas, un kopuzņēmumi, kas izveidojami, īstenojot,
piemēram, daļu “Sabiedrības problēmu risināšana”),
185. pantam (programmas, ko kopīgi īsteno vairākas
dalībvalstis, ja svarīga nozīme būs valsts publiskā
sektora struktūrām/struktūrām, kuru uzdevums ir sabiedrisko
pakalpojumu sniegšana), kā arī ar finanšu instrumentu
starpniecību.
Darbības,
kam jau ir piesaistīti ārpakalpojumi atbilstoši pašreizējam
finanšu plānam (piemēram, progresīvā pētniecība,
Marijas Kirī vārdā nosauktās darbības, MVU
darbības) un kas tiks turpinātas šajā ĪP, īstenos,
saglabājot pašreizējo ārpakalpojumu piesaistīšanas veidu.
Tas var ietvert specializācijas padziļināšanu un attiecīgo
ārējo struktūru pārvaldības vienkāršošanu,
kā arī to apvienošanu salīdzināmā darbības
apmērā.
Paredzams,
ka ārpakalpojumu piesaistīšana īpašās programmas
turpmākām darbībām, īpaši izmantojot
pašreizējās Komisijas izpildaģentūras, turpināsies,
kamēr vien tā būs saderīga ar galveno politikas
kompetenču saglabāšanu Komisijas dienestos. Ārpakalpojumu
izmantošanas līdzekļi, kas tiks saglabāti šo darbību
īstenošanai, tiks atlasīti, pamatojoties uz to pierādīto
efektivitāti un lietderību. Tajā pašā laikā būs
jāpaplašina Komisijas izpildaģentūrām
izvēlētā personāla īpatsvars atbilstoši tai budžeta
daļai, kas atbilst ārpakalpojumiem, ņemot vērā
Komisijas apņemšanos personāla jomā ("Budžets Eiropai"
2020 COM(2011) 500.
Ja
ir iespējama lielāka stimulēšana, pamatprogrammā
“Apvārsnis 2020” paredzēto darbību kosmosā veikšanai
var iesaistīt Eiropas Kosmosa aģentūru.

2.
PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI

Vienkāršošana
Īpašajai
programmai jāpiesaista visizcilākie pētnieki un
visnovatoriskākie Eiropas uzņēmumi. To ir iespējams
sasniegt, tikai izmantojot programmu, kas rada pēc iespējas
mazāku administratīvo slogu dalībniekiem, un paredzot atbilstošus
finansēšanas noteikumus. Tāpēc vienkāršošana
īpašajā programmā tiks vērsta uz šādu trīs
pamatmērķu sasniegšanu: mazināt administratīvās
izmaksas dalībniekiem, paātrināt priekšlikumu un dotāciju
pārvaldības procesus un samazināt finanšu kļūdu
koeficientu. Turklāt pētniecības un inovācijas
finansējuma vienkāršošanu nodrošinās arī Finanšu regulas
pārskatīšana (piemēram, procentus nenesoši konti
priekšfinansējumam, atgūstamais PVN, sistemātisku
kļūdu ekstrapolācijas ierobežojums).
Vienkāršošana
īpašajā programmā tiks sasniegta vairākos virzienos.
Strukturālo vienkāršošanu nodrošina
šādi:
-
Ar Savienības pētniecību un inovāciju saistīto finanšu
instrumentu integrēšana īpašajā programmā;
-
Šī atsevišķā īpašā programma, ar ko īsteno
pamatprogrammu “Apvārsnis 2020”;
-
Viens atsevišķs dalības noteikumu kopums, kas aptver visus
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” komponentus.
Būtiska
finansēšanas noteikumu vienkāršošana atvieglos priekšlikumu
sagatavošanu un projektu pārvaldību. Tajā pašā laikā
tā samazinās finanšu kļūdu skaitu. Tiek ierosināta
šāda pieeja:
Galvenais
dotāciju finansēšanas modelis:
-
Faktisko tiešo izmaksu vienkāršota atlīdzināšana, plašāk
atzīstot atbalsta saņēmēju ierasto grāmatvedības
praksi, arī attiecībā uz konkrētu nodokļu un maksas
atbilstību;
-
Iespēja izmantot personāla vienību izmaksas (vidējās personāla
izmaksas) tiem atbalsta saņēmējiem, kuriem šī ir
ierastā to uzskaites metode, un MVU īpašniekiem, kuri nesaņem
algu;
-
Laika reģistrācijas vienkāršošana, paredzot skaidru un
vienkāršu nosacījumu minimuma kopumu, un jo īpaši laika
reģistrācijas pienākumu atcelšana darbiniekiem, kas
strādā tikai Savienības projektā;
-
Viena atsevišķa atlīdzības likme visiem darbiniekiem to
trīs dažādo likmju vietā, kuras piemēro atkarībā
no dalībnieka veida;
-
Viena vienota nemainīga likme, kas sedz netiešās izmaksas, to
četru metožu vietā, kuras parasti izmanto netiešo izmaksu
aprēķināšanai;
-
Vienības izmaksu un vienoto likmju sistēmas turpināšana
attiecībā uz mobilitātes un apmācības pasākumiem
(Marijas Kirī darbības);
-
Uz rezultātiem balstīts finansējums ar vienreizējiem
maksājumiem par projektiem kopumā īpašās jomās.
Pārskatīta kontroles stratēģija, kas
aprakstīta 2.2.2. punktā un ļauj sasniegt jaunu līdzsvaru starp uzticēšanos un kontroli, vēl vairāk
mazinās administratīvo slogu atbalsta saņēmējiem.
Papildus
vienkāršākajiem noteikumiem un kontrolei tiks racionalizētas
visas procedūras un procesi projektu īstenošanai.
Šāda racionalizācija ietvers sīki izstrādātus
noteikumus par priekšlikumu saturu un struktūru, procesus priekšlikumu
pārvēršanai projektos, prasības attiecībā uz
ziņošanu un uzraudzību, kā arī saistītos
vadlīniju dokumentus un atbalsta pakalpojumus. Būtisku
ieguldījumu dalības administratīvo izmaksu mazināšanā
sniegs vienota lietotājdraudzīga IT platforma, kuras pamatā
būs Savienības 7. pamatprogrammas pētniecībai un
tehnoloģiju attīstībai (2007.–2013. gads) dalībnieku
portāls.

2.1.
Uzraudzības un ziņošanas noteikumi

Norādīt
biežumu un nosacījumus.
Tiks
izstrādāta jauna sistēma īpašās programmas netiešo
darbību izvērtēšanai un uzraudzībai. Tā būs
balstīta uz visaptverošu, atbilstoši saplānotu un saskaņotu
stratēģiju, īpašu uzsvaru liekot uz caurlaidspēju,
ieguvumu, rezultātiem un ietekmi. To papildinās atbilstošs datu
arhīvs, eksperti, īpaša izstrādāta pētniecības
darbība un ciešāka sadarbība ar dalībvalstīm un
asociētajām valstīm, un tās vērtība tiks
radīta, īstenojot atbilstīgas izplatīšanas un
ziņošanas darbības. Attiecībā uz tiešajām
darbībām JRC tupinās uzlabot savu uzraudzību,
vēl vairāk pielāgojot savus rādītājus, pēc
kuriem novērtē rezultātus un ietekmi.
Sistēmā
ietilps informācija par transversāliem jautājumiem,
piemēram, ilgtspējīgumu un klimata pārmaiņām. Ar
klimatu saistītos izdevumus aprēķinās saskaņā ar
izsekošanas sistēmu, kas balstīta uz Rio marķieriem.

2.2.
Pārvaldības un kontroles sistēma

Par
galveno rādītāju likumības un pareizības jomā
attiecībā uz pētniecības dotāciju jomu tika
pieņemta 2 % kļūdas robeža. Tomēr tas ir
izraisījis vairākas neparedzētas vai nevēlamas
blakusparādības. Atbalsta saņēmēji un arī
likumdevēja iestāde īpaši smagi izjūt to, ka kontroles
slogs ir kļuvis pārāk liels. Tas, savukārt, var
mazināt Savienības pētniecības programmas pievilcīgumu
un tādējādi nelabvēlīgi ietekmēt Savienības
pētniecību un inovāciju.
Kā
secināts Eiropadomes 2011. gada 4. februāra
sanāksmē, “Ir ļoti svarīgi vienkāršot ES instrumentus,
kas paredzēti pētniecības, attīstības un
inovācijas stiprināšanai, lai tos varētu pilnīgāk
izmantot vislabākie zinātnieki un visnovatoriskākie uzņēmumi,
tostarp attiecīgām iestādēm vienojoties par jaunu
līdzsvaru starp uzticēšanos un kontroli, kā arī starp riska
uzņemšanos un izvairīšanos no riska.” (Sk.
EUCO 2/1/11 REV1, Brisele, 2011. gada 8. marts).
Eiropas
Parlaments savā 2010. gada 11. novembra rezolūcijā (P7_TA(2010)0401) par pētniecības
pamatprogrammu īstenošanas vienkāršošanu īpaši atbalsta
paaugstinātu kļūdu risku pētījumu finansējumam un
“pauž bažas par to, ka pašreizējā 7. pamatprogrammas
pārvaldības sistēma un prakse pārāk vērsta uz
kontroli, tādējādi nelietderīgi izmantojot resursus,
samazinot dalībnieku skaitu un pētniecības iespēju
pievilcību; ar bažām atzīmē, ka pašreizējā
pārvaldības sistēma, kas paredz “nulles riska pielaidi”,
šķiet, izvairās no riska faktoriem, nevis pārvalda tos.”
Straujais
revīziju skaita pieaugums un vēlākā rezultātu
ekstrapolācija ir arī izraisījuši ļoti liela
sūdzību skaita saņemšanu no pētnieku aprindām
(piemēram, iniciatīvas “Uzticies pētniekiem”[33], no kuras līdz šim
saņemti vairāk nekā 13 800 parakstu).
Tāpēc
starp ieinteresētajām personām un iestādēm pastāv
vienprātība par to, ka pašreizējā pieeja ir
jāpārskata. Ir arī citi mērķi un intereses, jo
īpaši pētniecības politikas, starptautiskās
konkurētspējas un zinātniskās izcilības sasniegumi,
kas ir jāņem vērā. Tajā pašā laikā ir
acīmredzami nepieciešams efektīvi un lietderīgi pārvaldīt
budžetu un novērst krāpšanu un resursu izšķērdēšanu.
Tādi ir izaicinājumi saistībā ar īpašo programmu.
Komisijas
galīgais mērķis joprojām ir sasniegt tādu
atlikušās kļūdas koeficientu, kas ir mazāks nekā
2 % no kopējiem izdevumiem visā programmas darbības
termiņā, un tāpēc tā ir ieviesusi vairākus
vienkāršošanas pasākumus. Tomēr vērā jāņem
arī citi mērķi, piemēram, ES pētniecības
politikas pievilcīgums un sekmīgums, starptautiskā
konkurētspēja, zinātniskā izcilība un jo īpašo
kontroļu izmaksas (sk. 2.2.2. punktu).
Līdzsvarojot
šos elementus, tiek ierosināts, lai Komisijas
ģenerāldirektorāti, kam uzticēta pētniecības un
inovācijas budžeta izpilde, izveido izmaksu ziņā efektīvu
iekšējās kontroles sistēmu, kura radīs pamatotu
pārliecību par to, ka kļūdas risks visā daudzgadu
izdevumu periodā katru gadu ir 2–5 % robežās, ar galīgo
mērķi sasniegt kļūdas līmeni, kas maksimāli tuvs
2 % brīdī, kad tiek slēgtas daudzgadu programmas, pēc
tam kad ir ņemta vērā visu revīziju, korekciju un
atgūšanas pasākumu ietekme.
2.2.1.     Iekšējās kontroles
sistēma
Iekšējā
kontroles sistēma attiecībā uz dotācijām ir
balstīta uz šādiem elementiem:
-
Komisijas Iekšējās kontroles standartu īstenošana;
-
procedūras vislabāko projektu atlasei un to pārvēršanai
juridiskos instrumentos;
-
projektu un līgumu pārvaldība visā ikviena projekta
darbības termiņā;
-
priekšpārbaudes attiecībā uz pilnīgi visām
prasībām, tostarp revīzijas sertifikātu saņemšana un
izmaksu metodoloģiju priekšsertificēšana;
-
pēcrevīzijas attiecībā uz prasību izlasi un
-
projektu rezultātu zinātniska izvērtēšana.
Attiecībā
uz tiešajām darbībām finanšu ķēdes ietver
priekšpārbaudes, ko veic attiecībā uz iepirkumu, un
pēckontroles pasākumus. Katru gadu tiek novērtēts risks, un
regulāri tiek uzraudzīta darbu izpildes norise un resursu
izlietojums, pamatojoties uz noteiktiem mērķiem un
rādītājiem.
2.2.2.     Kontroles izmaksas un ieguvumi

Aplēstās
izmaksas, kas saistībā ar iekšējo kontroles sistēmu
radīsies ģenerāldirektorātiem, kuriem uzticēta
pētniecības un inovācijas budžeta izpilde, ir
EUR 267 miljoni gadā (pamatojoties uz 2009. gadā
noteikto pieļaujamo kļūdas risku). Tās ir radījušas
arī ievērojamu slogu atbalsta saņēmējiem un Komisijas
dienestiem.
No
Komisijas dienestu kopējām kontroles izmaksām (neskaitot
atbalsta saņēmēja izmaksas) 43 % sedz projekta
pārvaldības posmā, 18 % — atlasot priekšlikumus, un
16 % — pārrunājot līgumu slēgšanu (16 %).
Pēcrevīzijām un to izrietošajai īstenošanai tika izmantoti
23 % (EUR 61 miljons) no kopējām izmaksām.
Tomēr
šie ievērojamie kontroles centieni nav spējuši pilnībā
sasniegt izvirzīto mērķi. Ņemot vērā visas
atgūtās summas un korekcijas, kas ir vai tiks veiktas, aplēstais
“atlikušais” kļūdas koeficients 6. pamatprogrammai joprojām
ir vairāk nekā 2 %. Pēc Pētniecības un
inovācijas ģenerāldirektorāta veiktajām
revīzijām pašreizējais 7. pamatprogrammas kļūdas
koeficients ir apmēram 5 %, un, lai gan tas tiks samazināts
revīziju ietekmes dēļ un zināmā mērā ir
subjektīvs, jo ir koncentrēts uz iepriekš nerevidētiem atbalsta
saņēmējiem, maz ticams, ka tiks sasniegts 2 % “atlikušais”
kļūdas koeficients. Eiropas Revīzijas palātas noteiktais
kļūdas koeficients ir tādās pašās robežās.
2.2.3.     Paredzamais neatbilstības
riska līmenis
Atskaites
punkts ir pašreizējā situācija, pamatojoties uz līdz šim 7. pamatprogrammā
veiktajām revīzijām. Provizoriskais reprezentatīvais
kļūdas koeficients ir gandrīz 5 % (Pētniecības un
inovācijas ģenerāldirektorātā). Lielākā
daļa konstatēto kļūdu rodas tāpēc, ka
pašreizējā pētniecības finansēšanas sistēma ir
balstīta uz dalībnieka deklarēto pētniecības projekta
faktisko izmaksu atlīdzināšanu. Tas ievērojami sarežģī
attiecināmo izmaksu novērtēšanu.
Kļūdas
koeficientu analīze, kas veikta par līdz šim veiktajām
7. pamatprogrammas revīzijām Pētniecības un
inovācijas ģenerāldirektorātā, liecina, ka
-
Apmēram 27 % skaita ziņā un 35 % summas ziņā
ir saistīti ar kļūdām personāla izmaksu
norādīšanā. Identificētās problēmas, kas
atkārtojas, ir vidējo vai budžetā iekļauto izmaksu (nevis
faktisko izmaksu) norādīšana, programmai atvēlētā
laika uzskaites neveikšana, neatbilstošu pozīciju norādīšana.
-
Apmēram 40 % skaita ziņā un 37 % vērtības
ziņā ir saistīti ar citām tiešajām izmaksām (kas
nav personāla izmaksas). Identificētās kļūdas, kas
atkārtojas, ir PVN iekļaušana, skaidras saiknes ar projektu
neesamība, rēķinu vai maksājumus apliecinošu dokumentu
neiesniegšana un nolietojuma nepareiza aprēķināšana,
norādot aprīkojuma izmaksas pilnā apmērā, nevis
nolietojuma summu, apakšuzņēmuma līgumu slēgšana bez
iepriekšējas atļaujas vai neievērojot noteikumus par
finansiālo izdevīgumu, u. c.
-
Apmēram 33 % skaita ziņā un 28 % summas ziņā
ir saistīti ar kļūdām netiešajās izmaksās.
Šajā ziņā ir attiecināmi tie paši riski, kas pastāv
attiecībā uz personāla izmaksām, turklāt papildu risks
ir pieskaitāmo izmaksu neprecīza vai netaisnīga sadale
Savienības projektiem.
Vairākos
gadījumos netiešās izmaksas ir nemainīgs procents no
tiešajām izmaksām, un tāpēc kļūda netiešajās
izmaksās ir proporcionāla kļūdai tiešajās
izmaksās.
Ar
pamatprogrammu “Apvārsnis 2020” tiek ieviests ievērojams skaits
uz īpašo programmu attiecināmu svarīgu vienkāršošanas
pasākumu (sk. 2. punktu), kas pazeminās kļūdu
koeficientu visās kļūdu kategorijās. Tomēr apspriedes
ar ieinteresētajām personām un iestādēm par
turpmāku vienkāršošanu un pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
ietekmes novērtējums skaidri liecina, ka vēlamā
iespēja ir turpināt uz faktisko izmaksu atlīdzināšanu
balstīta finansēšanas modeļa izmantošanu. Uz rezultātiem
balstīta finansējuma, vienotu likmju vai vienreizēju maksājumu
sistemātiska izmantošana šajā posmā liekas priekšlaicīga,
jo šāda sistēma nav izmēģināta iepriekšējās
programmās. Tomēr uz faktisko izmaksu atlīdzināšanu
balstītas sistēmas saglabāšana nozīmē, ka
kļūdas turpinās atkārtoties.
7. pamatprogrammas
revīziju laikā apzināto kļūdu analīze liecina, ka
apmēram 25–35 % gadījumu no tām varētu
izvairīties, vienkāršojot ierosinātos pasākumus.
Tādā gadījumā kļūdas koeficients varētu
samazināties par 1,5 %, t. i., no gandrīz 5 % uz
aptuveni 3,5 %, proti, uz skaitli, kas norādīts Komisijas
paziņojumā un paredzēts kontroles administratīvo izmaksu un
kļūdas riska līdzsvarošanai.
Tāpēc
Komisija uzskata, ka pētniecības tēriņiem saskaņā
ar "Apvārsni 2020" kļūdu risks 2–5 % robežās
gadā ir reālistisks mērķis, ņemot vērā kontroles
izmaksas, ierosinātos vienkāršošanas pasākumus noteikumu
sarežģītības mazināšanai un attiecīgo risku, kas
saistās ar pētniecības projekta izmaksu atmaksāšanu.
Galīgais mērķis ir sasniegt atlikušo kļūdas
līmeni, kas maksimāli tuvs 2 %, brīdī, kad tiek
slēgtas daudzgadu programmas, pēc tam kad ir ņemta
vērā visu revīziju, korekciju un atgūšanas pasākumu
finansiālā ietekme.
Izdevumu
pēcrevīzijas stratēģijā pamatprogrammā
“Apvārsnis 2020” šis mērķis ir ņemts vērā.
Revīzijas pamatā būs viena reprezentatīva izdevumu parauga
finanšu revīzija par visu programmu papildinājumā ar paraugu,
kas atlasīts, ņemot vērā riska apsvērumus.
Pēcrevīziju
kopējais skaits tiks ierobežots līdz tam, kāds ir noteikti
vajadzīgs šā mērķa sasniegšanai un stratēģijas
īstenošanai. Pēcrevīziju pārvaldība nodrošinās
revīzijas sloga mazināšanu dalībniekiem. Orientējoši
Komisija uzskata, ka visā plānošanas periodā revīzijai tiks
pakļauti ne vairāk kā 7 % pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” dalībnieku. Līdzšinējā pieredze
liecina, ka revidējamie izdevumi būs ievērojami lielāki.
Pēcrevīzijas
stratēģija attiecībā uz likumību un pareizību
tiks papildināta ar pastiprinātu zinātnisku
izvērtēšanu un krāpšanas apkarošanas stratēģiju (sk.
2.3. punktu).
Šā
scenārija pamatā ir pieņēmums, ka vienkāršošanas
pasākumiem nepiemēro būtiskus pārveidojumus lēmumu
pieņemšanas procesā.
Piezīme.
Šī iedaļa attiecas tikai uz dotāciju pārvaldības
procesu; attiecībā uz administratīviem un darbības
izdevumiem, kas radušies publiskā iepirkuma procesos, pieļaujamā
kļūdas riska koeficients būs ne vairāk kā 2 %.

2.3.
Krāpšanas un pārkāpumu apkarošanas
pasākumi

Norādīt pašreizējos vai paredzētos
novēršanas un aizsardzības pasākumus
Ģenerāldirektorāti,
kam uzticēta pētniecības un inovācijas budžeta izpilde, ir
apņēmušies apkarot krāpšanu visos dotāciju
pārvaldības procesa posmos. Tie ir izstrādājuši un
īsteno krāpšanas apkarošanas stratēģijas, tostarp
izlūkdatu plašāku izmantošanu, jo īpaši izmantojot progresīvus
IT rīkus, un personāla apmācību un informēšanu. Ir
ieviestas sankcijas, lai atturētu no krāpšanas, kā arī
noteikti atbilstoši sodi gadījumiem, ja tāda tiek konstatēta.
Šie centieni tiks turpināti. Attiecībā uz priekšlikumiem
pamatprogrammai “Apvārsnis 2020” ir veikta pārbaude, lai
noskaidrotu, ciktāl ir iespējama krāpšana, un tās ietekmes
novērtējums. Kopumā ierosinātajiem pasākumiem
vajadzētu labvēlīgi ietekmēt krāpšanas apkarošanu, jo
īpaši liekot lielāku uzsvaru uz revīziju, kas tiek veikta, pamatojoties
uz risku, un nostiprinot zinātnisko izvērtēšanu un kontroli.
Jāuzsver,
ka atklāto krāpšanas gadījumu skaits ir bijis ļoti neliels
attiecībā pret kopējiem izdevumiem, tomēr
ģenerāldirektorāti, kam uzticēta pētniecības
budžeta izpilde, joprojām ir apņēmušies to apkarot.
Komisija
veic atbilstošus pasākumus, lai nodrošinātu, ka, īstenojot
saskaņā ar šo regulu finansētas darbības, Savienības
finansiālās intereses tiek aizsargātas, piemērojot
aizsargpasākumus pret krāpšanu, korupciju un jebkādām citām
nelikumīgām darbībām, veicot efektīvas pārbaudes
un, ja ir atklāti pārkāpumi, atgūstot nepamatoti
izmaksātās summas un attiecīgā gadījumā
piemērojot iedarbīgus, samērīgus un preventīvus sodus.
Komisijai
vai tās pārstāvjiem un Revīzijas palātai ir
tiesības, pārbaudot dokumentus un veicot pārbaudes uz vietas,
revidēt visus dotāciju saņēmējus,
līgumslēdzējus un apakšuzņēmējus, kuri
saskaņā ar programmu ir saņēmuši Savienības
līdzekļus.
Eiropas
Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) var veikt pārbaudes un apskates
uz vietas pie saimnieciskās darbības subjektiem, uz kuriem tieši vai
netieši attiecas šāds finansējums, saskaņā ar Padomes
1996. gada 11. novembra Regulā (Euratom, EK) Nr. 2185/96
noteiktajām procedūrām, lai noskaidrotu, vai saistībā
ar dotāciju līgumu vai dotāciju lēmumu, vai līgumu,
kas attiecas uz Savienības finansējumu, nav notikusi krāpšana,
korupcija vai citas nelikumīgas darbības, kas ietekmē
Savienības finansiālās intereses.
Neskarot
iepriekšējos punktus, sadarbības nolīgumos ar trešām
valstīm un starptautiskām organizācijām, kā arī
dotāciju nolīgumos, dotāciju lēmumos un līgumos, kas
izriet no šās regulas īstenošanas, Komisijai, Revīzijas
palātai un OLAF nepārprotami dotas tiesības veikt šādas
revīzijas, pārbaudes uz vietas un inspekcijas.

3.
PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ
IETEKME
3.1.
Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas
izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas

·      Esošās budžeta izdevumu pozīcijas (Nepiemēro)
Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas
izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijām
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas
 Numurs [Apraksts…...….] || Dif./nedif. ([34]) || no EBTA[35] valstīm   || no kandidātvalstīm[36]   || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
   || [XX.YY.YY.YY.]   || Dif./nedif. || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ
·      No jauna veidojamās budžeta pozīcijas.
Sarindotas pa
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta
pozīcijām
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas
 Numurs [1. pozīcija - Gudra un iekļaujoša izaugsme] || Dif./nedif. || no EBTA valstīm || no kandidātvalstīm || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
   || Administratīvie izdevumi Netiešā pētniecība XX 01 05 01 Izdevumi saistībā ar zinātniskās pētniecības personālu XX 01 05 02 Zinātniskās pētniecības ārštata darbinieki XX 01 05 03 Citi pārvaldības izdevumi zinātniskai pētniecībai Tiešā pētniecība 10 01 05 01 Izdevumi saistībā ar zinātniskās pētniecības personālu 10 01 05 02 Zinātniskās pētniecības ārštata darbinieki 10 01 05 03 Citi pārvaldības izdevumi zinātniskai pētniecībai 10 01 05 04 Citi izdevumi prāvākajām pētniecības infrastruktūrām[37]   || Nedif. || JĀ || JĀ || JĀ || JĀ
   || Darbības izdevumi XX 02 01 01 Horizontālās darbības   Zinātnes izcilība 08 02 02 01 Eiropas Pētniecības padome 15 02 02 00 Marijas Kirī vārdā nosauktās darbības prasmju, mācību un karjeras attīstībai 08 02 02 02 Eiropas Pētniecības infrastruktūras (ieskaitot e-Infrastruktūras) 09 02 02 01 Eiropas Pētniecības infrastruktūras (ieskaitot e-Infrastruktūras) 08 02 02 03 Nākotnes un jaunākās tehnoloģijas 09 02 02 02 Nākotnes un jaunākās tehnoloģijas   Vadošā loma rūpniecībā 08 02 03 01 Vadošā loma pamattehnoloģijās un rūpniecības tehnoloģijās 09 02 03 00 Vadošā loma pamattehnoloģijās un rūpniecības tehnoloģijās 02 02 02 01 Vadošā loma pamattehnoloģijās un rūpniecības tehnoloģijās 08 02 03 02 Piekļuve riska finansējumam 02 02 02 02 Piekļuve riska finansējumam 08 02 03 03 Inovācija MVU 02 02 02 03 Inovācija MVU   Sabiedrības problēmu risināšana 08 02 04 01 Veselība, demogrāfiskās pārmaiņas un labklājība 08 02 04 02 Pārtikas nodrošinājums, ilgtspējīga lauksaimniecība, jūras zinātniskā un tehniskā pētniecība un bioekonomika 05 02 01 00 Pārtikas nodrošinājums, ilgtspējīga lauksaimniecība, jūras zinātniskā un tehniskā pētniecība un bioekonomika 08 02 04 03 Droša, tīra un efektīva enerģija 32 02 02 00 Droša, tīra un efektīva enerģija 08 02 04 04 Vieds, zaļš un integrēts transports 06 02 02 00 Vieds, zaļš un integrēts transports 08 02 04 05 Klimata rīcība, resursefektivitāte un izejvielas 07 02 02 00 Klimata rīcība, resursefektivitāte un izejvielas 02 02 03 01 Klimata rīcība, resursefektivitāte un izejvielas 08 02 04 06 Iekļaujoša, inovatīva un droša sabiedrība 02 02 03 02 Iekļaujoša, inovatīva un droša sabiedrība 09 02 04 00 Iekļaujoša, inovatīva un droša sabiedrība 10 02 01 00 Kopīgā pētniecības centra ar kodolenerģiju nesaistītās tiešās darbības || dif. || JĀ || JĀ || JĀ || JĀ
3.2.        Paredzamā ietekme uz
izdevumiem
3.2.1.     Paredzamās ietekmes uz
izdevumiem kopsavilkums
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || Numurs || [1. pozīcija - Gudra un iekļaujoša izaugsme]
 ĢD: Pētniecība un inovācija / Informācijas sabiedrība un plašsaziņas līdzekļi / Izglītība un kultūra / Uzņēmējdarbība un rūpniecība / Lauksaimniecība un lauku attīstība / Enerģētika / Mobilitāte un transports / JRC tiešā pētniecība / Vide || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ≥2021 || KOPĀ
  Darbības apropriācijas ||
 Horizontālās darbības
 XX 02 01 01 || Saistības || (1a) || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm ||
 Maksājumi || (2a) || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm ||
 08 02 02 01 Eiropas Pētniecības padome || Saistības || (1b) || 1640,417 || 1753,575 || 1879,819 || 2009,349 || 2144,525 || 2284,826 || 2427,130 ||   || 14139,641
 Maksājumi || (2b) || 204,154 || 1055,485 || 1335,717 || 1661,563 || 1868,955 || 2063,161 || 2199,449 || 3751,158 || 14139,641
 08 02 02 02 Eiropas Pētniecības infrastruktūras (ieskaitot e-Infrastruktūras) || Saistības || (1c) || 199,794 || 211,723 || 225,177 || 238,964 || 253,364 || 268,311 || 283,451 ||   || 1680,784
 Maksājumi || (2c) || 24,865 || 128,015 || 161,107 || 199,448 || 223,066 || 244,699 || 259,212 || 440,372 || 1680,784
 08 02 02 03 Nākotnes un jaunākās tehnoloģijas**   09 02 02 02 Nākotnes un jaunākās tehnoloģijas** || Saistības || (1d) || 283,318 || 300,310 || 320,217 || 469,448 || 606,917 || 642,722 || 678,989 ||   || 3301,921
 Maksājumi || (2d) || 48,847 || 251,487 || 316,496 || 391,819 || 438,217 || 480,715 || 509,225 || 865,115 || 3301,921
 08 02 03 01 Vadošā loma pamattehnoloģijās un rūpniecības tehnoloģijās || Saistības || (1e) || 545,193 || 577,744 || 614,457 || 652,078 || 691,372 || 732,159 || 773,472 ||   || 4586,474
 Maksājumi || (2e) || 67,851 || 349,323 || 439,624 || 544,249 || 608,697 || 667,728 || 707,329 || 1201,673 || 4586,474
 08 02 03 02 Piekļuve riska finansējumam** 02 02 02 02 Piekļuve riska finansējumam** || Saistības || (1f) || 447,955 || 474,700 || 504,865 || 535,776 || 568,062 || 601,574 || 635,520 ||   || 3768,450
 Maksājumi || (2f) || 447,955 || 474,700 || 504,865 || 535,776 || 568,062 || 601,574 || 635,520 || 0 || 3768,450
 08 02 03 03 Inovācija MVU** 02 02 02 03 Inovācija MVU** || Saistības || (1g) || 78,373 || 83,053 || 88,330 || 93,738 || 99,387 || 105,250 || 111,189 ||   || 659,320
 Maksājumi || (2g) || 9,754 || 50,216 || 63,197 || 78,238 || 87,502 || 95,988 || 101,681 || 172,744 || 659,320
 08 02 04 01 Veselība, demogrāfiskās pārmaiņas un labklājība || Saistības || (1h) || 1030,952 || 1051,848 || 1073,128 || 950,146 || 1398,959 || 1481,491 || 1565,088 ||   || 8551,612
 Maksājumi || (2h) || 126,578 || 651,675 || 820,134 || 1015,317 || 1135,546 || 1245,671 || 1319,549 || 2237,142 || 8551,612
 08 02 04 02 Pārtikas nodrošinājums, ilgtspējīga lauksaimniecība, jūras zinātniskā un tehniskā pētniecība un bioekonomika** 05 02 01 00 Pārtikas nodrošinājums, ilgtspējīga lauksaimniecība, jūras zinātniskā un tehniskā pētniecība un bioekonomika** || Saistības || (1i) || 525,695 || 557,082 || 592,481 || 628,757 || 666,645 || 705,974 || 745,810 ||   || 4422,444
 Maksājumi || (2i) || 65,424 || 336,830 || 423,901 || 524,785 || 586,927 || 643,848 || 682,032 || 1158,697 || 4422,444
 08 02 04 03 Droša, tīra un efektīva enerģija** 32 02 02 00 Droša, tīra un efektīva enerģija** || Saistības || (1j) || 732,073 || 775,781 || 825,079 || 875,596 || 928,359 || 983,126 || 1038,601 ||   || 6158,614
 Maksājumi || (2j) || 91,108 || 469,063 || 590,317 || 730,805 || 817,344 || 896,610 || 949,786 || 1613,580 || 6158,614
 08 02 04 04 Vieds, zaļš un integrēts transports** 06 02 02 00 Vieds, zaļš un integrēts transports** || Saistības || (1k) || 861,218 || 912,637 || 970,631 || 1030,059 || 1092,129 || 1156,559 || 1221,820 ||   || 7245,052
 Maksājumi || (2k) || 107,180 || 551,811 || 694,454 || 859,727 || 961,532 || 1054,781 || 1117,337 || 1898,231 || 7245,052
 08 02 04 05 Klimata rīcība, resursefektivitāte un izejvielas** 02 02 03 01 Klimata rīcība, resursefektivitāte un izejvielas** 07 02 02 00 Klimata rīcība, resursefektivitāte un izejvielas** || Saistības || (1l) || 400,096 || 423,983 || 450,925 || 478,534 || 507,370 || 537,302 || 567,620 ||   || 3365,830
 Maksājumi || (2l) || 49,793 || 256,354 || 322,622 || 399,403 || 446,698 || 490,019 || 519,081 || 881,860 || 3365,830
 08 02 04 06 Iekļaujoša, inovatīva un droša sabiedrība** 09 02 04 00 Iekļaujoša, inovatīva un droša sabiedrība** 02 02 03 02 Iekļaujoša, inovatīva un droša sabiedrība** || Saistības || (1m) || 483,533 || 512,402 || 544,963 || 578,329 || 613,179 || 649,353 || 685,994 ||   || 4067,754
 Maksājumi || (2m) || 60,177 || 309,815 || 389,903 || 482,696 || 539,855 || 592,210 || 627,332 || 1065,767 || 4067,754
 09 02 02 01 Eiropas Pētniecības infrastruktūras (ieskaitot e-Infrastruktūras) || Saistības || (1n) || 113,951 || 120,755 || 128,428 || 136,291 || 144,504 || 153,029 || 161,664 ||   || 958,622
 Maksājumi || (2n) || 14,181 || 73,012 || 91,886 || 113,754 || 127,224 || 139,562 || 147,839 || 251,163 || 958,622
 09 02 03 00 Vadošā loma pamattehnoloģijās un rūpniecības tehnoloģijās || Saistības || (1o) || 1005,176 || 1065,189 || 1132,878 || 1202,241 || 1274,686 || 1349,886 || 1426,056 ||   || 8456,112
 Maksājumi || (2o) || 125,096 || 644,049 || 810,537 || 1003,436 || 1122,258 || 1231,095 || 1304,108 || 2215,533 || 8456,112
 02 02 02 01 Vadošā loma pamattehnoloģijās un rūpniecības tehnoloģijās || Saistības || (1p) || 194,477 || 206,088 || 219,184 || 232,604 || 246,620 || 261,169 || 275,907 ||   || 1636,048
 Maksājumi || (2p) || 24,203 || 124,608 || 156,819 || 194,140 || 217,129 || 238,186 || 252,313 || 428,651 || 1636,048
 15 02 02 00 Marijas Kirī vārdā nosauktās darbības prasmju, mācību un karjeras attīstībai || Saistības || (1q) || 728,274 || 771,756 || 820,798 || 871,052 || 923,542 || 978,025 || 1033,212 ||   || 6126,659
 Maksājumi || (2q) || 90,635 || 466,629 || 587,254 || 727,013 || 813,103 || 891,958 || 944,858 || 1605,208 || 6126,659
 10 02 01 00 Kopīgā pētniecības centra ar kodolenerģiju nesaistītās tiešās darbības || Saistības || (1r) || 32,459 || 33,108 || 33,771 || 34,445 || 35,134 || 35,838 || 36,554 ||   || 241,311
 Maksājumi || (2r) || 12,325 || 27,672 || 31,582 || 33,891 || 34,568 || 35,261 || 35,965 || 30,048 || 241,311
* Papildu summa EUR 1628,002 miljoni tiek
darīta pieejama 2018.–2020. gadam proporcionāli no
"Sabiedrības problēmu risināšanas" un
"Vadošās lomas pamattehnoloģijās un rūpniecības
tehnoloģijās", uz indikatīva pamata un atkarībā
no 26. panta 1. punktā noteiktās pārskatīšanas.
** Šajā posmā vēl nav noteikt
sadalījums pa ĢD.
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ≥2021 || KOPĀ
  KOPĀ — darbības apropriācijas || Saistības || (4) || 9302,954 || 9831,734 || 10425,13 || 11017,41 || 12194,75 || 12926,59 || 13668,08 || 0 || 79366,65
 Maksājumi || (5) || 1570,126 || 6220,744 || 7740,415 || 9496,06 || 10596,68 || 11613,07 || 12312,62 || 19816,94 || 79366,65
  KOPĀ Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (6) ||
 10 01 05 01 Izdevumi saistībā ar zinātniskās pētniecības personālu* || (6a) || 225,330 || 229,437 || 234,401 || 239,375 || 244,140 || 249,023 || 254,004 ||   || 1675,710
 XX 01 05 02 Zinātniskās pētniecības ārštata darbinieki* || (6b) || 163,655 || 226,831 || 250,789 || 281,464 || 307,748 || 333,028 || 367,472 ||   || 1930,987
 XX 01 05 03 Citi pārvaldības izdevumi zinātniskai pētniecībai* || (6c) || 136,441 || 160,039 || 170,285 || 182,771 || 193,866 || 204,350 || 218,071 ||   || 1265,823
 10 01 05 01 Izdevumi saistībā ar zinātniskās pētniecības personālu || (6d) || 151,686 || 156,996 || 162,490 || 168,178 || 174,064 || 180,156 || 186,461 ||   || 1180,031
 10 01 05 02 Zinātniskās pētniecības ārštata darbinieki || (6e) || 34,280 || 35,052 || 35,840 || 36,647 || 37,471 || 38,314 || 39,176 ||   || 256,781
 10 01 05 03 Citi pārvaldības izdevumi zinātniskai pētniecībai || (6f) || 65,312 || 66,618 || 67,950 || 69,309 || 70,695 || 72,109 || 73,551 ||   || 485,545
 10 01 05 04 Citi izdevumi prāvākajām pētniecības infrastruktūrām || (6g) || 6,551 || 6,682 || 6,816 || 6,952 || 7,091 || 7,233 || 7,378 ||   || 48,703
  Administratīvās apropriācijas KOPĀ || (6) || 783,255 || 881,655 || 928,571 || 984,696 || 1035,075 || 1084,213 || 1146,113 ||   || 6843,58
 KOPĀ — daudzgadu finanšu shēmas 1. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || =4+ 6 || 10086,21 || 10713,39 || 11353,70 || 12002,11 || 13229,83 || 14010,8 || 14814,19 ||   || 86210,23
 Maksājumi || =5+ 6 || 2353,381 || 7102,399 || 8668,986 || 10480,76 || 11631,76 || 12697,28 || 13458,73 || 19816,94 || 86210,23
* Šo skaitļu pamatā ir juridiskajā
pamatā paredzēto atļauto maksimālo administratīvo
izdevumu gandrīz pilnīgs izmantojums. Tie ir doti ilustrācijai,
izsakot ar personāla skaitu, ko varētu nodarbināt ar šīm
summām.
Gadījumā, ja priekšlikums/iniciatīva
ietekmē vairākas izdevumu kategorijas:
  KOPĀ — Darbības apropriācijas || Saistības || (4) || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro
 Maksājumi || (5) || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro
  KOPĀ Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (6) || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro
 KOPĀ — daudzgadu finanšu shēmas 1.-4. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas (Pamatsumma) || Saistības || =4+ 6 || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro
 Maksājumi || =5+ 6 || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || 5 || „Administratīvie izdevumi”
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
   ||   ||   || gads N || gads N+1 || gads N+2 || gads N+3 || Iekļaut ietekmes atspoguļošanai vajadzīgo gadu skaitu (skat. 1.6. punktu) || KOPĀ
 ĢD: <…….> ||
  Cilvēkresursi || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro
  Pārējie administratīvie izdevumi || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro
 <….> ĢD KOPĀ || Apropriācijas || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro
 KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || (Saistību summa = maksājumu summa) || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
   ||   ||   || gads 2014 || gads 2015 || gads 2016 || gads 2017 || gads 2018 || gads 2019 || gads 2020 || gads  ≥2021 || KOPĀ
 KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas 1.– 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || 10086,21 || 10713,39 || 11353,7 || 12002,11 || 13229,83 || 14010,80 || 14814,19 || 0 || 86210,23
 Maksājumi || 2353,381 || 7102,399 || 8668,986 || 10480,76 || 11631,76 || 12697,28 || 13458,73 || 19816,94 || 86210,23
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.2.2.     Paredzamā ietekme uz
darbības apropriācijām
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz darbības apropriāciju
izmantošanu
–
þ  Priekšlikums/iniciatīva paredz darbības apropriāciju
izmantošanu šādā veidā:
Saistību apropriācijas miljonos EUR
(3 zīmes aiz komata) / pašreizējās cenas
 Norādīt mērķus un rezultātus   ò ||   ||   || gads 2014 || gads 2015 || gads 2016 || gads 2017 || gads 2018 || gads 2019 || gads 2020 || KOPĀ
 REZULTĀTI
 Rezultāta veids[38] || Rezultātu vidējās izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Kopējais rezultātu skaits || Kopējās izmaksas
 1. KONKRĒTAIS MĒRĶIS[39] Zinātnes izcilība   ||
 - Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Starpsumma — 1. konkrētais mērķis — Zinātnes izcilība ||   || 2965,755 ||   || 3158,119 ||   || 3374,440 ||   || 3725,105 ||   || 4072,852 ||   || 4326,913 ||   || 4584,446 ||   || 26207,628
 2. KONKRĒTAIS MĒRĶIS Vadošā loma rūpniecībā ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Starpsumma — 2. konkrētais mērķis — Vadošā loma rūpniecībā ||   || 2271,175 ||   || 2406,774 ||   || 2559,714 ||   || 2716,437 ||   || 2880,127 ||   || 3050,036 ||   || 3222,143 ||   || 19106,407
 3. KONKRĒTAIS MĒRĶIS Sabiedrības problēmu risināšana ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Starpsumma — 3. konkrētais mērķis — Sabiedrības problēmu risināšana ||   || 4033,565 ||   || 4233,731 ||   || 4457,207 ||   || 4541,423 ||   || 5206,640 ||   || 5513,803 ||   || 5824,934 ||   || 33811,304
 4. KONKRĒTAIS MĒRĶIS Sniegt integrētu un laicīgu zinātnisko un tehnisko atbalstu Eiropas politikas veidošanas procesam: Kopīgais pētniecības centrs ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Starpsumma — 4. konkrētais mērķis — Sniegt integrētu un laicīgu zinātnisko un tehnisko atbalstu Eiropas politikas veidošanas procesam: Kopīgais pētniecības centrs ||   || 32,459 ||   || 33,108 ||   || 33,771 ||   || 34,445 ||   || 35,134 ||   || 35,838 ||   || 36,554 ||   || 241,311
 KOPĒJĀS IZMAKSAS ||   || 9302,954 || 0 || 9831,732 || 0 || 10425,13 || 0 || 11017,41 || 0 || 12194,75 || 0 || 12926,59 || 0 || 13668,08 || 0 || 79366,65
3.2.3.     Paredzamā ietekme uz
administratīvajām apropriācijām
3.2.3.1.  Kopsavilkums
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz administratīvo
apropriāciju izmantošanu
–
þ  Priekšlikums/iniciatīva paredz administratīvo
apropriāciju izmantošanu šādā veidā:
Miljonos EUR
(3 zīmes aiz komata)
   || gads 2014 [40] || gads 2015 || gads 2016 || gads 2017 || gads 2018 || gads 2019 || gads 2020 || KOPĀ
 Daudzgadu finanšu shēmas IZDEVUMU KATEGORIJAS || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro
 Cilvēkresursi || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro
 Pārējie administratīvie izdevumi || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro
 Starpsumma — IZDEVUMU KATEGORIJAS || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro
 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS[41]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cilvēkresursi* || 574,951 || 648,316 || 683,520 || 725,664 || 763,423 || 800,521 || 847,113 || 5043,509
 Citi administratīvie izdevumi || 208,304 || 233,339 || 245,051 || 259,032 || 271,652 || 283,692 || 299 || 1800,071
 Starpsumma — Ārpus daudzgadu finanšu shēmas IZDEVUMU KATEGORIJAS || 783,255 || 881,655 || 928,571 || 984,696 || 1035,075 || 1084,213 || 1146,113 || 6843,58
 KOPĀ** || 783,255 || 881,655 || 928,571 || 984,696 || 1035,075 || 1084,213 || 1146,113 || 6843,58
* Šo skaitļu pamatā ir juridiskajā
pamatā paredzēto atļauto maksimālo administratīvo
izdevumu gandrīz pilnīgs izmantojums. Tie ir doti ilustrācijai,
izsakot ar personāla skaitu, ko varētu nodarbināt ar šīm
summām.
** Skaitļus varētu koriģēt
atkarībā no paredzētā ārpakalpojumu procesa
rezultātiem.
3.2.3.2.  Paredzamās
cilvēkresursu vajadzības
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz cilvēkresursu izmantošanu
–
þ  Priekšlikums/iniciatīva paredz Komisijas cilvēkresursu
izmantošanu šādā veidā:
Paredzamais apjoms izteikts veselos
skaitļos (vai maksimāli ar vienu zīmi aiz komata)
 ||   || gads 2014 || gads 2015 || gads 2016 || gads 2017 || gads 2018 || gads 2019 || gads 2020
  Štatu saraksta amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki) ||
 || XX 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) || 100 || 100 || 100 || 100 || 100 || 100 || 100
 || XX 01 01 02 (Delegācijas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 01 (Netiešā pētniecība)** || 1677.5 || 1677.5 || 1677.5 || 1677.5 || 1677.5 || 1677.5 || 1677.5
 || 10 01 05 01 (Tiešā pētniecība) || 1390 || 1390 || 1390 || 1390 || 1390 || 1390 || 1390
 ||  Ārštata darbinieki (izsakot ar pilnslodzes ekvivalentu FTE)[42] ||
 || XX 01 02 01 (CA, INT, SNE, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA un SNE delegācijās) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 yy[43] || - galvenajā mītnē[44] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||   || - delegācijās ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 02 (CA, SNE, INT — netiešā pētniecība)* || 865 || 865 || 865 || 865 || 865 || 865 || 865
 || 10 01 05 02 (CA, INT, SNE — tiešā pētniecība) || 593 || 593 || 593 || 593 || 593 || 593 || 593
 || Citas budžeta pozīcijas (precizēt) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || KOPĀ || 4625.5 || 4625.5 || 4625.5 || 4625.5 || 4625.5 || 4625.5 || 4625.5
* Skaitļus koriģēs atkarībā no
paredzētā ārpakalpojumu procesa rezultātiem.
** Darba slodze, kas atbilst EIT un inovācijas īstenošanai,
tiek vērtēta kā kādi 100 štata amati Komisijai.
XX ir
attiecīgā politikas joma vai budžeta sadaļa.
Cilvēkresursu
vajadzības tiks nodrošinātas, izmantojot attiecīgā ĢD
darbiniekus, kuri jau ir iesaistīti konkrētās darbības
pārvaldībā un/vai ir pārgrupēti attiecīgajā ģenerāldirektorātā,
vajadzības gadījumā izmantojot vadošajam ĢD gada budžeta
sadales procedūrā piešķirtos papildu resursus un ņemot
vērā budžeta ierobežojumus.
Veicamo uzdevumu
apraksts
 Ierēdņi un pagaidu darbinieki || Kopējais ierēdņu un pagaidu darbinieku skaits tiks izmantots "Apvāršņa 2020" mērķu sasniegšanas sekmēšanai visa procesa gaitā no Darba programmas sagatavošanas līdz rezultātu galīgajai izplatīšanai 2014.–2020. gadā. Cilvēkresursi aptver visas vajadzības dažādos pārvaldības veidos, kas norādīti LFS 1.7. punktā.
 Ārštata darbinieki || Kopējais ārštata darbinieku skaits palīdzēs ierēdņiem un pagaidu darbiniekiem sekmēt "Apvāršņa 2020" mērķu sasniegšanu visa procesa gaitā no Darba programmas sagatavošanas līdz rezultātu galīgajai izplatīšanai 2014.–2020. gadā. Cilvēkresursi aptver visas vajadzības dažādos pārvaldības veidos, kas norādīti LFS 1.7. punktā.
3.2.4.     Saderība ar
kārtējo daudzgadu finanšu shēmu
–
þ  Priekšlikums/iniciatīva atbilst kārtējai daudzgadu
finanšu shēmai
–
¨  Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpārplāno
attiecīgā izdevumu kategorija daudzgadu finanšu shēmā
Nav / nepiemēro / neattiecas
.
–
¨  Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpiemēro
elastības instruments vai jāpārskata daudzgadu finanšu
shēma[45].
Nav / nepiemēro / neattiecas
.
3.2.5.     Trešo personu iemaksas
–
Priekšlikums/iniciatīva paredz šādu
līdzfinansējumu:
Apropriācijas miljonos EUR (3 zīmes aiz
komata)
   || gads 2014 || gads 2015 || gads 2016 || gads 2017 || gads 2018 || gads 2019 || gads 2020 || Kopējās
 Norādīt līdzfinansējuma struktūru || Ar programmu asociētās trešās valstis ||
 KOPĀ — Līdzfinansējuma apropriācijas* || pm
* Divpusējie asociācijas
nolīgumi vēl nav līdz galam noformēti, tāpēc tie
tiks pievienoti vēlāk.
3.3.        Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva finansiāli neietekmē
ieņēmumus.
–
þ  Priekšlikums/iniciatīva finansiāli ietekmē:
–
¨         pašu resursus
–
þ         dažādus ieņēmumus
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
 Budžeta ieņēmumu pozīcija || Kārtējā budžeta gadā pieejamās apropriācijas || Priekšlikuma/iniciatīvas ietekme[46]*
 gads 2014 || gads 2015 || gads 2016 || gads 2017 || gads 2018 || gads 2019 || gads 2020
 6011. pants 6012. pants 6013. pants 6031. pants ||   || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm
* Divpusējie asociācijas nolīgumi
vēl nav līdz galam noformēti, tāpēc tie tiks
pievienoti vēlāk.
Attiecībā uz
īpaši novirzāmiem dažādajiem ieņēmumiem
norādīt attiecīgo(-ās) izdevumu pozīciju(-as).
02
03 01 Apropriācijas, kas uzkrātas no trešo personu iemaksām
05
03 01 Apropriācijas, kas uzkrātas no trešo personu iemaksām
06
03 01 Apropriācijas, kas uzkrātas no trešo personu iemaksām
07
03 01 Apropriācijas, kas uzkrātas no trešo personu iemaksām
08
04 01 Apropriācijas, kas uzkrātas no trešo personu iemaksām
09
03 01 Apropriācijas, kas uzkrātas no trešo personu iemaksām
10
02 02 Apropriācijas, kas uzkrātas no trešo personu iemaksām
15
03 01 Apropriācijas, kas uzkrātas no trešo personu iemaksām
32
03 01 Apropriācijas, kas uzkrātas no trešo personu iemaksām
Norādīt
ietekmes uz ieņēmumiem aprēķināšanai izmantoto metodi.
Dažas
asociētās valstis var dot papildu finansējumu pamatprogrammai,
izmantojot asociācijas nolīgumus. Šajos asociācijas
nolīgumos tiks saskaņota aprēķina metode, un tai nav
noteikti jābūt vienādai visos nolīgumos. Vairumā
gadījumu aprēķins ir balstīts uz asociētās valsts
IKP salīdzinājumā ar dalībvalstu IKP, un šo
procentuālo daļu piemēro attiecībā uz kopējo
apstiprināto budžetu.
[1]               COM(2011)
500 galīgā redakcija
[2]               OV C,
.., .. lpp.
[3]               OV C,
.., .. lpp.
[4]               OV C,
.., .. lpp.
[5]               OV,
.., .. lpp.
[6]               OV
L 57, 24.2.2007., 14. lpp.
[7]               COM(2010)
2020.
[8]               OV L 55,
28.2.2011., 13. lpp.
[9]               OV
L 107, 30.4.1996., 12. lpp.
[10]             OV
L 400, 30.12.2006., 86. lpp.
[11]             OV
L 400, 30.12.2006., 243. lpp.
[12]             OV
L 400, 30.12.2006., 272. lpp.
[13]             OV
L 400, 30.12.2006., 299. lpp.
[14]             OV
L 400, 30.12.2006., 368. lpp.
[15]
[16]             OV
L 55, 28.2.2011., 13. lpp.
[17]             Būtībā
vismaz 80 % no minētā laika.
[18]             ESFRI
rīcības plāns ietver apmēram 50 Eiropas nozīmes
infrastruktūras (kuru aprēķinātās gada
pamatdarbības izmaksas ir EUR 2 miljardi) visās
zinātnes disciplīnās. Citas pasaules līmeņa Eiropas
struktūras ietver tādas infrastruktūras, kā Eiropas
pētniecības tīkls GÉANT vai CERN Eiropas
elementārdaļiņu fizikas stratēģijā noteiktās
infrastruktūras. Tām visām vajadzīga dalībvalstu
partnerība un ilgtermiņa saistības attiecībā uz
īstenošanu.
[19]             Tā
kā visa pētniecība kļūst aprēķinu un datu
ietilpīga, visiem pētniekiem ir ļoti svarīga piekļuve
novatoriskām e-infrastruktūrām. Piemēram, GÉANT
savieno 40 miljonus lietotāju vairāk nekā
8000 iestādēs 40 valstīs, ievērojot to, ka
Eiropas tīkla infrastruktūra ir pasaulē lielākā
dalītās skaitļošanas infrastruktūra ar vairāk
nekā 290 vietām 50 valstīs. Nepārtrauktais
progress IKT jomā un zinātnes pieaugošā vajadzība
skaitļot un apstrādāt lielus datu apjomus rada lielas finanšu un
organizatoriskas problēmas attiecībā uz integrētu
pakalpojumu nodrošināšanu pētniekiem.
[20]             COM(2009)
512.
[21]             Lietiskais
internets tiks koordinēts kā transversāls jautājums.
[22]             Tostarp
kosmosā balstītiem tīkliem.
[23]             COM(2011)
152.
[24]             COM(2007)
723.
[25]             Šīs
aplēses sagatavojis uzņēmums PricewaterhouseCoopers, un
tās paredzētas “Ar ilgtspējīgumu saistītai globālajai
uzņēmējdarbībai ar dabas resursiem (enerģija,
mežsaimniecība, pārtika un lauksaimniecība, ūdens un
metāli u. c.)” un WBCSD (2010) “Vīzija 2050: Jaunā darba
programma uzņēmējdarbībai. Pasaules
uzņēmējdarbības padome ilgtspējīgai
attīstībai”. Ženēva. URL:https://www.wbcsd.org/web/projects/BZrole/Vision2050-FullReport_Final.pdf
[26]             COM(2008)
699.
[27]             Eiropas
Parlaments “Politikas departaments ekonomikas un zinātnes politikai. Ekoinovācijas
— ES virzība uz resursu un energoefektīvu ekonomiku. Pētījums
un piezīmes” 2009. gada marts.
[28]             Ekoinovāciju
novērojums “Ekoinovāciju izaicinājums. Virzība uz
resursefektīvu Eiropu. 2010. gada ziņojums”. 2011. gada maijs.
[29]             ABM —
darbībās balstīta pārvaldība; ABB —
darbībās balstīta budžeta izstrāde.
[30]             Kā
paredzēts Finanšu regulas 49. panta 6. punkta a) vai
b) apakšpunktā.
[31]             Skaidrojumus
par pārvaldības veidiem un atsauces uz Finanšu regulu skatīt BudgWeb
tīmekļa vietnē: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html..

[32]             Kā
minēts Finanšu regulas 185. pantā.
[33]             http://www.trust-researchers.eu/
[34]             Dif.
— diferencētās apropriācijas, nedif. — nediferencētās
apropriācijas.
[35]             EBTA —
Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācija.
[36]             Kandidātvalstis
un attiecīgā gadījumā potenciālās
kandidātvalstis no Rietumbalkāniem.
[37]             JRC
pieprasa jaunu budžeta pozīciju ieguldījumiem
infrastruktūrā. Lielākā daļa JRC ēku ir
būvētas 60. un 70. gados un neatbilst mūsdienu
prasībām. Līdz ar to ir vajadzīgas jaunas ēkas un
esošās infrastruktūras modernizācija, lai izpildītu JRC
daudzgadu darba programmu atbilstīgi ES drošības un aizsardzības
standartiem, kā arī ES/20/20/20 vides mērķiem. JRC
ir izveidojis savu "Infrastruktūras attīstības plānu
2014-2020", kurā apzinātas ieguldījumu vajadzības
līdz 2020. gadam visiem JRC objektiem, kas ir atspoguļotas
jaunajā ierosinātajā budžeta pozīcijā.
[38]             Rezultāti
ir attiecīgie produkti un pakalpojumi (piemēram, finansēto
studentu apmaiņas braucienu skaits, uzbūvēto ceļu garums km
utt.).
[39]             Kā
norādīts 1.4.2. punktā „Konkrētais
mērķis/konkrētie mērķi…”
[40]             N
gads ir gads, kurā sāk īstenot priekšlikumu/iniciatīvu.
[41]             Tehniskais
un/vai administratīvais atbalsts un ES programmu un/vai darbību
īstenošanas atbalsta izdevumi (kādreizējās „BA”
pozīcijas), netiešā pētniecība, tiešā
pētniecība.
[42]             CA
— līgumdarbinieki, INT — pagaidu darbinieki („Intérimaire”);
JED — Jeune Expert en Délégation (Jaunākie eksperti
delegācijās); LA — vietējie darbinieki, SNE — valstu
norīkotie eksperti.
[43]             Saskaņā
ar robežlielumiem attiecībā uz ārštata darbiniekiem, ko
finansē no darbības apropriācijām
(kādreizējām „BA” pozīcijām).
[44]             Galvenokārt
struktūrfondi, Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku
attīstībai (ELFLA) un Eiropas Zivsaimniecības fonds (EZF).
[45]             Sk.
Iestāžu nolīguma 19. un 24. punktu.
[46]             Norādītajām
tradicionālo pašu resursu (muitas nodokļi, cukura nodevas)
summām jābūt neto summām, t. i., bruto summām, no
kurām atskaitītas iekasēšanas izmaksas 25 % apmērā.