               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.12.2015
            COM(2015) 666 final
            2015/0305(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar kuru nosaka ES nostāju attiecībā uz ieteikumu, ko sniedz Apvienotā atpakaļuzņemšanas komiteja, kura izveidota ar Atpakaļuzņemšanas nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Krievijas Federāciju, par atpakaļuzņemšanas pieteikumiem, kuru dēļ nepieciešams rīkot intervijas

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               2007. gada 1. jūnijā stājās spēkā Nolīgums starp Eiropas Savienību un Krieviju par atpakaļuzņemšanu. Saskaņā ar nolīguma 19. panta 1. punkta b) apakšpunktu Apvienotās atpakaļuzņemšanas komitejas uzdevums ir lemt “par pasākumiem, kas ir vajadzīgi [šā] nolīguma vienādai piemērošanai”. Saskaņā ar 6. panta 3. punktu komitejas reglamentā, kas pieņemts ar tās 2007. gada 25. jūlija Lēmumu Nr. 1/2007, komiteja var pieņemt ieteikumus.

               2009. gada 2. jūnijā Apvienotā atpakaļuzņemšanas komiteja pieņēma pirmo ieteikumu par atpakaļuzņemšanas pieteikumiem, kuru dēļ nepieciešams rīkot intervijas. Ir kļuvis skaidrs, ka minētais ieteikums būtu jādara skaidrāks, pieņemot otro ieteikumu, kurā tiktu sniegtas vadlīnijas, kā mainīt interviju rīkošanas grafiku, ja nav iespējams ievērot interviju rīkošanas termiņus.

               2.APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               Ieteikuma projekts, kas pievienots šā Padomes lēmuma priekšlikumam, tika apspriests un saskaņots ar Krievijas pusi 12., 13. un 14. komitejas sanāksmē un tika sagatavots ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm, kas piedalījās arī Komitejas apspriedēs par šo jautājumu. Tā kā nenotika plānotā Integrācijas, migrācijas un izraidīšanas jautājumu darba grupas sanāksme, tad Komisija 2014. gada 20. oktobrī par šo ieteikuma projektu apspriedās ar tieslietu un iekšlietu padomniekiem, kuri nesniedza komentārus.

               3. IETEKME UZ FINANSĒM UN BUDŽETU

               Šis priekšlikums neietekmē ES budžetu.

               2015/0305 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar kuru nosaka ES nostāju attiecībā uz ieteikumu, ko sniedz Apvienotā atpakaļuzņemšanas komiteja, kura izveidota ar Atpakaļuzņemšanas nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Krievijas Federāciju, par atpakaļuzņemšanas pieteikumiem, kuru dēļ nepieciešams rīkot intervijas

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 79. panta trešo daļu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)2007. gada 1. jūnijā stājās spēkā 2006. gada 25. maija Nolīgums
                  1
                starp Eiropas Kopienu un Krievijas Federāciju par atpakaļuzņemšanu (turpmāk “Atpakaļuzņemšanas nolīgums”).

               (2)Ar Atpakaļuzņemšanas nolīguma 19. pantu ir izveidota Apvienotā atpakaļuzņemšanas komiteja minētajā pantā noteikto uzdevumu veikšanai.

               (3)Atpakaļuzņemšanas nolīguma 19. panta 1. punkta b) apakšpunktā noteikts, ka Apvienotā atpakaļuzņemšanas komiteja lemj par pasākumiem, kas ir vajadzīgi nolīguma vienādai piemērošanai.

               (4)Viens no nolīgumā paredzētās atpakaļuzņemšanas procedūras elementiem ir intervija, un saskaņā ar 9. panta 4. punktu tā būtu jārīko tad, ja pieprasījuma iesniedzēja puse atpakaļuzņemšanas pieteikumam nevar pievienot nevienu no 2. un 3. pielikumā uzskaitītajiem dokumentiem.

               (5)Apvienotā atpakaļuzņemšanas komiteja 2009. gada 2. jūnijā pieņēma pirmo ieteikumu par atpakaļuzņemšanas pieteikumiem, kuru dēļ nepieciešams rīkot intervijas. Ir izrādījies, ka minētais ieteikums būtu jādara skaidrāks, pieņemot otro ieteikumu, kurā tiktu sniegtas vadlīnijas, kā mainīt interviju rīkošanas grafiku, ja nav iespējams ievērot interviju rīkošanas termiņus.

               (6)Tādēļ ir lietderīgi noteikt Savienības nostāju attiecībā uz komitejā pieņemamo ieteikumu par atpakaļuzņemšanas pieprasījumiem, kuru dēļ nepieciešams rīkot intervijas,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1. Nostāja, kas Eiropas Savienībai ieņemama Apvienotajā atpakaļuzņemšanas komitejā, kas izveidota ar 19. pantu Nolīgumā starp Eiropas Kopienu un Krievijas Federāciju par atpakaļuzņemšanu, attiecībā uz ieteikuma pieņemšanu par atpakaļuzņemšanas pieteikumiem, kuru dēļ nepieciešams rīkot intervijas, tiek balstīta uz šim lēmumam pievienoto Apvienotās atpakaļuzņemšanas komitejas ieteikumu.

               2. Savienības pārstāvji Apvienotajā atpakaļuzņemšanas komitejā var vienoties par nelieliem tehniskiem labojumiem Apvienotās atpakaļuzņemšanas komitejas ieteikuma projektā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 129, 17.5.2007., 40. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.12.2015
            COM(2015) 666 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes Lēmums,
            ar kuru nosaka ES nostāju attiecībā uz ieteikumu, ko sniedz Apvienotā atpakaļuzņemšanas komiteja, kura izveidota ar Atpakaļuzņemšanas nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Krievijas Federāciju, par atpakaļuzņemšanas pieteikumiem, kuru dēļ nepieciešams rīkot intervijas

               IETEIKUMS Nr. 2, KO PIEŅĒMUSI APVIENOTĀ ATPAKAĻUZŅEMŠANAS KOMITEJA, KURA IZVEIDOTA AR 2006. GADA 25. MAIJA NOLĪGUMU STARP KRIEVIJAS FDERĀCIJU UN EIROPAS SAVIENĪBU PAR ATPAKAĻUZŅEMŠANU,

               par atpakaļuzņemšanas pieprasījumiem, kuru dēļ nepieciešams rīkot intervijas

               (..)

               KOMITEJA,

               atsaucoties uz 2006. gada 25. maija |Nolīgumu starp Krievijas Federāciju un Eiropas Savienību par atpakaļuzņemšanu (turpmāk “Nolīgums”) un jo īpaši tā 19. panta 1. punktu un Apvienotās atpakaļuzņemšanas komitejas 2007. gada 25. jūlija reglamenta 6. panta 3. punktu,

               tā kā viens no Nolīgumā paredzētās atpakaļuzņemšanas procedūras elementiem ir intervija un saskaņā ar 9. panta 4. punktu tā būtu jārīko tad, ja pieprasījuma iesniedzēja puse atpakaļuzņemšanas pieprasījumam nevar pievienot nevienu no 2. un 3. pielikumā uzskaitītajiem dokumentiem,

               tā kā Komiteja 2009. gada 2. jūnijā pieņēma Apvienotās atpakaļuzņemšanas komitejas Ieteikumu Nr. 1 par atpakaļuzņemšanas pieprasījumiem, kuru dēļ nepieciešams rīkot intervijas (turpmāk “Ieteikums Nr. 1”),

               tā kā saskaņā ar Nolīguma 20. panta 1. punkta f) apakšpunktu īpašus pasākumus attiecībā uz termiņiem atbildei uz atpakaļuzņemšanas pieprasījumu var noteikt ar divpusējiem īstenošanas protokoliem,

               IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU IETEIKUMU.

               1.Saskaņā ar 2. punktu Ieteikumam Nr. 1, ja intervijas sarīkošanas termiņš nav noteikts attiecīgos īstenošanas protokolos starp Krievijas Federāciju un ES dalībvalstīm, tam nevajadzētu pārsniegt 10 kalendārās dienas no dienas, kad saņemts atpakaļuzņemšanas pieprasījums, kā minēts 1. punktā Ieteikumam Nr. 1.

               2.Ja šā ieteikuma 1. punktā minētajā termiņā intervija netiek sarīkota vai ja persona neierodas uz interviju, tad pieprasījuma iesniedzēja valsts un pieprasījuma saņēmēja valsts veic nepieciešamo saziņu un rīkojas, lai nekavējoties sarīkotu interviju.

               3.Ja intervijas sarīkošanai noteiktajā termiņā pieprasījuma iesniedzēja valsts paziņo pieprasījuma saņēmējai valsti, ka atliek personas ierašanos uz interviju, tad šā ieteikuma 1. punktā minētais termiņš vai, attiecīgā gadījumā, attiecīgajā īstenošanas protokolā paredzētais termiņš būtu jāpagarina līdz dienai, kas minēta paziņojumā.

               4.Intervijas sarīkošanas termiņam, ņemot vērā šā ieteikuma 3. punktā minētos apstākļus, nevajadzētu pārsniegt 60 kalendārās dienas no dienas, kad saņemts atpakaļuzņemšanas pieprasījums, ja vien lietas apstākļi nepamato to, ka intervija rīkojama vēlāk.

               Krievijas Federācijas vārdā
                     Eiropas Savienības vārdā


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 10.2.2016
            COM(2016) 72 final
            2016/0044(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem apvienotajā atpakaļuzņemšanas komitejā attiecībā uz apvienotās atpakaļuzņemšanas komitejas lēmumu par īstenošanas pasākumiem, ar kuriem no 2016. gada 1. jūnija piemēro Nolīguma starp Eiropas Savienību un Turcijas Republiku par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas neatļauti, 4. un 6. pantu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               Nolīgums starp Eiropas Savienību un Turcijas Republiku par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas neatļauti (turpmāk „nolīgums”), tika noslēgts ar Padomes Lēmumu 2014/252/ES
                  1
                un stājās spēkā 2014. gada 1. oktobrī. Saskaņā ar nolīguma 24. panta 3. punktu noteikumus, kas izklāstīti nolīguma 4. un 6. pantā un attiecas uz trešo valstu pilsoņu un bezvalstnieku atpakaļuzņemšanu, sāk piemērot pēc trīs gadiem no nolīguma stāšanās spēkā, t. i., no 2017. gada 1. oktobra.

               Pēc ES un Turcijas augstākā līmeņa sanāksmes
                  2
                Savienība un Turcija 2015. gada 29. novembrī pauda savu politisko vienošanos par to, „ka ES un Turcijas atpakaļuzņemšanas nolīgums kļūs pilnībā piemērojams no 2016. gada jūnija, lai Komisija 2016. gada rudenī varētu iesniegt trešo progresa ziņojumu ar nodomu pabeigt vīzu režīma liberalizācijas procesu, t. i., laikā līdz 2016. gada oktobrim atcelt vīzu prasības Turcijas pilsoņiem Šengenas zonā, tiklīdz būs izpildītas ceļveža prasības.”

               Ar nolīgumu tiek izveidota apvienotā atpakaļuzņemšanas komiteja, lai cita starpā uzraudzītu un atvieglinātu nolīguma piemērošanu un lemtu par vajadzīgajiem īstenošanas pasākumiem. Pēc tam, kad 2015. gada 29. novembrī tika pieņemts minētais politiskais paziņojums, apvienotās atpakaļuzņemšanas komitejas otrajā sanāksmē 2016. gada 19. janvārī ES un Turcija apsprieda iespēju, saskaņā ar kuru apvienotā atpakaļuzņemšanas komiteja pieņem lēmumu atbilstīgi nolīguma 19. panta 1. punkta b) apakšpunktam par vajadzīgajiem īstenošanas pasākumiem, lai panāktu, ka saistības saskaņā ar nolīguma 4. un 6. pantu tiek piemērotas jau no 2016. gada 1. jūnija. Šim priekšlikumam ir pievienots atbilstošais apvienotās atpakaļuzņemšanas komitejas lēmuma projekts.

               2016/0044 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem apvienotajā atpakaļuzņemšanas komitejā attiecībā uz apvienotās atpakaļuzņemšanas komitejas lēmumu par īstenošanas pasākumiem, ar kuriem no 2016. gada 1. jūnija piemēro Nolīguma starp Eiropas Savienību un Turcijas Republiku par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas neatļauti, 4. un 6. pantu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 79. panta 3. punktu saistībā ar tā 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)
                     Nolīgums starp Eiropas Savienību un Turcijas Republiku par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas neatļauti (turpmāk „nolīgums”), tika noslēgts ar Padomes Lēmumu 2014/252/ES
                  3
                un stājās spēkā 2014. gada 1. oktobrī. Saskaņā ar nolīguma 24. panta 3. punktu noteikumi, kas izklāstīti nolīguma 4. un 6. pantā un attiecas uz trešo valstu pilsoņu un bezvalstnieku atpakaļuzņemšanu, būtu jāpiemēro no 2017. gada 1. oktobra.

               (2)
                     Augstākā līmeņa sanāksmē 2015. gada 29. novembrī ES un Turcija pauda savu politisko vienošanos par to, ka atpakaļuzņemšanas nolīgums būtu pilnībā jāpiemēro no 2016. gada 1. jūnija.

               (3) Nolīguma 19. panta 1. punkta b) apakšpunktā ir paredzēts, ka apvienotā atpakaļuzņemšanas komiteja varētu lemt par īstenošanas pasākumiem, kas vajadzīgi nolīguma vienādai piemērošanai. Tāpēc būtu lietderīgi ar apvienotās atpakaļuzņemšanas komitejas lēmumu noteikt vajadzīgos īstenošanas pasākumus, lai panāktu, ka saistības saskaņā ar nolīguma 4. un 6. pantu tiek piemērotas jau no 2016. gada 1. jūnija.

               [(4) Saskaņā ar 3. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Apvienotā Karaliste ir paziņojusi par savu vēlmi piedalīties šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.]

               [(5) Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un neskarot minētā protokola 4. pantu, Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums tai nav saistošs un nav jāpiemēro.]

               (6) Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums tai nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (7) Ņemot vērā iepriekš minēto, ir jānosaka nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem apvienotajā atpakaļuzņemšanas komitejā attiecībā uz apvienotās atpakaļuzņemšanas komitejas lēmumu par īstenošanas pasākumiem, ar kuriem no 2016. gada 1. jūnija piemēro nolīguma 4. un 6. pantu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostājas, kas Savienības vārdā ir jāieņem ES un Turcijas apvienotajā atpakaļuzņemšanas komitejā attiecībā uz apvienotās atpakaļuzņemšanas komitejas lēmumu par īstenošanas pasākumiem, ar kuriem no 2016. gada 1. jūnija piemēro nolīguma 4. un 6. pantu, pamatā ir apvienotās atpakaļuzņemšanas komitejas lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.

               Nelielus grozījumus šā lēmuma projektā var pieņemt bez Padomes papildu lēmuma.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 134, 7.5.2014., 1. lpp.

                     (2)
                  Padomes Ģenerālsekretariāta paziņojums 870/15, 29.11.2015.

                     (3)
                  OV L…

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 10.2.2016
            COM(2016) 72 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums PADOMES LĒMUMAM
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem apvienotajā atpakaļuzņemšanas komitejā attiecībā uz apvienotās atpakaļuzņemšanas komitejas lēmumu par īstenošanas pasākumiem, ar kuriem no 2016. gada 1. jūnija piemēro Nolīguma starp Eiropas Savienību un Turcijas Republiku par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas neatļauti, 4. un 6. pantu

               PROJEKTS

               LĒMUMS Nr. 2/2016, KO PIEŅĒMUSI APVIENOTĀ ATPAKAĻUZŅEMŠANAS KOMITEJA, KURA IZVEIDOTA AR NOLĪGUMU STARP EIROPAS SAVIENĪBU UN TURCIJAS REPUBLIKU PAR TĀDU PERSONU ATPAKAĻUZŅEMŠANU, KURAS UZTURAS NEATĻAUTI

               Par īstenošanas pasākumiem, ar kuriem no 2016. gada 1. jūnija piemēro nolīguma 4. un 6. pantu

               KOMITEJA,

               ņemot vērā Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Turcijas Republiku par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas neatļauti, un jo īpaši tā 19. panta 1. punkta b) apakšpunktu,

               tā kā:

               (1) Nolīgums starp Eiropas Savienību un Turcijas Republiku par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas neatļauti (turpmāk „nolīgums”), stājās spēkā 2014. gada 1. oktobrī.

               (2) Nolīguma 24. panta 3. punktā ir paredzēts, ka nolīguma 4. un 6. pantā izklāstītās saistības, kas attiecas uz trešo valstu pilsoņu un bezvalstnieku atpakaļuzņemšanu, sāk piemērot tikai pēc trīs gadiem no nolīguma stāšanās spēkā.

               (3) Ņemot vērā politisko vienošanos, ko abas puses panāca ES un Turcijas augstākā līmeņa sanāksmē 29. novembrī par to, ka nolīgumu sāk pilnībā piemērot no 2016. gada jūnija,

               IR NOLĒMUSI PIEŅEMT ŠĀDUS ĪSTENOŠANAS PASĀKUMUS.

               1. pants

               Nolīguma 4. un 6. pantā izklāstītās saistības, kas attiecas uz trešo valstu pilsoņu un bezvalstnieku atpakaļuzņemšanu, tiks piemērotas no 2016. gada 1. jūnija.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               ………………………………...
                     …………………………………..

               (Eiropas Savienības vārdā)

                     (Turcijas Republikas vārdā)


title: Priekšlikums padomes Lemumam par pagaidu aizliegumu Austrijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu kukurūzu (Zea mays L. līnija MON810), pieņemts atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai 2001/18/EK (Autentisks ir tikai teksts vācu valodā)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007PC0586

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 9.10.2007COM(2007) 586 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMpar pagaidu aizliegumu Austrijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu kukurūzu (Zea mays L. līnija MON810), pieņemts atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2001/18/EK(Autentisks ir tikai teksts vācu valodā)(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. Ģenētiski modificētas kukurūzas Zea mays L. līnija MON810 bija atļauts laist tirgū saskaņā ar Komisijas lēmumiem atbilstoši C daļai Direktīvā 90/220/EEK, un Francijas iestādes deva piekrišanu šo ģenētiski modificēto organismu (ĢMO) laišanai tirgū. Piekrišana attiecas uz visiem produkta lietojumiem, proti, ievešanu, pārstrādi pārtikas un lopbarības produktos un audzēšanu.2. Saskaņā ar Direktīvas 90/220/EEK 16. pantu (drošības klauzula) Austrija pēc tam informēja Komisiju par savu lēmumu pagaidām aizliegt vai ierobežot kukurūzas Zea mays L. līnija MON810 laišanu tirgū attiecībā uz visiem produkta lietojumiem, uz ko attiecas piekrišana, kura dota atbilstīgi Direktīvai 90/220/EEK, un minēja šā lēmuma iemeslus.3. Produkti, kas iegūti no kukurūzas Zea mays L. līnija MON810 (pārtika un pārtikas sastāvdaļas, kuras ražotas no kukurūzas miltiem, kukurūzas lipekļa, kukurūzas putraimiem, kukurūzas cietes, kukurūzas glikozes un kukurūzas eļļas, kas ražota no kukurūzas Zea mays L. līnija MON810), ir atļauti ar Regulu (EK) Nr. 258/97[1] un Regulu (EK) Nr. 1829/2003[2]. Uz šiem lietojumiem neattiecas Austrijas paziņotā drošības klauzula.4. Notika apspriešanās ar Augu zinātnisko komiteju, kas atzina, ka Austrijas sniegtajā informācijā nav nekādu jaunu zinātnisku datu, kuri nav ņemti vērā sākotnējā riska novērtējumā par minētajiem ĢMO un kuri liecinātu, ka ir jāpārskata sākotnējais zinātniskais atzinums par kukurūzas Zea mays L. līnija MON810 nekaitīgumu.5. Direktīvu 90/220/EEK atcēla ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē[3].6. Komisija 2004. gada janvārī pieprasīja Austrijai pārskatīt drošības klauzulu, ņemot vērā jauno tiesisko regulējumu, un attiecīgā gadījumā atkārtoti paziņot atbilstīgi Direktīvai 2001/18/EK.7. Saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 23. pantu Austrija iesniedza Komisijai turpmāko papildu informāciju, lai pamatotu savu drošības klauzulas pasākumu.8. Saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 23. pantu Komisijai ir jāpieņem lēmumi atbilstoši kārtībai, kura noteikta šīs direktīvas 30. panta 2. punktā un kurai piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus.9. Saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EC 28. panta 1. punkta prasībām notika apspriešanās ar Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi ( EFSA ), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 178/2002[4], saskaņā ar kuru tā aizstāja attiecīgās zinātniskās komitejas, un tās 2004. gada 8. jūlija atzinumā[5] teikts, ka Austrijas iesniegtajā informācijā nav jaunu zinātnisku datu, kas liecinātu, ka pašreizējais kukurūzas Zea mays L. līnija MON810 vides riska novērtējums nav pareizs, un attaisnotu šā ĢMO aizliegšanu Austrijā.10. Tāpēc Komisijas lēmuma projekts, kurā Austrijai pieprasīts atcelt valsts drošības klauzulu, tika iesniegts komitejai, kas izveidota ar Direktīvas 2001/18/EK 30. pantu, atzinuma saņemšanai atbilstoši Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 2. punktam.11. Apspriešanās ar komiteju notika 2004. gada 29. novembrī, tomēr tās atzinums par drošības klauzulas pasākumu nebija pietiekams, lai Komisija atbilstīgi Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 4. punktam tūlīt iesniegtu Padomei priekšlikumus par veicamajiem pasākumiem un informētu Eiropas Parlamentu.12. Saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktu Vides padome 2005. gada 24. jūnijā ar balsu kvalificētu vairākumu noraidīja priekšlikumu, ar ko Austriju aicināja atcelt drošības pasākumu, tāpēc Komisijai bija nepieciešams pārskatīt savus priekšlikumus.13. Padomes deklarācijā teikts, ka joprojām pastāv neskaidrība attiecībā uz valsts aizsardzības pasākumiem saistībā ar ģenētiski modificētas kukurūzas līniju […] MON810, un Komisija aicināta vākt papildu liecības par attiecīgiem ģenētiski modificētiem organismiem un papildus novērtēt, vai ir pamatoti Austrijas veiktie pasākumi, kuru mērķis ir pārtraukt — kas ir pagaidu piesardzības pasākums — tā laišanu tirgū, un vai atļaujas piešķiršana tādam organismam joprojām atbilst Direktīvas 2001/18/EK nekaitīguma prasībām.14. 2005. gada novembrī notika apspriešanās ar EFSA par to, vai ir kāds zinātniski pamatots iemesls uzskatīt, ka, turpinot laist tirgū kukurūzu Zea mays L. līnija MON810, var kaitēt cilvēka veselībai vai videi, ja tiek ievēroti atļaujas piešķiršanas nosacījumi, un jo īpaši EFSA tika lūgta ņemt vērā visu turpmāko zinātnisko informāciju, kas radusies pēc iepriekšējā zinātniskā atzinuma, kurā novērtēts šā ĢMO nekaitīgums.15. Pēc Austrijas iesniegto liecību pārbaudes EFSA 2006. gada 29. marta atzinumā (publicēts 2006. gada 11. aprīlī)[6] teikts, ka pašlaik pieejamie zinātniskie dati neapstiprina Austrijas argumentus un ka nekas neliecina, ka, turpinot laist tirgū kukurūzu Zea mays L. līnija MON810, var kaitēt cilvēka un dzīvnieku veselībai vai videi, ja tiek ievēroti atļaujas piešķiršanas nosacījumi.16. Saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktu Komisija iesniedza Padomei priekšlikumu, kurā prasīts, lai Austrija atceļ drošības klauzulas pasākumu.17. Vides padome 2006. gada 18. decembrī ar balsu kvalificētu vairākumu noraidīja šo priekšlikumu.18. Lēmumā Padome atsaucās uz vides riska novērtējumu Direktīvā 2001/18/EK un norādīja, ka veicot vides risku izvērtēšanu [...], vairāk ir jāņem vērā atšķirīgās lauksaimniecības struktūras un reģionālās ekoloģiskās sistēmas īpatnības Eiropas Savienībā.19. Saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktu Komisija var iesniegt grozītu priekšlikumu Padomei, atkārtoti iesniegt savus priekšlikumus vai ierosināt tiesību akta priekšlikumu, pamatojoties uz Līgumu.20. Padomes 2006. gada 18. decembra lēmums attiecas tikai uz drošības klauzulas vides aspektiem, t.i., audzēšanu.21. Austrija sākusi vākt attiecīgās zinātniskās liecības par šiem aspektiem, ko Austrija pagaidām uzskata par pamatojumu drošības klauzulas saglabāšanai, jo īpaši atsaucoties uz iepriekš minētā Padomes lēmuma 3. apsvērumā norādītajām „atšķirīgajām lauksaimniecības struktūrām un reģionālajām ekoloģiskajām īpatnībām”. Atbilstīgi Direktīvas 2001/18/EK 23. pantam Austrija tiek aicināta iesniegt Komisijai visus zinātniskos datus, ko tā savākusi, kā arī jaunu riska novērtējumu, tiklīdz tas būs pabeigts, un informēt par to visas dalībvalstis.22. Pamatojoties uz Austrijas iesniegumu un zinātnisko novērtējumu, Komisija atbilstīgi Direktīvas 2001/18/EK 23. pantam rīkosies attiecībā uz šiem Austrijas pasākuma aspektiem.23. Kukurūzas Z ea mays L. līnija MON810 pārtikas un lopbarības nekaitīguma aspekti, uz ko attiecas piekrišana, kura dota atbilstīgi Direktīvai 90/220/EEK (kura ietver ievešanu un pārstrādi), ir vienādi visā Eiropā, un EFSA tos ir novērtējusi un izdarījusi secinājumu, ka šis produkts nekaitē cilvēka un dzīvnieku veselībai.24. Šo apstākļu dēļ Komisija uzskata, ka priekšlikums ir jāgroza, lai ņemtu vērā tikai Austrijas aizlieguma pārtikas un lopbarības aspektus, t.i., aizliegumu ievest un pārstrādāt veselus graudus kā izejvielu turpmākai pārstrādei vai tiešai izmantošanai pārtikā vai lopbarībā.25. Tādēļ saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktu Komisija iesniedz Padomei grozītu priekšlikumu.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMpar pagaidu aizliegumu Austrijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu kukurūzu ( Zea mays L. līnija MON810), pieņemts atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2001/18/EK(Autentisks ir tikai teksts vācu valodā) (Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvu 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu[7] un jo īpaši tās 23. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:(1) Ar Komisijas 1998. gada 22. aprīļa Lēmumu 98/294/EK par ģenētiski modificētas kukurūzas ( Zea mays L. līnija MON 810) laišanu tirgū saskaņā ar Padomes Direktīvu 90/220/EEK[8] ir nolemts dot piekrišanu šā produkta laišanai tirgū.(2) Francijas iestādes 1998. gada 3. augustā deva šādu piekrišanu. Piekrišana attiecas uz visiem produkta lietojumiem, proti, ievešanu, pārstrādi pārtikas un lopbarības produktos un audzēšanu.(3) Atbilstīgi 35. panta 1. punktam Direktīvā 2001/18/EK, ar ko aizstāja Direktīvu 90/220/EEK[9], uz paziņojumu procedūrām par ģenētiski modificētu organismu laišanu tirgū, kuras nebija pabeigtas līdz 2002. gada 17. oktobrim, attiecas Direktīva 2001/18/EK.(4) Austrija 1999. gada 2. jūnijā informēja Komisiju par tās lēmumu pagaidām aizliegt izmantot un pārdot kukurūzu Zea mays L. līnija MON 810 visiem lietojumiem un minēja šā lēmuma iemeslus atbilstīgi Direktīvas 90/220/EEK 16. panta 1. punktam.(5) Produkti, kas iegūti no kukurūzas Zea mays L. līnija MON810 (pārtika un pārtikas sastāvdaļas, kuras ražotas no kukurūzas miltiem, kukurūzas lipekļa, kukurūzas putraimiem, kukurūzas cietes, kukurūzas glikozes un kukurūzas eļļas, kas ražota no kukurūzas Zea mays L. līnija MON810), ir atļauti ar Regulu (EK) Nr. 258/97[10] un Regulu (EK) Nr. 1829/2003[11]. Uz šiem lietojumiem neattiecas Austrijas paziņotā drošības klauzula.(6) Augu zinātniskā komiteja 1999. gada 24. septembrī atzina, ka Austrijas sniegtajā informācijā nav nekādu jaunu zinātnisku datu, kuri nebūtu ņemti vērā dokumentācijas sākotnējā novērtējumā un kuru dēļ vajadzētu pārskatīt šīs komitejas sākotnējo atzinumu par šo produktu.(7) Austrija 2004. gada 9. janvārī, kā arī 2004. gada 9. un 17. februārī iesniedza Komisijai papildu informāciju, lai pamatotu savus valsts pasākumus attiecībā uz kukurūzas līnija MON810.(8) Lai izpildītu prasības, kas noteiktas Direktīvas 2001/18/EC 28. panta 1. punktā, Komisija apspriedās ar Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi ( EFSA ), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 178/2002[12], saskaņā ar kuru tā aizstāja attiecīgās zinātniskās komitejas.(9) EFSA 2004. gada 8. jūlija atzinumā[13] teikts, ka Austrijas sniegtajā informācijā nav jaunu zinātnisku datu, kuri varētu liecināt, ka vides riska novērtējumu par kukurūzu Zea mays L. līnija MON810 nav pareizs, pietiekami pamatojot šā produkta izmantošanas un tirdzniecības aizliegumu Austrijā.(10) Tā kā šādos apstākļos nebija iemesla uzskatīt, ka produkts varētu kaitēt cilvēka veselībai vai videi, Komisija 2004. gada 29. novembrī iesniedza izskatīšanai komitejā, kas izveidota ar Direktīvas 2001/18/EK 30. pantu saskaņā ar šīs direktīvas 30. panta 2. punktā noteikto kārtību, lēmuma projektu, kurā paredzēts, ka Austrijai jāatceļ tās pagaidu drošības pasākums.(11) Tomēr šī komiteja nesniedza atzinumu un saskaņā ar 5. panta 4. punktu Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumā 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību[14], Komisija iesniedza Padomei priekšlikumu saistībā ar veicamajiem pasākumiem.(12) Padome 2005. gada 24. jūnijā atbilstīgi Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktam ar balsu kvalificētu vairākumu noraidīja šo priekšlikumu.(13) Padomes deklarācijā teikts, ka joprojām pastāv neskaidrība attiecībā uz valsts aizsardzības pasākumiem saistībā ar ģenētiski modificētas kukurūzas līniju MON810, un Komisija aicināta vākt papildu liecības par attiecīgiem ģenētiski modificētiem organismiem un papildus novērtēt, vai ir pamatoti Austrijas veiktie pasākumi, kuru mērķis ir pārtraukt — kas ir pagaidu piesardzības pasākums — tā laišanu tirgū, un vai atļaujas piešķiršana tādam organismam joprojām atbilst Direktīvas 2001/18/EK drošības prasībām.(14) EFSA 2005. gada novembrī atkal apspriedās ar Komisiju jautājumā, vai ir jebkāds zinātnisks pamatojums uzskatam, ka, turpinot laist tirgū kukurūzu Zea mays L. līnija MON810, var kaitēt cilvēka veselībai vai videi, ja tiek ievēroti atļaujas piešķiršanas nosacījumi. Jo īpaši EFSA tika aicināta ņemt vērā jebkurus jaunākos zinātniskos datus, kas parādītos pēc iepriekšējiem zinātniskajiem atzinumiem par šā ĢMO nekaitīgumu.(15) EFSA 2006. gada 29. marta atzinumā[15] secināts, ka nav iemesla uzskatīt, ka, turpinot laist tirgū kukurūzu Zea mays L. līnija MON810, var kaitēt cilvēka un dzīvnieku veselībai vai videi, ja tiek ievēroti atļaujas piešķiršanas nosacījumi.(16) Atbilstīgi Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktam Komisija iesniedza Padomei priekšlikumu, kurā paredzēts, ka Austrija atceļ savu drošības klauzulas pasākumu.(17) Saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktu Vides padome 2006. gada 18. decembrī ar balsu kvalificētu vairākumu noraidīja šo priekšlikumu.(18) Lēmumā Padome atsaucās uz vides riska novērtējumu Direktīvā 2001/18/EK un norādīja, ka veicot vides risku izvērtēšanu [...], vairāk ir jāņem vērā atšķirīgās lauksaimniecības struktūras un reģionālās ekoloģiskās īpatnības Eiropas Savienībā.(19) Saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktu Komisija iesniedza grozītu priekšlikumu, lai ņemtu vērā Padomes 2006. gada 18. decembra lēmumu, kas attiecas tikai uz Austrijas drošības klauzulas vides aspektiem, proti, audzēšanas aspektiem.(20) Austrija sākusi vākt attiecīgās zinātniskās liecības par šiem aspektiem, ko Austrija pagaidām uzskata par pamatojumu drošības klauzulas saglabāšanai, jo īpaši atsaucoties uz iepriekš minētā Padomes lēmuma 3. apsvērumā norādītajām „atšķirīgajām lauksaimniecības struktūrām un reģionālajām ekoloģiskajām īpatnībām”. Atbilstīgi Direktīvas 2001/18/EK 23. pantam Austrija tiek aicināta iesniegt Komisijai visus zinātniskos datus, ko tā savākusi, kā arī jaunu riska novērtējumu, tiklīdz tas būs pabeigts, un informēt par to visas dalībvalstis.(21) Pamatojoties uz Austrijas iesniegumu un zinātnisko novērtējumu, Komisija atbilstīgi Direktīvas 2001/18/EK 23. pantam rīkosies attiecībā uz šiem Austrijas pasākuma aspektiem.(22) Kukurūzas Z ea mays L. līnija MON810 pārtikas un lopbarības nekaitīguma aspekti, uz ko attiecas piekrišana, kura dota atbilstīgi Direktīvai 90/220/EEK (kura ietver ievešanu un pārstrādi), ir vienādi visā Eiropā, un EFSA tos ir novērtējusi un secinājusi, ka šis produkts nevar kaitēt cilvēka un dzīvnieku veselībai.(23) Komisijas priekšlikumā ņemti vērā tikai Austrijas aizlieguma pārtikas un lopbarības aspektus, t.i., aizliegumu ievest un pārstrādāt veselus graudus kā izejvielu turpmākai pārstrādei vai tiešai izmantošanai pārtikā vai lopbarībā.(24) Šo apstākļu dēļ Austrijai jāatceļ drošības pasākumi vismaz attiecībā uz kukurūzas Zea mays L. līnija MON810 ievešanu un pārstrādi pārtikā un lopbarībā.IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAustrijas veiktie pasākumi, lai aizliegtu ievest un pārstrādāt pārtikas un lopbarības produktos kukurūzu Zea mays L. līnija MON810, ko atļauts laist tirgū ar Lēmumu 98/294/EK, nav pamatoti atbilstīgi Direktīvas 2001/18/EK 23. pantam.2. pantsAustrijai vēlākais 20 dienas pēc paziņojuma saņemšanas attiecīgi jārīkojas, lai atceltu aizliegumu ievest un pārstrādāt pārtikas un lopbarības produktos kukurūzu Zea mays L. līnija MON810.3. pantsŠis lēmums ir adresēts Austrijas Republikai.Briselē, […] 2007.Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] OV L 43, 14.2.1997., 1. lpp.[2] OV L 106, 18.10.2003., 1. lpp.[3] OV L 106, 17.4.2001., 1. lpp.[4] OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 575/2006 (OV L 100, 8.4.2006., 3. lpp.).[5] Zinātnes ekspertu grupas ģenētiski modificētu organismu jomā atzinums pēc Komisijas pieprasījuma saistībā ar Austrijas lūgumu atbilstīgi Direktīvas 2001/18/EK 23. pantam, EFSA Vēstnesis (2004.)78, 1.-13.[6] Zinātnes ekspertu grupas ģenētiski modificētu organismu jomā atzinums pēc Komisijas pieprasījuma par ģenētiski modificētām lauksaimniecības kultūrām (Bt176 kukurūza, MON810 kukurūza, T25 kukurūza, Topas 19/2 eļļas rapsis un Ms1xRf1 eļļas rapsis), uz attiecas drošības klauzulas atbilstīgi Direktīvas 90/220/EEK 16. pantam, EFSA Vēstnesis (2006.)338, 1.-15.[7] OV L 106, 17.4.2001., 1. lpp.[8] OV L 131, 5.5.1998., 32. lpp.[9] OV L 117, 8.5.1990., 15. lpp.[10] OV L 43, 14.2.1997., 1. lpp.[11] OV L 106, 18.10.2003., 1. lpp.[12] OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 575/2006 (OV L 100, 8.4.2006., 3. lpp.).[13] Zinātnes ekspertu grupas ģenētiski modificētu organismu jomā atzinums pēc Komisijas pieprasījuma saistībā ar Austrijas lūgumu atbilstīgi Direktīvas 2001/18/EK 23. pantam, EFSA Vēstnesis (2004.)78, 1.-13.[14] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.[15] Zinātnes ekspertu grupas ģenētiski modificētu organismu jomā atzinums pēc Komisijas pieprasījuma par ģenētiski modificētām lauksaimniecības kultūrām (Bt176 kukurūza, MON810 kukurūza, T25 kukurūza, Topas 19/2 eļļas rapsis un Ms1xRf1 eļļas rapsis), uz attiecas drošības klauzulas atbilstīgi Direktīvas 90/220/EEK 16. pantam, EFSA Vēstnesis (2006.)338, 1.-15.


				|

		52012PC0063

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar ko Rumānijai atļauj piemērot pasākumus, atkāpjoties no 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 168. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu /* COM/2012/063 final - 2012/0026 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Priekšlikuma pamatojums un
mērķi
Atbilstīgi 395. panta
1. punktam 2006. gada 28. novembra
Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās
vērtības nodokļa sistēmu Padome pēc Komisijas
priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai
dalībvalstij piemērot īpašus pasākumus, atkāpjoties no
minētās direktīvas, nolūkā vienkāršot
nodokļa iekasēšanas procedūru vai novērst noteiktu veidu
nodokļa nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļa
maksāšanas.
Komisijai adresētās
vēstulēs, kas reģistrētas attiecīgi 2011. gada
15. februārī un 2011. gada 22. jūnijā,
Rumānija pieprasīja atļauju piemērot pasākumus,
atkāpjoties no Direktīvas 2006/112/EK 26. panta 1. punkta
a) apakšpunkta un 168. panta, lai ierobežotu līdz 50 %
atskaitīšanas tiesības attiecībā uz noteikta veida
mehānisko transportlīdzekļu un ar tiem saistīto preču
un pakalpojumu pirkšanu. Komisijai adresētā vēstulē, kas
reģistrēta 2011. gada 27. septembrī, Rumānija
turpmāk aizstāja savu pieprasījumu ar jaunu pieprasījumu,
lai attiecinātu minētos pasākumus tikai uz noteikta veida
mehāniskajiem autotransporta līdzekļiem, kurus nodokļa
maksātājs izmanto ne tikai saimnieciskajai darbībai.
Saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 395. panta 2. punktu
Komisija ar 2011. gada 1. decembra vēstuli informēja
pārējās dalībvalstis par Rumānijas pieprasījumu.
Komisija 2011. gada 5. decembra vēstulē paziņoja
Rumānijai, ka tās rīcībā ir visa informācija, kas
vajadzīga, lai izvērtētu pieprasījumu.
Vispārīgais konteksts
Direktīvas 2006/112/EK 168. pantā
noteikts, ka nodokļa maksātājam ir tiesības atskaitīt
PVN, kas samaksāts par pirkumiem, kuri veikti saistībā ar
viņa darījumiem, par ko uzliek nodokli. Tās pašas
direktīvas 26. panta 1. punkta a) apakšpunktā
noteikts, ka preču, kas ir saimnieciskās darbības aktīvu
daļa, izmantošanu vajadzībām, kas nav saistītas ar
saimniecisko darbību, uzskata par pakalpojumu sniegšanu par
atlīdzību, ja PVN par šīm precēm ir bijis atskaitāms.
Mehānisko transportlīdzekļu
gadījumā šo sistēmu piemērot ir sarežģīti vairāku
iemeslu dēļ, jo īpaši tādēļ, ka ir grūti
skaidri nodalīt izmantošanu saimnieciskajai darbībai un izmantošanu
vajadzībām, kas nav saistītas ar saimniecisko darbību. Ja
tiek veikta attiecīga uzskaite, tās uzturēšana un kontrole ir
papildu apgrūtinājums gan uzņēmumiem, gan pārvaldes
iestādēm. Attiecīgo transportlīdzekļu lielais daudzums
nozīmē, ka pat nelieli atsevišķi nodokļa nemaksāšanas
gadījumi kopumā var veidot ievērojamas summas.
Kā alternatīvu direktīvā
noteiktajai sistēmai Rumānijas nodokļu iestādes lūdza
atļaut tām ieviest sākotnējā atskaitījuma
ierobežojumu noteiktas procentuālās daļas apmērā un
savukārt atbrīvot uzņēmumus no pienākuma veikt
nodokļa uzskaiti privātas izmantošanas gadījumā. Šā
pasākuma priekšrocība ir sistēmas vienkāršošana visām
iesaistītajām personām, vienlaikus nodrošinot, ka tiek
iekasēta nodokļa procentuālā daļa, kas citādi
varētu netikt samaksāta.
Tiek lūgts ierobežojums 50 %
apmērā. To pamato Rumānijas veiktais novērtējums, un
atbilstīgi priekšlikuma noteikumiem ierobežojums tiktu
pārskatīts pēc Rumānijas pieprasījuma piešķirt
turpmāku pagarinājumu, kas pārsniedz 2014. gada
termiņu.
Jauno sistēmu piemēros visiem
uzņēmumiem, kuros transportlīdzekļus izmanto ne tikai
saimnieciskās darbības vajadzībām. Tomēr uz dažiem
mehānisko transportlīdzekļu veidiem atskaitīšanas
tiesību ierobežojums neattieksies, un tādēļ uz tiem
attieksies parastie noteikumi, proti, no ierobežojuma darbības jomas tiks
izslēgti visi transportlīdzekļi ar vairāk nekā
deviņām sēdvietām (ieskaitot vadītāja vietu) un
transportlīdzekļi, kuru maksimālā pieļaujamā
pilnā masa pārsniedz 3500 kilogramus. Tādējādi
ierobežojuma piemērošanas jomā iekļauti galvenokārt vieglie
automobiļi, autofurgoni, motocikli un mopēdi. Papildus tiek
pievienots sīki izstrādāts tādu transportlīdzekļu
saraksts, kas ir izslēdzami no ierobežojuma darbības jomas, jo to
izmantojums vajadzībām, kas nav saistītas ar saimniecisko
darbību, ir uzskatāms par nenozīmīgu.
Spēkā esošie noteikumi
priekšlikuma jomā
Direktīvas 2006/112/EK
176. pantā noteikts, ka Padome lemj, uz kuriem izdevumiem neattiecas
PVN atskaitīšana. Līdz tam dalībvalstīm atļauts
saglabāt visus izņēmumus, kas bija spēkā
1979. gada 1. janvārī. Tādējādi ir
vairāki „nogaidoši” noteikumi, ar ko ierobežo tiesības atskaitīt
nodokļus attiecībā uz mehāniskajiem
transportlīdzekļiem.
Komisija 2004. gadā nāca
klajā ar priekšlikumu[1],
kas paredzēja noteikumus par to, uz kuriem izdevumu veidiem var
attiecināt atskaitīšanas tiesību ierobežojumus, taču Padome
par minēto priekšlikumu vēl nav spējusi panākt vienošanos.
Atbilstība pārējiem ES
politikas virzieniem un mērķiem
Nepiemēro.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMS
Apspriešanās ar
ieinteresētajām personām
Neattiecas.
Ekspertu atzinumu pieprasīšana un
izmantošana
Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija
vajadzīgs.
Ietekmes novērtējums
Priekšlikuma mērķis ir novērst
izvairīšanos no PVN maksāšanas un vienkāršot nodokļa
iekasēšanas procedūru, un tādējādi tam ir
iespējama pozitīva ietekme uz uzņēmumiem un pārvaldēm.
Šo risinājumu Rumānija uzskata par piemērotu pasākumu, un
tas ir salīdzināms ar citām atkāpēm, kas ir bijušas
spēkā pagātnē vai ir spēkā pašlaik.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
Ierosinātās rīcības
kopsavilkums
Šā priekšlikuma mērķis ir
atļaut Rumānijai piemērot pasākumus, atkāpjoties no
Direktīvas 2006/112/EK 168. panta, lai ierobežotu nodokļa
maksātāja tiesības atskaitīt PVN par izdevumiem, kas
saistīti ar noteiktiem mehāniskajiem autotransporta līdzekļiem,
ja šādus transportlīdzekļus izmanto ne tikai saimnieciskās
darbības vajadzībām. Ja piemēro atskaitīšanas
tiesību ierobežojumu, tad, atkāpjoties no
Direktīvas 2006/112/EK 26. panta 1. punkta
a) apakšpunkta, nodokļa maksātāju atbrīvo no
pienākuma veikt nodokļa uzskaiti, izmantojot transportlīdzekli
ar saimniecisko darbību nesaistītām vajadzībām.
Pasākumi attiecas tikai uz transportlīdzekļiem, kuru
sēdvietu skaits un masa nepārsniedz konkrēti noteiktu
sēdvietu skaitu un masu, un ir paredzēts ierobežots skaits īpašu
izņēmumu no šā noteikuma.
Ierobežojums noteikts kā vienota likme
50 % apmērā. Rumānijai jāpārskata šī likme
un atkāpes pasākumu nepieciešamība un jāziņo par to
pagarinājuma pieprasījuma gadījumā. Lēmuma
darbības termiņš beigsies lēmumā norādītajā
dienā vai dienā, kad stāsies spēkā Savienības
noteikumi, ar ko regulē atskaitīšanas tiesību ierobežojumus
minētajā jomā, atkarībā no tā, kura diena
iestāsies agrāk.
Juridiskais pamats
Padomes 2006. gada 28. novembra
Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās
vērtības nodokļa sistēmu 395. panta 1. punkts.
Subsidiaritātes princips
Priekšlikums ir Savienības
ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes
principu nepiemēro.
Proporcionalitātes princips
Priekšlikums ir saskaņā ar
proporcionalitātes principu turpmāk minēto iemeslu
dēļ.
Šis lēmums attiecas uz atļauju, ko
piešķir dalībvalstij pēc tās pieprasījuma, un tas
neuzliek nekādus pienākumus.
Ņemot vērā atkāpes
ierobežoto darbības jomu, īpašais pasākums ir samērīgs
ar izvirzīto mērķi.
Juridisko instrumentu izvēle
Ierosinātie juridiskie instrumenti:
Padomes lēmums.
Citi instrumenti nebūtu piemēroti
turpmāk minētā iemesla dēļ.
Saskaņā ar 395. pantu Padomes
Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās
vērtības nodokļa sistēmu atkāpe no kopējiem PVN
noteikumiem ir pieļaujama vienīgi ar Padomes atļauju, ko tā
ar vienprātīgu lēmumu pieņem pēc Komisijas
priekšlikuma. Padomes lēmums ir vispiemērotākais tiesību
akts, jo to var adresēt atsevišķai dalībvalstij.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Priekšlikums neietekmē Savienības
budžetu.
5.           IZVĒLES ELEMENTI
Priekšlikumā ir iekļauta
pārskatīšanas un turpināmības klauzula.
2012/0026 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS,
ar ko Rumānijai atļauj
piemērot pasākumus, atkāpjoties no 26. panta 1. punkta
a) apakšpunkta un 168. panta Direktīvā 2006/112/EK par
kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes
2006. gada 28. novembra Direktīvu 2006/112/EK par
kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu[2] un jo
īpaši tās 395. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Vēstulē, kas Komisijā
reģistrēta 2011. gada 27. septembrī, Rumānija
lūdza atļauju ieviest īpašus pasākumus attiecībā
uz noteiktiem mehāniskajiem autotransporta līdzekļiem, ar kuriem
atkāpjas no Direktīvas 2006/112/EK noteikumiem, ar ko
regulē nodokļa maksātāja tiesības atskaitīt PVN,
kas maksājams par preču un pakalpojumu pirkumiem, un noteikumiem, ar
ko pieprasa uzskaitīt nodokli par saimnieciskās darbības
aktīviem, kurus izmanto ar saimniecisko darbību nesaistītām
vajadzībām.
(2)
Saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK
395. panta 2. punkta otro daļu Komisija 2011. gada
1. decembra vēstulē informēja pārējās
dalībvalstis par Rumānijas pieprasījumu. Komisija 2011. gada
5. decembra vēstulē paziņoja Rumānijai, ka tās
rīcībā ir visa informācija, kas vajadzīga, lai
izvērtētu pieprasījumu.
(3)
Direktīvas 2006/112/EK
168. pantā noteiktas nodokļa maksātāja tiesības
atskaitīt PVN, kas maksājams par precēm un pakalpojumiem, ko tas
saņēmis izmantošanai darījumos, par kuriem uzliek nodokli.
Minētās Direktīvas 26. panta 1. punkta
a) apakšpunktā ietverta prasība uzskaitīt PVN, ja
saimnieciskās darbības aktīvus izmanto privātām
nodokļa maksātāja vai viņa personāla
vajadzībām vai, plašākā nozīmē, ar viņa
saimniecisko darbību nesaistītām vajadzībām.
(4)
Ir sarežģīti precīzi nodalīt
transportlīdzekļu izmantošanu ar saimniecisko darbību
nesaistītām vajadzībām, un pat tad, ja tas ir
iespējams, attiecīgā metode bieži vien ir apgrūtinoša.
Atbilstīgi pieprasītajiem pasākumiem mehāniskajiem
transportlīdzekļiem, kurus izmanto ne tikai saimnieciskajai
darbībai, PVN apmēru, ko ir tiesības atskaitīt
saistībā ar izdevumiem, ar dažiem izņēmumiem nosaka kā
vienotu procentu likmi. Pamatojoties uz pašlaik pieejamo informāciju,
Rumānijas iestādes uzskata 50 % likmi par pamatotu. Lai
novērstu nodokļa dubultu uzlikšanu, vienlaicīgi jāaptur
prasība veikt PVN uzskaiti attiecībā uz mehāniskā
transportlīdzekļa izmantošanu ar saimniecisko darbību
nesaistītām vajadzībām, ja uz to attiecas minētais
ierobežojums. Šos pasākumus var pamatot ar nepieciešamību
vienkāršot PVN iekasēšanas procedūru un novērst
izvairīšanos no nodokļa maksāšanas ar nepareizu uzskaiti un
viltotu nodokļu deklarāciju.
(5)
Atskaitīšanas tiesību ierobežojums
saskaņā ar īpašajiem pasākumiem būtu
jāpiemēro PVN, kas maksājams par noteiktu mehānisko
autotransporta līdzekļu pirkumiem, iegādi Kopienas
iekšienē, importēšanu, nomu vai līzingu un ar to saistītiem
izdevumiem, tai skaitā degvielas iegādi.
(6)
Daži mehānisko transportlīdzekļu
veidi būtu izslēdzami no īpašo pasākumu darbības
jomas, jo – ņemot vērā to specifiku vai saimnieciskās
darbības veidu, kurā tos izmanto, – to izmantojums ar
saimniecisko darbību nesaistītām vajadzībām ir
uzskatāms par nenozīmīgu. Tādēļ īpašie
pasākumi nebūtu jāattiecina uz transportlīdzekļiem ar
vairāk nekā deviņām sēdvietām (ieskaitot
vadītāja vietu) vai transportlīdzekļiem, kuru
maksimālā pieļaujamā pilnā masa pārsniedz
3500 kilogramus. Papildus būtu jāpievieno sīki
izstrādāts to transportlīdzekļu saraksts, kas ir
izslēdzami no minētā ierobežojuma darbības jomas, pamatojoties
uz to īpašo izmantojumu.
(7)
Šo atkāpes pasākumu darbības
termiņš būtu jāierobežo, lai ļautu novērtēt to
efektivitāti un procentu likmes piemērotību, jo
ierosinātā procentu likme pamatojas uz sākotnēju izpēti
saistībā ar izmantošanu saimnieciskajai darbībai.
(8)
Ja Rumānija uzskata, ka ir nepieciešams
turpmāks pagarinājums, kas pārsniedz 2014. gada
termiņu, tai kopā ar pagarinājuma pieprasījumu ne
vēlāk kā 2014. gada 31. martā Komisijai jāiesniedz
ziņojums par pasākumu piemērošanu, kurā ietverts ierobežojuma
procentu likmes novērtējums.
(9)
Komisija 2004. gada 29. oktobrī
pieņēma priekšlikumu Padomes direktīvai[3], ar ko
izdara grozījumus Direktīvā 77/388/EEK (tagad
Direktīva 2006/112/EK), kurā cita starpā saskaņotas to
izdevumu kategorijas, kuriem var piemērot atskaitīšanas tiesību
izņēmumus. Saskaņā ar minēto priekšlikumu
atskaitīšanas tiesību izņēmumus var piemērot
mehāniskajiem autotransporta līdzekļiem. Šajā
lēmumā paredzētajiem atkāpes pasākumiem
jāzaudē spēks dienā, kad stājas spēkā
minētā grozītā direktīva, ja pēdējais
minētais datums ir agrāks par šajā lēmumā
paredzēto beigu termiņu.
(10)
Atkāpei būs tikai nenozīmīga
ietekme uz galapatēriņa posmā iekasēto kopējo
nodokļa apjomu, un tā neietekmēs Savienības pašu resursus,
ko veido iekasētais pievienotās vērtības nodoklis,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Atkāpjoties no
Direktīvas 2006/112/EK 168. panta, ar šo Rumānijai
atļauj ierobežot līdz 50 % tiesības atskaitīt PVN, kas
maksājams par mehānisko autotransporta līdzekļu pirkšanu,
iegādi Kopienas iekšienē, importēšanu, nomu vai līzingu,
kā arī atskaitīt PVN par izdevumiem, kas saistīti ar šiem
transportlīdzekļiem, ja transportlīdzeklis tiek izmantots ne
tikai saimnieciskās darbības vajadzībām.
Pirmajā daļā
norādītais ierobežojums neattiecas uz mehāniskajiem transportlīdzekļiem,
kuru maksimālā pieļaujamā pilnā masa pārsniedz
3500 kg, vai transportlīdzekļiem ar vairāk nekā
deviņām sēdvietām, ieskaitot vadītāja vietu.
2. pants
Šā lēmuma 1. pantu
nepiemēro šādu kategoriju mehāniskajiem
transportlīdzekļiem:
1)           transportlīdzekļi,
kurus izmanto tikai neatliekamās palīdzības, drošības un
aizsardzības, kā arī kurjerpasta pakalpojumiem;
2)           transportlīdzekļi,
kurus izmanto tirdzniecības un iepirkumu aģenti;
3)           transportlīdzekļi,
kurus izmanto pasažieru pārvadājumiem par atlīdzību,
ieskaitot taksometra pakalpojumus;
4)           transportlīdzekļi,
kurus izmanto pakalpojumu sniegšanai par atlīdzību, ieskaitot nomu
vai transportlīdzekļa vadīšanas nodarbības, ko nodrošina
autoskolas;
5)           transportlīdzekļi,
kurus izmanto nomai vai līzingam;
6)           transportlīdzekļi,
kurus izmanto kā preces tirdzniecības nolūkā.
3. pants
Atkāpjoties no
Direktīvas 2006/112/EK 26. panta 1. punkta
a) apakšpunkta, Rumānijai atļauj neuzskatīt par pakalpojumu
sniegšanu par atlīdzību to, ka nodokļa maksātājs
savām vai sava personāla privātajām vajadzībām
vai, plašākā nozīmē, citiem mērķiem nekā
savas saimnieciskās darbības vajadzībām izmanto
transportlīdzekli, uz kuru attiecas šā lēmuma 1. pantā
minētais ierobežojums.
4. pants
1.
Šā lēmuma darbības termiņš
beidzas dienā, kad stājas spēkā Savienības noteikumi,
ar ko nosaka tos izdevumus saistībā ar mehāniskajiem
autotransporta līdzekļiem, uz kuriem neattiecas PVN pilnas
atskaitīšanas tiesības, vai 2014. gada 31. decembrī
atkarībā no tā, kurš no datumiem iestājas agrāk.
2.
Ja tiek pieprasīts šajā lēmumā
paredzēto pasākumu pagarinājums, pieprasījumu iesniedz
Komisijai līdz 2014. gada 31. martam.
Ja tiek iesniegts pieprasījums
pagarināt minētos pasākumus, jāiesniedz arī
ziņojums, kurā ietver procentu likmes novērtējumu
ierobežojumam, ko piemēro tiesībām atskaitīt PVN,
pamatojoties uz šo lēmumu.
5. pants
Šis lēmums ir adresēts
Rumānijai.
Briselē, 17.2.2012
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               COM(2004) 728 galīgā
redakcija
                http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2004:0728:FIN:LV:PDF
[2]               OV L 347,
11.12.2006., 1. lpp.
[3]               COM(2004) 728 galīgā
redakcija
                http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2004:0728:FIN:LV:PDF


                             EIROPAS
                             KOMISIJA
                                                      Briselē, 26.6.2015.
                                                      COM(2015) 311 final
                                                      2015/0137 (NLE)
                                         Priekšlikums
                                    PADOMES LĒMUMS
      par to, lai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā parakstītu un provizoriski
   piemērotu Protokolu Pamatnolīgumam starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no
       vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas
                         Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai
LV                                                                                LV
 ---pagebreak---                                        PASKAIDROJUMA RAKSTS
   1.        PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
   Saskaņā ar Horvātijas Republikas Pievienošanās aktu Horvātija pievienosies starptautiskajiem
   nolīgumiem, kurus Eiropas Savienība un tās dalībvalstis parakstījušas vai noslēgušas,
   pievienojot minētajiem nolīgumiem protokolu.
   Ar Padomes 2012. gada 14. septembra lēmumu1 Komisija tika pilnvarota sākt sarunas ar
   attiecīgajām trešām valstīm, lai noslēgtu konkrētos protokolus.
   Pamatnolīgums starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas
   Republiku, no otras puses (turpmāk “nolīgums”), tika parakstīts 2010. gada 10. maijā.
   Pēc sarunām ar Korejas Republiku ir iesniegti šādi noteikti priekšlikumi:
             i)     Priekšlikums Padomes lēmumam par to, lai parakstītu un provizoriski
                    piemērotu protokolu nolīgumam (turpmāk tekstā — “protokols”), lai ņemtu
                    vērā Horvātijas pievienošanos Eiropas Savienībai;
             ii)    Priekšlikums Padomes lēmumam par to, lai noslēgtu protokolu, kas jāveic
                    Padomei pienācīgā laikā pēc protokola parakstīšanas.
   2.        APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES
             NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI
   Sarunas ar Korejas Republiku tika sekmīgi pabeigtas, parafējot protokolu. Komisija uzskata,
   ka sarunu rezultāti ir apmierinoši.
   3.        PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
   Ar ierosināto protokolu Horvātijas Republiku Līgumslēdzējas puses statusā iekļauj nolīgumā
   un uzliek Eiropas Savienībai saistības nodrošināt nolīguma autentisko versiju horvātu valodā,
   kas tagad ir ES oficiāla valoda.
   Komisija lūdz Padomei atļauju Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā parakstīt un
   provizoriski piemērot Protokolu Pamatnolīgumam starp Eiropas Savienību un tās
   dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas
   pievienošanos Eiropas Savienībai. Pēc protokola parakstīšanas otrs priekšlikums – par
   protokola noslēgšanu – tiks izskatīts Padomē noteiktajā laikā.
   1
           Padomes Lēmums, ar ko, ņemot vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, pilnvaro
           sākt sarunas par to nolīgumu pielāgošanu, kurus Eiropas Savienība vai Eiropas Savienība un tās
           dalībvalstis parakstījušas vai noslēgušas ar vienu vai vairākām trešām valstīm vai starptautiskajām
           organizācijām (Padomes dok. 13351/12 LIMITED).
LV                                                       2                                                     LV
 ---pagebreak---                                                                  2015/0137 (NLE)
                                                   Priekšlikums
                                             PADOMES LĒMUMS
        par to, lai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā parakstītu un provizoriski
     piemērotu Protokolu Pamatnolīgumam starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no
          vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas
                               Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu un 212. pantu
   saistībā ar 218. panta 5. punktu,
   ņemot vērā Horvātijas Republikas Pievienošanās aktu un jo īpaši tā 6. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:
   (1)      Pamatnolīgums starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un
            Korejas Republiku, no otras puses2 (turpmāk “nolīgums”), tika parakstīts Briselē
            2010. gada 10. maijā.
   (2)      Horvātijas Republika kļuva par Eiropas Savienības dalībvalsti 2013. gada 1. jūlijā.
   (3)      Saskaņā ar Pievienošanās akta 6. panta 2. punkta noteikumiem par Horvātijas
            pievienošanos nolīgumam ir jāvienojas ar nolīguma protokola palīdzību. Piemēro
            vienkāršotu procedūru, saskaņā ar kuru protokolu noslēdz Padome, pieņemot
            vienprātīgu lēmumu dalībvalstu vārdā, un attiecīgās trešās valstis.
   (4)      Padome 2012. gada 14. septembrī pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar attiecīgajām
            trešām valstīm3. Sarunas ar Korejas Republiku tika sekmīgi pabeigtas, parafējot
            protokolu.
   (5)      Protokola 4. panta 3. punkts paredz tā provizorisku piemērošanu līdz tā spēkā stāšanās
            dienai.
   (6)      Protokols būtu jāparaksta, ņemot vērā tā noslēgšanu nākotnē, un provizoriski
            jāpiemēro,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
                                                      1. pants
   Ar šo Savienības un tās dalībvalstu vārdā tiek apstiprināta Protokola Pamatnolīgumam starp
   Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses,
   2
            OV L 332, 19.12.2005., 2. lpp.
   3
            Padomes Lēmums, ar ko, ņemot vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, pilnvaro
            sākt sarunas par to nolīgumu pielāgošanu, kurus Eiropas Savienība vai Eiropas Savienība un tās
            dalībvalstis parakstījušas vai noslēgušas ar vienu vai vairākām trešām valstīm vai starptautiskajām
            organizācijām (Padomes dok. 13351/12 LIMITED).
LV                                                        3                                                     LV
 ---pagebreak---    lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, parakstīšana, ņemot
   vērā minētā protokola noslēgšanu.
   Protokola teksts ir pievienots šim lēmumam.
                                               2. pants
   Padomes Ģenerālsekretariāts sagatavo pilnvaru instrumentu, lai protokolu, ņemot vērā tā
   noslēgšanu, parakstītu persona vai personas, ko izraudzījies sarunvedējs.
                                               3. pants
   Ņemot vērā tā noslēgšanu nākotnē, un kamēr tas nav stājies spēkā, protokolu piemēro
   provizoriski saskaņā ar tā 4. panta 3. punktu.
                                               4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā. To publicē Eiropas Savienības Oficiālajā
   Vēstnesī.
   Briselē,
                                                Padomes vārdā —
                                                priekšsēdētājs
LV                                                 4                                          LV