Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005PC0524

Priekšlikums Padomes regula par dažu ierobežojošu pasākumu noteikšanu attiecībā uz Uzbekistānu  /* COM/2005/0524 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 20.10.2005COM(2005) 524 galīgā redakcija.PriekšlikumsPADOMES REGULApar dažu ierobežojošu pasākumu noteikšanu attiecībā uz Uzbekistānu.(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1.  Padome 2005. gada 23. maijā stingri nosodīja Uzbekistānas austrumos, Andižanā, tā paša mēneša sākumā notikušo „ziņoto pārmērīgo, neproporcionālo un neselektīvo spēka lietošanu no Uzbekistānas drošības spēku puses”. Padome aicināja Uzbekistānas varas iestādes pienācīgi reaģēt uz Apvienoto Nāciju Organizācijas aicinājumu veikt neatkarīgu starptautisku izmeklēšanu un 2005. gada 13. jūnijā aicināja šīs varas iestādes līdz 2005. gada jūnija beigām pārskatīt savu nostāju.2.  Tā kā līdz šim nav sekojusi nekāda pienācīga reakcija, Kopējā nostājā 2005/…/KĀDP cita starpā paredzēts nekavējoties noteikt iekšējām represijām izmantojama aprīkojuma eksporta aizliegumu, kā arī aizliegumu sniegt tehnisku un finansiālu palīdzību saistībā ar šo aprīkojumu, militārām darbībām, ieročiem un militāro aprīkojumu.3.  Tā kā šie ierobežojošie pasākumi ietilpst Eiropas Kopienas dibināšanas līguma darbības jomā, Komisija ierosina pieņemt regulu, ar ko pārtrauktu ekonomiskās attiecības ar Uzbekistānu vai samazinātu to apjomu, ciktāl tas paredzēts kopējā nostājā.PriekšlikumsPADOMES REGULApar dažu ierobežojošu pasākumu noteikšanu attiecībā uz UzbekistānuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 60. un 301. pantu,ņemot vērā 2005. gada ... oktobra Kopējo nostāju 2005/…/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Uzbekistānu[1],ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:4.  Padome 2005. gada 23. maijā stingri nosodīja Uzbekistānas austrumos, Andižanā, tā paša mēneša sākumā notikušo „ziņoto pārmērīgo, neproporcionālo un neselektīvo spēka lietošanu no Uzbekistānas drošības spēku puses”. Padome izteica dziļu nožēlu par to, ka Uzbekistānas varas iestādes nav pienācīgi reaģējušas uz Apvienoto Nāciju Organizācijas aicinājumu veikt neatkarīgu starptautisku izmeklēšanu. Tā 2005. gada 13. jūnijā aicināja šīs varas iestādes līdz 2005. gada jūnija beigām pārskatīt savu nostāju.5.  Tā kā līdz šim nav sekojusi nekāda pienācīga reakcija, Kopējā nostājā 2005/…/KĀDP paredzēts sākotnēji uz vienu gadu noteikt dažus ierobežojošus pasākumus, un šajā laikposmā minētie pasākumi tiks pastāvīgi pārskatīti.6.  Kopējā nostājā 2005/…/KĀDP paredzētie ierobežojošie pasākumi cita starpā ietver aizliegumu eksportēt aprīkojumu, ko varētu izmantot iekšējām represijām, kā arī aizliegumu sniegt tehnisku palīdzību, finansējumu un finansiālu palīdzību saistībā ar militārām darbībām, ieročiem un saistītiem materiāliem, kā arī ar aprīkojumu, ko var izmantot iekšējām represijām.7.  Šie pasākumi ietilpst Līguma darbības jomā un tādēļ, jo īpaši, lai nodrošinātu to, ka uzņēmēji visās dalībvalstīs tos piemēro vienveidīgi, to īstenošanai nepieciešami Kopienas tiesību akti, ciktāl tas attiecas uz Kopienu. Šīs regulas nolūkos jāuzskata, ka Kopienas teritorija ietver to dalībvalstu teritorijas, kurām piemēro Līgumu saskaņā ar tajā paredzētajiem nosacījumiem.8.  Laika gaitā sarakstu ar aprīkojumu, ko varētu izmantot iekšējām represijām, jāpapildina ar atsauces numuriem no kombinētās nomenklatūras, kā norādīts I pielikumā Padomes Regulai (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu[2].9.  Dalībvalstīm jānosaka sankcijas, kas piemērojamas par šīs regulas noteikumu pārkāpumiem. Noteiktajām sankcijām jābūt samērīgām, iedarbīgām un preventīvām.10.  Lai nodrošinātu šajā regulā paredzēto pasākumu iedarbīgumu, šai regulai jāstājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas,IR PIEņēMUSI ŠO REGULU:1. pantsŠīs regulas nolūkos piemēro šādas definīcijas:1. „aprīkojums, ko varētu izmantot iekšējām represijām” ir I pielikumā uzskaitītās preces;2. „tehniska palīdzība” ir jebkāds tehnisks atbalsts, kas saistīts ar remontu, pilnveidošanu, ražošanu, uzstādīšanu, testēšanu, uzturēšanu, vai jebkāds cits tehnisks pakalpojums, un tā var būt tādos veidos kā, piemēram, sagatavošana, apmācība, darba zināšanu vai prasmju nodošana vai konsultatīvi pakalpojumi; „tehniska palīdzība” ietver palīdzību mutiskā veidā;3. „Kopienas teritorija” ir dalībvalstu teritorijas, kurām piemēro Līgumu saskaņā ar tajā paredzētajiem nosacījumiem.2. pantsIr aizliegts:a) tieši vai netieši pārdot, piegādāt, nodot vai eksportēt aprīkojumu, ko varētu izmantot iekšējām represijām, neatkarīgi no tā, vai tas ir vai nav Kopienas izcelsmes aprīkojums, jebkurai personai, iestādei vai organizācijai Uzbekistānā, vai izmantošanai Uzbekistānā;b) tieši vai netieši sniegt tehnisku palīdzību saistībā ar a) punktā minēto aprīkojumu jebkurai personai, iestādei vai organizācijai Uzbekistānā, vai izmantošanai Uzbekistānā;c) tieši vai netieši sniegt finansējumu vai finansiālu palīdzību saistībā ar a) punktā minēto aprīkojumu jebkurai personai, iestādei vai organizācijai Uzbekistānā, vai izmantošanai Uzbekistānā;d) apzināti un tīši piedalīties darbībās, kuru mērķis vai sekas tieši vai netieši ir a), b) un c) punktā minēto darījumu veicināšana.3. pantsIr aizliegts:a) tieši vai netieši sniegt jebkurai personai, iestādei vai organizācijai Uzbekistānā, vai izmantošanai Uzbekistānā tehnisku palīdzību saistībā ar militārām darbībām un visa veida bruņojuma un saistītu materiālu, tostarp ieroču un munīcijas, militāro transportlīdzekļu un aprīkojuma, paramilitārā aprīkojuma un minēto elementu rezerves daļu piegādi, ražošanu, uzturēšanu un lietošanu;b) tieši vai netieši sniegt finansējumu vai finansiālu palīdzību saistībā ar militārām darbībām, jo īpaši dotācijas, aizdevumus, un eksporta kredītapdrošināšanu ieroču vai saistītu materiālu pārdošanai, piegādei, nodošanai vai eksportam, vai saistītas tehniskas palīdzības vai citu pakalpojumu sniegšanai jebkurai personai, iestādei vai organizācijai Uzbekistānā vai izmantošanai Uzbekistānā;c) apzināti un tīši piedalīties darbībās, kuru mērķis vai sekas tieši vai netieši ir a) un b) punktā minēto darījumu veicināšana.4. pants1. Atkāpjoties no 2. un 3. panta, II pielikumā uzskaitītās dalībvalstu kompetentās iestādes var atļaut:a) pārdot, piegādāt, nodot vai eksportēt aprīkojumu, ko varētu izmantot iekšējām represijām, ja tas ir paredzētsi) izmantošanai to valstu spēkiem, kas piedalās Starptautiskajos drošības uzturēšanas spēkos (ISAF) un operācijā „Enduring Freedom” (OEF) , lai atbalstītu operācijas Afganistānā un piedalītos tajās, vaiii) vienīgi izmantošanai humānos vai aizsardzības nolūkos;b) sniegt finansējumu, finansiālu palīdzību vai tehnisku palīdzību saistībā ar a) apakšpunktā minēto aprīkojumu;c) sniegt finansējumu, finansiālu palīdzību vai tehnisku palīdzību saistībā ar:i) militāro aprīkojumu, kas nav paredzēts nonāvēšanai, bet gan vienīgi izmantošanai humānos vai aizsardzības nolūkos, ANO, Eiropas Savienības un Kopienas iestāžu veidošanas programmām vai ES un ANO krīzes pārvarēšanas operācijām; vaiii) militāro aprīkojumu izmantošanai to valstu spēkiem, kas piedalās Starptautiskajos drošības uzturēšanas spēkos (ISAF) un operācijā „Enduring Freedom” (OEF) , lai atbalstītu operācijas Afganistānā un piedalītos tajās.2. Atļaujas nepiešķir par jau notikušām darbībām.5. pantsRegulas 2. un 3. pantu nepiemēro attiecībā uz aizsargtērpiem, pretšķembu vestēm un militārajām ķiverēm, ko Apvienoto Nāciju Organizācijas personāls, Eiropas Savienības, Kopienas vai tās dalībvalstu personāls, plašsaziņas līdzekļu pārstāvji, humāno un attīstības organizāciju darbinieki un ar tiem saistītais personāls uz laiku ieved Uzbekistānā tikai savai personīgajai lietošanai.6. pantsKomisija un dalībvalstis nekavējoties informē viena otru par pasākumiem, ko veic atbilstīgi šai regulai, un sniedz viena otrai jebkādu citu to rīcībā esošu attiecīgu informāciju saistībā ar šo regulu, jo īpaši informāciju par pārkāpumiem un īstenošanas grūtībām, kā arī nolēmumiem, kurus pieņēmušas valstu tiesas.7. pantsKomisija ir pilnvarota grozīt II pielikumu, pamatojoties uz dalībvalstu sniegto informāciju.8. pantsDalībvalstis pieņem noteikumus attiecībā uz sankcijām, ko piemēro par šīs regulas noteikumu pārkāpumiem, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to īstenošanu. Noteiktajām sankcijām jābūt iedarbīgām, samērīgām un preventīvām.Dalībvalstis šos noteikumus paziņo Komisijai tūlīt pēc šīs regulas stāšanās spēkā, kā arī paziņo tai par jebkādiem turpmākiem grozījumiem.9. pantsŠo regulu piemēro:a) Kopienas teritorijā, ieskaitot tās gaisa telpu;b) dalībvalstu jurisdikcijā esošās lidmašīnās un uz to jurisdikcijā esošiem kuģiem;c) visām fiziskām personām, kas ir kādas dalībvalsts piederīgie, Kopienas teritorijā un ārpus tās;d) visām juridiskām personām, iestādēm vai organizācijām, kas reģistrētas vai izveidotas saskaņā ar kādas dalībvalsts tiesību aktiem;e) visām juridiskām personām, iestādēm vai organizācijām saistībā ar jebkādiem darījumiem, ko tās pilnīgi vai daļēji veic Kopienā.10. pantsŠī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē, […]Padomes vārdā —priekšsēdētājsI PIELIKUMSRegulas 1. panta 1. punktā un 2. panta 1. punktā minētais saraksts ar aprīkojumu, ko varētu izmantot iekšējām represijāmPiezīmeŠis saraksts neietver priekšmetus, kas ir īpaši konstruēti vai pārveidoti lietošanai militāros nolūkos.1. Bruņucepures, kas aizsargā pret lodēm, policistu ķiveres, policistu vairogi un bruņu vairogi, kā arī tiem īpaši paredzētas detaļas.2. Īpaši konstruēts pirkstu nospiedumu aprīkojums.3. Elektriskie starmeši.4. Celtniecības iekārtas, kas aprīkotas ar pretšķembu aizsardzību.5. Medību naži.6. Īpaši konstruēts šaujamieroču ražošanas aprīkojums.7. Aprīkojums munīcijas manuālai ielādēšanai.8. Sakaru pārtveršanas ierīces.9. Cietvielu optiskie detektori.10. Attēla pastiprinātāji.11. Ar optisko tēmēkli aprīkoti ieroči.12. Gludstobra ieroči un to munīcija, izņemot ieročus, kas īpaši konstruēti izmantošanai militāros nolūkos, kā arī tiem īpaši paredzētas detaļas, izņemot :— raķešpistoles;— gaisa pistoles vai patronpistoles, kas paredzētas kā rūpnieciski instrumenti vai tiek izmantoti dzīvnieku apdullināšanai bez sāpēm.13. Imitatori apmācībai rīkoties ar šaujamieročiem un tiem īpaši paredzētas vai pārveidotas detaļas un piederumi.14. Bumbas un granātas, izņemot tādas, kas īpaši paredzētas izmantošanai militāros nolūkos, kā arī tām īpaši paredzētas detaļas.15. Bruņuvestes, izņemot tās, kas ražotas atbilstīgi militāriem standartiem vai specifikācijām, kā arī tām īpaši paredzētas detaļas.16. Pilnpiedziņas transportlīdzekļi, ko var izmantot bezceļa braukšanai un kas ir ražoti vai aprīkoti ar pretšķembu aizsardzību, un profilētas bruņas šādiem transportlīdzekļiem.17. Ūdens lielgabali un tiem īpaši konstruētas vai pārveidotas detaļas.18. Transportlīdzekļi, kas aprīkoti ar ūdens lielgabalu.19. Transportlīdzekļi, kas īpaši konstruēti vai pārveidoti, lai tos varētu turēt zem sprieguma, neļaujot uz tiem kāpt, kā arī šādiem transportlīdzekļiem īpaši paredzētas vai pārveidotas detaļas.20. Akustiskās iekārtas, ko ražotājs vai piegādātājs atzīst par piemērotām masu nekārtību novēršanai, kā arī šādām iekārtām īpaši paredzētas detaļas.21. Kāju dzelži, ķēdes, važas un elektrošoka jostas, kas īpaši paredzētas cilvēku savaldīšanai, izņemot— rokudzelžus, kuru maksimālais apkārtmērs saslēgtā veidā, ieskaitot ķēdi, nepārsniedz 240 mm.22. Pārnēsājamas ierīces, kas paredzētas vai pārveidotas masu nekārtību novēršanai vai pašaizsardzībai un kur izmantotas īslaicīgi paralizējošas vielas (piemēram, asaru gāzes vai piparu gāzes baloni), kā arī šādām ierīcēm īpaši paredzētas detaļas.23. Pārnēsājamas ierīces ar elektrošoku, kas paredzētas vai pārveidotas masu nekārtību novēršanai vai pašaizsardzībai (tostarp elektrošoka steki, elektrošoka vairogi, policijas automāti, kuri šauj ar gumijas lodēm u. c., un policijas šautenes, kuras šauj ar elektrošoka adatām (tāzeri)), kā arī šādām ierīcēm īpaši paredzētas vai pārveidotas detaļas.24. Elektroniskas iekārtas, ar ko var atklāt noslēptas sprāgstvielas, kā arī šādām iekārtām īpaši paredzētas detaļas, izņemot :— pārbaudes iekārtas, kurās izmanto TV vai rentgena starus.25. Elektroniskās bloķēšanas iekārtas, kas īpaši paredzētas, lai nepieļautu pašizgatavotu iekārtu detonēšanu ar radio vadību, kā arī šīm bloķēšanas iekārtām īpaši paredzētas detaļas.26. Aprīkojums un ierīces, kas īpaši paredzētas sprādzienu izraisīšanai, izmantojot elektriskus vai neelektriskus līdzekļus, tostarp spridzināšanas ierīces, detonatori, aizdedzinātāji, detonatora pastiprinātāji un detonējošās auklas, kā arī šādam aprīkojumam un ierīcēm īpaši paredzētas detaļas, izņemot— iekārtas un ierīces, kas īpaši paredzētas konkrētiem komerciāliem lietojumiem, lai ar sprāgstvielu iedarbinātu vai darbina citu aprīkojumu vai ierīces, kuru funkcija nav sprādzienu izraisīšana (piemēram, automašīnu drošības spilvena gāzģeneratori, ūdens sprinkleru mehānismu elektriskā pārsprieguma novadītāji).27. Aprīkojums un ierīces eksplozīvu ierīču un sprāgstvielu iznīcināšanai, izņemot :— bumbu pārvalkus;— tvertnes, kas paredzētas tādu priekšmetu glabāšanai, kuri ir pašizgatavotas spridzināšanas ierīces vai par kuriem ir aizdomas, ka tie tādi ir.28. Nakts redzamības un siltuma starojuma uztveršanas aprīkojums un tam paredzētie attēla pastiprinātāji vai to cietvielu sensori.29. Lineārie pārgriezējlādiņi.30. Šādas sprāgstvielas un ar tām saistītās vielas:— amatols,— nitroceluloze (kas satur vairāk nekā 12,5 % slāpekļa),— nitroglikols,— pentaeritrīttetranitrāts (PETN),— pikrilhlorīds,— trinitrofenilmetilnitramīns (tetrils), 2,4,6-trinitrotoluols (TNT).31. Programmatūra, kas īpaši paredzēta visām uzskaitītajām pozīcijām, kā arī tehnoloģijas, kuras tām nepieciešamas.II PIELIKUMSRegulas 4. pantā minēto kompetento iestāžu saraksts(aizpilda dalībvalstis)BEĻĢIJAČEHIJADĀNIJAVĀCIJAIGAUNIJAGRIEĶIJASPĀNIJAFRANCIJAĪRIJAITĀLIJAKIPRALATVIJALIETUVALUKSEMBURGAUNGĀRIJAMALTANĪDERLANDEAUSTRIJAPOLIJAPORTUGĀLESLOVĒNIJASLOVĀKIJASOMIJAZVIEDRIJAAPVIENOTĀ KARALISTEEIROPAS KOPIENAEiropas Kopienu KomisijaĀrējo attiecību ģenerāldirektorātsKopējās ārējās un drošības politikas (KĀDP) un Eiropas drošības un aizsardzības politikas (EDAP) direktorāts: Koordinēšanas un atbalsta komisijaA.2 nodaļa: Juridiskie un institucionālie jautājumi, KĀDP vienotās rīcības, sankcijas, Kimberli processCHAR 12/163B–1049 Bruxelles/BrusselBelgiumTālr. (32-2) 296 25 56Fakss (32-2) 296 75 63E-pasts: relex-sanctions@cec.eu.int.[1] OV L […], […], […]. lpp.[2] OV L 256, 7.9.1987., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 493/2005(OV L 82, 31.3.2005., 1. lpp.).


				|

		52015PC0041

			Priekšlikums PADOMES REGULA, ar kuru Regulu (ES) 2015/104 groza attiecībā uz dažām jūrasasara (labraka) zvejas iespējām /* COM/2015/041 final - 2015/0025 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Padomes Regulā (ES) 2015/104 ir
noteiktas konkrētu zivju krājumu un zivju krājumu grupu
2015. gada zvejas iespējas, kuras piemērojamas Savienības
ūdeņos un – attiecībā uz Savienības
kuģiem – konkrētos ūdeņos, kas nav Savienības
ūdeņi. Šīs zvejas iespējas parasti tiek
vairākkārt grozītas laikposmā, kad tās ir
spēkā.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
Neattiecas.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
Ierosināto grozījumu
mērķis ir grozīt Regulu (ES) 2015/104, kā
aprakstīts turpmāk.
Regulas (ES) 2015/104 priekšlikumā
(COM(2014) 670) Komisija bija iekļāvusi pasākumus
jūrasasara (labraka) (Dicentrarchus labrax) krājuma
aizsardzībai Atlantijas okeāna ziemeļaustrumu daļā. Starptautiskā Jūras pētniecības padome (ICES)
2014. gada jūnijā nāca klajā ar zinātnisko
ieteikumu par šo krājumu, kas kopš 2012. gada strauji samazinās.
Turklāt Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas
komiteja (ZZTEK) pauda viedokli, ka kopumā pašreizējie valstu
pieņemtie jūrasasara (labraka) aizsardzības pasākumi ir
izrādījušies neiedarbīgi. Jūrasasaris (labraks) aug
lēni un dzimumbriedumu sasniedz vēlu. Šā krājuma zvejas
izraisītā mirstība patlaban ir četras reizes lielāka
par līmeni, kas nodrošinātu maksimālo ilgtspējīgas
ieguves apjomu (MSY).
Komisijas priekšlikumā bija iekļauts
nozvejas limits, kas piemērojams personām, kuras nodarbojas ar
atpūtas zveju (individuālais limits), un pasākumu kopums, kas
attiecināms uz šīs sugas komerciālo zveju. Padome šos
pasākumus neatbalstīja, un tāpēc Padomes Regulā
(ES) 2015/104 tie nav iekļauti.
Patlaban Komisija gatavojas, pamatojoties uz
12. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES)
Nr. 1380/2013 par kopējo zivsaimniecības politiku (“KZP
pamatregula”), pieņemt pasākumus, kuru mērķis ir steidzami
samazināt jūrasasara (labraka) zvejas izraisīto mirstību
Atlantijas okeāna ziemeļaustrumu daļā. Šie pasākumi ir
vērsti uz jūrasasara (labraka) komerciālo zveju. Ņemot
vērā atpūtas zvejas nozīmi šīs sugas īpatņu
zvejas izraisītajā mirstībā, 2015. gada zvejas
iespēju regulā ir jāiekļauj nozvejas limits, kas
piemērojams personām, kuras nodarbojas ar atpūtas zveju.
2015/0025 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES REGULA,
ar kuru Regulu (ES) 2015/104 groza
attiecībā uz dažām jūrasasara (labraka) zvejas
iespējām
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta
3. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
tā kā:
(1)       Padomes Regulā
(ES) 2015/104[1]
nav noteiktas jūrasasara (labraka) (Dicentrarchus labrax)
krājuma zvejas iespējas Atlantijas okeāna ziemeļaustrumu
daļā.
(2)       Starptautiskā Jūras
pētniecības padome (ICES) 2014. gada jūnijā
nāca klajā ar zinātnisko ieteikumu par jūrasasara (labraka)
krājumu Atlantijas okeāna ziemeļaustrumu daļā un
apstiprināja, ka šis krājums kopš 2012. gada strauji
samazinās.  Turklāt Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un
ekonomikas komiteja (ZZTEK) ir novērtējusi jūrasasara (labraka)
aizsardzībai pieņemtos valstu pasākumus un visā visumā
secinājusi, ka minētie pasākumi ir neiedarbīgi.
Jūrasasaris (labraks) aug lēni un dzimumbriedumu sasniedz vēlu.
Jūrasasara (labraka) zvejas izraisītā mirstība Atlantijas
okeāna ziemeļaustrumu daļā patlaban ir četras reizes
lielāka par līmeni, kas nodrošinātu maksimālo
ilgtspējīgas ieguves apjomu (MSY).
(3)       Komisija, pamatojoties uz
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1380/2013[2] 12. pantu, ir pieņēmusi steidzamus pasākumus ar
mērķi samazināt zvejas izraisīto zivju mirstību, kas
rodas dažās jūrasasara (labraka) komerciālajās
zvejniecībās.
(4)       Zvejas izraisīto zivju
mirstību minētajā krājumā ievērojami veicina
arī atpūtas zveja. Tāpēc ir lietderīgi noteikt zvejas
iespējas, kas izteiktas kā dienas limits, proti, zivju skaits, kuru
drīkst paturēt personas, kas nodarbojas ar atpūtas zveju.
Atpūtas zveja var notikt dažādi, tā var būt zveja no
atpūtas kuģa vai zveja no krasta.
(5)       Tā kā šāds
dienas limits papildina steidzamos pasākumus, kurus Komisija ir
pieņēmusi attiecībā uz dažām komerciālajām
zvejniecībām, šai regulai būtu jāstājas
spēkā septiņas dienas pēc tās publicēšanas.
(6)       Tāpēc būtu
attiecīgi jāgroza Padomes Regula (ES) 2015/104,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants

Regulu (ES) 2015/104 groza šādi:
(1)
regulas 2. pantu aizstāj ar šādu:
“2. pants
Darbības
joma
1. Šo regulu piemēro šādiem
kuģiem:
a)         Savienības kuģiem;
b)         trešo valstu kuģiem
Savienības ūdeņos.
2. Piemērojot 11.a pantu, šī
regula attiecas arī uz atpūtas zveju.”;
(2)
regulas 3. pantā pievieno šādu
m) punktu:
“m) “atpūtas zveja” ir nekomerciālas
zvejas darbības, kurās jūras ūdeņu dzīvos
resursus izmanto tādos nolūkos kā atpūta, tūrisms vai
sports.”;
(3)
iekļauj šādu 11.a pantu:
“11.a pants

Jūrasasara
(labraka) atpūtas zveja Atlantijas okeāna ziemeļaustrumu
daļā
Atpūtas zvejā ICES IVb,
IVc, VIIa, VIId, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh, VIIj un VIIk rajonā viena
persona drīkst paturēt ne vairāk kā trīs
jūrasasara (labraka) īpatņus dienā.”;
(4)
Regulas (ES) 2015/104 I pielikumu
groza saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
2. pants
Šī regula stājas spēkā
septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               PADOMES 2015. gada 19. janvāra
REGULA (ES) 2015/104, ar ko 2015. gadam nosaka konkrētu
zivju krājumu un zivju krājumu grupu zvejas iespējas, kuras
piemērojamas Savienības ūdeņos un –
attiecībā uz Savienības kuģiem – konkrētos
ūdeņos, kas nav Savienības ūdeņi, groza
Regulu (ES) Nr. 43/2014 un atceļ Regulu (ES)
Nr. 779/2014.
[2]               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES 2013. gada
11. decembra REGULA (ES) Nr. 1380/2013
par kopējo
zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK)
Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas
(EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes
Lēmumu 2004/585/EK.
PIELIKUMS
priekšlikumam Padomes regulai,
ar kuru Regulu (ES) 2015/104
groza attiecībā uz dažām zvejas iespējām
Regulas (ES) 2015/104
I pielikumu groza šādi:
1) pirmajā tabulā (salīdzinoša
tabula ar sugu nosaukumiem latīņu valodā un
vispārpieņemtajiem nosaukumiem) pēc ieraksta par Deania
calcea iekļauj šādu ierakstu:
 “Dicentrarchus labrax || BSS || jūrasasaris (labraks)”;
2) otrajā tabulā (salīdzinoša
tabula ar vispārpieņemtajiem sugu nosaukumiem un nosaukumiem
latīņu valodā) pēc ieraksta par smilšu raju iekļauj
šādu ierakstu:
 “Jūrasasaris (labraks) || BSS || Dicentrarchus labrax”.


title: Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1080/2006 par Eiropas Reģionālās attīstības fondu attiecībā uz nelabvēlīgos apstākļos esošu kopienu atbalstam paredzētas mājokļu intervences atbilstību

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0382

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 17.7.2009COM(2009) 382 galīgā redakcija2009/0105 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA,ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1080/2006 par Eiropas Reģionālās attīstības fondu attiecībā uz nelabvēlīgos apstākļos esošu kopienu atbalstam paredzētas mājokļu intervences atbilstībuPASKAIDROJUMA RAKSTS1. PRIEKšLIKUMA KONTEKSTS |110 | Priekšlikuma pamatojums un mērķi Priekšlikuma mērķis ir atļaut ERAF finansiālā atbalsta piešķiršanu mājokļu intervencēm nelabvēlīgos apstākļos esošu kopienu labā dalībvalstīs, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gada 1. maijā. Jaunajās dalībvalstīs vairākums šo kopienu dzīvo lauku rajonos un patversmēs (gan laukos, gan pilsētā), un tām nevar piešķirt atbalstu no ERAF. ERAF regulas 7. panta 2. punktā[1] paredzēts, kādos gadījumos mājokļu izdevumi ir atbilstīgi jaunajās dalībvalstīs. Tomēr līdzšinējā pieredze liecina, ka atbilstības nosacījumi pilnībā neatbilst faktiskajām vajadzībām. Saskaņā ar pašreizējiem ERAF noteikumiem mājokļu intervences ir iespējamas saistībā ar pilsētu attīstības darbību un esošu ēku atjaunošanai. Tādēļ nav iespējams piešķirt atbalstu no ERAF mājokļu intervencēm lauku rajonos vai “ēkām” ļoti sliktā stāvoklī pilsētā vai lauku rajonos. ES bažas par sociālo atstumtību pieaug, bet palielinās arī apņemšanās to novērst, tostarp konkrēti romu gadījumā. Eiropas Parlaments[2] un Padome[3] vairākkārt aicinājuši Komisiju veikt pasākumus, lai sekmētu šo kopienu iekļaušanu, kuras dzīvo galējā nabadzībā un nelabvēlīgos apstākļos. Komisija ir apņēmusies ierosināt pasākumus, lai struktūrfondu ietvaros uzlabotu minēto kopienu dzīves apstākļus. Šis priekšlikums par grozījumiem ERAF regulā ir minētās apņemšanās rezultāts. Turklāt vienkāršošanas labad šajā priekšlikumā iekļauti nelieli grozījumi ERAF regulas 7. panta 2. punkta pašreizējā formulējumā saistībā ar sistēmu, kurā mājokļu intervences pilsētās veic, negrozot esošos atbilstības noteikumus par labu ES-12. Konkrēti tie ir šādi. i) ERDF regulas 7. panta 2. punktā Komisijai piešķirtas izpildpilnvaras, lai pieņemtu sarakstu ar kritērijiem, kas vajadzīgi, lai noteiktu apgabalus un sarakstu ar atbilstīgiem mājokļu intervences pasākumiem. Komisija īstenoja savas pilnvaras, kas noteiktas Regulas (EK) Nr. 1828/2006 47. pantā. Tomēr, ņemot vērā lielo mājokļu situācijas dažādību uz vietas, ir konstatēts, ka Komisijas noteiktie kritēriji nav piemēroti. Tāpēc tos patlaban vienkāršo. Lai īstenotu patlaban procesā esošo Regulas (EK) Nr. 1828/2006 47. panta vienkāršojumu, ir ierosināts noteikt, ka Komisijai piešķirtās izpildpilnvaras būs iespējamas, bet ne saistošas. ii) Skaidrības labad ierosinātajā regulā jāiekļauj esošu ēku intervenču atbilstīgie veidi (dzīvojamo ēku kopējo platību atjaunošana, valstij piederošu ēku atjaunošana, lai tās pārveidotu par “sociālajiem mājokļiem”). iii) Visbeidzot, jāpilnveido pašreizējais ERAF regulas 7. panta 2. punkta formulējums “izdevumi ir plānoti saistībā ar integrētu pilsētu attīstības darbību vai prioritāru virzienu apgabaliem, kurās vērojama vai draud fiziska stāvokļa pasliktināšanās un sociāla atstumtība”. Tādēļ ierosināts aizstāt vārdus “darbība” un “prioritārs virziens” ar formulējumu “integrēta pieeja”, kas nodrošina, lai mājokļu intervences ietilptu plašākā intervencē, kurā iekļauti ar mājokļiem saistīti aspekti, piemēram, sociālie pakalpojumi, sabiedriskās vietas, kultūra, izglītība, transporta infrastruktūra, ekonomiskā darbība apgabalā utt., neatkarīgi no finansējuma avota. |lt | Vispārīgais konteksts Piekļuve mājoklim un pieņemamiem dzīvošanas apstākļiem visiem iedzīvotājiem un it īpaši tiem, kuri ir visnelabvēlīgākajā situācijā, mūsu sabiedrībā ir pamatprasība. Dzīves apstākļi kopienās, kuras dzīvo galējā nabadzībā un nelabvēlīgos apstākļos, vairākumā gadījumu ir nožēlojami. Augsts bezdarba līmenis, zems izglītības līmenis, prasmju trūkums, veselības pakalpojumu trūkums, noziedzība, teritoriālā segregācija, sociālā atstumtība, rasisms un izlikšana no mājokļa veido drūmu ainu, kas ir pretrunā ar Eiropas Savienības pamatvērtībām. Struktūrfondu finansiālais atbalsts var būtiski papildināt valsts iestāžu pūles novērst šo nepieņemamo situāciju. Tāpēc piešķīrumi jādara pieejami arī mājokļu intervencēm to kopienu labā, kuras patlaban nevar saņemt ERAF atbalstu, t. i., i) mājokļu intervencēm arī ārpus pilsētas un ii) mājokļu intervencēm, kas nozīmē īpaši sliktā stāvoklī esošu mājokļu aizstāšanu neatkarīgi no to atrašanās vietas (“pilsēta” vai “lauki”). Lai novērstu nepamatotu diskrimināciju, romu iekļaušanas otrajam pamatprincipam jābūt ierosināto intervenču vadošajam principam, kas nozīmē, ka īpaši uz romiem vērstas intervences nevar izslēgt citus cilvēkus līdzīgā sociālekonomiskā situācijā[4]. Turklāt mājokļu intervences, lai palīdzētu nelabvēlīgos apstākļos esošām kopienām, kurās raksturīga galēja nabadzība, skar tikai daļu no sarežģītas problēmas. Tāpēc tās jāveic saistībā ar integrētu daudzdimensiju pieeju, kura jānosaka valsts līmenī, ar spēcīgām partnerībām un iesaistot aspektus, kas attiecas uz izglītību, sociālajām lietām, integrāciju, kultūru, veselību, nodarbinātību, drošību utt. Tādējādi priekšlikuma, ar kuru groza pašreizējo ERAF regulu, mērķis ir ar integrētās pieejas starpniecību nodrošināt mājokļus pieņemamā stāvoklī. Šajā kontekstā ārkārtīgi svarīga ir valsts iestāžu nozīme visos īstenošanas posmos. |Nd | Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Izņemot intervences energoefektivitātes un atjaunojamas enerģijas jomā, kas pieejamas visām dalībvalstīm, ERAF atbalstītas intervences mājokļu jomā attiecas tikai uz dalībvalstīm, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gada 1. maijā vai vēlāk, ievērojot Regulas Nr. 1080/2006 7. panta 2. punktā un Komisijas Regulas Nr. 1828/2009 47. punktā izklāstītos nosacījumus. Kā paskaidrots iepriekš, šie nosacījumi nav pietiekami, lai novērstu konkrēto mājokļu problēmu nelabvēlīgos apstākļos esošās kopienās. Jānorāda, ka ELFLA jau ir iesaistījies lauku rajonu mājokļu problēmu risināšanā saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1698/2005 (piemēram, 3. ass “Dzīves kvalitāte lauku apvidos un lauku ekonomikas dažādošana” – 52. panta b) punkta ii) daļa “ciematu atjaunošana un attīstība”). Mājokļu intervences lauku rajonos nelabvēlīgos apstākļos dzīvojošu kopienu labā, kuras atbalsta ELFLA un ERAF un kuras īsteno ar integrēto pieeju, kurā atbalstu var sniegt arī ESF, būtiski palielinās pieejamo finansiālo atbalstu. Dalībvalstu kompetencē būs integrētās pieejas ietvaros noteikt fondu savstarpējo komplementaritāti, lai optimizētu sinerģijas efektu. |140 | Atbilstība pārējiem Eiropas Savienības politikas virzieniem un mērķiem Priekšlikums pilnībā atbilst ES politikas mērķiem diskriminācijas novēršanas, vienlīdzīgu iespēju, ekonomiskās un sociālās kohēzijas, reģionu attīstības un teritoriālās kohēzijas jomā. |2. APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS |Apspriešanās ar ieinteresētajām personām |211 | Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojums Vairākkārt notikušas neformālas apspriedes ar valsts iestādēm, kā arī nelabvēlīgos apstākļos esošu kopienu pārstāvjiem un Eiropas Parlamenta locekļiem par iespējām, kas nelabvēlīgos apstākļos esošām kopienām paredzētas ERAF regulas 7. panta 2. punktā, šķēršļiem un dažādajām iespējām tos novērst. |212 | Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā Pēc visām apspriešanām risinājumi, kuru pamatā ir Regulas Nr. 1080/2006 interpretēšana, nav pietiekami. |Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana |229 | Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. |230 | Ietekmes novērtējums Šis priekšlikums atļauj ERAF finansiālo atbalstu mājokļu intervencēm gadījumos, kad nelabvēlīgos apstākļos esošas kopienas dzīvo ārkārtīgi nabadzīgos apstākļos un sociālās atstumtības līmenis ir augsts. Tas nebūtu iespējams, negrozot pašreizējo tiesisko regulējumu. |3. PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI |305 | Ierosināto pasākumu kopsavilkums Ierosinātie grozījumi 7. panta 2. punktā Regulai (EK) Nr. 1080/2006 par Eiropas Reģionālās attīstības fondu ir paredzēti, lai atļautu un vienkāršotu mājokļu intervences nelabvēlīgos apstākļos esošu kopienu labā jaunajās dalībvalstīs gadījumos, kad pašreizējie noteikumi nav piemērojami. Ņemot vērā intervences sarežģītību, ir svarīgi, lai dalībvalstu iestādes izmantotu integrētu pieeju. Turklāt vienkāršošanas labad ir ierosināti nelieli grozījumi pašreizējo noteikumu formulējumā. |310 | Juridiskais pamats Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1080/2006 par Eiropas Reģionālās attīstības fondu 7. panta 2. punktā noteikti atbilstības kritēriji, ko piemēro mājokļu jomā jaunajās dalībvalstīs. |329 | Subsidiaritātes princips Priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam tiktāl, cik tas paplašina jauno dalībvalstu iespējas sniegt atbalstu mājokļu intervencēm nelabvēlīgos apstākļos esošu kopienu labā veidā, ko tās uzskata par piemērotu, vienlaikus ievērojot integrēto pieeju kā intervences minimālo nosacījumu. Tādējādi intervences būs atbilstošākas katras kopienas konkrētajām vajadzībām, pamatā izmatojot kopīgu metodi. |Proporcionalitātes princips |331 | Priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam, jo tas atļauj ERAF atbalstu tikai mājokļu jomā nelabvēlīgos apstākļos esošu kopienu labā un gadījumos, kad patlaban spēkā esošie noteikumi nav piemērojami. Šī intervence attiecas tikai uz dalībvalstīm, kurās patlaban ir šāda problēma. |332 |Juridisko instrumentu izvēle |341 | Ierosinātais juridiskais instruments: regula. |342 | Komisija jau ir izmantojusi iespējas, ko sniedz spēkā esošie tiesību akti. Pat visplašāk interpretējot pašreizējos noteikumus, kas paredz ierobežotu atbilstību, nav atļautas ne mājokļu intervences ārpus pilsētām, ne arī esošu patversmju aizstāšana ar mājokļiem nelabvēlīgos apstākļos esošu kopienu labā, kuras dzīvo jaunajās dalībvalstīs. |4. IETEKME UZ BUDžETU |409 | Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. |Priekšlikums2009/0105 (COD)EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (EK) Nr. .../2009,ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1080/2006 par Eiropas Reģionālās attīstības fondu attiecībā uz nelabvēlīgos apstākļos esošu kopienu atbalstam paredzētas mājokļu intervences atbilstībuEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 162. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[5],ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[6],ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu[7],rīkojoties saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru,tā kā:(1) Lai veicinātu Kopienas ekonomisko un sociālo kohēziju, ir jāatbalsta ierobežotas intervences tādu esošu ēku atjaunošanai, kuras izmanto kā mājokļus dalībvalstīs, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gada 1. maijā vai vēlāk. Šīs intervences var veikt saskaņā ar nosacījumiem, kas izklāstīti 7. panta 2. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Regulā (EK) Nr. 1080/2006 par Eiropas Reģionālās attīstības fondu un Regulas (EK) Nr. 1783/1999 atcelšanu[8].(2) Izdevumi ir jāplāno saistībā ar integrētu pilsētu attīstības darbību vai prioritāru virzienu apgabaliem, kuros vērojama vai draud fiziska stāvokļa pasliktināšanās un sociāla atstumtība. Skaidrības labad ir jāvienkāršo nosacījumi par mājokļu intervenču veikšanu pilsētā. Tāpēc izdevumi par mājokļu intervencēm ir jāplāno, ņemot vērā dažādus parametrus neatkarīgi no finansējuma avota. Jānorāda arī, ka atbilstīgi ir tikai izdevumi par intervencēm esošās ēkās.(3) Dalībvalstīs, uz kurām attiecas Regulas (EK) Nr. 1080/2006 7. panta 2. punkts, daudzas nelabvēlīgos apstākļos esošas kopienas dzīvo arī ārpus pilsētām. Tādēļ ir jāpaplašina izdevumu atbilstība, iekļaujot mājokļu intervences minēto kopienu labā, kuras dzīvo lauku rajonos.(4) Neatkarīgi no tā vai šīs kopienas atrodas pilsētā vai lauku rajonos, ņemot vērā to ārkārtīgi nabadzīgos dzīves apstākļus, jānosaka, ka atbilstīgi ir arī izdevumi par esošu ēku aizstāšanu ar jaunceltām ēkām.(5) Atbilstoši Kopējo romu iekļaušanas pamatprincipu otrajam principam, ko Padome vairakkārt uzsvēra savos 2009. gada 8. jūnija secinājumos par romu iekļaušanu, mājokļu intervencēs, kas vērstas īpaši uz kādu grupu, nevar izslēgt citus cilvēkus līdzīgā sociālekonomiskā situācijā.(6) Saskaņā ar Kopējo pamatprincipu pirmo principu, lai ierobežotu segregācijas risku, mājokļu intervences nelabvēlīgos apstākļos esošu kopienu labā jāveic, ievērojot integrēto pieeju, kurā ietilpst darbības it īpaši izglītības, veselības, sociālo lietu, nodarbinātības un drošības jomā.(7) Pašreizējais tiesiskais regulējums paredz, ka mājokļu intervencēm paredzēto apgabalu izraudzīšanas kritērijiem var piemērot vienkāršošanas procedūru. Ņemot vērā mājokļu situācijas daudzveidību dalībvalstīs, šie kritēriji jānosaka decentralizēti. Tāpēc Komisijai nav jāpieņem šādi kritēriji.(8) Tāpēc attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 1080/2006,IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.1. pantsRegulas (EK) Nr. 1080/2006 7. panta 2. punktu aizstāj ar šādu.“2. Izdevumi saistībā ar mājokļiem, izņemot izdevumus saistībā ar energoefektivitāti un atjaunojamas enerģijas izmantošanu, kā minēts 1.a punktā, ir atbilstīgi tikai dalībvalstīs, kuras pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gada 1. maijā vai vēlāk, ja ir ievēroti šādi nosacījumi.a) Izdevumi ir plānoti vienā no šīm kategorijām:i) saistībā ar integrētu pilsētu attīstības pieeju apgabaliem, kuros vērojama vai draud fiziska stāvokļa pasliktināšanās un sociāla atstumtība;ii) saistībā ar integrētu pieeju attiecībā uz nelabvēlīgos apstākļos esošām kopienām.b) Līdzekļi mājokļu izdevumiem ir augstākais 3 % no ERAF piešķīruma attiecīgajām darbības programmām vai 2 % no kopējā ERAF piešķīruma.Pirmās daļas a) apakšpunkta i) daļas nolūkiem izdevumi var būt tikai par vienu no šādām intervencēm:- esošu daudzģimeņu mājokļu kopējo platību atjaunošana;- valsts iestādēm vai bezpeļņas organizācijām piederošu ēku atjaunošana un izmantošanas veida maiņa, lai izmitinātu ģimenes ar nelieliem ienākumiem vai cilvēkus ar īpašām vajadzībām.Pirmās daļas a) apakšpunkta ii) daļas nolūkiem intervencēs var ietilpt esošu mājokļu aizstāšana uz jaunceltām ēkām.Komisija var pieņemt sarakstu ar kritērijiem, kas vajadzīgi, lai noteiktu apgabalus, kas minēti a) apakšpunkta i) daļā, un sarakstu ar atbilstīgiem intervences pasākumiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1083/2006, 103. panta 3. punktā minēto procedūru.”2. pantsŠī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē,Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā —priekšsēdētājs priekšsēdētājs[…] […] [1] Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Regula (EK) Nr. 1080/2006, kas grozīta ar Regulu (EK) Nr. 397/2009, OV L 210, 31.7.2006., 1. lpp.[2] Eiropas Parlamenta 2009. gada 11. marta rezolūcija par romu sociālo stāvokli un labāku piekļuvi ES darba tirgum (2008/2137INI).[3] Padomes secinājumi par romu iekļaušanu, Luksemburga, 2009. gada 8. jūnijs.[4] “ Iekļaušanas politikas ierosmēs būtiska ir skaidri formulētas, bet ne ierobežotas romu mērķgrupas noteikšana. Tas nozīmē koncentrēšanos uz romiem kā mērķgrupu, taču neizslēdzot citus iedzīvotājus ar līdzīgiem sociāli ekonomiskiem apstākļiem (..) ”. Kopējie romu iekļaušanas pamatprincipi, kas apspriesti integrētās Eiropas platformas romu iekļaušanai pirmajā sanāksmē, 2009. gada aprīlis, pievienots Padomes secinājumiem par romu iekļaušanu, Luksemburga, 2009. gada 8. jūnijs .[5] OV C [..], [..], [..]. lpp.[6] OV C [..], [..], [..]. lpp.[7] OV C [..], [..], [..]. lpp.[8] OV L 210, 31.7.2006., 1. lpp.


title: Priekšlikums Padomes regulaI par zvejas darbību elektronisku reģistrēšanu un ziņošanu un par attālās uzrādes līdzekļiem . (iesniegusi Komisija)

text:
            EIROPAS KOPIENU KOMISIJA
                                             Briselē, 28.10.2004
                                             COM(2004)724 galīgā redakcija
                                             2004/0252(CNS)
                                             .
                                 Priekšlikums
                           PADOMES REGULAI
   par zvejas darbību elektronisku reģistrēšanu un ziņošanu un par attālās
                              uzrādes līdzekļiem
                                       .
                             (iesniegusi Komisija)
LV                                                                         LV
 ---pagebreak---                                  EXPLANATORY MEMORANDUM
   The European Community is at the forefront in introducing modern technologies in order to
   improve management and monitoring of fisheries activities. Since 1992 it promoted the
   introduction of the satellite-based vessel monitoring system (VMS) as a tool to efficiently
   control its fishing fleet, irrespective of where it is operating, and third country fleets when
   operating within Community waters. After a series of pilot projects, the fitting on board of a
   vessel localisation device became mandatory for certain categories of vessels. As of 1 January
   2005, save few exceptions, all Community vessels greater than 15 metres in length overall
   will be subject to VMS and cannot fish without an operational satellite localisation device on
   board.
   A further step towards the utilisation of modern technologies is now proposed. The rational
   exploitation of fisheries resources, which is one of the main aims of the Common Fisheries
   Policy, requires accurate and timely reporting of information relating to fishing activities,
   such as quantities of catches on board, species, time spent at fishing, the area where catches
   have been taken and the gears used. This essential information is currently collected by the
   masters of the fishing vessels by recording it with a pen on a paperbound logbook. The same
   procedure is used when catches are transhipped, landed, transported or sold.
   As a consequence, in order to be gathered, analysed and transmitted to the authorities in
   charge of managerial or control tasks, this information needs to be digitalised. This process is
   slow, costly and conducive to typing mistakes which can hinder the quality of the data.
   In order to make it more efficient, accurate and less expensive, the Commission favours an
   electronic recording and reporting system which will replace the current manual and
   cumbersome process. It will be designed to alleviate the administrative burden on the masters
   and the main actors of the commercial chain and dramatically simplify the tasks of the
   national authorities.
   Pilot projects on electronic recording and reporting of information relating to fisheries
   activities have been carried out in recent years. Some have already been conducted with
   conclusive results, others are still ongoing. There is no doubt about the feasibility of the
   electronic recording of fishing activities. Specific software is already available on the market.
   What is necessary now is a legislative text laying down the minimal requirements.
   The setting of technical specifications, which are required in order to satisfy Community and
   third countries legislation, is the aim of an international project on secured and harmonised
   electronic logbook. This project is currently being carried out and specifications will be made
   available in 2005. A Commission Regulation will amend the current legislation on logbook
   and other recording requirements accordingly.
   With a view to facilitating the introduction of this technology, the Community may grant
   financial assistance to fishermen as well as to national authorities under the framework of
   Decision 2004/465/EC ,1as it did in the past in order to promote the setting up of the vessel
   monitoring systems.
   1
           Council Decision on a Community financial contribution towards Member States fisheries control
           programmes (JO L 157, 30.4.2004, p. 114).
LV                                                   2                                                    LV
 ---pagebreak---    Furthermore, the Commission proposes to take advantage of the Vessel Monitoring System
   (VMS) in order to track fishing vessels operating in a given fishing zone which may be in
   breach of national or Community legislation. Remotely sensed images may be used to detect
   such vessels. This technology is not new since it is already in use in other fields. Pilot projects
   focused on fishing activities have been carried out and they have proved to be successful. The
   objective is to cross-check the status of fishing vessels detected ,thanks to this technology
   (Vessel Detection System), with position reports from VMS .Fisheries Monitoring Centres
   may wish to further investigate as regards those vessels which do not transmit position
   reports.
LV                                                3                                                    LV
 ---pagebreak---                                                           2004/0252(CNS)
                                              Priekšlikums
                                          PADOMES REGULAI
            par zvejas darbību elektronisku reģistrēšanu un ziņošanu un par attālās
                                           uzrādes līdzekļiem
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 37. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,
   tā kā:
   (1)    Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2371/20022 tiek izveidota programma, kuras mērķis ir
          nodrošināt zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu saskaņā ar
          kopējo zivsaimniecības politiku.
   (2)    Zivsaimniecības resursu saglabāšanas un ilgtspējīgas izmantošanas mērķi tiek
          sasniegti ar nosacījumiem, kas regulē pieeju ūdeņiem un resursiem, t.i., ierobežojot
          nozveju un zvejas intensitāti un pieņemot ar zvejas tehniku, zvejas rīkiem un nozvejas
          apjomiem saistītus tehniskus pasākumus.
   (3)    Tādēļ, lai pareizi pārvaldītu zvejas iespējas un sasniegtu šos mērķus, ir jāuzrauga
          zvejas darbības, izmantojot piemērotākos līdzekļus. Nozvejas apjomu kontroli
          galvenokārt veic, vācot informāciju par nozveju, izkraušanu krastā, pārkraušanu,
          transportēšanu un tirdzniecību, turpretim zvejas intensitātes kontrole pārsvarā notiek,
          vācot informāciju par zvejas kuģa rādītājiem, zvejā pavadīto laiku un izmantotajiem
          zvejas rīkiem. Turklāt tālvadības sistēmas ļauj zvejas kontroles institūcijām uzraudzīt
          zvejas kuģu klātbūtni attiecīgajā reģionā. Visu šo pasākumu kombinēšana uzlabo
          informācijas precizitāti.
   (4)    Regulas Nr. 2371/2002 attiecīgi 22. panta 1. punktā un 23. panta 3. punktā ir
          paredzēts, ka Padomei 2004. gadā jālemj par prasību elektroniski reģistrēt un pārsūtīt
          atbilstošo informāciju attiecībā uz zvejas darbībām, ieskaitot nozvejas izkraušanu
          krastā vai pārkraušanu un tirdzniecības pavadzīmes, un par prasību uzstādīt attālās
          uzrādes līdzekļus.
   2
          OV L 358, 31.12.2002., 59. lpp.
LV                                                  4                                             LV
 ---pagebreak---    (5)   Dalībvalstis un trešās valstis iepriekšējos gados ir īstenojušas elektroniskās
         reģistrēšanas un ziņošanas, kā arī attālās uzrādes izmēģinājuma projektus. Šādi
         projekti izrādījās derīgi un rentabli.
   (6)   Tādēļ jāizstrādā nosacījumi, ar kādiem veic elektronisko reģistrēšanu un ziņošanu, kā
         arī attālo uzrādi.
   (7)   Šīs regulas īstenošanai vajadzīgie pasākumi jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada
         28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru
         īstenošanas kārtību3,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU :
                                                .1pants
                                Elektroniskā reģistrēšana un ziņošana
   1.      Kopienas zvejas kuģa kapteinis elektroniski reģistrē informāciju par zvejas
           darbībām, kuras saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem viņam jāieraksta reģistrācijas
           žurnālā, un to elektroniski pārsūta kompetentajai iestādei.
   2.      Deklarāciju par Kopienas zvejas kuģu izkrauto nozveju, kā arī pirmo ar šo nozveju
           saistīto tirdzniecības pavadzīmi reģistrē elektroniski.
   3.      Dalībvalstis izveido administratīvās un tehniskās struktūras, lai tās varētu saņemt,
           apstrādāt, vispārēji pārbaudīt un elektroniski pārsūtīt 1. un 2. punktā minēto
           reģistrācijas žurnālā iekļauto informāciju, izkraušanas deklarāciju un tirdzniecības
           pavadzīmi.
   4.      Sīki izstrādātus noteikumus 1. un 2. punkta īstenošanai var pieņemt saskaņā ar
           Regulas Nr. 2371/2002 30. panta 2. punktā minēto procedūru. Šajos noteikumos var
           paredzēt atbrīvojumus no minētā panta 1. un 2. punktā noteiktajām prasībām, ja šādi
           atbrīvojumi var būt attaisnojami nesamērīgā apgrūtinājuma sakarā, ko tās uzliktu
           uzņēmējam salīdzinājumā ar viņa darbības ekonomisko nozīmi.
                                                .2pants
                                            Attāla uzrāde
   1.      Dalībvalstis nodrošina, lai valstu zivsaimniecības uzraudzības centru rīcībā būtu
           tehniska struktūra, kas tiem ļauj salīdzināt pozīcijas, kas iegūtas no attēliem, kas
           uztverti no attāluma, kurus ar kuģu novērošanas sistēmas satelītiem nosūta uz Zemi,
           lai novērtētu zvejas kuģu klātbūtni attiecīgajā reģionā.
   2.      Sīki izstrādātus noteikumus minētā panta 1. punkta īstenošanai var pieņemt saskaņā
           ar Regulas Nr. 2371/2002 30. panta 2. punktā minēto procedūru.
   3
         OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.
LV                                                 5                                            LV
 ---pagebreak---                                                  .3pants
                                           Spēkā stāšanās
   Šī regula stājas spēkā 2006. gada 1. janvārī.
   Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
   Briselē,
                                                  Padomes vārdā—
                                                  priekšsēdētājs
LV                                                  6                            LV


				|

		52011PC0599

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar ko īsteno divpusējo aizsargpasākumu klauzulu un stabilizācijas mehānismu banāniem nolīgumā, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Centrālameriku, no otras puses /* COM/2011/0599 galīgā redakcija - 2011/0263 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Priekšlikuma pamatojums un mērķi
Šis priekšlikums attiecas uz
nolīgumā ar Centrālameriku paredzētās
aizsargpasākumu klauzulas un stabilizācijas mehānisma
iestrādi Eiropas Savienības tiesību aktos.
Vispārīgais konteksts
Padome 2007. gada
23. aprīlī pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar
noteiktām Centrālamerikas valstīm, kuru rezultātā tika
noslēgts asociācijas nolīgums ar Centrālameriku.
Nolīgumu parafēja 2011. gada 22. martā.
Nolīgums ietver divpusēju aizsargpasākumu
klauzulu, kas paredz iespēju atkārtoti ieviest vislielākās
labvēlības nodokļa likmi, ja tirdzniecības
liberalizācijas dēļ imports notiek tādā
palielinātā apjomā un ar tādiem nosacījumiem, ka rodas
nopietns kaitējums (vai nopietna kaitējuma draudi) Savienības
nozarei, kura ražo līdzīgus vai tieši konkurējošus ražojumus.
Turklāt nolīgumā iekļauts
stabilizācijas mehānisms banāniem, saskaņā ar kuru
līdz 2020. gada 1. janvārim var atcelt atviegloto muitas
nodokli, ja tiek sasniegts noteikts importa apjoms.
Lai šie pasākumi varētu darboties,
aizsargpasākumu klauzula un stabilizācijas mehānisms
jāiestrādā Eiropas Savienības tiesību aktos, un
jānorāda to piemērošanas procesuālie aspekti, kā
arī ieinteresēto personu tiesības.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMI
Šā priekšlikuma īstenošanas regulai
pamatā ir nolīguma ar Centrālameriku teksts.
Tādējādi nav vajadzīgas atsevišķas apspriešanās
ar ieinteresētajām personām, kā arī ietekmes novērtējums.
Tas galvenokārt balstās uz esošajām īstenošanas
regulām.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
Ierosināto pasākumu kopsavilkums
Pievienotais Eiropas Parlamenta un Padomes
regulas projekts ir juridisks instruments, ar ko īstenot asociācijas
nolīgumā starp ES un Centrālameriku paredzēto aizsargpasākumu
klauzulu un stabilizācijas mehānismu.
Juridiskais pamats
Līguma par Eiropas Savienības
darbību 207. panta 2. punkts.
2011/0263 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
ar ko īsteno divpusējo
aizsargpasākumu klauzulu un stabilizācijas mehānismu
banāniem nolīgumā, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas
Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un
Centrālameriku, no otras puses
EIROPAS
PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot
vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo
īpaši tā 207. panta 2. punktu,
ņemot
vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc
leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas dalībvalstu
parlamentiem,
saskaņā ar
parasto likumdošanas procedūru[1],
tā kā:
(1)
Padome 2007. gada 23. aprīlī
pilnvaroja Komisiju Savienības un dalībvalstu vārdā
sākt sarunas ar noteiktām Centrālamerikas valstīm
(“Centrālamerika”) par nolīgumu, ar ko izveido asociāciju starp
Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un
Centrālameriku, no otras puses, (“nolīgums”).
(2)
Minētās sarunas ir pabeigtas, un
nolīgums tika parafēts 2011. gada 22. martā un
saskaņā ar Padomes [..] Lēmumu Nr. .../2011/ES[2] nolīgums [..] parakstīts Eiropas
Savienības vārdā, ievērojot tā noslēgšanu
vēlākā datumā. Attiecībā uz nolīgumu [..]
saņemta Eiropas Parlamenta piekrišana. Pēc tam Padome
pieņēma Padomes [..] Lēmumu Nr. …/2011[3] par nolīguma noslēgšanu.
(3)
Ir jāpieņem procedūra par to,
kā piemērot konkrētus nolīguma noteikumus, kas attiecas uz
divpusējo aizsargpasākumu klauzulu, un stabilizācijas
mehānismu banāniem, par kuru ir vienošanās ar
Centrālameriku.
(4)
Jādefinē termini “nopietns
kaitējums”, “nopietna kaitējuma draudi” un “pārejas periods”,
kas minēti nolīguma 104. un 105. pantā.
(5)
Aizsargpasākumi apsverami tikai tad, ja
attiecīgo ražojumu Savienībā importē tādā palielinātā
daudzumā absolūtā izteiksmē vai attiecībā pret
Savienības produkciju un ar tādiem nosacījumiem, ka rodas
nopietns kaitējums vai nopietna kaitējuma draudi Savienības
ražotājiem, kuri ražo līdzīgus vai tieši konkurējošus
ražojumus, kā noteikts nolīguma 104. pantā.
(6)
Aizsargpasākumiem vajadzētu būt
vienā no veidiem, kas minēti nolīguma 104. panta
2. punktā.
(7)
Izmeklēšana un iespējama
aizsargpasākumu piemērošana būtu jāveic pēc
iespējas pārredzamāk.
(8)
Būtu jāizstrādā sīki
noteikumi par procedūras sākšanu. Dalībvalstīm Komisijai
būtu jāiesniedz informācija, tostarp pieejamie
pierādījumi par visām importa tendencēm, kas varētu
liecināt, ka aizsargpasākumi ir vajadzīgi.
(9)
Ja ir pietiekami daudz pirmšķietamu
pierādījumu, lai pamatotu procedūras sākšanu, Komisijai būtu
jāpublicē paziņojums Eiropas Savienības
Oficiālajā Vēstnesī, kā paredzēts
nolīguma 111. panta 3. punktā.
(10)
Būtu jāizstrādā sīki
noteikumi par izmeklēšanas sākšanu, par to, kā
ieinteresētās personas var piekļūt savāktajai
informācijai un to pārbaudīt, par iesaistīto personu
uzklausīšanu un minētajām personām dotajām
iespējām iesniegt savu viedokli, kā paredzēts nolīguma
111. panta 3. punktā.
(11)
Komisijai būtu rakstiski jāinformē
Centrālamerika par izmeklēšanas sākšanu un jāpaziņo
izmeklēšanas rezultāti Asociāciju komitejai, kā
paredzēts nolīguma 116.pantā.
(12)
Tāpat saskaņā ar nolīguma
112. pantu ir jānosaka izmeklēšanas sākšanas termiņi,
kā arī termiņi lēmuma pieņemšanai par to, vai
pasākumi ir piemēroti, lai nodrošinātu to, ka šādus
lēmumus pieņem ātri, un lai attiecīgie
uzņēmēji gūtu lielāku tiesisko noteiktību.
(13)
Pirms visu aizsargpasākumu piemērošanas
būtu jāveic izmeklēšana, ievērojot, ka Komisijai ir
atļauts piemērot pagaidu pasākumus kritiskos
apstākļos, kas minēti nolīguma 106. pantā.
(14)
Aizsargpasākumi būtu jāpiemēro
tikai tādā apjomā un uz tādu laikposmu, kas vajadzīgs,
lai novērstu nopietnu kaitējumu un atvieglotu pielāgošanos.
Būtu jānosaka aizsargpasākumu piemērošanas maksimālais
ilgums un būtu jāparedz īpaši noteikumi par šo pasākumu
pagarināšanu un pārskatīšanu, kā noteikts nolīguma
105. pantā.
(15)
Nolīguma divpusējo aizsargpasākumu
klauzulas īstenošana paredz, ka jāpieņem vienoti nosacījumi
pagaidu un galīgo aizsargpasākumu pieņemšanai, iepriekšējas
uzraudzības pasākumu piemērošanai, izmeklēšanas izbeigšanai
bez pasākumu piemērošanas un tāda atvieglotā muitas
nodokļa pagaidu atcelšanai, kas noteikts stabilizācijas
mehānismā banāniem, par kuru ir vienošanās ar
Centrālameriku. Komisijai minētie pasākumi būtu
jāpieņem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada
16. februāra Regulu (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un
vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem,
kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu[4].
(16)
Uzraudzības un pagaidu pasākumu
pieņemšanai ir atbilstīgi izmantot konsultēšanās
procedūru, ņemot vērā šo pasākumu ietekmi un
loģisko saistību ar galīgo aizsargpasākumu pieņemšanu.
Ja pasākumu piemērošanas kavēšanās varētu radīt
grūti labojamu kaitējumu, jāļauj Komisijai pieņemt
tādus pagaidu pasākumus, kurus piemēro nekavējoties.
(17)
Šī regula būtu jāpiemēro
vienīgi ražojumiem, kuru izcelsme ir Savienībā vai
Centrālamerikā,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I nodaļa –Aizsardzības noteikumi
1. pants
Definīcijas
Šajā regulā
lieto šādas definīcijas:
(a)
“ražojumi” ir preces, kuru izcelsme ir
Savienībā vai kādā no Centrālamerikas valstīm.
Ražojums, uz kuru attiecas izmeklēšana, var ietilpt vienā vai
vairākās tarifu pozīcijās vai to apakšgrupā
atkarībā no konkrētiem apstākļiem tirgū, vai
jebkādā vispārpieņemtā Savienības ražošanas
nozares ražojumu segmentācijā;
(b)
“ieinteresētās personas” ir personas,
kuras ietekmē noteikta ražojuma imports;
(c)
“Savienības ražošanas nozare” ir
līdzīgu vai tieši konkurējošu ražojumu Savienības
ražotāji kopumā, kas darbojas Savienības teritorijā, vai
arī tādi Savienības ražotāji, kuru ražoti līdzīgi
vai tieši konkurējoši ražojumi kopā veido lielāko daļu no
kopējās minēto ražojumu produkcijas Savienībā. Ja
līdzīgs vai tieši konkurējošs ražojums ir tikai viens no
vairākiem ražojumiem, kurus ražo Savienības ražošanas nozares
uzņēmumi, ražošanas nozari definē kā līdzīga vai
tieši konkurējoša ražojuma ražošanas īpašas darbības;
(d)
“nopietns kaitējums” ir ievērojama
vispārēja Savienības ražotāju stāvokļa
pasliktināšanās;
(e)
“nopietna kaitējuma draudi” ir nopietns
kaitējums, kas nav novēršams. Nopietna kaitējuma draudus nosaka,
pamatojoties uz pārbaudāmiem faktiem, nevis tikai uz apgalvojumiem,
pieņēmumiem vai maznozīmīgu iespēju. Nosakot, vai
pastāv nopietna kaitējuma draudi, cita starpā būtu
jāņem vērā prognozes, aprēķini un analīzes,
kas veiktas, pamatojoties uz 4. panta 5. punktā minētajiem
faktoriem;
(f)
“pārejas periods” ir 10 gadu ilgs laikposms
pēc nolīguma piemērošanas attiecībā uz ikvienu
ražojumu, kam tarifu atcelšanas tabulā noteiktais tarifu atcelšanas
periods ir mazāks nekā 10 gadi. Attiecībā uz ražojumiem,
kam tarifu atcelšanas tabulā noteiktais tarifu atcelšanas periods ir 10
gadi vai vairāk, “pārejas periods” ir tabulā noteiktais tarifu
atcelšanas periods ražojumam plus trīs gadi.
(g)
“Centrālamerikas valsts” ir Kostarika, Salvadora,
Gvatemala, Hondurasa, Nikaragva vai Panama.
2. pants
Principi
1.
Aizsargpasākumu var piemērot
saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti šajā
regulā, ja, samazinot vai atceļot muitas nodokli Centrālamerikas
valsts izcelsmes ražojumam, tas tiek importēts Savienībā
tādā palielinātā apjomā absolūtā
izteiksmē vai attiecībā pret Savienības produkciju, un ar
tādiem nosacījumiem, ka tiek radīts nopietns kaitējums vai
nopietna kaitējuma draudi Savienības ražošanas nozarei, kas ražo
līdzīgus vai tieši konkurējošus ražojumus.
2.
Aizsargpasākumi var būt vienā no
šādiem veidiem:
(a)
attiecīgā ražojuma muitas nodokļa
likmes, kas noteikta ES līgumslēdzējas puses tarifu
sarakstā nolīguma I pielikumā (Muitas nodokļu
atcelšana), turpmākas pazemināšanās apturēšana;
(b)
muitas nodokļa paaugstināšana
attiecīgajam ražojumam līdz apmēram, kas nepārsniedz
mazāko no šādiem nodokļiem:
–
vislielākās labvēlības (“VL”)
muitas nodokļa likmi ražojumam, kas ir spēkā pasākuma
īstenošanas laikā vai
–
VL muitas nodokļa likmi ražojumam, kas
dienā pēc nolīguma spēkā stāšanās ir
spēkā attiecībā uz ražojumu.
3.
Nevienu no iepriekš minētajiem pasākumiem
nepiemēro to tarifu kvotu robežās, kurām nepiemēro
preferenciālo nodokli un kuras piešķir saskaņā ar šo
nolīgumu.
3. pants
Procedūras sākšana
1.
Izmeklēšanu sāk pēc dalībvalsts,
jebkuras juridiskas personas vai asociācijas, kas nav juridiska persona un
kas rīkojas Savienības ražošanas nozares vārdā,
pieprasījuma vai Komisija pēc savas iniciatīvas, ja Komisija
uzskata, ka ir pietiekami daudz pirmšķietamu pierādījumu, kuri
konstatēti, pamatojoties uz 4. panta 5. punktā
minētajiem faktoriem, un kuri pamato izmeklēšanas sākšanu.
2.
Pieprasījumā uzsākt izmeklēšanu
iekļauj pierādījumus, ka ir ievēroti 2. panta
1. punktā noteiktie aizsargpasākumu piemērošanas
nosacījumi. Prasībā iekļauj šādu informāciju:
attiecīgā ražojuma importa pieauguma temps un apjoms
absolūtā un relatīvā izteiksmē, pieaugušā importa
aizņemtā iekšzemes tirgus daļa un pārdošanas apjoma,
ražošanas apjoma, ražīguma, jaudas izmantošanas, peļņas un
zaudējumu, kā arī nodarbinātības izmaiņas.
3.
Izmeklēšanu var sākt arī tad, ja
importa pieaugums koncentrējas vienā vai vairākās
dalībvalstīs, un ar nosacījumu, ka ir pietiekami daudz
pirmšķietamu pierādījumu tam, ka ir izpildīti nosacījumi
izmeklēšanas sākšanai, kuri konstatēti, pamatojoties uz
4. panta 5. punktā minētajiem faktoriem.
4.
Dalībvalsts informē Komisiju, ja
šķiet, ka tendences attiecībā uz importu no kādas
Centrālamerikas valsts liecina, ka aizsargpasākumi ir vajadzīgi.
Minētā informācija ietver pieejamos pierādījumus, kuri
konstatēti, pamatojoties uz 4. panta 5. punktā
minētajiem faktoriem. Komisija minēto informāciju nodod
visām dalībvalstīm.
5.
Ja tiek noskaidrots, ka ir pietiekami daudz
pirmšķietamu pierādījumu, kuri konstatēti, pamatojoties uz
4. panta 5. punktā minētajiem faktoriem, un kuri pamato
procedūras sākšanu, Komisija publicē paziņojumu Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Procedūru
sāk mēneša laikā pēc tam, kad ir saņemts
pieprasījums vai informācija atbilstīgi 1. punktam.
6.
Paziņojumā, kas minēts 5. punktā:
(a)
sniedz saņemtās informācijas
kopsavilkumu un nosaka, ka visa svarīgā informācija
jāiesniedz Komisijai;
(b)
nosaka termiņu, kurā
ieinteresētās personas var rakstiski paust savu viedokli un iesniegt
informāciju, ja šis viedoklis un informācija ņemami
vērā izmeklēšanā;
(c)
nosaka termiņu, kurā
ieinteresētās personas var pieteikties, lai Komisija tās mutiski
uzklausītu saskaņā ar 4. panta 9. punktu.
4. pants
Izmeklēšana
1.
Pēc procedūras sākšanas Komisija
sāk izmeklēšanu. Panta 3. punktā minētais laikposms
sākas dienā, kad Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī publicē lēmumu par izmeklēšanas
sākšanu.
2.
Komisija var pieprasīt, lai dalībvalstis
tai nodrošina informāciju, un dalībvalstis veic visus vajadzīgos
pasākumus, lai apmierinātu jebkuru šādu pieprasījumu. Ja
minētā informācija izraisa vispārēju interesi un nav
konfidenciāla 11. panta nozīmē, to iekļauj
datnēs, kas nav konfidenciālas, atbilstīgi 8. punkta
noteikumiem.
3.
Ja vien iespējams, izmeklēšanu pabeidz
sešu mēnešu laikā pēc tās sākšanas. Īpašos
gadījumos, tādos kā neparasti liela iesaistīto pušu skaita
gadījumā vai sarežģītas tirgus situācijas
gadījumā, minēto termiņu var pagarināt vēl par
trim mēnešiem. Komisija informē visas ieinteresētās
personas par šādu termiņa pagarinājumu un izskaidro tā
iemeslus.
4.
Komisija iegūst visu informāciju, ko
tā uzskata par vajadzīgu, lai izdarītu konstatējumu
attiecībā uz 2. panta 1. punktā
izklāstītajiem nosacījumiem, un, ja uzskata par vajadzīgu,
cenšas pārbaudīt minēto informāciju.
5.
Izmeklēšanā Komisija novērtē
visus objektīvi un kvantitatīvi nosakāmos atbilstošos faktorus,
kuri ietekmē Savienības ražošanas nozares situāciju, jo
īpaši attiecīgā ražojuma importa pieauguma tempu un apjomu
absolūtā un relatīvā izteiksmē, pieaugušā importa
aizņemto iekšzemes tirgus daļu un pārdošanas apjoma, ražošanas
apjoma, ražīguma, jaudu izmantošanas, peļņas un zaudējumu
un nodarbinātības izmaiņas. Šis uzskaitījums nav
visaptverošs, un Komisija, konstatējot nopietnu kaitējumu vai
nopietna kaitējuma draudus, var ņemt vērā arī citus
atbilstīgus faktorus, piemēram, akcijas, cenas, kapitāla
peļņu, naudas plūsmas un citus faktorus, kas Savienības
ražošanas nozarei izraisa vai varēja izraisīt nopietnu kaitējumu
vai rada nopietna kaitējuma draudus.
6.
Ieinteresētās personas, kas
pieteikušās saskaņā ar 3. panta 6. punkta
b) apakšpunktu, un attiecīgās Centrālamerikas valsts
pārstāvji pēc rakstiska lūguma var pārbaudīt visu
informāciju, kas Komisijai darīta zināma saistībā ar
izmeklēšanu, izņemot iekšējo dokumentāciju, ko
sagatavojušas Savienības vai tās dalībvalstu iestādes, ar
nosacījumu, ka minētā informācija ir būtiska viņu
lietas izklāstā un nav konfidenciāla 11. panta
nozīmē, un ka Komisija to izmanto izmeklēšanā.
Ieinteresētās personas, kas pieteikušās, var Komisijai
darīt zināmu savu viedokli par attiecīgo informāciju.
Minēto viedokli ņem vērā, ja ir pietiekami daudz
pirmšķietamu pierādījumu.
7.
Komisija nodrošina, lai visi izmeklēšanā
izmantotie dati un statistika būtu pieejama, saprotama, pārredzama un
pārbaudāma.
8.
Tiklīdz pieņemts vajadzīgais
tehniskais regulējums, Komisija nodrošina ar paroli aizsargātu
tiešsaistes piekļuvi nekonfidenciālai datnei (“tiešsaistes
platforma”), kuru tā pārvalda un caur kuru izplata informāciju,
kas ir būtiska un nav konfidenciāla 11. panta nozīmē.
Izmeklēšanā ieinteresētās personas, kā arī
dalībvalstis un Eiropas Parlaments saņem piekļuvi minētajai
tiešsaistes platformai.
9.
Komisija uzklausa ieinteresētās personas,
jo īpaši, ja tās termiņā, kas noteikts Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī
publicētajā paziņojumā, iesniegušas rakstisku pieteikumu ar
norādi, ka izmeklēšanas iznākums faktiski var ietekmēt
šīs personas un ka pastāv īpaši iemesli tās uzklausīt.
Komisija šīs personas uzklausa arī
turpmāk, ja ir īpašs pamatojums to darīt.
10.
Ja informāciju neiesniedz Komisijas
noteiktajā termiņā vai tiek būtiski kavēta
izmeklēšana, atzinumus var sniegt, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem.
Ja Komisija konstatē, ka kāda ieinteresētā persona vai
trešā persona tai sniegusi nepatiesu vai maldinošu informāciju,
tā neņem vērā minēto informāciju un izmanto
pieejamos faktus.
11.
Komisija rakstiski informē attiecīgo
Centrālamerikas valsti par izmeklēšanas sākšanu.
5. pants
Iepriekšējas uzraudzības pasākumi
1.
Ja ražojuma, kura izcelsme ir kādā no
Centrālamerikas valstīm, importa tendences liecina, ka varētu
rasties kāda no 2. un 3. pantā minētajām
situācijām, attiecīgā ražojuma importam var piemērot
iepriekšējas uzraudzības pasākumus.
2.
Iepriekšējas uzraudzības pasākumus
Komisija pieņem saskaņā ar 12. panta 2. punktā
minēto konsultēšanās procedūru.
3.
Iepriekšējas uzraudzības pasākumi ir
spēkā ierobežotu laiku. Ja vien nav paredzēts citādi, tie
zaudē spēku otrā sešu mēnešu perioda beigās pēc
pirmajiem sešiem mēnešiem, kurā šie pasākumi ieviesti.
6. pants
Pagaidu aizsargpasākumu piemērošana
1.
Pagaidu aizsargpasākumus piemēro
kritiskos apstākļos, ja kavēšanās radītu
zaudējumus, kurus būtu grūti labot, saskaņā ar
iepriekšēju konstatējumu, kas pamatojas uz 4. panta 5. punktā
minētajiem faktoriem un nosaka, ka pastāv pietiekami daudz
pirmšķietamu pierādījumu tam, ka, mazinot vai atceļot
muitas nodokli saskaņā ar Eiropas Savienības tarifu atcelšanas
tabulu nolīguma I pielikumā (Muitas nodokļu atcelšana),
tādu ražojumu imports, kuru izcelsme ir kādā no
Centrālamerikas valstīm, ir pieaudzis un ka šāds imports
nopietni kaitē vai rada nopietna kaitējuma draudus Savienības
ražošanas nozarei.
Pagaidu pasākumus pieņem Komisija
saskaņā ar 12. panta 2. punktā minēto
konsultēšanās procedūru. Ārkārtas gadījumos,
tostarp 2. punktā minētajā gadījumā, Komisija
saskaņā ar 12. panta 4. punktā minēto
procedūru pieņem pagaidu aizsargpasākumus, kurus var
piemērot nekavējoties.
2.
Ja dalībvalsts pieprasa Komisijas
tūlītēju iejaukšanos un ja ir izpildīti 1. punkta
nosacījumi, Komisija piecu darba dienu laikā pēc
pieprasījuma saņemšanas pieņem lēmumu.
3.
Pagaidu pasākumus nepiemēro ilgāk
par 200 dienām.
4.
Ja pagaidu aizsargpasākumus atceļ, jo
izmeklēšana liecina, ka nav izpildīti 2. panta 1. punkta
nosacījumi, minēto pagaidu pasākumu dēļ iekasētos
muitas nodokļus atmaksā automātiski.
5.
Šajā pantā minētos pasākumus
piemēro visiem ražojumiem, kas laisti brīvā apgrozībā
pēc šo pasākumu stāšanās spēkā. Tomēr
šādi pasākumi neierobežo tādu ražojumu laišanu brīvā
apgrozībā, kas ir jau ceļā uz Savienību, ar noteikumu,
ka šādu ražojumu galamērķi nevar mainīt.
7. pants
Izmeklēšanas un procedūras izbeigšana bez pasākumu noteikšanas
1.
Ja galīgi konstatētie fakti liecina, ka
nav izpildīti 2. panta 1. punkta nosacījumi, Komisija
pieņem lēmumu par izmeklēšanas un procedūras izbeigšanu
saskaņā ar 12. panta 3. punktā minēto
pārbaudes procedūru.
2.
Komisija, pienācīgi ņemot
vērā konfidenciālas informācijas aizsardzību
11. panta nozīmē, publicē ziņojumu, kurā sniedz
konstatējumus un pamatotus secinājumus, kas izdarīti par visiem
attiecīgajiem faktiskajiem un juridiskajiem jautājumiem.
8. pants
Galīgo pasākumu noteikšana
1.
Ja galīgi konstatētie fakti liecina, ka
ir ievēroti 2. panta 1. punkta nosacījumi, Komisija ar šo
jautājumu vēršas pie Asociācijas komitejas saskaņā ar
nolīguma 116. pantu. Ja Asociāciju komiteja nav sniegusi
ieteikumu vai 30 dienu laikā pēc priekšlikuma iesniegšanas nav
panākts apmierinošs risinājums, Komisija var pieņemt lēmumu
par galīgo aizsargpasākumu noteikšanu saskaņā ar
12. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru.
2.
Komisija, pienācīgi ņemot
vērā konfidenciālas informācijas aizsardzību
11. panta nozīmē, publicē ziņojumu ar to būtisko
faktu un apsvērumu kopsavilkumu, kas attiecas uz aizsargpasākumu
noteikšanu.
9. pants
Aizsargpasākumu ilgums un pārskatīšana
1.
Aizsargpasākums saglabājas
spēkā tikai tik ilgi, cik vajadzīgs, lai novērstu vai
labotu nopietnu kaitējumu vai atvieglotu pielāgošanos. Minētais
laikposms nepārsniedz divus gadus, ja vien tas netiek pagarināts
saskaņā ar 3. punktu.
2.
Termiņa pagarinājuma laikā aizsargpasākums
aizvien ir spēkā, kamēr nav zināms 3. punktā
minētās pārskatīšanas iznākums.
3.
Sākotnējo aizsargpasākuma
termiņu izņēmuma kārtā var pagarināt
maksimāli par diviem gadiem, ja ir noteikts, ka aizsargpasākums
joprojām ir vajadzīgs, lai novērstu vai labotu nopietnu
kaitējumu un ja ir pierādījumi, ka Savienības ražošanas
nozare pielāgojas.
4.
Pirms ikviena pagarinājuma atbilstīgi
3. punktam jāveic izmeklēšana, ko veic pēc
dalībvalsts, jebkuras juridiskas personas vai asociācijas, kas nav
juridiska persona un kas rīkojas Savienības ražošanas nozares
vārdā, pieprasījuma vai pēc Komisijas iniciatīvas, ja
ir pietiekami daudz pirmšķietamu pierādījumu, kuri
konstatēti, pamatojoties uz 4. panta 5. punktā
minētajiem faktoriem, un kuri apliecina, ka ir izpildīti 3. punkta
nosacījumi.
5.
Paziņojumu par izmeklēšanas sākšanu
publicē saskaņā ar 3. panta 5. un 6. punktu.
Izmeklēšanu veic un lēmumus par pagarinājumu atbilstīgi
3. punktam pieņem saskaņā ar 4., 7. un 8. pantu.
6.
Aizsargpasākuma kopējais ilgums
nepārsniedz četrus gadus, termiņā ieskaitot visus pagaidu
pasākumus.
7.
Aizsargpasākumu nedrīkst piemērot
pēc pārejas perioda beigām, izņemot ar attiecīgās
Centrālamerikas valsts piekrišanu.
8.
Tādu ražojumu importam, kuram jau iepriekš
piemērots šāds pasākums, aizsargpasākumus nepiemēro,
ja vien nav aizritējis laikposms, kas ir vienāds ar pusi no
laikposma, kurā aizsargpasākums ticis piemērots par
iepriekšējo periodu
10. pants
Attālākie
Eiropas Savienības reģioni
1.
Ja Centrālamerikas valsts izcelsmes ražojumus
importē tādā palielinātā daudzumā un ar
tādiem nosacījumiem, ka tiek pasliktināta vai draud
pasliktināties ekonomiskā situācija vienā vai vairākos
Savienības attālākajos reģionos, kas minēti 349. pantā
Līgumā par Eiropas Savienības darbību, var noteikt
aizsargpasākumu saskaņā ar šajā nodaļā
izklāstītajiem noteikumiem.
11. pants
Konfidencialitāte
1.
Saskaņā ar šo regulu saņemto
informāciju izmanto tikai tam mērķim, kuram tā
pieprasīta.
2.
Bez informācijas sniedzēja īpašas
atļaujas neizpauž nedz konfidenciālu informāciju, nedz arī
konfidenciāli sniegtu informāciju, kas saņemta saskaņā
ar šo regulu.
3.
Katrā lūgumā ievērot
konfidencialitāti norādāmi iemesli, kāpēc
informācija ir konfidenciāla. Taču, ja informācijas
sniedzējs nevēlas to darīt publiski pieejamu, kā arī
neatļauj to izpaust ne kopumā, ne arī konspektīvi un ja
tiek uzskatīts, ka konfidencialitātes pieprasījums nav pamatots,
tad attiecīgo informāciju var neņemt vērā.
4.
Informāciju katrā ziņā uzskata
par konfidenciālu, ja tās izpaušana varētu būtiski
negatīvi ietekmēt informācijas sniedzēju vai šādas
informācijas avotu.
5.
Šā panta 1. līdz 4. punkts neliedz
Savienības iestādēm atsaukties uz vispārpieejamu
informāciju un jo īpaši uz iemesliem, pamatojoties uz kuriem
pieņemti lēmumi saskaņā ar šo regulu. Minētās
iestādes tomēr ņem vērā attiecīgo fizisko un
juridisko personu likumīgās intereses neatklāt noslēpumus,
kas saistīti ar to uzņēmējdarbību.
12. pants
Komitejas procedūra
1.
Komisijai palīdz komiteja, kas izveidota
saskaņā ar 4. panta 1. punktu Padomes 2009. gada
26. februāra Regulā (EK) Nr. 260/2009 par
kopējiem importa noteikumiem[5].
Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011
nozīmē.
2.
Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas
(ES) Nr. 182/2011 4. pantu.
3.
Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas
(ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
4.
Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas
(ES) Nr. 182/2011 8. pantu kopā ar tās 4. pantu.
II nodaļa – Stabilizācijas mehānisms
banāniem
13. pants
Stabilizācijas
mehānisms banāniem
1.
Stabilizācijas mehānismu
Kombinētās nomenklatūras 0803.00.19. sadaļā noteiktajiem
banāniem (svaigi banāni, izņemot miltu banānus), kuru
izcelsme ir Centrālamerika un kuri uzskaitīti pakāpju
kategorijā “ST” ES līgumslēdzējas puses tarifu
sarakstā nolīguma I pielikumā (Muitas nodokļa
atcelšana), piemēro līdz 2020. gada 1. janvārim.
2.
Attiecībā uz 1. punktā
minēto ražojumu importu no Centrālamerikas valstīm ir noteikts
atsevišķs importa apjoma robežlīmenis, kas norādīts
tabulā šīs regulas pielikumā. Importējot 1. punktā
minētos ražojumus ar atviegloto muitas nodokļa likmi, papildus izcelsmes
pārbaudei, kas noteikta nolīguma ar Centrālameriku
III pielikumā (“Noteiktas izcelsmes ražojumu” jēdziena
definīcija un administratīvās sadarbības metodes),
jāuzrāda eksporta sertifikāts, kuru izsniegusi tās
Centrālamerikas valsts kompetentā iestāde, no kuras šie ražojumi
tiek eksportēti. Ja attiecīgajā
kalendārajā gadā ir sasniegts importa apjoma robežlīmenis,
saskaņā ar 12. panta 3. punktā minēto
pārbaudes procedūru Komisija attiecīgajā gadā uz
laiku, kas nepārsniedz trīs mēnešus un neilgst ilgāk
kā līdz kalendārā gada beigām, var noteikt
atvieglotā muitas nodokļa pagaidu atcelšanu.
3.
Ja Komisija nolemj atcelt spēkā esošu
atviegloto muitas nodokli, tā piemēro zemāko muitas nodokļa
pamatlikmi vai vislielākās labvēlības muitas nodokļa
likmi, kas ir spēkā šādas darbības īstenošanas
laikā.
4.
Ja Komisija īsteno 2. un 3. punktā
minētos pasākumus, tā nekavējoties sāk pārrunas
ar attiecīgo valsti, lai, pamatojoties uz faktiski pieejamajiem datiem,
analizētu un novērtētu situāciju.
5.
Pasākumus, kas minēti 2. un 3. punktā,
piemēro tikai līdz 2019. gada 31. decembrim.
III nodaļa – Nobeiguma noteikumi
14. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula
stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās
publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī.
To piemēro no
nolīguma piemērošanas dienas, kā paredzēts tā
353. pantā. Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī publicē paziņojumu, kurā norāda
nolīguma piemērošanas dienu.
Šī
regula ir saistoša kopumā un tieši piemērojama visās
dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā —                       Padomes
vārdā —
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
Pielikums
Importa
apjoma robežļīmeņu tabula nolīguma I pielikuma
3. papildinājumā paredzētā stabilizācijas
mehānisma banāniem īstenošanai:
 Gads || Importa apjoma robežlīmenis tonnās
 Kostarika || Panama || Hondurasa || Gvatemala || Nikaragva || Salvadora
 Līdz 2010. gada 31. decembrim || 1 025 000 || 375 000 || 50 000 || 50 000 || 10 000 || 2 000
 1.1.-31.12.2011. || 1 076 250 || 393 750 || 52 500 || 52 500 || 10 500 || 2 100
 1.1.-31.12.2012. || 1 127 500 || 412 500 || 55 000 || 55 000 || 11 000 || 2 200
 1.1.-31.12.2013. || 1 178 750 || 431 250 || 57 500 || 57 500 || 11 500 || 2 300
 1.1.-31.12.2014. || 1 230 000 || 450 000 || 60 000 || 60 000 || 12 000 || 2 400
 1.1.-31.12.2015. || 1 281 250 || 468 750 || 62 500 || 62 500 || 12 500 || 2 500
 1.1.-31.12.2016. || 1 332 500 || 487 500 || 65 000 || 65 000 || 13 000 || 2 600
 1.1.-31.12.2017. || 1 383 750 || 506 250 || 67 500 || 67 500 || 13 500 || 2 700
 1.1.-31.12.2018. || 1 435 000 || 525 000 || 70 000 || 70 000 || 14 000 || 2 800
 1.1.-31.12.2019. || 1 486 250 || 543 750 || 72 500 || 72 500 || 14 500 || 2 900
 1.1.2020 un vēlāk || Nepiemēro || Nepiemēro || Nepiemēro || Nepiemēro || Nepiemēro || Nepiemēro
[1]               Eiropas Parlamenta 2011. gada 17. februāra
Nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav
publicēta) un Padomes [..] Lēmums.
[2]
[3]
[4]               OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.
[5]               OV L
84, 31.3.2009., 1. lpp.