               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 25.5.2018
            COM(2018) 344 final
            2018/0175(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem FMT:ItalicCETA Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Visaptverošo ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses, attiecībā uz FMT:ItalicCETA Apvienotās komitejas un specializēto komiteju reglamenta pieņemšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

                  Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kura Savienības vārdā jāieņem CETA Apvienotajā komitejā saistībā ar paredzēto CETA Apvienotās komitejas un specializēto komiteju reglamenta pieņemšanu.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Visaptverošais ekonomikas un tirdzniecības nolīgums (CETA)

                  Visaptverošā ekonomikas un tirdzniecības nolīguma (CETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses (“nolīgums”), mērķis ir īstenot Savienības kopējo tirdzniecības politiku attiecībā uz Kanādu un jo īpaši izveidot brīvās tirdzniecības zonu. Nolīgums tika parakstīts Briselē 2016. gada 30. oktobrī
                     1
                  .

                  Nolīgums tiek provizoriski piemērots kopš 2017. gada 21. septembra.

               2.2.CETA Apvienotā komiteja un specializētās komitejas

                  Ar nolīguma 26.1. pantu tiek izveidota CETA Apvienotā komiteja un ar 26.2. pantu – specializētās komitejas. Tās ietver: Preču tirdzniecības komiteju, Lauksaimniecības komiteju, Vīna un stipro alkoholisko dzērienu komiteju, Apvienotā nozares darba grupu zāļu jomā, Pakalpojumu un ieguldījumu komiteju, Profesionālo kvalifikāciju savstarpējas atzīšanas apvienoto komiteju, Apvienoto muitas sadarbības komiteju, Sanitāro un fitosanitāro pasākumu apvienoto pārvaldības komiteju, Publiskā iepirkuma komiteju, Finanšu pakalpojumu komiteju, Tirdzniecības un ilgtspējīgas attīstības komiteju, Regulatīvās sadarbības forumu un CETA Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu komiteju.

                  CETA Apvienotās komitejas un specializēto komiteju sastāvā ir un tās kopīgi vada Pušu pārstāvji. CETA Apvienotās komitejas līdzpriekšsēdētāji ir Kanādas starptautiskās tirdzniecības ministrs un par tirdzniecību atbildīgais Eiropas Komisijas loceklis vai viņu attiecīgās pilnvarotās personas. Puses ir definētas nolīguma 1.1. pantā, kur noteikts, ka “Puses ir Eiropas Savienība vai tās dalībvalstis vai Eiropas Savienība un tās dalībvalstis to attiecīgajās kompetences jomās, kā izriet no Līguma par Eiropas Savienību un Līguma par Eiropas Savienības darbību (turpmāk "ES Puse"), no vienas puses, un Kanāda, no otras puses”.

                  CETA Apvienotā komiteja un specializētās komitejas ir atbildīgas par nolīguma īstenošanu un piemērošanu to attiecīgajās jomās. Saskaņā ar 26.1. panta 5. punkta h) apakšpunktu CETA Apvienotā komiteja var izveidot citas specializētās komitejas un divpusējos dialogus, lai palīdzētu tai tās uzdevumu veikšanā. CETA Apvienotā komiteja un specializēto komiteju sanāksmes notiek reizi gadā vai pēc kādas Puses pieprasījuma.

               2.3.Paredzētais CETA Apvienotās komitejas akts

               CETA Apvienotajai komitejai ir jāpieņem lēmums par CETA Apvienotās komitejas reglamenta pieņemšanu (“paredzētais akts”).

                  Paredzētā akta mērķis ir pieņemt CETA Apvienotās komitejas reglamentu saskaņā ar nolīguma 26.1. panta 4. punkta d) apakšpunktu, kurā noteikts, ka CETA Apvienotā komiteja pieņem savu reglamentu.

                  Nolīguma 26.2. panta 4. punktā paredzēts, ka specializētās komitejas nosaka un groza savu reglamentu, ja to uzskata par lietderīgu. Ņemot vērā ar CETA izveidoto specializēto komiteju lielo skaitu, tiek ierosināts mutatis mutandis piemērot CETA Apvienotās komitejas reglamentu specializētajām komitejām, ja vien saskaņā ar nolīguma 26.2. panta 4. punktu netiek pieņemts citāds lēmums.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Ar nostāju, kas jāieņem Savienības vārdā, būtu jātiecas pieņemt CETA Apvienotās komitejas reglamentu, kā paredzēts nolīgumā.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā ir paredzēti lēmumi, kas nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  2
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               CETA Apvienotā komiteja un specializētās komitejas ir struktūras, kas izveidotas ar Visaptverošo ekonomikas un tirdzniecības nolīgums starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kanādu, no otras puses (“nolīgums”).

               Lēmums, kas CETA Apvienotajai komitejai ir jāpieņem, ir saistošs un nepapildina un negroza nolīgumā noteikto institucionālo struktūru.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Lēmuma, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā paredzētā akta mērķa un satura, attiecībā uz kuru ieņem nostāju Savienības vārdā. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti, no kuriem viens ir klasificējams kā galvenais, bet otrs ir pakārtots, lēmums saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, kas nepieciešams galvenajam vai dominējošajam mērķim vai komponentam.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz kopējo tirdzniecības politiku un starptautisko transportu.

               Tādēļ ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir Līgums par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. pants, 100. panta 2. punkts un 207. panta 4. punkts.

               4.3.Secinājums

                  Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 91. pantam, 100. panta 2. punktam un 207. panta 4. punktam saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               5.Paredzētā akta publicēšana

               CETA Apvienotās komitejas lēmumu pēc tā pieņemšanas ir paredzēts publicēt.

               2018/0175 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem CETA Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Visaptverošo ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses, attiecībā uz CETA Apvienotās komitejas un specializēto komiteju reglamenta pieņemšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. pantu, 100. panta 2. punktu un 207. panta 4. punktu saistībā ar tā 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Padomes Lēmumā (ES) 2017/37
                  3
                paredzēts Eiropas Savienības vārdā parakstīt Visaptverošo ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu (CETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses (“nolīgums”). Nolīgums tika parakstīts 2016. gada 30. oktobrī.

               (2)Padomes Lēmumā (ES) 2017/38
                  4
                paredzēta nolīguma provizoriska piemērošana, tai skaitā CETA Apvienotās komitejas un specializēto komiteju izveide. Nolīgums tiek provizoriski piemērots kopš 2017. gada 21. septembra.

               (3)Saskaņā ar nolīguma 26.1. panta 4. punktu CETA Apvienotā komiteja pieņem savu reglamentu.

               (4)Saskaņā ar  26.2. panta 4. punktu specializētās komitejas nosaka un groza savu reglamentu, ja to uzskata par lietderīgu.

               (5)CETA Apvienotajai komitejai pirmajā sanāksmē ir jāpieņem savs reglaments, kā paredzēts nolīgumā.

               (6)Ja vien katra specializētā komiteja saskaņā ar 26.2. panta 4. punktu nelemj citādi, šo reglamentu mutatis mutandis piemēro specializētajām komitejām.

               (7)Tādēļ, lai nodrošinātu efektīvu nolīguma īstenošanu, ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā ir jāieņem CETA Apvienotajā komitejā, pamatojoties uz pievienoto CETA Apvienotās komitejas lēmuma projektu par tās reglamentu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem CETA Apvienotās komitejas, kura izveidota saskaņā ar Visaptverošo ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses, pirmajā sanāksmē attiecībā uz CETA Apvienotās komitejas un specializēto komiteju reglamentu, pamatojas uz šim lēmumam pievienoto CETA Apvienotās komitejas lēmuma projektu.

               2. pants

               Pēc CETA Apvienotās komitejas lēmuma pieņemšanas to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 11, 14.1.2017., 1. lpp.

                     (2)

                        ES Tiesas 2014. gada 7. oktobra spriedums, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI: EU: C: 2014: 2258, 61.–64. punkts.

                     (3)

                        OV L 11, 14.1.2017., 1. lpp.

                     (4)

                        OV L 11, 14.1080.2017., 1. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē,25.5.2018
            COM(2018) 344 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem CETA Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Visaptverošo ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses, attiecībā uz CETA Apvienotās komitejas un specializēto komiteju reglamenta pieņemšanu

               PIELIKUMS

               CETA APVIENOTĀS KOMITEJAS
                  LĒMUMS Nr. […/2018]

               (...)

               par tās reglamenta un
                  specializēto komiteju reglamenta pieņemšanu

               CETA APVIENOTĀ KOMITEJA,

               Ņemot vērā Visaptverošo ekonomikas un tirdzniecības nolīgumu (CETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses, un jo īpaši tā 26.1. panta 4. punkta d) apakšpunktu un 26.2. panta 4. punktu,

               tā kā:

               1)Saskaņā ar nolīguma 30.7. panta 3. punktu atsevišķas nolīguma daļas kopš 2017. gada 21. septembra tiek piemērotas provizoriski.

               2)Atbilstīgi nolīguma 26.1. panta 4. punktam CETA Apvienotajai komitejai ir jāpieņem savs reglaments.

               3)Atbilstīgi nolīguma 26.2. panta 4. punktam specializētās komitejas nosaka un groza savu reglamentu, ja to uzskata par vajadzīgu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               Ar šo tiek pieņemts CETA Apvienotās komitejas un tās specializēto komiteju reglaments, kas izklāstīts pielikumā.

               [Vieta, datums]

                        CETA Apvienotās komitejas vārdā –

                        līdzpriekšsēdētāji

               PIELIKUMS

               CETA APVIENOTĀS KOMITEJAS REGLAMENTS

               1. noteikums

               Sastāvs un vadība

               1.CETA Apvienotā komiteja, kas izveidota saskaņā ar 26.1. pantu Visaptverošajā ekonomikas un tirdzniecības nolīgumā (CETA) starp Kanādu, no vienas puses, un Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no otras puses (“nolīgums”), veic savus pienākumus, kā noteikts nolīguma 26.1. pantā, uzņemas atbildību par nolīguma īstenošanu un piemērošanu un sekmē tā vispārējo mērķu sasniegšanu.

               2.Atbilstīgi nolīguma 26.1. panta 1. punktā minētajam CETA Apvienotās komitejas sastāvā ir nolīguma Pušu pārstāvji, un tās līdzpriekšsēdētāji ir Kanādas starptautiskās tirdzniecības ministrs un par tirdzniecību atbildīgais Eiropas Komisijas loceklis. Līdzpriekšsēdētājus var pārstāvēt viņu attiecīgās pilnvarotās personas, kā paredzēts nolīguma 26.1. panta 1. punktā.

               3.Šajā reglamentā “Puses” ir Puses, kas definētas nolīguma 1.1. pantā.

               2. noteikums

               Pārstāvība

               1.Katra Puse paziņo otrai nolīguma Pusei sarakstu ar tās pārstāvjiem CETA Apvienotajā komitejā. Sarakstu pārvalda un atjaunina CETA Apvienotās komitejas sekretariāts.

               2.CETA Apvienotās komitejas līdzpriekšsēdētāju var pārstāvēt pilnvarota persona, ja līdzpriekšsēdētājs pats nevar piedalīties sanāksmē. Līdzpriekšsēdētājs vai viņa pilnvarota persona rakstveidā informē otru līdzpriekšsēdētāju un attiecīgo kontaktpunktu par pilnvarošanu iespējami savlaicīgi pirms sanāksmes.

               3.CETA Apvienotās komitejas līdzpriekšsēdētāja pilnvarotajai personai ir līdzpriekšsēdētāja tiesības tādā mērā, kā tas noteikts pilnvarojumā. Šajā reglamentā turpmākas atsauces uz pārstāvjiem un līdzpriekšsēdētājiem tiek saprastas kā atsauces arī uz pilnvarotajām personām.

               3. noteikums

               CETA Apvienotās komitejas sekretariāts

               CETA kontaktpunkti, kurus nolīguma Puses iecēlušas saskaņā ar nolīguma 26.5. pantu, pilda CETA Apvienotās komitejas sekretariāta funkcijas.

               4. noteikums

               Sanāksmes

               1.Atbilstīgi nolīguma 26.1. panta 2. punktam CETA Apvienotās komitejas sanāksmes notiek reizi gadā vai pēc kādas nolīguma Puses pieprasījuma. Sanāksmes notiek pārmaiņus Briselē un Otavā, ja vien līdzpriekšsēdētāji nelemj citādi.

               2.Atbilstīgi nolīguma 26.6. panta 1. punktam CETA Apvienotās komitejas sanāksmes var rīkot videokonferences vai telefonkonferences veidā.

               3.CETA Apvienotās komitejas sekretariāts sasauc katru Apvienotās komitejas sanāksmi laikā un vietā, par kuru nolīguma Puses ir vienojušās. Kā paredzēts 26.6. panta 2. punktā, nolīguma Puses cenšas sasaukt sanāksmi 30 dienu laikā pēc tam, kad nolīguma Puse saņem otras nolīguma Puses lūgumu sasaukt sanāksmi.

               5. noteikums

               Deleģēšana

               CETA Apvienotās komitejas pārstāvjus var pavadīt valsts pārvaldes amatpersonas. Pirms katras sanāksmes CETA Apvienotās komitejas līdzpriekšsēdētājus informē par katras nolīguma Puses delegācijas paredzēto sastāvu.

               6. noteikums

               Dokumenti

               Ja CETA Apvienotās komitejas apspriežu pamatā ir rakstiski apliecinoši dokumenti, CETA Apvienotās komitejas sekretariāts tos numurē un izplata kā CETA Apvienotās komitejas dokumentus.

               7. noteikums

               Sarakste

               1.CETA Apvienotās komitejas līdzpriekšsēdētājiem adresēto saraksti CETA Apvienotās komitejas sekretariāts attiecīgā gadījumā nosūta CETA Apvienotās komitejas pārstāvjiem.

               2.Saraksti no CETA Apvienotās komitejas līdzpriekšsēdētājiem CETA Apvienotās komitejas sekretariāts nosūta saņēmējiem un attiecīgā gadījumā numurē un izplata pārējiem CETA Apvienotās komitejas pārstāvjiem.

               8. noteikums

               Sanāksmju darba kārtība

               1.Katrai sanāksmei CETA Apvienotās komitejas sekretariāts sagatavo provizorisku darba kārtību. To kopā ar attiecīgajiem dokumentiem pārsūta CETA Apvienotās komitejas pārstāvjiem, tostarp līdzpriekšsēdētājiem, ne vēlāk kā 10 kalendārās dienas pirms sanāksmes sākuma.

               2.Pagaidu darba kārtībā iekļauj jautājumus, par kuriem CETA Apvienotās komitejas sekretariāts vēlākais 14 dienu pirms sanāksmes sākuma ir saņēmis kādas nolīguma Puses lūgumu tos iekļaut darba kārtībā kopā ar attiecīgajiem dokumentiem.

               3.CETA Apvienotās komitejas līdzpriekšsēdētāji publisko pagaidu darba kārtības kopīgi apstiprināto versiju pirms CETA Apvienotās komitejas sanāksmes, ievērojot nolīguma 26.4. pantu.

               4.CETA Apvienotā komiteja katras sanāksmes sākumā pieņem darba kārtību. Ja nolīguma Puses attiecīgi lemj, darba kārtībā var iekļaut arī provizoriskajā darba kārtībā neiekļautus jautājumus.

               5.CETA Apvienotās komitejas līdzpriekšsēdētāji, savstarpēji vienojoties, var uzaicināt novērotājus, tostarp nolīguma Pušu citu struktūru pārstāvjus vai neatkarīgus ekspertus, lai tie piedalītos sanāksmēs un sniegtu informāciju par konkrētiem jautājumiem.

               6.CETA Apvienotās komitejas līdzpriekšsēdētāji, savstarpēji vienojoties, var saīsināt vai pagarināt 1. un 2. punktā norādītos termiņus, lai ņemtu vērā vajadzības konkrētajā gadījumā.

               9. noteikums

               Protokols

               1.Katras sanāksmes protokolu CETA Apvienotās komitejas sekretariāts parasti sagatavo 21 dienas laikā pēc sanāksmes beigām, ja vien, savstarpēji vienojoties, netiek nolemts citādi.

               2.Protokolā parasti sniedz kopsavilkumu par katru darba kārtības jautājumu, vajadzības gadījumā norādot:

               a)CETA Apvienotajai komitejai iesniegtos dokumentus;

               b)paziņojumus, ko kāds CETA Apvienotās komitejas loceklis ir lūdzis iekļaut protokolā, un

               c)pieņemtos lēmumus, sniegtos ieteikumus, pieņemtos kopīgos paziņojumus un secinājumus par turpmāku darbību konkrētos jautājumos.

               3.Protokolā norāda visu personu, kas jebkādā statusā piedalījušās sanāksmē, vārdus un uzvārdus, amatus un piederību kādai struktūrai.

               4.Protokolu rakstiski apstiprina līdzpriekšsēdētāji 28 dienu laikā no sanāksmes dienas vai kādā citā termiņā, par ko nolīguma Puses nolēmušas. Pēc apstiprināšanas protokolu divos eksemplāros paraksta CETA Apvienotās komitejas sekretariātā ietilpstošie kontaktpunkti, un katra nolīguma Puse saņem šo dokumentu oriģinālu. Puses var nolemt, ka šī prasība tiek izpildīta arī ar parakstīšanu un apmaiņu ar elektroniskām versijām. Parakstīto protokolu kopijas nosūta CETA Apvienotās komitejas pārstāvjiem.

               5.CETA Apvienotās komitejas sekretariāts sagatavo arī īsu un vispārīgu protokola kopsavilkumu. Kad Apvienotās komitejas līdzpriekšsēdētāji ir apstiprinājuši kopsavilkuma tekstu, tie publisko protokola kopsavilkumu, ievērojot nolīguma 26.4. pantu.

               10. noteikums

               Lēmumi un ieteikumi

               1.CETA Apvienotā komiteja pieņem lēmumus visos jautājumos, par kuriem tas paredzēts šajā nolīgumā, un var izstrādāt arī attiecīgus ieteikumus. CETA Apvienotā komiteja rīkojas, savstarpēji vienojoties, kā paredzēts nolīguma 26.3. panta 3. punktā.

               2.Sanāksmju starplaikā CETA Apvienotā komiteja var pieņemt lēmumus vai ieteikumus rakstiskā procedūrā, ja nolīguma Puses tā lemj, savstarpēji vienojoties. Šim nolūkam priekšlikuma tekstu līdzpriekšsēdētāji rakstiski nosūta CETA Apvienotās komitejas pārstāvjiem atbilstīgi 7. noteikumam, norādot termiņu, kurā locekļiem jāpaziņo bažas vai grozījumi, ko viņi vēlas ieviest. Pieņemtos priekšlikumus paziņo saskaņā ar 7. noteikumu, tiklīdz beidzies termiņš, un reģistrē nākamās sanāksmes protokolā.

               3.Ja CETA Apvienotā komiteja saskaņā ar nolīgumu ir pilnvarota pieņemt lēmumus, ieteikumus vai skaidrojumus, šādus aktus attiecīgi sauc par “lēmumu”, “ieteikumu” vai “skaidrojumu”. CETA Apvienotās komitejas sekretariāts katram lēmumam, ieteikumam vai skaidrojumam piešķir kārtas numuru, norāda pieņemšanas datumu un sniedz jautājuma aprakstu. Katrā lēmuma norādīta diena, kad tas stājas spēkā.

               4.Katru lēmumu, ieteikumu vai skaidrojumu paraksta CETA Apvienotās komitejas līdzpriekšsēdētāji.

               5.Nolīguma Puses nodrošina, ka lēmumi, ieteikumi vai skaidrojumi, ko pieņēmusi CETA Apvienotā komiteja, tiek publiskoti, ievērojot nolīguma 26.4. pantu.

               6.Ja CETA Apvienotā komiteja pieņem lēmumus par grozījumiem nolīguma protokolos un pielikumos saskaņā ar nolīguma 30.2. panta 2. punktu, visas valodu versijas ir vienlīdz autentiskas, kā paredzēts nolīguma 30.11. pantā.

               11. noteikums

               Publicitāte un konfidencialitāte

               1.Ja vien nolīgumā nav noteikts citādi vai ja līdzpriekšsēdētāji nelemj citādi, CETA Apvienotās komitejas sanāksmes nav atklātas.

               2.Ja kāda nolīguma Puse CETA Apvienotajai komitejai, kādai specializētajai komitejai vai citām struktūrām, kas izveidotas ar nolīgumu, iesniedz informāciju, kura uzskatāma par konfidenciālu vai aizsargātu pret izpaušanu saskaņā ar minētās Puses normatīvajiem aktiem, otra nolīguma Puse rīkojas ar šo informāciju kā ar konfidenciālu informāciju, kā paredzēts nolīguma 26.4. pantā.

               12. noteikums

               Valodas

               1.CETA Apvienotās komitejas oficiālās valodas ir nolīguma Pušu oficiālās valodas.

               2.CETA Apvienotās komitejas darba valodas ir angļu un/vai franču valoda. Ja vien līdzpriekšsēdētāji nelemj citādi, CETA Apvienotā komiteja parasti savās apspriedēs izmanto dokumentus, kas sagatavoti šajās valodās.

               13. noteikums

               Izdevumi

               1.Katra nolīguma Puse sedz izdevumus, kas tai rodas saistībā ar dalību CETA Apvienotās komitejas sanāksmēs.

               2.Izdevumus saistībā ar sanāksmju organizēšanu un dokumentu pavairošanu sedz tā nolīguma Puse, kas rīko sanāksmi.

               3.Izdevumus saistībā ar mutisko tulkošanu uz Apvienotās komitejas darba valodām un no tām sedz tā nolīguma Puse, kas rīko sanāksmi. Nolīguma Puse, kas pieprasa mutisko un rakstisko tulkošanu uz valodām, kuras nav 12. noteikumā norādītās darba valodas, vai no šīm valodām, maksā par šiem pakalpojumiem.

               14. noteikums

               Specializētās komitejas un citas struktūras

               1.Atbilstīgi 26.1. panta 4. punkta b) apakšpunktam CETA Apvienotā komiteja pārrauga visu specializēto komiteju un citu saskaņā ar šo nolīgumu izveidoto struktūru darbu.

               2.CETA Apvienoto komiteju rakstveidā informē par specializēto komiteju vai citu saskaņā ar šo nolīgumu izveidoto struktūru ieceltajiem kontaktpunktiem. Visu attiecīgo saraksti, dokumentus un paziņojumus saistībā ar nolīguma īstenošanu starp katras specializētās komitejas kontaktpunktiem vienlaikus nosūta CETA Apvienotās komitejas sekretariātam.

               3.Atbilstīgi 26.2. panta 6. punktam specializētās komitejas informē CETA Apvienoto komiteju par katras savas sanāksmes rezultātiem un secinājumiem.

               4.Ja vien katra specializētā komiteja nelemj citādi atbilstīgi nolīguma 26.2. panta 4. punktam, šo reglamentu mutatis mutandis piemēro specializētajām komitejām un citām struktūrām, kas izveidotas saskaņā ar nolīgumu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 25.5.2018
            COM(2018) 333 final
            2018/0167(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kura Eiropas Savienības vārdā jāieņemEEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu EEZ līguma 31. protokolā par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības(02 03 01. budžeta pozīcija “Iekšējais tirgus” un 02 03 04. budžeta pozīcija “Iekšējā tirgus pārvaldības instrumenti”)
            (Dokuments attiecas uz EEZ)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Lai nodrošinātu vajadzīgo iekšējā tirgus tiesisko noteiktību un viendabīgumu, EEZ Apvienotajai komitejai EEZ līgumā jāiekļauj visi attiecīgie ES tiesību akti iespējami ātrāk pēc to pieņemšanas, kā arī jāatļauj EEZ EBTA valstu līdzdalība tādos ES pasākumos vai programmās, kas attiecas uz EEZ.

                  Padomes Lēmuma priekšlikumam pievienotā EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projekta mērķis ir grozīt EEZ līguma 31. protokolu par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības, lai atļautu EEZ EBTA valstīm (Norvēģijai, Islandei un Lihtenšteinai) piedalīties Savienības darbībās, kas saistītas ar 02 03 01. budžeta pozīciju “Iekšējais tirgus” un 02 03 04. budžeta pozīciju “Iekšējā tirgus pārvaldības instrumenti”, kas 2018. finanšu gadam ir iekļautas Eiropas Savienības vispārējā budžetā.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem politikas jomā

                  Pievienotais Apvienotās komitejas lēmuma projekts pilnībā atbilst EEZ līguma mērķim veicināt nepārtrauktu un līdzsvarotu tirdzniecības un ekonomisko attiecību nostiprināšanu starp Līgumslēdzējām Pusēm ar vienlīdzīgiem konkurences nosacījumiem un vienotu noteikumu ievērošanu, lai izveidotu viendabīgu Eiropas Ekonomikas zonu.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

                  Apvienotās komitejas lēmums saskan arī ar citām Savienības politikas jomām, īpaši attiecībā uz mērķi aizsargāt ES iekšējā tirgus viendabīgumu.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Padomes Regulas (EK) Nr. 2894/94
                  1
                par EEZ līguma īstenošanas kārtību 1. panta 3. punktā ir paredzēts, ka Padome pēc Komisijas priekšlikuma šādiem lēmumiem izstrādā Savienības nostāju.

               Komisija sadarbībā ar EĀDD iesniedz EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projektu, kas Padomei jāpieņem kā Savienības nostāja. Komisija cer pēc iespējas drīz iesniegt EEZ Apvienotajai komitejai minēto dokumentu.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Priekšlikums ir saskaņā ar subsidiaritātes principu šāda iemesla dēļ.

               Šā priekšlikuma mērķi, proti, nodrošināt iekšējā tirgus viendabīgumu, nevar pietiekami labi sasniegt dalībvalstīs, bet tā ietekmes dēļ var labāk sasniegt Savienības līmenī.

               •Proporcionalitāte

                  Saskaņā ar proporcionalitātes principu šis priekšlikums paredz tikai tos pasākumus, kas ir nepieciešami, lai sasniegtu tā mērķi — nodrošināt iekšējā tirgus viendabīgumu.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

                  Saskaņā ar EEZ līguma 98. pantu izvēlētais juridiskais instruments ir EEZ Apvienotās komitejas lēmums. EEZ Apvienotā komiteja nodrošina EEZ līguma faktisko īstenošanu un darbību. Lai sasniegtu šo mērķi, tā pieņem lēmumus līgumā paredzētajos gadījumos.

               3.IETEKME UZ BUDŽETU

                  EEZ EBTA valstis veic finanšu iemaksu 02 03 01. budžeta pozīcijā “Iekšējais tirgus” un 02 03 04. budžeta pozīcijā “Iekšējā tirgus pārvaldības instrumenti”. Precīza summa tiks noteikta saskaņā ar EEZ līguma noteikumiem, līdzko šis Padomes lēmuma projekts būs pieņemts.

               4.CITI ELEMENTI

               Saskaņā ar ES budžeta politiku dalība ES darbībās var notikt tikai tad, kad ir veikta attiecīga finanšu iemaksa. Tomēr saskaņā ar EEZ līguma 32. protokolu ikgadējā finanšu iemaksa no EEZ EBTA valstīm tiek samaksāta ik gadu līdz 31. augustam pēc tam, kad Eiropas Komisijas sagatavotais ES aicinājums veikt iemaksas līdz 15. augustam tiek iesniegts EEZ EBTA valstīm.

               Tādēļ, lai aptvertu laiku no janvāra līdz augustam, Apvienotās komitejas lēmuma projektu ar atpakaļejošu spēku piemēro no janvāra. Tādējādi visa kalendārā gada laikā tiek nodrošināta sadarbības nepārtrauktība, kā paredzēts EEZ līgumā.

               Lēmuma piemērošana ar atpakaļejošu spēku neietekmē attiecīgo personu tiesības un pienākumus, un tiek ievērots tiesiskās paļāvības princips.

               2018/0167 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kura Eiropas Savienības vārdā jāieņem
                  EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu EEZ līguma 31. protokolā par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības

                  (02 03 01. budžeta pozīcija “Iekšējais tirgus” un 02 03 04. budžeta pozīcija “Iekšējā tirgus pārvaldības instrumenti”)

               (Dokuments attiecas uz EEZ)

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Padomes 1994. gada 28. novembra Regulu (EK) Nr. 2894/94 par Eiropas Ekonomikas zonas līguma īstenošanas kārtību
                  2
                un jo īpaši tās 1. panta 3. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Līgums par Eiropas Ekonomikas zonu
                  3
                ("EEZ līgums") stājās spēkā 1994. gada 1. janvārī.

               (2)Ievērojot EEZ līguma 98. pantu, EEZ Apvienotā komiteja cita starpā var lemt par EEZ līguma 31. protokola grozīšanu.

               (3)EEZ līguma 31. protokolā ietverti noteikumi par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības.

               (4)Ir lietderīgi turpināt EEZ līguma Līgumslēdzēju Pušu sadarbību Savienības darbībās, kuras finansē no Eiropas Savienības vispārējā budžeta, attiecībā uz iekšējā preču un pakalpojumu tirgus darbību un attīstību un iekšējā tirgus pārvaldības instrumentiem.

               (5)Tāpēc EEZ līguma 31. protokols būtu jāgroza, lai šī paplašinātā sadarbība varētu notikt no 2018. gada 1. janvāra.

               (6)Tādēļ Savienības nostājas EEZ Apvienotajā komitejā pamatā vajadzētu būt pievienotajam lēmuma projektam,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostājas, kura Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz ierosināto grozījumu EEZ līguma 31. protokolā par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības, pamatā ir EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projekts, kurš pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 305, 30.11.1994., 6.–8. lpp.

                     (2)

                        OV L 305, 30.11.1994., 6. lpp.

                     (3)

                        OV L 1, 3.1.1994., 3. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē,25.5.2018
            COM(2018) 333 final
            PIELIKUMS
            [dokumentam]
            Priekšlikums Padomes Lēmumam
            par nostāju, kura Eiropas Savienības vārdā jāieņemEEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu EEZ līguma 31. protokolā par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības(02 03 01. budžeta pozīcija “Iekšējais tirgus” un 02 03 04. budžeta pozīcija “Iekšējā tirgus pārvaldības instrumenti”)

               PIELIKUMS
               EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS Nr. …/2018
                  (...),
                  ar ko groza EEZ līguma 31. protokolu par sadarbību īpašās jomās, kas nav
                  četras pamatbrīvības

               EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”) un jo īpaši tā 86. un 98. pantu,

               tā kā:

               (1)Ir lietderīgi turpināt EEZ līguma Līgumslēdzēju Pušu sadarbību Savienības darbībās, kuras finansē no Eiropas Savienības vispārējā budžeta, attiecībā uz iekšējā preču un pakalpojumu tirgus darbību un attīstību un iekšējā tirgus pārvaldības instrumentiem.

               (2)Tāpēc EEZ līguma 31. protokols būtu jāgroza, lai šī paplašinātā sadarbība varētu notikt no 2018. gada 1. janvāra,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               EEZ līguma 31. protokola 7. pantu groza šādi:

               1.panta 12. punktā frāzi “un 2017.” aizstāj ar “2017. un 2018.”;

               2.panta 14. punktā frāzi “2017. finanšu gads” aizstāj ar “2017. un 2018. finanšu gads”.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc pēdējā paziņojuma iesniegšanas saskaņā ar EEZ līguma 103. panta 1. punktu*.

                  1To piemēro no 2018. gada 1. janvāra.

               3. pants

               Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.

               Briselē,

                     EEZ Apvienotās komitejas vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     EEZ Apvienotās komitejas
                     sekretāri

                     (1)
                  *[Konstitucionālās prasības nav norādītas.] [Konstitucionālās prasības ir norādītas.]


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 23.5.2018
            COM(2018) 280 final
            Priekšlikums
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
            par elastības instrumenta izmantošanu nolūkā finansēt steidzamus budžeta pasākumus, lai risinātu migrācijas, bēgļu pieplūduma un drošības apdraudējumu radītās pašreizējās problēmas, kā arī, lai paplašinātu Strukturālo reformu atbalsta programmu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               Ar Padomes 2013. gada 2. decembra Regulu (ES, EURATOM) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam
                  1
               , ir atļauts izmantot elastības instrumentu, lai finansētu skaidri noteiktus izdevumus, ko nav iespējams finansēt, nepārsniedzot daudzgadu finanšu shēmas vienai vai vairākām izdevumu kategorijām noteiktos maksimālos apjomus.

               Saskaņā ar Padomes Regulas Nr. 1311/2013 11. pantu un Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  2
                12. punktu un pēc tam, kad bija izskatītas visas iespējas apropriāciju pārdalīšanai un izsmelta visa nepiešķirtu līdzekļu rezerve izdevumu kategorijās Ekonomikas, sociālā un teritoriālā kohēzija (1.b izdevumu kategorija) un Drošība un pilsonība (3. izdevumu kategorija), Komisija ierosina 2019. gadā izmantot elastības instrumentu. Pieejamais ikgadējais apjoms ir 600 miljoni EUR (2011. gada cenās), kas atbilst 703 miljoniem EUR pašreizējās cenās. Turklāt 520 miljoni EUR ir pieejami 2018. daļā.

               Šā instrumenta izmantošana attiecas uz summu, kas par 927,5 miljoniem EUR pārsniedz daudzgadu finanšu shēmas 3. izdevumu kategorijas maksimālo apjomu un ir paredzēta tam, lai finansētu atbalsta pasākumus migrācijas, bēgļu un drošības krīzes pārvaldīšanai. Turklāt ir ierosināts izmantot 38,1 miljonus EUR, pārsniedzot 1.b izdevumu kategorijas maksimālo apjomu, lai nodrošinātu finansējumu Strukturālo reformu atbalsta programmas pagarināšanai.

               Indikatīvās maksājumu apropriācijas, kas atbilst ierosinātajai elastības instrumenta izmantošanai, ir aprēķinātas, balstoties uz piemērojamajiem noteikumiem par priekšfinansējumu, priekšfinansējuma dzēšanu un galīgajiem maksājumiem, kuri paredzēti dažādu veidu finansējamiem pasākumiem, un apkopotas turpmākajā tabulā.

               (miljonos EUR, pašreizējās cenās)

                        Gads

                        Maksājumu apropriācijas, kas saistītas ar elastības instrumenta izmantošanu 2019. gadā

                        2019.g.

                        486,6

                        2020.g.

                        194,7

                        2021.g.

                        116,1

                        2022.g.

                        116,9

                        2023.g.

                        51,3

                        Kopā

                        965,6

               Priekšlikums

               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS

               par elastības instrumenta izmantošanu nolūkā finansēt steidzamus budžeta pasākumus, lai risinātu migrācijas, bēgļu pieplūduma un drošības apdraudējumu radītās pašreizējās problēmas, kā arī, lai paplašinātu Strukturālo reformu atbalsta programmu

               EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  3
                un jo īpaši tā 12. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Elastības instruments ir paredzēts tam, lai finansētu skaidri noteiktus izdevumus, kurus nebūtu iespējams finansēt, nepārsniedzot vienai vai vairākām citām izdevumu kategorijām noteiktos maksimālos apjomus.

               (2)Kā noteikts Padomes Regulas (ES, EURATOM) Nr. 1311/2013
                  4
                11. pantā, elastības instrumentam pieejamais ikgadējais maksimālais apjoms ir 600 000 000 EUR (2011. gada cenās).

               (3)Lai risinātu migrācijas, bēgļu pieplūduma un drošības apdraudējumu radītās pašreizējās problēmas, kā arī lai paplašinātu Strukturālo reformu atbalsta programmu, ir jāizmanto ievērojamas papildu summas, lai nekavējoties finansētu šādus pasākumus.

               (4)Pēc tam, kad ir tikušas izskatītas visas iespējas pārdalīt maksimālā apjoma ietvaros 3. izdevumu kategorijas (Drošība un pilsonība) un 1.b izdevumu kategorijas (Ekonomikas, sociālā un teritoriālā kohēzija) apropriācijas, ir jāizmanto elastības instruments, lai palielinātu Savienības 2019. finanšu gada vispārējā budžetā pieejamo finansējumu, pārsniedzot 3. izdevumu kategorijas maksimālo apjomu, par summu 927 518 138 EUR apmērā, lai finansētu pasākumus migrācijas, bēgļu un drošības jomā un 1.b izdevumu kategorijas maksimālo apjomu, par summu 38 069 903 EUR , lai sniegtu papildu finansējumu nolūkā paplašināt Strukturālo reformu atbalsta programmu
                  5
               .

               (5)Balstoties uz paredzamo maksājumu profilu, maksājumu apropriācijas, kas atbilst elastības instrumenta izmantošanai, būtu jāsadala pa vairākiem finanšu gadiem.

               (6)Lai ļautu līdzekļus ātri izmantot, šis lēmums būtu jāpiemēro no 2019. finanšu gada sākuma,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               (1)Attiecībā uz Eiropas Savienības vispārējo budžetu 2019. finanšu gadam izmanto elastības instrumentu, lai nodrošinātu summu 927 518 138 EUR apmērā saistību apropriācijās 3. izdevumu kategorijā (Drošība un pilsonība) un 38 069 903 EUR apmērā saistību apropriācijās 1.b izdevumu kategorijā (Ekonomikas, sociālā un teritoriālā kohēzija).

               Pirmajā daļā minētās summas izmanto, lai finansētu pasākumus nolūkā risināt migrācijas, bēgļu pieplūduma un drošības apdraudējumu radītās pašreizējās problēmas, kā arī, lai paplašinātu Strukturālo reformu atbalsta programmu.

               (2)Balstoties uz paredzamo maksājumu profilu, maksājumu apropriācijas, kas atbilst elastības instrumenta izmantošanai, ir šādas:

               (a)486 597 803 EUR 2019. gadā;

               (b)194 720 174 EUR 2020. gadā;

               (c) 116 110 590 EUR 2021. gadā;

               (d)116 871 924 EUR 2022. gadā;

               (e) 51 287 550 EUR 2023. gadā.

               Konkrētās maksājumu apropriāciju summas katram finanšu gadam apstiprina saskaņā ar ikgadējo budžeta procedūru.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               To piemēro no 2019. gada 1. janvāra.

               Briselē,

                  Eiropas Parlamenta vārdā –
                        Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs
                        priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.

                     (2)

                        OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (3)

                        OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (4)

                        Padomes Regula (ES, EURATOM) Nr. 1311/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.).

                     (5)

                        COM(2017) 825, 6.12.2017.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 31.5.2018
            COM(2018) 359 final
            2018/0192(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu sasaisti, attiecībā uz tās reglamenta pieņemšanu
            (Dokuments attiecas uz EEZ)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis ir priekšlikums lēmumam, ar kuru nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu sasaisti, attiecībā uz tās reglamenta plānoto pieņemšanu.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Nolīgums starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu sasaisti

               Nolīgums starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu sasaisti (turpmāk “Nolīgums”) ir noslēgts, lai savienotu ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu (ES ETS) ar Šveices sistēmu, kas nozīmē, ka vienā sistēmā izdotas kvotas drīkstēs pārdot un izmantot atbilstības panākšanai otrā sistēmā, kā rezultātā paplašinās iespējas mazināt klimata pārmaiņas. Nolīgums tika parakstīts 2017. gada 23. novembrī. Tas stāsies spēkā 1. janvārī pēc tam, kad puses būs apmainījušās ar ratifikācijas dokumentiem vai būs devušas savu apstiprinājumu. Tomēr Nolīgumā paredzēts, ka no Nolīguma parakstīšanas dienas tā 11. līdz 13. pants ir piemērojami provizoriski.

               2.2.Apvienotā komiteja

               Apvienotā komiteja, kas izveidota ar Nolīguma 12. pantu, atbild par tā pārvaldību un īstenošanas nodrošināšanu. Tā var nolemt pieņemt jaunus Nolīguma pielikumus vai grozīt esošos pielikumus. Tā var arī apspriest grozījumu izdarīšanu Nolīguma pantos, sekmēt viedokļu apmaiņu par pušu tiesību aktiem un veikt Nolīguma izskatīšanu.

               Apvienotā komiteja ir divpusēja struktūra, ko veido pušu (ES un Šveice) pārstāvji. Par Apvienotās komitejas pieņemtajiem lēmumiem vienojas abas puses.

               2.3.Paredzētie Apvienotās komitejas akti

               2018. gada 27. jūnijā Apvienotajai komitejai savā pirmajā sanāksmē jāpieņem reglaments.

               Paredzētā akta nolūks ir noteikt noteikumus, saskaņā ar kuriem Apvienotajai komitejai vajadzētu darboties un formulēt savus uzdevumus.

               Nolīguma 12. panta 4. punkts paredz, ka Apvienotā komiteja pieņem savu reglamentu.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Priekšlikums nosaka Savienības nostāju attiecībā uz Apvienotās komitejas darbību regulējošā reglamenta pieņemšanu. Reglamenta projektā ir standarta noteikumi, kas regulē struktūras darbību: komitejas sastāvs, vadība un sekretariāta funkcijas, noteikumi par noturamajām sanāksmēm, darba kārtības izstrāde, lēmumu pieņemšana utt. Atbilstoši Nolīguma 12. panta 5. punktā noteiktajam tas arī paredz iespēju izveidot darba grupas.

               Apvienotās komitejas reglaments ir jāpieņem, lai tā varētu sākt gatavoties Nolīguma īstenošanai. Tas nozīmēs, ka tā varēs veikt praktiskus pasākumus, kas vajadzīgi, lai faktiski sasaistītu abas emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas.

               Izveidot labi funkcionējošu starptautisku oglekļa tirgu, augšupēji sasaistot emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas, ir gan ES, gan starptautiskās sabiedrības ilgtermiņa mērķis, jo tas ir veids, kā izpildīt Parīzes nolīgumā izvirzītos klimatiskos mērķus. Šajā sakarā ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas (ES ETS) izveides direktīvas 25. pants paredz, ka ES ETS var sasaistīt ar citām emisijas kvotu tirdzniecības sistēmām, ja tās ir obligātas un saderīgas un paredz absolūtus emisiju ierobežojumus, un Šveices sistēma šiem nosacījumiem atbilst. Lai nodrošinātu turpmāku saderību starp ES ETS un Šveices ETS, Apvienotajai komitejai vajadzētu sākt darbu pie Nolīguma īstenošanas.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā ir paredzēti lēmumi, kas nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  1
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Apvienotā komiteja ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu sasaisti.

               Akts, ko Apvienotā komiteja ir aicināta pieņemt, ir lēmums ar juridiskām sekām. Paredzētajam aktam ir juridiskas sekas, jo ar to noteiks noteikumus, kuri būs piemērojami Apvienotajai komitejai, kas ir struktūra, kura pārvalda Nolīgumu un kura var lemt par jaunu pielikumu pieņemšanu vai grozījumu izdarīšanu esošajos pielikumos.

               Paredzētais akts nepapildina un negroza Nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu pieņemamā lēmuma materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā paredzētā akta mērķa un satura, attiecībā uz kuru ieņem nostāju Savienības vārdā. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais vai dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz vidi.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 191. pants.

               4.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 191. pantam saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               2018/0192 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu sasaisti, attiecībā uz tās reglamenta pieņemšanu

               (Dokuments attiecas uz EEZ)

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 191. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Nolīgums starp Savienību un Šveices Konfederāciju par siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu sasaisti (turpmāk “Nolīgums”) tika parakstīts 2017. gada 23. novembrī.

               (2)Atbilstīgi Nolīguma 22. pantam, kamēr Nolīgums nav stājies spēkā, no Nolīguma parakstīšanas dienas provizoriski piemēro 11. līdz 13. pantu.

               (3)Atbilstīgi Nolīguma 12. pantam Apvienotajai komitejai savā pirmajā sanāksmē 2018. gada 27. jūnijā jāpieņem reglaments.

               (4)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Apvienotajā komitejā, jo šī struktūra ir atbildīga par Nolīguma pārvaldību un tā īstenošanas nodrošināšanu un reglaments noteiks tās darbību,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu sasaisti izveidotās Apvienotās komitejas pirmajā sanāksmē attiecībā uz tās reglamenta pieņemšanu, balsta uz šim lēmumam pievienoto Apvienotās komitejas lēmuma projektu.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Eiropas Savienības Tiesas 2014. gada 7. oktobra spriedums, Vācija pret Padomi, Lieta C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61. līdz 64. punkts.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē,31.5.2018
            COM(2018) 359 final
            PIELIKUMS
            [dokumentam]
            priekšlikums PADOMES LĒMUMAM
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu sasaisti, attiecībā uz tās reglamenta pieņemšanu

               Pielikums

               AR NOLĪGUMU STARP EIROPAS SAVIENĪBU UN ŠVEICES KONFEDERĀCIJU PAR SILTUMNĪCEFEKTA GĀZU EMISIJAS KVOTU TIRDZNIECĪBAS SISTĒMU SASAISTI IZVEIDOTĀS APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS Nr. 1/2018

               attiecībā uz reglamenta pieņemšanu

               AR NOLĪGUMU STARP EIROPAS SAVIENĪBU UN ŠVEICES KONFEDERĀCIJU IZVEIDOTĀ APVIENOTĀ KOMITEJA,

               ņemot vērā Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu sasaisti un jo īpaši tā 12. pantu,

               tā kā:

               (1) Kopš Nolīguma starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu sasaisti parakstīšanas provizoriski ir piemērots tā 11. līdz 13. pants.

               (2) Saskaņā ar Nolīguma 12. panta 1. punktu ir izveidota Apvienotā komiteja, ko veido pušu pārstāvji.

               (3) Saskaņā ar Nolīguma 12. panta 4. punktu Apvienotajai komitejai ir jāizstrādā savs reglaments.

               (4) Saskaņā ar Nolīguma 12. panta 5. punktu Apvienotā komiteja var nolemt izveidot darba grupas, kas tai palīdzētu darbā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               Vienīgais pants

               Ar šo pieņem Apvienotās komitejas reglamentu, kas izklāstīts šā lēmuma pielikumā.

               Sagatavots angļu valodā Cīrihē.

               Apvienotās komitejas vārdā –

               priekšsēdētājs

               sekretārs no Eiropas Savienības puses

               sekretārs no Šveices puses

               EIROPAS SAVIENĪBAS UN ŠVEICES ETS KOMITEJAS (“APVIENOTĀ KOMITEJA”) reglaments

               1. pants

               Apvienotās komitejas sastāvs

               1. Apvienoto komiteju veido Eiropas Komisijas (“Komisija”) pārstāvji, kas rīkojas Eiropas Savienības vārdā, un Šveices Konfederācijas (“Šveice”) pārstāvji. Abas puses turpmāk sauktas atsevišķi “Puse” un abas kopā “Puses”.

               2. Pušu pārstāvjus var pavadīt citas amatpersonas, kas darbojas Pušu vārdā.

               2. pants

               Vadība

               1. Apvienoto komiteju Puses vada pārmaiņus, mainoties ik pēc 12 mēnešiem. Pirmajā kalendārajā gadā vadību uzņemas Šveice.

               2. Puse, kura vada Apvienoto komiteju, ieceļ Apvienotās komitejas priekšsēdētāju, kā arī viņa vai viņas aizvietotāju.

               3. Priekšsēdētājs vada Apvienotās komitejas darbu.

               3. pants

               Novērotāji

               Apvienotā komiteja, Pusēm savstarpēji vienojoties, var nolemt uzaicināt ekspertus vai citu struktūru pārstāvjus piedalīties Apvienotās komitejas sanāksmēs novērotāju statusā, lai tie sniegtu informāciju par konkrētiem jautājumiem. Apvienotā komiteja vienojas par noteikumiem, saskaņā ar kuriem šādi novērotāji var piedalīties sanāksmēs.

               4. pants

               Sekretariāts

               1. Kā Apvienotās komitejas sekretāri kopīgi darbojas Eiropas Komisijas amatpersona un Šveices valdības amatpersona.

               2. Apvienotās komitejas sekretāri atbild par saziņu starp Pusēm, tostarp par dokumentu nodošanu.

               3. Par sekretariāta funkciju nodrošināšanu atbild Puse, kura vada Apvienoto komiteju.

               5. pants

               Apvienotās komitejas sanāksmes

               1. Apvienotā komiteja sanāk pēc vajadzības, principā vienreiz gadā. Priekšsēdētājs, apspriedies ar Pusēm, sasauc Apvienotās komitejas sanāksmi laikā un vietā, par kuru Puses savstarpēji vienojušās. Ja Puses attiecīgi vienojas, var izmantot arī konferences zvanus un videokonferences. Priekšsēdētājs pēc attiecīga Eiropas Savienības vai Šveices pieprasījuma sasauc īpašu Apvienotās komitejas sanāksmi. Apvienotā komiteja sanāk 30 kalendāro dienu laikā pēc pieprasījuma saskaņā ar Nolīguma 12. panta 2. punktu.

               2. Apvienotā komiteja sanāk Briselē vai Šveicē atkarībā no tā, kura Puse vada Apvienoto komiteju, ja vien Puses nav vienojušās citādi.

               3. Vismaz 21 kalendāro dienu pirms sanāksmes priekšsēdētājs nosūta Pušu pārstāvjiem paziņojumu par sanāksmes sasaukšanu kopā ar darba kārtības projektu un sanāksmes dokumentiem. Dokumentus sanāksmēm, kuras sasauktas saskaņā ar Nolīguma 12. panta 2. punktu, nosūta vismaz septiņas kalendārās dienas pirms sanāksmes.

               4. Lai ņemtu vērā vajadzības kādā konkrētā gadījumā, pēc vienošanās ar Pusēm priekšsēdētājs 3. punktā norādītos termiņus drīkst saīsināt.

               5. Vismaz septiņas kalendārās dienas pirms katras sanāksmes priekšsēdētāju informē par katras Puses delegācijas sastāvu.

               6. Apvienotās komitejas sanāksmes nav atklātas, ja vien Puses nav nolēmušas citādi.

               6. pants

               Darba kārtība

               1. Priekšsēdētājs, kuram palīdz sekretāri, sagatavo katras sanāksmes provizorisko darba kārtību.

               2. Katra Puse var pieprasīt, lai darba kārtībā tiktu iekļauti papildu jautājumi. Jebkurš šāds pieprasījums pienācīgi jāpamato un jānosūta priekšsēdētājam rakstveidā vismaz septiņas kalendārās dienas pirms sanāksmes.

               3. Darba kārtību Apvienotā komiteja apstiprina sanāksmes sākumā.

               7. pants

               Apvienotās komitejas darba grupas

               1. Apvienotā komiteja vienojas par saskaņā ar Nolīguma 12. panta 5. punktu izveidojamo darba grupu vai apakškomiteju sastāvu un darbību.

               2. Darba grupas vai apakškomitejas šo reglamentu piemēro mutatis mutandis.

               3. Darba grupas vai apakškomitejas strādā Apvienotās komitejas pakļautībā un sniedz tai ziņojumu pēc katras savas sanāksmes. Tās nav pilnvarotas pieņemt lēmumus, bet var sniegt ieteikumus Apvienotajai komitejai.

               4. Apvienotā komiteja saskaņā ar šā reglamenta 8. pantu var pieņemt lēmumu grozīt vai izbeigt darba grupu vai apakškomiteju pilnvarojumu.

               8. pants

               Lēmumi un ieteikumi

               1. Apvienotā komiteja pieņem lēmumus un sniedz ieteikumus, Pusēm kopīgi vienojoties saskaņā ar Nolīgumu. Dokumenta nosaukums ir “Lēmums” vai “Ieteikums”, kam seko kārtas numurs, pieņemšanas datums un norāde uz priekšmetu.

               2. Apvienotās komitejas lēmumus un ieteikumus paraksta priekšsēdētājs un sekretāri, un tos nosūta Pusēm.

               3. Katra Puse var nolemt publicēt jebkuru Apvienotās komitejas pieņemto lēmumu vai ieteikumu savā oficiālajā vēstnesī. Puses informē viena otru par nodomu publicēt lēmumu vai ieteikumu.

               4. Ja Puses par to vienojas, Apvienotā komiteja lēmumus un ieteikumus var pieņemt rakstveida procedūrā. Rakstveida procedūra sastāv no paziņojumu apmaiņas starp sekretāriem, kuri savas darbības saskaņo ar Pusēm. Minētajā nolūkā priekšlikuma tekstu izplata termiņā, kas nav mazāks par 21 kalendāro dienu, kurā dara zināmas jebkuras atrunas vai grozījumus. Priekšsēdētājs, apspriedies ar Pusēm, minēto termiņu drīkst saīsināt, lai ņemtu vērā īpašus apstākļus. Tiklīdz teksts ir saskaņots, attiecīgo lēmumu vai ieteikumu paraksta priekšsēdētājs un sekretāri.

               5. Apvienotās komitejas lēmumus, ar ko izdara grozījumus Nolīguma pielikumos, pieņem Nolīguma autentiskajās valodās.

               6. Nolīguma 11. līdz 13. panta provizoriskās piemērošanas laikā Apvienotā komiteja drīkst sagatavot lēmumus, kas vajadzīgi Nolīguma īstenošanai. Oficiālam Apvienotās komitejas lēmumam, kas ir juridiski saistošs, būs juridiskas sekas tikai pēc Nolīguma stāšanās spēkā.

               9. pants

               Protokols

               1. Sekretariāts sagatavo katras sanāksmes protokola projektu. Projektā norāda pieņemtos lēmumus un sniegtos ieteikumus. Protokola projektu iesniedz Apvienotajai komitejai pieņemšanai. Tiklīdz Apvienotā komiteja protokolu ir pieņēmusi, to paraksta priekšsēdētājs un sekretāri.

               2. Protokola projektu sagatavo 21 kalendārajā dienā pēc sanāksmes un iesniedz Apvienotajai komitejai apstiprināšanai rakstveida procedūrā vai nākamajā Apvienotās komitejas sanāksmē.

               10. pants

               Sarakste

               Visu Apvienotās komitejas priekšsēdētāja saraksti (gan ienākošo, gan izejošo) nosūta Apvienotās komitejas sekretariātam.

               11. pants

               Regulāra informācijas apmaiņa un konsultācijas

               1. Saskaņā ar Nolīguma 10. panta 2. punktu katra Puse paziņo otrai Pusei par izmaiņām savos tiesību aktos šim Nolīgumam relevantajās jomās.

               2. Šajā nolūkā starp Pusēm ar Apvienotās komitejas sekretāru starpniecību notiek regulāra informācijas apmaiņa un apspriedes.

               12. pants

               Konfidencialitāte

               Ja Puse Apvienotajai komitejai iesniedz informāciju ar norādi “konfidenciāli”, arī otra Puse šādu informāciju uzskata par konfidenciālu.

               13. pants

               Izdevumi

               Katra Puse sedz visus izdevumus, kas tai rodas sakarā ar dalību Apvienotās komitejas un darba grupu vai apakškomiteju sanāksmēs.

               14. pants

               Grozījumi

               Šo reglamentu drīkst grozīt ar Apvienotās komitejas lēmumu atbilstīgi 8. pantam.

               15. pants

               Provizoriska piemērošana

               Nolīguma 11. līdz 13. panta provizoriskās piemērošanas laikā šo reglamentu piemēro mutatis mutandis.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 31.5.2018
            COM(2018) 360 final
            Priekšlikums
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
            par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda izmantošanu atbalsta sniegšanā Bulgārijai, Grieķijai, Lietuvai un Polijai

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma konteksts

               Šis lēmums attiecas uz Eiropas Savienības Solidaritātes fonda (ESSF) izmantošanu saskaņā ar Padomes 2002. gada 11. novembra Regulu (EK) Nr. 2012/2002
                  1
                (turpmāk — “regula”) 33 992 206 EUR apmērā, lai sniegtu palīdzību Bulgārijai, Grieķijai, Lietuvai un Polijai pēc katastrofām, kas notika šajās valstīs 2017. gadā. Šai izmantošanai pievienots budžeta grozījuma Nr. 4/2018 projekts (BGP)
                  2
               , kurā ierosināts iekļaut nepieciešamās apropriācijas 2018. gada vispārējā budžetā.

               2.Informācija un nosacījumi

               2.1.Bulgārija — plūdi

               Bulgārijas dienvidaustrumu daļā 2017. gada 25. un 26. oktobrī neparasti stipras lietusgāzes un spēcīgas vētras radīja postījumu tiltiem, drenāžas kanāliem, aizsargvaļņiem un pamatinfrastruktūrai.

               (1)Bulgārija iesniedza pieteikumu pabalstam no Solidaritātes fonda 2018. gada 11. janvārī, t. i., 12 nedēļu termiņā no 2017. gada 25. oktobra, kad tika reģistrēti pirmie postījumi. Pieteikums tika iesniegts, balstoties uz kritēriju “reģionāla katastrofa” saskaņā ar regulas 2. panta 3. punktu.

               (2)Tā ir dabas katastrofa un tāpēc ietilpst ESSF piemērošanas jomā.

               (3)Bulgārijas iestādes lēš, ka katastrofas radītie kopējie tiešie zaudējumi ir 90,3 miljoni euro. Pieteikums tika iesniegts, pamatojoties uz “reģionālo katastrofu” noteikumiem, kas izklāstīti regulas 2. panta 3. punktā, kurā noteikts, ka “reģionāla katastrofa” ir jebkāda dabas katastrofa, kas uz pabalstu tiesīgas valsts reģionā NUTS 2 līmenī rada tiešus zaudējumus, kuri pārsniedz 1,5 % no minētā reģiona IKP. Plūdu radītie zaudējumi Burgasā veido 1,6 % no attiecīgā Yugoiztochen NUTS 2. līmeņa reģiona IKP
                  3
                un tādējādi pārsniedz regulā noteikto robežvērtību 1,5 % apmērā. Tāpēc Bulgārija ir tiesīga saņemt pabalstu no ESSF.

               (4)Bulgārijas iestādes savā pieteikumā pieprasīja izmaksāt avansu. Pēc pieteikuma sākotnējā izvērtējuma Komisija uzskatīja — tādēļ, ka apgalvotā zaudējumu summa tikai nedaudz pārsniedz atbilstības robežvērtību, ir nepieciešams rūpīgāks novērtējums, un tāpēc avansa izmaksa nav pamatota.

               (5)Bulgārijas pieteikumā ir sniegts detalizēts meteoroloģiskās situācijas un vētras seku apraksts. No 2017. gada 25. līdz 26. oktobrim Burgasas rajona teritoriju skāra intensīvas un spēcīgas lietusgāzes, stiprs vējš un vētras radīti viļņi no Melnās jūras, radot kritisku situāciju. Tika izsludināts ārkārtas stāvoklis un iedarbināts Reģionālais plāns aizsardzībai katastrofu gadījumos. Plūdu rezultātā 5 cilvēki gāja bojā, plūdi skāra aptuveni 6 000 cilvēku un tika applūdināti 142 mājokļa īpašumi un vairāk nekā 1 200 nedzīvojamie īpašumi. Augstie upju ūdens līmeņi un paisuma viļņi applūdināja tiltus un izpostīja ceļu infrastruktūru, drenāžas kanālus un aizsargvaļņus, tostarp valsts autoceļu tīklu. Tika bojāta vai iznīcināta pašvaldību infrastruktūra, tostarp ceļi, tilti, ūdensvadi, balstsienas, drenāžas aizsargsistēmas, dambji, upju gultnes, veselības un bērnu aprūpes infrastruktūra. Reģionālais sadzīves atkritumu poligons tika smagi bojāts, un uz laiku tika pārtraukta tā ekspluatācija. Notekūdeņu attīrīšanas stacija Dolno Ezerovo tika applūdināta un uz laiku nedarbojās.

               (6)Bulgārija lēsa, ka glābšanas un atjaunošanas darbu attiecināmās izmaksas, kas paredzētas regulas 3. panta 2. punktā, ir 90,1 miljons euro, un norādīja tās, sadalot pa darbu veidiem. Vislielākā daļa no šīm attiecināmajām izmaksām (gandrīz 65 miljoni euro) attiecas uz transporta nozari.

               (7)Bulgārijas iestādes paziņoja, ka 0,33 % no attiecināmajām izmaksām ir apdrošināti. Tāpēc to segšanai nevar saņemt pabalstu no ESSF.

               (8)Skartie reģioni ir “mazāk attīstīti reģioni” saskaņā ar Eiropas strukturālajiem un investīciju (ESI) fondiem (2014.–2020. g.). Bulgārijas iestādes neziņoja Komisijai par nodomu pārvietot līdzekļus no ESI fondu programmām, lai izmantotu tos atjaunošanas darbiem.

               (9)Bulgārija neiedarbināja Savienības civilās aizsardzības mehānismu.

               (10)Attiecībā uz Savienības tiesību aktu īstenošanu par katastrofu riska novēršanu un pārvaldību pašlaik nenotiek neviena pienākumu neizpildes procedūra.

               (11)Bulgārijas pieteikumā ir sniegts īss apraksts par to Savienības tiesību aktu īstenošanu, kuri attiecas uz katastrofu riska novēršanu un pārvaldību saistībā ar katastrofas veidu. Tādēļ Direktīva 2000/60/EK (Ūdens pamatdirektīva) un Direktīva 2007/60/EK (Plūdu direktīva) ir transponēta Bulgārijas tiesību aktā par ūdeni. Padomes Direktīva 2008/114/EK par kritisko infrastruktūru tika transponēta Bulgārijas tiesību aktā par aizsardzību katastrofu gadījumos.

               2.2.Grieķija — zemestrīce Kosas salā 2017. gadā

               Zemestrīce 2017. gada 20. jūlijā, kuras stiprums bija 6,6 magnitūdas pēc Rihtera skalas, skāra Dienvidegejas reģionu starp Bodrumu (Turcija) un Kosas salu (Grieķija), un tai sekoja daudzi pēcgrūdieni. Kaitējums tika nodarīts galvenokārt publiskajai infrastruktūrai un aktīviem, kā arī svarīgām kultūras mantojuma vietām.

               (1)Grieķija iesniedza pieteikumu pabalstam no ESSF 2017. gada 11. oktobrī, t. i., 12 nedēļu termiņā no 2017. gada 21. jūlija, kad tika reģistrēti pirmie postījumi. Pieteikums tika iesniegts, balstoties uz kritēriju “reģionāla katastrofa” saskaņā ar regulas 2. panta 3. punktu. Grieķija 2018. gada 9. martā pēc Komisijas pieprasījuma sniedza papildinformāciju, kas vajadzīga, lai pabeigtu izvērtējumu šajā lietā.

               (2)Tā ir dabas katastrofa un tāpēc ietilpst ESSF piemērošanas jomā.

               (3)Grieķijas iestādes lēš, ka katastrofas radītie kopējie tiešie zaudējumi ir 101,4 miljoni euro. Pieteikums tika iesniegts, pamatojoties uz “reģionālo katastrofu” noteikumiem, kas izklāstīti regulas 2. panta 3. punktā, kurā noteikts, ka “reģionāla katastrofa” ir jebkāda dabas katastrofa, kas uz pabalstu tiesīgas valsts reģionā NUTS 2 līmenī rada tiešus zaudējumus, kuri pārsniedz 1,5 % no minētā reģiona IKP. Zemestrīces radītie zaudējumi Kosā veido 1,8 % no attiecīgā Dienvidegejas NUTS 2. līmeņa reģiona IKP
                  4
                un tādējādi pārsniedz regulā noteikto robežvērtību 1,5 % apmērā. Tāpēc Grieķija ir tiesīga saņemt pabalstu no ESSF.

               (4)Grieķijas iestādes savā pieteikumā pieprasīja izmaksāt avansu. Komisija uzskatīja, ka avansa izmaksa nav pamatota, jo regulas 4.a pantā paredzētā sākotnējā izvērtējuma sagatavošanai bija nepieciešama būtiska papildinformācija no Grieķijas.

               (5)Reaģējot uz zemestrīci, tika nosūtītas glābšanas vienības, lai novērtētu situāciju, veiktu glābšanas darbības, atjaunotu salas vitālās funkcijas (ostas, lidostas, slimnīcas darbību) un koordinētu vietējās ārkārtas situāciju pārvaldības iestādes. Iesprostotu un ievainotu cilvēku meklēšanai tika mobilizēti ugunsdzēsēji un valsts neatliekamās medicīniskās palīdzības dienests. Īpašas vienības atjaunoja elektroapgādes līnijas. Grieķija ziņoja par 10 bojāgājušajiem un vairāk nekā 100 ievainotiem cilvēkiem. Iedzīvotājiem un lielam skaitam tūristu vairākas naktis bija jānakšņo skolās, parkos un āra platībās. Tika konstatēts, ka Kosas ostai bija nodarīti nopietni postījumi, un dažas dienas tā nebija izmantojama. 150 mājām ir nepieciešams remonts, un 10 mājas ir jāpārbūvē. 33 uzņēmumu ēkām ir vajadzīgs remonts, un 5 — pārbūve. Ir cietušas arī trīs sabiedriskās ēkas. Tika bojātas daudzas kultūras mantojuma vērtības, galvenokārt salas austrumu daļā, kas atradās tuvāk zemestrīces epicentram, jo īpaši pieminekļi un arheoloģisko atradumu vietas Kosas pilsētā.

               (6)Grieķija lēsa, ka glābšanas un atjaunošanas darbu attiecināmās izmaksas, kas paredzētas regulas 3. panta 2. punktā, ir 93,9 miljoni euro, un norādīja tās, sadalot pa darbu veidiem. Lielākā daļa no attiecināmajām izmaksām (vairāk nekā 47,8 miljoni euro) attiecas uz pasākumiem, kuru mērķis ir aizsargāt kultūras mantojumu. Otrā lielākā daļa (aptuveni 41,1 miljons euro) attiecas uz izmaksām transporta infrastruktūras atjaunošanai.

               (7)Grieķijas iestādes apstiprināja, ka attiecināmajām izmaksām nav apdrošināšanas seguma.

               (8)Skartais reģions ir “vairāk attīstīts reģions” saskaņā ar Eiropas strukturālajiem un investīciju (ESI) fondiem (2014.–2020. g.). Grieķijas iestādes ziņoja Komisijai par savu nodomu pārvietot līdzekļus no ESI fondu programmām, lai izmantotu tos atjaunošanas darbiem.

               (9)Grieķija neiedarbināja Savienības civilās aizsardzības mehānismu.

               (10)Zemestrīces sekundārais efekts bija tās radītais vietēja mēroga cunami, kas skāra Bodrumas pussalas piekrasti un Kosas salas piekrastes daļas. Pēc šā notikuma starptautiska grupa, kuras sastāvā bija zinātnieki no Turcijas, Grieķijas un Komisijas Kopīgā pētniecības centra, veica apsekojumu.

               (11)Attiecībā uz Savienības tiesību aktu īstenošanu par katastrofu riska novēršanu un pārvaldību pašlaik nenotiek neviena pienākumu neizpildes procedūra.

               (12)Grieķijas pieteikumā ir sniegts apraksts par to Savienības tiesību aktu īstenošanu, kuri attiecas uz katastrofu riska novēršanu un pārvaldību saistībā ar katastrofas veidu. Pēc spēcīgajām zemestrīcēm, kas skāra Grieķiju 1978.–1981. gadā, Grieķijas iestādes izveidoja dabas katastrofu risku novēršanas un pārvaldības politiku, lai uzlabotu izturētspēju vietējās kopienās, ko panāk, ieviešot rīcībpolitikas satvaru zināmo risku samazināšanai, pārvaldot zemestrīču sekas un paredzot procedūras/pasākumus jaunu risku novēršanai.

               2.3.Lietuva — plūdi

               Vasarā un rudenī Lietuvu skāra ilgstošas lietusgāzes, kā rezultātā augsne bija pārsātināta un nespēja uzsūkt lieko ūdeni. Tas izraisīja plūdus un nodarīja kaitējumu galvenokārt tīkla infrastruktūrai un lauksaimniecības nozarei.

               (1)Lietuva iesniedza pieteikumu pabalstam no Solidaritātes fonda 2017. gada 22. decembrī, t. i., 12 nedēļu termiņā no 2017. gada 4. oktobra, kad tika reģistrēti pirmie postījumi. Pieteikums tika iesniegts, balstoties uz kritēriju “liela katastrofa” saskaņā ar regulas 2. panta 2. punktu. 2018. gada 6. februārī Lietuva iesniedza papildinformāciju.

               (2)Tā ir dabas katastrofa un tāpēc ietilpst ESSF piemērošanas jomā.

               (3)Lietuva lēsa, ka katastrofas radītie kopējie tiešie zaudējumi ir 407,4 miljoni euro. Šī summa pārsniedz lielai katastrofai noteikto robežvērtību ESSF izmantošanai, kas Lietuvai piemērojama 2017. gadā, jeb 214,9 miljonus euro (proti, 0,6 % no IKP, pamatojoties uz 2015. gada datiem). Tā kā aplēstie kopējie tiešie zaudējumi pārsniedz minēto robežvērtību, katastrofa kvalificējama kā “liela dabas katastrofa” un tādējādi Lietuva ir tiesīga saņemt pabalstu no ESSF.

               (4)Lietuva nepieprasīja izmaksāt avansu.

               (5)Lietuvas pieteikumā ir sniegts detalizēts meteoroloģiskās situācijas un ilgstošo lietusgāžu seku apraksts. Pārmērīgo lietusgāžu periods vairāku mēnešu garumā, kad nokrišņu daudzums sasniedza līdz pat 280 % no normas, izraisīja augsnes applūšanu, pārmērīgus iekšējo ūdeņu līmeņus un kritisku drenāžas sistēmu pārslodzi. 2017. gada 4. oktobrī Lietuva izsludināja valsts mēroga ārkārtas stāvokli. Pārmērīgas ūdens plūsmas ilgtermiņā, pēkšņas ūdens līmeņa izmaiņas, augsnes un piegružojuma sanesas un augstais ūdens spiediens nodarīja kaitējumu drenāžas sistēmām, un to stāvoklis kļuva kritisks. Meliorācijas un drenāžas sistēmas visā valstī nespēja uzsūkt ūdeni. Pārplūstošās upes applūdināja kultūraugu laukus, lauku saimniecības, mājokļus, elektrostacijas un kapsētas. Spēcīgās lietusgāzes nopostīja arī vairāk nekā 100 km vietējo autoceļu. Tika reģistrēti aptuveni 50 elektroapgādes pārrāvumi, tika bojāti siltumapgādē izmantojamie cauruļvadi un siltumizolācija.

               (6)Lietuva lēsa, ka glābšanas un atjaunošanas darbu attiecināmās izmaksas, kas paredzētas regulas 3. panta 2. punktā, ir 240,2 miljoni euro, un norādīja tās, sadalot pa darbu veidiem. Gandrīz visas attiecināmās izmaksas attiecas uz tās infrastruktūras atjaunošanu darba kārtībā, kas saistīta ar ūdens / notekūdeņu apsaimniekošanu, tostarp dambjiem un drenāžas sistēmām. Tomēr pabalstu no ESSF tomēr nedrīkst izmantot remontdarbiem, kas pārsniedz šo aktīvu stāvokli pirms katastrofas.

               (7)Lietuvas iestādes apstiprināja, ka attiecināmajām izmaksām nav apdrošināšanas seguma.

               (8)Skartais reģions ir “mazāk attīstīts reģions” saskaņā ar Eiropas strukturālajiem un investīciju (ESI) fondiem (2014.–2020. g.). Lietuvas iestādes neziņoja Komisijai par nodomu pārvietot līdzekļus no ESI fondu programmām, lai izmantotu tos atjaunošanas darbiem. Tomēr pēc Lietuvas lūguma attiecībā uz atbalstu lauksaimniekiem, kas iesniegts Komisijai 2017. gada novembrī, Komisija pieņēma Īstenošanas Regulu (ES) 2018/108 par ārkārtas pasākumu atbalsta veidā, kurš paredzēts lauksaimniekiem sakarā ar plūdiem un spēcīgām lietusgāzēm atsevišķos Lietuvas, Latvijas, Igaunijas un Somijas apgabalos. Lietuvai piešķirtā maksimālā summa ir 9,1 miljons euro.

               (9)Lietuva neiedarbināja Savienības civilās aizsardzības mehānismu.

               (10)Attiecībā uz Savienības tiesību aktu īstenošanu par katastrofu riska novēršanu un pārvaldību pašlaik nenotiek neviena pienākumu neizpildes procedūra.

               (11)Lietuvas pieteikumā ir sniegts spēkā esošo ārkārtas situāciju novēršanas procedūru apraksts, taču konkrēti netiek minēta to Savienības tiesību aktu īstenošana, kuri attiecas uz katastrofu riska novēršanu un pārvaldību saistībā ar katastrofas veidu. Lietuvas Republikas Civilās aizsardzības likums reglamentē procedūras, kas valsts un pašvaldību iestādēm un uzņēmumiem, lauku saimniecībām un citām struktūrām ir jāpiemēro, lai sagatavotos ārkārtas situācijām un novērstu tās. Atbilstoši tiesību aktiem Lauksaimniecības ministrija, Vides ministrija un pašvaldību administrācijas ir apstiprinājušas ārkārtas situāciju novēršanas pasākumu trīs gadu plānu. 2010. gadā apstiprinātajā Valsts ārkārtas situāciju pārvaldības plānā ir paredzēta materiālo resursu un cilvēkresursu mobilizācija un pārvaldība, reaģējot uz ārkārtas situāciju. Saskaņā ar 2007. gada Rīkojumu Nr. 1V-114 par informēšanu par notikumiem un ārkārtas situācijām, ko radījuši hidrometeoroloģiski un ģeoloģiski notikumi, ir atbildīga Vides ministrija un tās pakļautībā esošās struktūras.

               2.4.Polija — vētra

               Laikā no 2017. gada 9. līdz 12. augustam Poliju skāra ārkārtīgi spēcīgas vētras un lietusgāzes, kas nodarīja plašus postījumus privātajiem un valsts mežiem, publiskajai infrastruktūrai un citiem aktīviem.

               (1)Polija iesniedza pieteikumu pabalstam no Solidaritātes fonda 2017. gada 25. oktobrī, t. i., 12 nedēļu termiņā no 2017. gada 9. augusta, kad tika reģistrēti pirmie postījumi. Pieteikums tika iesniegts, balstoties uz kritēriju “reģionāla katastrofa” saskaņā ar regulas 2. panta 3. punktu. Polija 2018. gada 23. martā pēc Komisijas pieprasījuma sniedza būtisku papildinformāciju, kas vajadzīga, lai pabeigtu izvērtējumu šajā lietā.

               (2)Tā ir dabas katastrofa un tāpēc ietilpst ESSF piemērošanas jomā.

               (3)Polijas iestādes lēš, ka katastrofas radītie kopējie tiešie zaudējumi ir 491,2 miljoni euro. Pieteikums tika iesniegts, pamatojoties uz “reģionālo katastrofu” noteikumiem, kas izklāstīti regulas 2. panta 3. punktā, kurā noteikts, ka “reģionāla katastrofa” ir jebkāda dabas katastrofa, kas uz pabalstu tiesīgas valsts reģionā NUTS 2 līmenī rada tiešus zaudējumus, kuri pārsniedz 1,5 % no minētā reģiona IKP. Vētras nodarītie postījumi veido 2,0 % no vidējā svērtā reģionālā IKP
                  5
                trijos skartajos reģionos, proti, Kujāvijas-Pomožes vojevodistē, Pomožes vojevodistē un Lielpolijas vojevodistē, un tādējādi tie pārsniedz regulā noteikto robežvērtību 1,5 % apmērā. Tāpēc Polija ir tiesīga saņemt pabalstu no ESSF.

               (4)Polija nepieprasīja izmaksāt avansu.

               (5)Polijas pieteikumā ir sniegts detalizēts meteoroloģiskās situācijas apraksts 2017. gada augusta sākumā. Vētras laikā intensīvi lija un vietām bija vērojama krusa, kā rezultātā bojā gāja 6 un tika ievainoti 39 cilvēki. Toruņas un Gdaņskas rajonus tas skāra vissmagāk. Polija nekavējoties veica pasākumus, lai glābtu cilvēku dzīvības, nodrošinātu bojātās ēkas un aizvāktu kritušos kokus, kas bloķēja daudzus ceļus un dzelzceļus un pārrāva elektroapgādes līnijas. Lielākā daļa postījumu tika nodarīti meža nozarei. Polija lēš, ka trīs skartajos reģionos kopā tika izpostīti 9,8 miljoni m3 kokmateriālu. Šī katastrofa radīja ievērojamus dabas resursu zaudējumus un skāra, piemēram, 22 meža rezervātus, 15 putnu sugas un 134 dzīvotnes (Natura 2000), tostarp vecāko meža rezervātu “Las czeszewski” Jarocinas mežniecībā. Tika nopietni bojāta tāda meža infrastruktūra kā ceļi, tilti, meža namiņi un mežniecības izglītības centru ēkas, tūrisma objekti un citi objekti. Turklāt katastrofa skāra vairāk nekā 13 600 lauku saimniecības un 99 000 ha kultūraugu. Enerģētikas nozarē 5 000 elektrības stabu, 758 transformatoru stacijām un vairāk nekā elektroapgādes līnijām 451 km garumā ir nepieciešams remonts.

               (6)Mežiem Polijā ir īpaši svarīga loma vides ziņā, un tos aizsargā dažādi noteikumi. Tie aptver aptuveni 30 % Polijas teritorijas, un 81 % no tiem ir valsts meži. 77 % mežu Polijā apsaimnieko valsts mežu uzņēmums “Valsts meži”. Tie ietver nacionālos parkus, dabas rezervātus, aizsargājamo ainavu teritorijas, Natura 2000 teritorijas, ekoloģiski nozīmīgas teritorijas, dabas un ainavu kompleksus un dokumentāras vietas. Natura 2000 tīkla teritorijas aizņem aptuveni 20 % Polijas teritorijas.

               (7)Polija lēsa, ka glābšanas un atjaunošanas darbu attiecināmās izmaksas, kas paredzētas regulas 3. panta 2. punktā, ir 324,5 miljons euro, un norādīja tās, sadalot pa darbu veidiem. Lielākā daļa no attiecināmajām izmaksām (vairāk nekā 259,1 miljons euro) attiecas uz pasākumiem saistībā ar skarto zonu tūlītēju atjaunošanu, lai izvairītos no augsnes erozijas tūlītējām sekām. Otrā lielākā daļa (42,4 miljoni euro) attiecas uz izmaksām transporta infrastruktūras atjaunošanai.

               (8)Komisija norādīja, ka pagātnē ir bijušas problēmas saistībā ar meža apsaimniekošanas darbību atbilstību ES vides tiesību aktiem. Lai novērstu attiecībā uz meža apsaimniekošanu paredzēto darbību neatbilstību ES vides tiesību aktiem, Komisija vēlākā īstenošanas aktā var iekļaut attiecīgus noteikumus.

               (9)Polijas iestādes apstiprināja, ka attiecināmajām izmaksām nav apdrošināšanas seguma.

               (10)Skartie reģioni ir “mazāk attīstīti reģioni” saskaņā ar Eiropas strukturālajiem un investīciju (ESI) fondiem (2014.–2020. g.). Polijas iestādes neziņoja Komisijai par nodomu pārvietot līdzekļus no ESI fondu programmām, lai izmantotu tos atjaunošanas darbiem.

               (11)Polija neiedarbināja Savienības civilās aizsardzības mehānismu.

               (12)Attiecībā uz Savienības tiesību aktu īstenošanu par katastrofu riska novēršanu un pārvaldību pašlaik nenotiek neviena pienākumu neizpildes procedūra.

               (13)Polijas pieteikumā ir sniegts apraksts par to Savienības tiesību aktu īstenošanu, kuri attiecas uz katastrofu riska novēršanu un pārvaldību, piemēram, Plūdu direktīva, Direktīva 2007/60/EK par plūdu riska novērtējumu un pārvaldību, Direktīva 2008/114/EK par to, lai apzinātu un noteiktu Eiropas Kritiskās infrastruktūras un novērtētu vajadzību uzlabot to aizsardzību un Direktīva 2012/18/ES par lielu ar bīstamām vielām saistītu avāriju risku pārvaldību. Pašlaik nav Savienības tiesību aktu, kas attiektos tieši uz vētrām.

               2.5.Secinājums

               Iepriekš izklāstīto iemeslu dēļ katastrofas, kas minētas Bulgārijas, Grieķijas, Lietuvas un Polijas iesniegtajos pieteikumos, atbilst regulā par ESSF izmantošanu izklāstītajiem nosacījumiem.

               3.Finansējums no ESSF piešķīrumiem 2018. gadā

               Ar Padomes 2013. gada 2. decembra Regulu (ES, EURATOM) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam
                  6
                (turpmāk “DFS regula”), un jo īpaši tās 10. pantu ir atļauts izmantot ESSF ar maksimālo apjomu EUR 500 000 000 gadā (2011. gada cenās). ESSF izmantošanas kārtība ir izklāstīta Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  7
                11. punktā.

               Tā kā solidaritāte bija galvenais pamatojums ESSF izveidei, Komisija uzskata, ka atbalstam vajadzētu būt progresīvam. Tas nozīmē, ka atbilstoši iepriekšējai praksei par zaudējumu daļu, kas pārsniedz “lielai dabas katastrofai” noteikto robežvērtību ESSF izmantošanai (t. i., 0,6 % no NKI vai 3 miljardus euro 2011. gada cenās, ņemot vērā mazāko summu), būtu jāsniedz lielāka atbalsta intensitāte nekā par zaudējumiem līdz šai robežvērtībai. Agrāk piemērotā likme, kuru izmantoja, lai noteiktu piešķīrumus lielām katastrofām, ir 2,5 % no kopējiem tiešajiem zaudējumiem, kas ir zem robežvērtības, un 6 % tai zaudējumu daļai, kura ir virs minētās robežvērtības. Reģionālu dabas katastrofu gadījumā un attiecībā uz katastrofām, kas atzītas saskaņā ar „kaimiņvalsts” noteikumu, likme ir 2,5 %.

               Pabalsts nedrīkst pārsniegt lēstās attiecināmo darbu kopējās izmaksas. Atbalsta aprēķināšanas metodika ir izklāstīta 2002.–2003. gada pārskatā par ESSF, un to apstiprināja Padome un Eiropas Parlaments.

               Ņemot vērā Bulgārijas, Grieķijas, Lietuvas un Polijas pieteikumus, kuru pamatā ir nodarīto kopējo tiešo zaudējumu aplēse, finansiālu pabalstu no ESSF aprēķina šādi:

                        Dalībvalstis

                        Katastrofu kvalifikācija

                        Kopējie tiešie zaudējumi

                        (miljonos EUR)

                        Lielai katastrofai noteiktā robežvērtība

                        (miljonos EUR)

                        2,5 % no tiešiem zaudējumiem līdz robežvērtībai

                        (EUR)

                        6 % no tiešajiem zaudējumiem virs robežvērtības

                        (EUR)

                        Ierosinātā atbalsta kopsumma

                        (EUR)

                        Veiktie avansa maksājumi

                        (EUR)

                        BULGĀRIJA

                        Reģionāla

                        (2. panta 3. punkts)

                        90,329

                        288,020

                        2 258 225

                        -

                        2 258 225

                        0

                        GRIEĶIJA

                        Reģionāla

                        (2. panta 3. punkts)

                        101,432

                        1 057,800

                        2 535 796

                        -

                        2 535 796

                        0

                        LIETUVA

                        Liela

                        (2. panta 2. punkts)

                        407,366

                        214,944

                        5 373 600

                        11 545 341

                        16 918 941

                        0

                        POLIJA

                        Reģionāla

                        (2. panta 4. punkts)

                        491,170

                        2 501,280

                        12 279 244

                        -

                        12 279 244

                        0

                        KOPĀ

                        33 992 206

                        0

               Saskaņā ar DFS regulas 10. panta 1. punktu kopējā summa, kas pieejama ESSF izmantošanai 2018. gada sākumā, bija 421 142 057 EUR, un to veido atlikušais 2018. gada piešķīrums 280 371 754 EUR apmērā (t. i., 574 342 834 EUR, atskaitot 293 971 080 EUR, kas jau izmantoti 2017. gadā
                  8
               ) un atlikušais 2017. gada piešķīrums 140 770 303 EUR apmērā, kas bija palicis neizlietots un pārnests uz 2018. gadu.

               Summa, kuru šobrīd var izmantot 2018. gadā, ir 173 389 397 EUR. Tā atbilst kopējai summai, kas pieejama ESSF izmantošanai 2018. gada sākumā (421 142 057 EUR), atskaitot ieturēto summu 143 585 709 EUR apmērā, lai ievērotu pienākumu saglabāt rezervē 25 % no 2018. gada piešķīruma līdz 2018. gada 1. oktobrim, kā noteikts DFS regulas 10. panta 1. punktā, un atskaitot 104 166 951 EUR, kas iepriekš šogad izmantoti Grieķijai, Spānijai, Francijai un Portugālei
                  9
               .

                        ESSF finansējuma kopsavilkuma tabula

                        Summa

                        EUR

                        2017. gada piešķīrums, kas pārnests uz 2018. gadu

                        140 770 303

                        2018. gada piešķīrums

                        574 342 834

                        2018. gada piešķīrums, kas priekšfinansēts 2017. gadā saskaņā ar DFS regulas 10. panta 2. punktu

                        -293 971 080

                        ----------------

                        Kopā pieejams 2018. gada sākumā

                        421 142 057

                        Mīnus summa, kas 2018. gadā jau izmantota Grieķijai, Spānijai, Francijai un Portugālei

                        -104 166 951

                        Mīnus 25 % no 2018. gada piešķīruma

                        -143 585 709

                        ----------------

                        Pašlaik pieejamā maksimālā summa (2017.+2018. gada piešķīrumi)

                        173 389 397

                        Ierosinātā atbalsta kopējā summa, ko izmantos Bulgārijai, Grieķijai, Lietuvai un Polijai

                        - 33 992 206

                        Atlikušie pieejamie līdzekļi līdz 2018. gada 1. oktobrim

                        139 397 191

               Priekšlikums

               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS

               par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda izmantošanu atbalsta sniegšanā Bulgārijai, Grieķijai, Lietuvai un Polijai

               EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 11. novembra Regulu (EK) Nr. 2012/2002, ar ko izveido Eiropas Savienības Solidaritātes fondu
                  10
               , un jo īpaši tās 4. panta 3. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  11
                un jo īpaši tā 11. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Eiropas Savienības Solidaritātes fonda (“Fonds”) mērķis ir ļaut Savienībai ātri, efektīvi un elastīgi reaģēt uz ārkārtas situācijām, lai demonstrētu solidaritāti ar to reģionu iedzīvotājiem, kurus ir piemeklējušas dabas katastrofas.

               (2)Fondam pieejamo līdzekļu apjoms nepārsniedz 500 000 000 EUR gadā (2011. gada cenās), kā noteikts Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013
                  12
                10. pantā.

               (3)Bulgārija 2018. gada 11. janvārī iesniedza pieteikumu fonda izmantošanai pēc plūdiem, ko radīja stipras lietusgāzes un spēcīgas vētras 2017. gada 25. un 26. oktobrī.

               (4)Grieķija 2017. gada 11. oktobrī iesniedza pieteikumu fonda izmantošanai pēc zemestrīces, kas 2017. gada 20. jūlijā skāra Dienvidegejas reģionu un Kosas salu.

               (5)Lietuva 2017. gada 22. decembrī iesniedza pieteikumu fonda izmantošanai pēc plūdiem, ko radīja ilgstošas lietusgāzes 2017. gada vasarā un rudenī.

               (6)Polija 2017. gada 25. oktobrī iesniedza pieteikumu finansiālam pabalstam no fonda pēc ārkārtīgi spēcīgām vētrām un lietusgāzēm, kas to skāra no 2017. gada 9. līdz 12. augustam.

               (7)Bulgārijas, Grieķijas, Lietuvas un Polijas pieteikumi atbilst Regulas (EK) Nr. 2012/2002 4. pantā izklāstītajiem nosacījumiem finansiāla pabalsta sniegšanai no Fonda.

               (8)Tāpēc Fonds būtu jāizmanto, lai sniegtu finansiālu pabalstu Bulgārijai, Grieķijai, Lietuvai un Polijai.

               (9)Lai pēc iespējas saīsinātu laiku, kas vajadzīgs Fonda izmantošanai, šis lēmums būtu jāpiemēro no tā pieņemšanas dienas,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Savienības 2018. finanšu gada vispārējā budžeta ietvaros Eiropas Savienības Solidaritātes fondu izmanto, lai sniegtu Bulgārijai summu 2 258 225 EUR apmērā, Grieķijai — 2 535 796 EUR, Lietuvai — 16 918 941 EUR un Polijai — 12 279 244 EUR apmērā saistību un maksājumu apropriācijās.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               To piemēro no ... [lēmuma pieņemšanas datums]**.

               Briselē,

                  Eiropas Parlamenta vārdā —
                        Padomes vārdā —

                     (1)

                        OV L 311, 14.11.2002., 3. lpp.

                     (2)

                        COM(2018) 361, 31.5.2018.

                     (3)

                        BG34 = Yugoiztochen reģionālais IKP ir 5 327 miljoni euro, balsoties uz 2015. gada datiem.

                     (4)

                        EL42 = Notio Aigaio / Dienvidegejas reģionālais IKP ir 6 045 miljoni euro, balsoties uz 2014. gada datiem.

                     (5)

                        Vidējais svērtais reģionālais IKP ir 24,1 miljons euro, pamatojoties uz 2014. gada datiem.

                     (6)

                        OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.

                     (7)

                        OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (8)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2017/1599 (2017. gada 13. septembris) par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda izmantošanu atbalsta sniegšanā Itālijai (OV L 245, 23.9.2017.) un tam pievienotais budžeta grozījums Nr. 4/2017 (OV L 330, 13.12.2017.).

                     (9)

                        Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumam par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda izmantošanu atbalsta sniegšanā Grieķijai, Spānijai, Francijai un Portugālei (COM(2018) 150, 22.2.2018.) un tam pievienotais budžeta grozījumu projekts Nr. 1/2018 (COM(2018) 150, 22.2.2018.).

                     (10)

                        OV L 311, 14.11.2002., 3. lpp.

                     (11)

                        OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (12)

                        Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.).