               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 9.10.2020
            COM(2020) 960 final
            2020/0299(BUD)
            Priekšlikums
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
            par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda izmantošanu, lai sniegtu palīdzību Horvātijai un Polijai saistībā ar dabas katastrofu un lai nodrošinātu avansa maksājumus Grieķijai, Horvātijai, Īrijai, Portugālei, Spānijai, Ungārijai un Vācijai saistībā ar liela mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situāciju

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma konteksts

               Šis lēmums attiecas uz Eiropas Savienības Solidaritātes fonda (turpmāk “ESSF”) izmantošanu saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2012/2002
                  1
                (turpmāk “regula”) 823 548 633 EUR apmērā, lai sniegtu palīdzību Horvātijai un Polijai pēc dabas katastrofām, kas šajās valstīs notika 2020. gadā, kā arī avansa maksājumiem septiņām dalībvalstīm (Grieķijai, Horvātijai, Īrijai, Portugālei, Spānijai, Ungārijai un Vācijai), reaģējot uz liela mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situāciju, ko 2020. gadā sākumā izraisīja Covid-19 pandēmija. Šai izmantošanai pievienots budžeta grozījuma Nr. 9/2020 projekts (BGP)
                  2
               , kurā ierosināts 2020. gada vispārējā budžetā iekļaut nepieciešamās apropriācijas gan saistībās, gan maksājumos.

               2.Informācija un nosacījumi

               2.1.Horvātija — zemestrīce, kas 2020. gada martā skāra Zagrebas pilsētu un Zagrebas un Krapinas-Zagorjes županijas

               (1)Horvātijas Republika (turpmāk “Horvātija”) 2020. gada 10. jūnijā iesniedza pieteikumu ESSF ieguldījuma saņemšanai, lai finansētu glābšanas un atjaunošanas darbus pēc 2020. gada 22. marta zemestrīces, kas skāra Zagrebas pilsētu un Zagrebas un Krapinas-Zagorjes županijas.

               (2)Pieteikums tika iesniegts divpadsmit nedēļu termiņā pēc pirmajiem katastrofas izraisītajiem postījumiem, un tajā ir iekļauta visa regulas 4. pantā prasītā informācija.

               (3)Zemestrīce ir dabas katastrofa un tāpēc ietilpst ESSF piemērošanas jomā.

               (4)Horvātijas iestādes lēš, ka kopējie tiešie zaudējumi ir 11 572 586 387 EUR. Šī summa ir 22,9 % no Horvātijas nacionālā kopienākuma (NKI), un tā pārsniedz “liela mēroga katastrofai” noteikto robežvērtību ESSF izmantošanai, kas ir 303,3 miljoni EUR (0,6 % no Horvātijas NKI 2020. gadā). Tāpēc katastrofa uzskatāma par “lielu dabas katastrofu” un tādējādi ietilpst regulas piemērošanas jomā.

               (5)Kopējie tiešie zaudējumi ir pamats ESSF finansiālā ieguldījuma summas aprēķināšanai. Finansiālo ieguldījumu var izmantot tikai būtiskiem avārijas darbiem, kā noteikts regulas 3. pantā.

               (6)Komisijas dienesti ir rūpīgi izvērtējuši pieteikumu saskaņā ar regulu un jo īpaši tās 2., 3. un 4. pantu. Komisija 2020. gada 17. jūlijā pieprasīja Horvātijai papildināt informāciju par metodiku, kas izmantota, lai aplēstu dzīvojamo ēku un izglītības iestāžu postījumu novēršanas izmaksas. Horvātija šo informāciju ir pienācīgi sniegusi 2020. gada 28. un 31. jūlijā, ļaujot Komisijai pabeigt novērtējumu.

               (7)Savā pieteikumā Horvātijas iestādes sīki apraksta notikumu un postījumu raksturu. Visvairāk skartā teritorija ietver Zagrebas pilsētu, Zagrebas un Krapinas-Zagorjes županijas, kuros dzīvo 1,23 miljoni iedzīvotāju, no kuriem 1,18 miljoni dzīvo pašvaldībās un pilsētās, kurās tika pasludināts dabas katastrofas stāvoklis. Zemestrīce, kuras stiprums bija 5,5 balles pēc Rihtera skalas, bija spēcīgākā zemestrīce Zagrebā kopš 1880. gada. Tika ievainoti 27 cilvēki, un viens no ievainojumiem gāja bojā.

               (8)Zemestrīce radīja lielus strukturālus bojājumus ēku fondam, jo īpaši dzīvojamām un sabiedriskām ēkām (t. i., izglītības iestādēm, slimnīcām, iestāžu ēkām). Horvātijas iestādes lēsa, ka ir bojātas 26 000 ēkas (aptuveni 5 % ēku bojātas stipri, 20 % ēku – vidēji un 74 % ēku – viegli). Tiek lēsts, ka 30 000 cilvēku ir pārvietoti; tiem Horvātijas valdība piešķīra subsīdijas pagaidu mājokļu īrei.

               (9)Zemestrīce ir radījusi lielus postījumus lielākajai daļai ēku Zagrebas pilsētas vēsturiskajā pilsētkompleksā, kā arī atsevišķiem nekustamiem kultūras īpašumiem, galvenokārt baznīcām, kas atrodas plašākā pilsētas teritorijā un kaimiņu županijās. Zagrebas ikoniskākā kultūras objekta — katedrāles — viens no diviem torņiem sabruka. Zemestrīce tieši skāra vairāk nekā 80 % slimnīcu ēku, un 17 % tika atzītas par īslaicīgi vai pastāvīgi neizmantojamām. Zemestrīce nodarīja postījumus daudzām izglītības iestādēm. Saskaņā ar sākotnējo novērtējumu bija bojātas 106 pirmskolas ēkas, 214 skolas ēkas un izglītības centri un 12 skolēnu kopmītnes. Turklāt Zagrebas universitātes 36 struktūrvienības ziņoja par 142 ēku postījumiem. Tika skartas arī ēkas, kurās atradās 29 zinātniskie institūti. Sīkāka informācija par kopējo postījumu apmēru, saistītajām izmaksām, kā arī katastrofas sociālekonomisko ietekmi ir pieejama ziņojumā “Horvātijas zemestrīce. Ātra postījumu un vajadzību novērtēšana 2020” (“Croatia Earthquake. Rapid Damage and Needs Assessment 2020”), ko ar Pasaules Bankas atbalstu sagatavojusi Horvātijas valdība.

               (10)Komisijas dienestu veiktais neatkarīgais novērtējums apstiprināja skarto teritoriju un kopējo skarto personu skaitu, kā norādīts pieteikumā. Īpaša sabiedriskajam īpašumam dzīvojamām ēkām nodarītā postījumu analīze apstiprināja postījuma telpisko sadalījumu un konkrētus skaitļus par izglītības iestādēm nodarīto postījumu. Papildu informācija, ko Horvātija sniedza pēc Komisijas dienestu pieprasījuma, ļāva labāk izprast pieteikumā norādīto kopējo izmaksu izcelsmi. Izmantojot šīs izmaksas Komisijas izmaksu aprēķināšanas metodikā, ko izstrādāja Kopīgais pētniecības centrs, rezultātā tika aprēķināti kopējie tiešie zaudējumi, kas ir aptuveni tikpat lieli, kā tie, ko aprēķinājušas Horvātijas iestādes.

               (11)Horvātija lēsa, ka glābšanas un atjaunošanas darbu attiecināmās izmaksas saskaņā ar regulas 3. panta 2. punktu ir 2270,1 miljons EUR, un tās tika norādītas, iedalot pa darbu veidiem. Lielākā daļa attiecas uz izmaksām, kas saistītas ar infrastruktūras funkcionalitātes atjaunošanu, īpaši izglītības un veselības jomā, un pagaidu mājokļiem.

               (12)Horvātijas iestādes apstiprināja, ka attiecināmajām izmaksām nav apdrošināšanas seguma.

               (13)Horvātija savā 2020. gada 10. jūnija pieteikumā lūdza avansa maksājumu, kā noteikts regulas 4.a pantā. Komisija 2020. gada 10. augustā pieņēma Īstenošanas lēmumu C(2020) 5575, ar ko piešķīra avansa maksājumu no ESSF 88 951 877 EUR apmērā un pēc tam izmaksāja to Horvātijai.

               (14)Attiecībā uz Savienības tiesību aktu īstenošanu par katastrofu riska novēršanu un pārvaldību pašlaik nenotiek neviena pienākumu neizpildes procedūra.

               (15)Horvātijas Būvniecības likuma grozījumu, kas stājās spēkā 2019. gada 28. decembrī, 47.a pantā paredzēts obligāti pieņemt valsts ēku fonda renovācijas ilgtermiņa stratēģiju, tostarp politiku un pasākumus, kas palīdz palielināt aizsardzību pret riskiem, kuri saistīti ar zemestrīcēm, kas ietekmē ēku kalpošanas laiku.

               2.2.Polija - plūdi Priekškarpatu vojevodistē 2020. gada jūnijā

               (1)Polijas Republika (turpmāk “Polija”) 2020. gada 24. augustā iesniedza pieteikumu ESSF ieguldījuma saņemšanai saistībā ar plūdiem Priekškarpatu vojevodistē 2020. gada jūnijā.

               (2)Pieteikums tika iesniegts divpadsmit nedēļu termiņā pēc pirmajiem katastrofas izraisītajiem postījumiem, un tajā ir iekļauta visa regulas 4. pantā prasītā informācija.

               (3)Lietusgāžu izraisīti plūdi ir dabas katastrofa un tāpēc ietilpst ESSF piemērošanas jomā.

               (4)Pieteikumā notikums tika aprakstīts kā “reģionāla dabas katastrofa” saskaņā ar regulas 2. panta 3. punktu, kurā noteikts, ka tā ir jebkāda dabas katastrofa, kas uz pabalstu tiesīgas valsts reģionā NUTS 2. līmenī rada tiešus zaudējumus, kuri pārsniedz 1,5 % no minētā reģiona iekšzemes kopprodukta (IKP). Polijas iestādes lēš, ka kopējie tiešie zaudējumi ir 282 851 202 EUR. Radītie zaudējumi ir 1,56 % no NUTS 2. līmeņa reģiona Priekškarpatu IKP, un tādējādi pārsniedz robežvērtību 270 961 950 miljoni EUR (1,5 % no reģionālā IKP). Tāpēc Polija ir tiesīga saņemt pabalstu no ESSF.

               (5)Kopējie tiešie zaudējumi ir pamats ESSF finansiālā ieguldījuma summas aprēķināšanai. Finansiālo ieguldījumu var izmantot tikai būtiskiem avārijas darbiem, kā noteikts regulas 3. pantā.

               (6)Polija nepieprasīja izmaksāt avansu.

               (7)Komisijas dienesti ir rūpīgi izvērtējuši pieteikumu saskaņā ar regulu un jo īpaši tās 2., 3. un 4. pantu. Komisija 2020. gada 3. septembrī pieprasīja Polijai papildu informāciju par detalizētāku sadalījumu pa zaudējumu veidiem (apakšpozīcijām), kas iekļauti kā zaudējumi uzņēmumiem, lauksaimniecībai un mežsaimniecībai. Polija pienācīgi sniedza šo informāciju 2020. gada 7. septembrī, ļaujot Komisijai pabeigt novērtējumu.

               (8)Pieteikumā ir sīki aprakstīts notikums un postījumu raksturs. Laikā no 2020. gada 7. jūnija līdz 2020. gada 29. jūnijam visu Priekškarpatu vojevodisti piemeklēja meteoroloģisko notikumu sērija, kas izpaudās kā stipra vētra ar brāzmām un spēcīgām lietusgāzēm. Rezultātā pēkšņie lietusgāžu izraisītie plūdi skāra galvenokārt vojevodistes dienvidu, dienvidrietumu, dienvidaustrumu un centrālo daļu. Spēcīgās lietavas izraisīja strauju ūdens līmeņa celšanos mazajās upēs un galveno upju pietekās, kā rezultātā tās izgāja no krastiem, izraisot pēkšņus plūdus, kas skāra vairāk nekā 2000 dzīvojamo, lauksaimniecības un sabiedrisko pakalpojumu ēku. Šajā laikā Valsts ugunsdzēsības dienesta un brīvprātīgo ugunsdzēsības dienesta vienības kopumā reaģēja uz 4569 notikumiem, kas saistīti ar upju krastu pretplūdu aizsardzības nostiprinājumu nostiprināšanu un pacelšanu, cilvēku evakuāciju (tika evakuēti vairāk nekā 400 cilvēku) un īpašumu, ūdens izsūknēšanu no ēkām, ceļu kanalizācijas caurteku tīrīšanu, kritušo koku un zaru aizvākšanu. Kopumā aptuveni 4300 cilvēku īslaicīgi zaudēja piekļuvi elektroenerģijai.

               (9)Plūdi iznīcināja vai sabojāja aptuveni 251 km regulētu un neregulētu ūdensteču. Plūdi nodarīja kaitējumu tīkla infrastruktūrai, kā arī uzņēmumiem, kas darbojas skartajā teritorijā; plūdi iznīcināja vai straumē aiznesa daudzas ražotnes, noliktavas, mašīnas un aprīkojumu. Ievērojamus postījumus cieta arī vairāk nekā 2000 lauksaimnieku: tika skarti apmēram 9000 hektāri apsētas platības un daudzas lauksaimniecības ēkas un mašīnas.

               (10)Polija lēsa, ka glābšanas un atjaunošanas darbu attiecināmās izmaksas saskaņā ar regulas 3. panta 2. punktu, ir 216 180 849 miljons EUR, un tās tika norādītas, iedalot pa darbu veidiem. Lielākā daļa attiecas uz izmaksām, kas saistītas ar transporta infrastruktūras funkcionalitātes atjaunošanu, preventīvās infrastruktūras nodrošināšanu un skarto dabas zonu tūlītēju atjaunošanu, lai izvairītos no augsnes erozijas tūlītējām sekām.

               (11)Polijas iestādes apstiprināja, ka attiecināmajām izmaksām nav apdrošināšanas seguma.

               (12)Attiecībā uz Savienības tiesību aktu īstenošanu par katastrofu riska novēršanu un pārvaldību pašlaik nenotiek neviena pienākumu neizpildes procedūra.

               2.3Grieķija, Horvātija, Īrija, Portugāle, Spānija, Ungārija un Vācija – liela mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situācija, ko 2020. gadā sākumā izraisīja Covid-19 pandēmija.

               2019. gada decembrī PVO tika ziņots par nezināmas izcelsmes pneimonijas epidēmiju Uhaņā, Ķīnā. Vēlāk tika identificēts jauns koronavīrusa celms, kas iepriekš nav bijis zināms cilvēkiem – koronavīrusa slimība 2019 (Covid-19) – infekcijas slimība, ko izraisa smaga respiratorā sindroma koronavīruss 2 (SARS-CoV-2). Iedzīvotājiem nav imunitātes pret jauno vīrusu. Vīruss izplatās no cilvēka uz cilvēku ar pilienu infekciju, un izraisa lielu skaitu gadījumu, kuros galvenokārt elpošanas simptomi pārsvarā parādās salīdzinoši ātri. PVO 2020. gada 30. janvārī izsludināja starptautiskā mērogā ārkārtas situāciju jaunās koronavīrusa epidēmijas dēļ.

               2020. gadā Investīciju iniciatīvas reaģēšanai uz koronavīrusu (CRII) ietvaros regula tika grozīta, lai ļautu veikt visaptverošu Savienības rīcību, reaģējot uz liela mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situācijām, ES solidaritātes principa darbības jomā iekļaujot liela mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situācijas
                  3
               .

               Pēc tam līdz noteiktajam termiņam – 2020. gada 24. jūnijam – Komisija ir saņēmusi 22 pieteikumus finansiālā ieguldījuma saņemšanai no Fonda saistībā ar liela mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situāciju, ko 2020. gada sākumā izraisīja Covid-19 pandēmija.

               (1)Kopumā palīdzību ir lūgušas 19 ES dalībvalstis (Austrija, Beļģija, Čehija, Francija, Grieķija, Horvātija, Igaunija, Itālija, Īrija, Latvija, Lietuva, Luksemburga, Polija, Portugāle, Rumānija, Slovēnija, Spānija, Ungārija un Vācija) un trīs pievienošanās sarunvalstis (Albānija, Melnkalne un Serbija).

               (2)Septiņas ES dalībvalstis savos pieteikumos lūdza avansa maksājumu par gaidāmo ESSF ieguldījumu (Grieķija, Horvātija, Īrija, Portugāle, Spānija, Ungārija un Vācija). Regulā ir paredzēta iespēja pieprasīt avansa maksājumus no ESSF tikai dalībvalstīm.

               (3)Covid-19 pandēmija ir liela mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situācija un tāpēc ietilpst ESSF piemērošanas jomā.

               (4)Komisijas dienesti ir veikuši no minētajām septiņām dalībvalstīm saņemto pieteikumu sākotnējo novērtējumu, un tie ir secinājuši, ka nosacījumi avansa izmaksai no ESSF ir izpildīti attiecībā uz visiem septiņiem pieteikumiem.

               (5)Saskaņā ar regulas 4.a panta 4. punktu var izmaksāt avansu līdz 25 % no paredzamā finansiālā ieguldījuma, un tas nekādā gadījumā nedrīkst pārsniegt 100 miljonus EUR. Tā kā apropriācijas ESSF avansa maksājumiem, kas sākotnēji bija pieejamas 2020. gada budžetā, jau ir pilnībā izlietotas, Komisija ierosina nodrošināt vajadzīgos papildu resursus, nepārsniedzot ESSF noteikto gada maksimālo apjomu.

               (6)Pamatojoties uz sākotnējo novērtējumu, Komisijas dienesti noteica kopējos izdevumus, kas provizoriski apstiprināti Grieķijai, Horvātijai, Īrijai, Portugālei, Spānijai, Ungārijai un Vācijai, ar vienīgo mērķi noteikt avansa maksājumu. Ja daži izdevumi tika atzīti par neattiecināmiem, attiecīgā summa tika atskaitīta no kopsummas. Avansa maksājums neietekmē pilnīgā novērtējuma rezultātus, ko veiks Komisijas dienesti.

               (7)Šī avansa summa ir jāņem vērā, pirms saņēmējai valstij izmaksā ieguldījuma atlikumu.

               (8)Komisija ir jāatgūst nepamatoti izmaksāti avansi.

               (9)Saskaņā ar regulas 3. pantu, 5. panta 3. punktu un 6. pantu saņēmējvalsts ir atbildīga par atsevišķu pasākumu izvēli un ESSF ieguldījuma avansa izmantošanu.

               Visbeidzot var secināt, ka attiecībā uz visiem septiņiem pieteikumiem avansa izmaksai (Grieķijai, Horvātijai, Īrijai, Portugālei, Spānijai, Ungārijai un Vācijai) no ESSF finansiālā ieguldījuma, saistībā ar liela mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situāciju, ko 2020. gadā sākumā izraisīja Covid-19 pandēmija, nosacījumi ir izpildīti.

               2.4.Secinājums

               Iepriekš izklāstīto iemeslu dēļ katastrofas, kas minētas Horvātijas un Polijas pieteikumos, un septiņi pieteikumi, kas saistīti ar pandēmiju Covid-19, atbilst regulā noteiktajām prasībām.

               3.Finansējums no ESSF piešķīrumiem 2020. gadā

               Ar Padomes 2013. gada 2. decembra Regulu (ES, EURATOM) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam
                  4
                (turpmāk “DFS regula”), un jo īpaši tās 10. pantu ir atļauts izmantot ESSF ar maksimālo apjomu 500 000 000 EUR gadā (2011. gada cenās). ESSF izmantošanas kārtība ir izklāstīta Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  5
                11. punktā.

               Tā kā solidaritāte bija galvenais pamatojums ESSF izveidei, Komisija uzskata, ka atbalstam vajadzētu būt progresīvam. Tas nozīmē, ka atbilstoši iepriekšējai praksei par zaudējumu daļu, kas pārsniedz “lielai dabas katastrofai” noteikto robežvērtību ESSF izmantošanai (t. i., 0,6 % no NKI vai 3 miljardus EUR 2011. gada cenās, ņemot vērā mazāko summu), būtu jāsniedz lielāka atbalsta intensitāte nekā par zaudējumiem līdz šai robežvērtībai. Agrāk piemērotā likme, ko izmantoja, lai noteiktu piešķīrumus liela mēroga katastrofai, ir 2,5 % no kopējiem tiešajiem zaudējumiem, kas ir zem fonda izmantošanas robežvērtības, un 6 % – tai zaudējumu daļai, kura ir virs minētās robežvērtības. Reģionālu dabas katastrofu gadījumā un attiecībā uz katastrofām, kas atzītas saskaņā ar “kaimiņvalsts” noteikumu, likme ir 2,5 %.

               Ieguldījums nedrīkst pārsniegt lēstās attiecināmo darbu kopējās izmaksas. Atbalsta aprēķināšanas metodika ir izklāstīta 2002.–2003. gada pārskatā par ESSF, un to apstiprināja Padome un Eiropas Parlaments.

               Ņemot vērā Horvātijas un Polijas pieteikumus, kuru pamatā ir nodarīto kopējo tiešo zaudējumu aplēse, finansiālo ieguldījumu no ESSF aprēķina šādi:

                        Dalībvalstis

                        Katastrofu kvalifikācija

                        Kopējie tiešie zaudējumi

                        (miljonos EUR)

                        Piemērotā reģionālai dabas katastrofai noteiktā robežvērtība
                        [1,5 % no IKP/
                        1 % no IKP tālākajiem reģioniem]
                        (miljonos EUR)

                        Liela mēroga katastrofai noteiktā robežvērtība

                        (miljonos EUR)

                        2,5 % no tiešiem zaudējumiem līdz robežvērtībai

                        (EUR)

                        6 % no tiešiem zaudējumiem virs robežvērtības

                        (EUR)

                        Ierosinātā atbalsta kopsumma

                        (EUR)

                        Veiktie avansa maksājumi

                        (EUR)

                        HORVĀTIJA

                        Liela

                        (2. panta 2. punkts)

                        11 572,586

                        -

                        303,276

                        7 581 900

                        676 158 623

                        683 740 523

                        88 951 877

                        POLIJA

                        Reģionāla

                        (2. panta 3. punkts)

                        282,851

                        270,962

                        -

                        7 071 280

                        -

                        7 071 280

                        KOPĀ

                        690 811 803

               Liela mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situāciju gadījumā Komisija atbalsta summu nosaka tāpat kā dabas katastrofu gadījumā. Attiecīgi valsts saņem 2,5 % no kopējiem attiecināmiem valsts reaģēšanas izdevumiem līdz konkrētai valstij noteiktajai robežvērtībai attiecībā uz liela mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situāciju, pieskaitot 6 % no publisko izdevumu daļas, kas pārsniedz šo slieksni. Ja šā aprēķina rezultātā visām valstīm kopējā summa pārsniedz pieejamās budžeta apropriācijas, summas katrai valstij tiks proporcionāli samazinātas.

               Pamatojoties uz septiņu valstu pieteikumu sākotnēju novērtējumu, kuras ir pieprasījušas avansa maksājumu, Komisija provizoriski apstiprināto izdevumu kopsummu Grieķijai, Horvātijai, Īrijai, Portugālei, Spānijai, Ungārijai un Vācijai saistībā ar liela mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situāciju Covid-19 dēļ, noteica šādi:

                        Pieteikuma iesniedzēja valsts:

                        Kopējie pieprasītie publiskie tiešie izdevumi
                        (EUR)

                        Kopējie izdevumi, ko provizoriski apstiprinājusi EK

                        (EUR)

                        Piemērotā robežvērtība liela mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situācijai

                        (miljonos EUR)

                        2,5 % no kopējiem tiešajiem zaudējumiem līdz   robežvērtībai liela mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situācijā
                        (EUR)

                        6 % no kopējiem tiešajiem zaudējumiem virs robežvērtības liela mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situācijā (EUR)
                        (EUR)

                        Iespējamā atbalsta summa

                        (EUR)

                        25 % avansa maksājums

                        (EUR)

                        Horvātija

                        658 771 839

                        652 607 470

                        151,638

                        3 790 950

                        30 058 168

                        33 849 118

                        8 462 280

                        Vācija

                        2 079 000 000

                        2 079 000 000

                        1 792,639

                        44 815 975

                        17 181 660

                        61 997 635

                        15 499 409

                        Grieķija

                        623 925 000

                        623 925 000

                        551,220

                        13 780 500

                        4 362 300

                        18 142 800

                        4 535 700

                        Ungārija

                        1 997 208 000

                        1 997 208 000

                        385,263

                        9 631 575

                        93 944 140

                        106 348 275

                        26 587 069

                        Īrija

                        1 997 000 000

                        1 997 000 000

                        762,921

                        19 073 025

                        74 044 740

                        93 117 765

                        23 279 441

                        Portugāle

                        3 470 870 000

                        2 850 870 000

                        598,233

                        14 955 825

                        103 198 020

                        150 114 045

                        37 528 511

                        Spānija

                        15 750 543 061

                        2 168 667 388

                        1 792,639

                        44 815 975

                        22 561 703

                        67 377 678

                        16 844 420

                        KOPĀ

                        132 736 830

               ESSF ikgadējais pieejamais piešķīrums 2020. gadā ir 597 546 284 EUR (t. i., 500 miljoni EUR 2011. gada cenās). Turklāt summa 552 977 761 EUR apmērā no 2019. gada piešķīruma līdz šī gada beigām netika izmantota un tika pārnesta uz 2020. gadu.

               Saskaņā ar DFS regulas
                  6
                10. panta 1. punktu summa 25 % no 2020. gada sākotnējā piešķīruma (149 386 571 EUR) ir jāsaglabā līdz 2020. gada 1. oktobrim, bet tā kļūst pieejama no šā datuma. Tāpēc Solidaritātes fonda maksimālā pieejamā summa visam 2020. gadam ir 1 150 524 045 EUR.

               Pēc agrāka izmantošanas lēmuma 2020. gadā, tika pieņemts lēmums par ESSF izmantošanu
                  7
                šādiem četriem pieteikumiem, samazinot kopējo pieejamību atlikušajam gadam:

                        Katastrofa

                        Ierosinātā atbalsta kopsumma
                        (EUR)

                        Portugāle – viesuļvētra “Lorenco” 2019. gadā (reģionāla katastrofa)

                        8 212 697

                        Spānija – ekstremāli laikapstākļi DANA 2019. gadā (reģionāla katastrofa)

                        56 743 358

                        Itālija – nelabvēlīgi laikapstākļi 2019. gadā (liela mēroga katastrofa)

                        211 707 982

                        Austrija – nelabvēlīgi laikapstākļi 2019. gadā (katastrofu kaimiņos)

                        2 329 777

                        KOPĀ

                        278 993 814

               Tāpēc maksimālā pieejamā summa no ESSF 2020. gadā ir 871 530 231 EUR, kas ir pietiekama, lai segtu vajadzības saskaņā ar šo lēmumu par izmantošanu, kā tas minēts iepriekš (823 548 633 EUR, no kuriem 683 740 523 EUR bija saistīti ar zemestrīci Horvātijā, 7 071 280 EUR saistībā ar plūdiem Polijā un 132 736 830 EUR – avansa maksājumiem saistībā ar Covid-19 pieteikumiem)
                  8
               .

                        Summa, kas pašlaik pieejama Solidaritātes fonda ietvaros:

                        2020. gada piešķīrums

                          597 546 284 EUR

                        Plus neizlietotā 2019. gada piešķīruma summa, kas pārnesta uz 2020. gadu

                        +552 977 761 EUR

                        [25 % no 2020. gada piešķīruma jāsaglabā līdz 2020. gada 1. oktobrim]

                        [149 386 571EUR]

                        Mīnus ierosinātā atbalsta kopsumma Portugālei (viesuļvētra “Lorenco” ), Spānijai (ekstremāli laikapstākļi DANA 2019. gadā), Itālijai (nelabvēlīgi laikapstākļi 2019. gadā) un Austrijai (nelabvēlīgi laikapstākļi 2019. gadā)

                        -278 993 814 EUR

                        Summa, kas pieejama no 2020. gada janvāra līdz septembrim

                        722 143 660 EUR

                        Pašlaik pieejamā maksimālā summa

                        871 530 231 EUR

                        Kopējā summa, ko ierosināts izmantot Horvātijai, Polijai un Covid-19 avansa maksājumiem

                        -823 548 633 EUR

                        Atlikušie pieejamie līdzekļi līdz 2020 gada 31. decembrim

                        47 981 598 EUR

               2020/0299 (BUD)

               Priekšlikums

               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS

               par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda izmantošanu, lai sniegtu palīdzību Horvātijai un Polijai saistībā ar dabas katastrofu un lai nodrošinātu avansa maksājumus Grieķijai, Horvātijai, Īrijai, Portugālei, Spānijai, Ungārijai un Vācijai saistībā ar liela mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situāciju

               EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 2012/2002 (2002. gada 11. novembris), ar ko izveido Eiropas Savienības Solidaritātes fondu
                  9
               , un jo īpaši tās 4. panta 3. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  10
                un jo īpaši tā 11. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Eiropas Savienības Solidaritātes fonda (“Fonds”) mērķis ir ļaut Savienībai ātri, efektīvi un elastīgi reaģēt uz ārkārtas situācijām, lai demonstrētu solidaritāti ar to reģionu iedzīvotājiem, kurus ir piemeklējušas lielas vai reģionālas dabas katastrofas vai liela mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situācija.

               (2)Fondam pieejamo līdzekļu apjoms nepārsniedz 500 000 000 EUR gadā (2011. gada cenās), kā noteikts Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013
                  11
                10. pantā.

               (3)Horvātija 2020. gada 10. jūnijā iesniedza pieteikumu Fonda izmantošanai pēc 2020. gada marta zemestrīces, kas skāra Zagrebas pilsētu un Zagrebas un Krapinas-Zagorjes županijas.

               (4)Polija 2020. gada 24. augustā iesniedza pieteikumu Fonda izmantošanai pēc plūdiem 2020. gada jūnijā Priekškarpatu vojevodistē.

               (5)Līdz 2020. gada 24. jūnijam Grieķija, Horvātija, Īrija, Portugāle, Spānija, Ungārija un Vācija iesniedza pieteikumus Fonda izmantošanai saistībā ar liela mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situāciju, ko 2020. gadā sākumā izraisīja Covid-19 pandēmija. Savos pieteikumos visas septiņas dalībvalstis no Fonda lūdza avansa maksājumu par gaidāmo Fonda ieguldījumu.

               (6)Horvātijas un Polijas pieteikumi saistībā ar dabas katastrofām atbilst Regulas (EK) Nr. 2012/2002 4. pantā izklāstītajiem nosacījumiem finansiālā ieguldījuma sniegšanai no Fonda.

               (7)Tāpēc Fonds būtu jāizmanto, lai sniegtu finansiālu ieguldījumu Horvātijai un Polijai.

               (8)Lai nodrošinātu pietiekamu budžeta līdzekļu pieejamību Savienības 2020. gada vispārējā budžetā, Fonds būtu jāizmanto avansa maksājumiem Grieķijai, Horvātijai, Īrijai, Portugālei, Spānijai, Ungārijai un Vācijai saistībā ar liela mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situāciju.

               (9)Lai pēc iespējas saīsinātu laiku, kas vajadzīgs Fonda izmantošanai, šis lēmums būtu jāpiemēro no tā pieņemšanas dienas,

               IR PIEŅĒMUŠAS ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Savienības 2020. finanšu gada vispārējā budžeta ietvaros Eiropas Savienības Solidaritātes fondu saistībā ar dabas katastrofām saistību un maksājumu apropriācijās izmanto šādi:

               a) summu 683 740 523 EUR apmērā piešķir Horvātijai;

               b) summu 7 071 280  EUR apmērā piešķir Polijai.

               2. pants

               Savienības 2020. finanšu gada vispārējā budžeta ietvaros Eiropas Savienības Solidaritātes fondu saistībā ar liela mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situāciju, saistību un maksājumu apropriācijās izmanto šādi:

               a) summu 8 462 280 EUR apmērā piešķir Horvātijai;

               b) summu 15 499 409 EUR apmērā piešķir Vācijai;

               c) summu 4 535 700 EUR apmērā piešķir Grieķijai;

               d) summu 26 587 069 EUR apmērā piešķir Ungārijai;

               e) summu 23 279 41 EUR apmērā piešķir Īrijai;

               f) summu 37 528 511 EUR apmērā piešķir Portugālei;

               g) summu 16 844 420 EUR apmērā piešķir Spānijai.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               To piemēro no ... [lēmuma pieņemšanas datums]
                  12***.

               Briselē,

                  Eiropas Parlamenta vārdā —
                        Padomes vārdā –

                     (1)

                        OV L 311, 14.11.2002., 3. lpp.

                     (2)

                        COM(2020)961, 9.10.2020.

                     (3)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/461 (2020. gada 30. marts).

                     (4)

                        OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.

                     (5)

                        OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (6)

                        Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam.

                     (7)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2020/1076 (2020. gada 18. jūnijs) par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda izmantošanu palīdzības sniegšanā Portugālei, Spānijai, Itālijai un Austrijai, kura galīgās sekas tika iekļautas tajā pašā dienā pieņemtajā budžeta grozījumā Nr. 4/2020.

                     (8)

                        Atlikusī summa 47 981 598 EUR apmērā 2020. gadā netiks izmantota, un attiecīgās saistību apropriācijas tiks pārnestas uz 2021. gadu.

                     (9)

                        OV L 311, 14.11.2002., 3. lpp.

                     (10)

                        OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (11)

                        Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.).

                     (12)
                  ** Datums jāieraksta Parlamentam pirms publicēšanas OV.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 14.10.2020
            COM(2020) 656 final
            2020/0295(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas Transportlīdzekļu noteikumu harmonizācijas pasaules forumā attiecībā uz priekšlikumiem par izmaiņām ANO noteikumos Nr. 0, 13, 16, 17, 44, 55, 83, 93, 94, 95, 100, 115, 137, 144, 151, 152 un 153, attiecībā uz priekšlikumiem par izmaiņām vispārējos tehniskajos noteikumos Nr. 7, 15 un 18, attiecībā uz priekšlikumu par grozījumiem Savstarpējā rezolūcijā M.R.3, attiecībā uz priekšlikumiem diviem jauniem ANO noteikumiem par atpakaļgaitu un kustības uzsākšanas informācijas sistēmām un attiecībā uz priekšlikumu jauniem vispārējiem tehniskajiem noteikumiem par elektrotransportlīdzekļu jaudas noteikšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA PRIEKŠMETS

               Šis ir priekšlikums lēmumam, ar ko nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas Transportlīdzekļu noteikumu harmonizācijas pasaules forumā (WP.29) attiecībā uz jaunu ANO noteikumu un izmaiņu spēkā esošajos ANO noteikumos, jaunu ANO vispārējo tehnisko noteikumu un izmaiņu spēkā esošajos ANO vispārējos tehniskajos noteikumos, un vienas rezolūcijas pieņemšanu.

               2.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               2.1.1958. gada nolīgums un 1998. gada nolīgums

               Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Nolīguma vienotu tehnisko prasību apstiprināšanai riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos, un par nosacījumiem to apstiprinājumu savstarpējai atzīšanai, kas piešķirti, pamatojoties uz šīm prasībām (“Pārskatītais 1958. gada nolīgums”) un Nolīguma par vispārēju tehnisko noteikumu apstiprināšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos (“Paralēlais nolīgums”) mērķis ir izstrādāt harmonizētas prasības, kas paredzētas, lai novērstu tehniskos šķēršļus mehānisko transportlīdzekļu tirdzniecībai starp ANO EEK līgumslēdzējām pusēm un nodrošinātu, ka šādi transportlīdzekļi nodrošina augstu drošības un vides aizsardzības līmeni. Nolīgumi ES stājās spēkā attiecīgi 1998. gada 24. martā un 2000. gada 15. februārī. Tos abus pārvalda ANO EEK Transportlīdzekļu noteikumu harmonizācijas pasaules forums (29. darba grupa jeb WP.29).

               2.2. Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Transportlīdzekļu noteikumu harmonizācijas pasaules forums – 29. darba grupa jeb WP.29

               WP.29 piedāvā unikālu sistēmu pasaules mērogā harmonizētiem transportlīdzekļu noteikumiem. WP.29 ir pastāvīga darba grupa, kura darbojas ANO iestāžu sistēmā un kurai ir īpašas pilnvaras un reglaments. Tā darbojas kā globāls forums, kurā var risināt atklātas diskusijas par mehānisko transportlīdzekļu noteikumiem un kurā apspriež Pārskatītā 1958. gada nolīguma un Paralēlā nolīguma īstenošanu. Pilnvērtīgi piedalīties WP.29 darbībās un kļūt par WP.29 pārvaldīto transportlīdzekļu nolīgumu līgumslēdzēju pusi var jebkura ANO dalībvalsts un jebkura reģionāla ekonomikas integrācijas organizācija, ko izveidojušas valstis, kas ir ANO dalībnieces. Eiropas Savienība ir šo nolīgumu puse
                  1
               .

               ANO EEK WP.29 sanāksmes notiek trīs reizes gadā, t. i., martā, jūnijā un novembrī. Lai ņemtu vērā tehnikas attīstību, katrā sanāksmes sesijā var pieņemt jaunus ANO noteikumus, jaunus ANO vispārējos tehniskos noteikumus (ANO VTN), izmaiņas spēkā esošajos ANO noteikumos un rezolūcijās saskaņā ar Pārskatīto 1958. gada nolīgumu un izmaiņas spēkā esošajos ANO VTN un rezolūcijās saskaņā ar Paralēlo nolīgumu. Pirms katras WP.29 sanāksmes šīs izmaiņas vispirms apspriež tehniskā līmenī īpaši izveidotās WP.29 palīgstruktūrās.

               Pēc tam notiek balsojums WP.29 līmenī (t. i., ar klātesošo līgumslēdzēju pušu kvalificētu balsu vairākumu par priekšlikumiem saskaņā ar Pārskatīto 1958. gada nolīgumu un ar klātesošo līgumslēdzēju pušu vienprātīgu balsojumu par priekšlikumiem saskaņā ar Paralēlo nolīgumu).

               Nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem attiecībā uz jaunajiem noteikumiem un VTN, to grozījumiem, papildinājumiem un labojumiem, nosaka pirms katras WP.29 sanāksmes ar Padomes lēmumu, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               2.3. Paredzētais WP.29 akts

               WP.29 savā 182. sesijā 2020. gada 10. novembrī var pieņemt priekšlikumus par izmaiņām ANO noteikumos Nr. 0, 13, 16, 17, 35, 44, 55, 83, 93, 94, 95, 100, 115, 137, 144, 151, 152 un 153, priekšlikumu jauniem ANO noteikumiem par globālajām emisijām reālos braukšanas apstākļos, priekšlikumu jauniem ANO noteikumiem par atpakaļgaitas ierīču apstiprināšanu un mehānisko transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz vadītāja informētību par neaizsargāto ceļa lietotāju atrašanos aiz transportlīdzekļa, priekšlikumu jauniem ANO noteikumiem par mehānisko transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz kustības uzsākšanas informācijas sistēmu gājēju un velosipēdistu konstatēšanai, priekšlikumu jauniem ANO noteikumiem par notikuma datu reģistratoru, priekšlikumus par izmaiņām vispārējos tehniskajos noteikumos (ANO VTN) Nr. 7, 15 un 18, priekšlikumu jauniem vispārējiem tehniskajiem noteikumiem par elektrotransportlīdzekļu jaudas noteikšanu un priekšlikumu par grozījumiem Savstarpējā rezolūcijā par gaisa kvalitāti transportlīdzekļa salonā (GKTS) M.R.3.

               3. SAVIENĪBAS VĀRDĀ IEŅEMAMĀ NOSTĀJA

               WP.29 sistēma stiprina transportlīdzekļu standartu starptautisko harmonizāciju. Šā mērķa sasniegšanā būtiska nozīme ir 1958. gada nolīgumam, jo ES ražotāji var darboties atbilstoši vienotam tipa apstiprināšanas noteikumu kopumam, zinot, ka līgumslēdzējas puses atzīs ražojumus par atbilstīgiem savas valsts tiesību aktiem. Uz šīs shēmas pamata, piemēram, ar Regulu (EK) Nr. 661/2009 par mehānisko transportlīdzekļu vispārīgo drošumu vairāk nekā 50 ES direktīvas ir atceltas un aizstātas ar attiecīgajiem noteikumiem, kuri izstrādāti saskaņā ar 1958. gada nolīgumu.

               Līdzīga pieeja ievērota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/858
                  2
               , kurā noteikti administratīvie noteikumi un tehniskās prasības visu jauno transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprināšanai un laišanai tirgū. Ar minēto regulu noteikumi, kas pieņemti saskaņā ar Pārskatīto 1958. gada nolīgumu (“ANO noteikumi”), iestrādāti ES tipa apstiprināšanas sistēmā vai nu kā tipa apstiprināšanas prasības, vai kā Savienības tiesību aktu alternatīvas.

               Kad WP.29 ir pieņēmusi priekšlikumus par izmaiņām ANO noteikumos vai jaunus ANO noteikumus un ANO EEK izpildsekretārs šos aktus ir paziņojis līgumslēdzējām pusēm, tad pēc sešiem mēnešiem, ja līgumslēdzējas puses, kas veido bloķējošo mazākumu, nav izteikušas iebildumus, akti var stāties spēkā un tikt transponēti katras līgumslēdzējas puses piemērojamos valsts noteikumos. Eiropas Savienībā transponēšanu uzskata par pabeigtu pēc tam, kad šie akti publicēti Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               Tāpēc ir jānosaka Savienības nostāja attiecībā uz šādiem aktiem:

               –priekšlikums par izmaiņām ANO noteikumos Nr. 0, 13, 16, 17, 44, 55, 83, 93, 94, 95, 100, 115, 137, 144, 151, 152 un 153, kuras attiecas uz šādu noteikumu atjaunināšanu: noteikumi par starptautisko transportlīdzekļa kopējo tipa apstiprinājumu, smago transportlīdzekļu bremzēšanu, drošības jostām, sēdekļu izturību, bērna ierobežotājsistēmām, mehānisko transportlīdzekļu mehāniskajām sakabēm, M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļu emisijām, priekšējām drošības konstrukcijām, aizsardzību frontālās un sānu sadursmes gadījumā, elektriska spēka pārvada transportlīdzekļi, LPG un CNG modernizētajām sistēmām, frontālu sadursmi ar uzsvaru uz ierobežotājsistēmām, neatliekamās palīdzības izsaukumu sistēmu, aklās zonas informācijas sistēmu, uzlabotām avārijas bremzēšanas sistēmām M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļiem un degvielas sistēmas integritāti un elektriskā spēka pārvada drošību aizmugurējās sadursmes gadījumā;

               –priekšlikums jauniem ANO noteikumiem par atpakaļgaitas ierīču apstiprināšanu un mehānisko transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz vadītāja informētību par neaizsargāto ceļa lietotāju atrašanos aiz transportlīdzekļa;

               –priekšlikums jauniem ANO noteikumiem par mehānisko transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz kustības uzsākšanas informācijas sistēmu gājēju un velosipēdistu konstatēšanai;

               –priekšlikums par izmaiņām vispārējos tehniskajos noteikumos (ANO VTN) Nr. 7, 15 un 18 attiecībā uz pagalvjiem, vispārēji harmonizētām vieglo transportlīdzekļu testa procedūrām (WLTP) un iebūvētām diagnostikas (OBD) sistēmām L kategorijas transportlīdzekļiem;

               –priekšlikums jauniem vispārējiem tehniskajiem noteikumiem par elektrotransportlīdzekļu jaudas noteikšanu;

               – priekšlikums par grozījumiem Savstarpējā rezolūcijā M.R.3 par gaisa kvalitāti transportlīdzekļa salonā (GKTS),

               kas iesniegti balsošanai WP.29 2020. gada novembra sanāksmē, kura notiks 2020. gada 10. novembrī. Turklāt ir nepieciešams noteikt Savienības nostāju šādos jautājumos:

               –priekšlikumi atļaut izstrādāt grozījumus ANO VTN Nr. 8 par elektriskajām stabilitātes vadības sistēmām un izstrādāt jaunus ANO VTN par transportlīdzekļa akumulatoru baterijas ilgizturību;

               –ANO noteikumu Nr. 155 un Nr. 156 interpretācijas dokumentu priekšlikumi, kā arī priekšlikums vadlīnijām par datubāzes izmantošanu tipa apstiprinājumu apmaiņai (DETA) saskaņā ar ANO noteikumiem Nr. 155.

               Savienībai minētie akti būtu jāatbalsta, jo tie pilnībā atbilst Savienības iekšējā tirgus politikai attiecībā uz autobūves nozari un ir saskanīgi ar Savienības transporta, klimata un enerģētikas politiku. Minētajiem aktiem ir ļoti pozitīva ietekme uz ES autobūves nozares konkurētspēju un starptautisko tirdzniecību. Pozitīvs balsojums par šiem tiesību aktiem veicinās tehnoloģisko progresu, sniegs apjomradītus ietaupījumus, novērsīs iekšējā tirgus sadrumstalotību un nodrošinās automobiļu standartu vienādu piemērošanu visā Savienībā.

               Turpretī, tā kā Savienība ANO noteikumu Nr. 35 vienotos noteikumus nepiemēro, Savienības nostāju attiecībā uz priekšlikumu par grozījumiem ANO noteikumos Nr. 35, kurus izskata ANO EEK WP.29, noteikt nav nepieciešams.

               Priekšlikums jauniem ANO noteikumiem par globālajām emisijām reālos braukšanas apstākļos un priekšlikums jauniem ANO noteikumiem par notikuma datu reģistratoru nav gatavi balsošanai WP.29 2020. gada novembra sanāksmē, un tie vēl jāturpina apspriest.

               Šim priekšlikumam neatkarīgu ekspertu atzinums nav vajadzīgs. Tomēr šo priekšlikumu izskatīs Mehānisko transportlīdzekļu tehniskā komiteja.

               4.JURIDISKAIS PAMATS

               4.1.
                     Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.
                     Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kam nav saistoša spēka saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  3
               .

               4.2.1.
                     Piemērošana konkrētajā gadījumā

               WP.29 ir struktūra, kurā ANO EEK līgumslēdzējas puses apspriež Pārskatītā 1958. gada nolīguma un Paralēlā nolīguma īstenošanu.

               Akti, kurus WP.29 tiek aicināta pieņemt, ir akti ar juridiskām sekām.

               Paredzētajā aktā iekļautie ANO noteikumi būs Savienībai saistoši, un kopā ar ANO VTN un rezolūcijām tie var būtiski ietekmēt ES tiesību aktu saturu transportlīdzekļu tipa apstiprināšanas jomā.

               Paredzētie akti nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.
                     Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.
                     Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens no tiem ir atzīstams par galveno, bet otram ir pakārtota nozīme, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2. Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz tiesību aktu tuvināšanu. Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 114. pants.

               4.3.
                     Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 114. pantam saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               2020/0295 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas Transportlīdzekļu noteikumu harmonizācijas pasaules forumā attiecībā uz priekšlikumiem par izmaiņām ANO noteikumos Nr. 0, 13, 16, 17, 44, 55, 83, 93, 94, 95, 100, 115, 137, 144, 151, 152 un 153, attiecībā uz priekšlikumiem par izmaiņām vispārējos tehniskajos noteikumos Nr. 7, 15 un 18, attiecībā uz priekšlikumu par grozījumiem Savstarpējā rezolūcijā M.R.3, attiecībā uz priekšlikumiem diviem jauniem ANO noteikumiem par atpakaļgaitu un kustības uzsākšanas informācijas sistēmām un attiecībā uz priekšlikumu jauniem vispārējiem tehniskajiem noteikumiem par elektrotransportlīdzekļu jaudas noteikšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Ar Padomes Lēmumu 97/836/EK
                  4
                Savienība ir pievienojusies Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Nolīgumam vienotu tehnisko prasību apstiprināšanai riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos, un par nosacījumiem to apstiprinājumu savstarpējai atzīšanai, kas piešķirti, pamatojoties uz šīm prasībām (“Pārskatītais 1958. gada nolīgums”). Pārskatītais 1958. gada nolīgums stājās spēkā 1998. gada 24. martā.

               (2)Ar Padomes Lēmumu 2000/125/EK
                  5
                Savienība ir pievienojusies Nolīgumam par vispārēju tehnisko noteikumu apstiprināšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos (“Paralēlais nolīgums”). Paralēlais nolīgums stājās spēkā 2000. gada 15. februārī.

               (3)Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2018/858
                  6
                noteikti administratīvie noteikumi un tehniskās prasības visu jauno transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprināšanai un laišanai tirgū. Ar minēto regulu noteikumi, kas pieņemti saskaņā ar Pārskatīto 1958. gada nolīgumu (“ANO noteikumi”), iestrādāti ES tipa apstiprināšanas sistēmā vai nu kā tipa apstiprināšanas prasības, vai kā Savienības tiesību aktu alternatīvas.

               (4)Atbilstīgi Pārskatītā 1958. gada nolīguma 1. pantam un Paralēlā nolīguma 6. pantam ANO EEK Transportlīdzekļu noteikumu harmonizācijas pasaules forums (ANO EEK WP.29) drīkst pieņemt priekšlikumus par izmaiņām ANO noteikumos, ANO vispārējos tehniskajos noteikumos (ANO VTN) un ANO rezolūcijās, kā arī priekšlikumus par jauniem ANO noteikumiem, ANO VTN un ANO rezolūcijām attiecībā uz transportlīdzekļu apstiprināšanu. Turklāt atbilstīgi šiem noteikumiem ANO EEK WP.29 drīkst pieņemt priekšlikumus par atļaujām izstrādāt ANO VTN grozījumus vai izstrādāt jaunus ANO VTN un drīkst pieņemt priekšlikumus par pilnvarojumu pagarināšanu attiecībā uz ANO VTN.

               (5)ANO EEK WP.29 pasaules foruma 182. sesijā, kas notiks 2020. gada 10. novembrī, var pieņemt priekšlikumus par izmaiņām ANO noteikumos Nr. 0, 13, 16, 17, 44, 55, 83, 93, 94, 95, 100, 115, 137, 144, 151, 152 un 153, priekšlikumu jauniem ANO noteikumiem par atpakaļgaitas ierīču apstiprināšanu un mehānisko transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz vadītāja informētību par neaizsargāto ceļa lietotāju atrašanos aiz transportlīdzekļa, priekšlikumu jauniem ANO noteikumiem par mehānisko transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz kustības uzsākšanas informācijas sistēmu gājēju un velosipēdistu konstatēšanai, priekšlikumus par izmaiņām vispārējos tehniskajos noteikumos (ANO VTN) Nr. 7, 15 un 18, priekšlikumu jauniem vispārējiem tehniskajiem noteikumiem par elektrotransportlīdzekļu jaudas noteikšanu un priekšlikumu par grozījumiem Savstarpējā rezolūcijā M.R.3. par gaisa kvalitāti transportlīdzekļa salonā (GKTS). Turklāt ANO EEK WP.29 pieņems priekšlikumu par atļaujām izstrādāt grozījumu ANO VTN Nr. 8 un izstrādāt jaunus ANO VTN par transportlīdzekļa akumulatoru baterijas ilgizturību.

               (6)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem ANO EEK WP.29 attiecībā uz minēto priekšlikumu pieņemšanu, jo ANO noteikumi Savienībai būs saistoši un kopā ar ANO VTN un savstarpējo rezolūciju var būtiski ietekmēt Savienības tiesību aktu saturu transportlīdzekļu tipa apstiprināšanas jomā.

               (7)Ņemot vērā pieredzi un tehniskos sasniegumus, ir jāgroza vai jāpapildina prasības attiecībā uz dažiem elementiem vai rādītājiem, uz kuriem attiecas ANO noteikumi Nr. 0, 13, 16, 17, 44, 55, 83, 93, 94, 95, 100, 115, 137, 144, 151, 152, 153 un Savstarpējā rezolūcija M.R.3.

               (8)Turklāt ir jāgroza daži ANO VTN Nr. 7, 15 un 18 noteikumi.

               (9)Lai ņemtu vērā tehnikas attīstību un uzlabotu transportlīdzekļu drošību un emisiju testēšanu, ir jāpieņem divi jauni ANO noteikumi: par atpakaļgaitas ierīču apstiprināšanu un mehānisko transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz vadītāja informētību par neaizsargāto ceļa lietotāju atrašanos aiz transportlīdzekļa un par mehānisko transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz kustības uzsākšanas informācijas sistēmu gājēju un velosipēdistu konstatēšanai. Reizē ir jāpieņem priekšlikums jauniem vispārējiem tehniskajiem noteikumiem par elektrotransportlīdzekļu jaudas noteikšanu.

               (10)Lai nodrošinātu tehnisko prasību turpmāku izstrādi, ir jāpieņem priekšlikumi atļaut izstrādāt grozījumu ANO VTN Nr. 8 un jaunus ANO VTN par transportlīdzekļa akumulatoru baterijas ilgizturību, pamatojoties vai nu uz ANO VTN sagatavošanu sponsorējošo ANO EEK līgumslēdzēju pušu, vai ANO EEK WP.29 palīgstruktūru pieprasījumiem.

               (11)Lai nodrošinātu ANO noteikumu Nr. 155 un 156 konsekventu interpretāciju, būtu jāpieņem abu noteikumu interpretācijas dokumentu priekšlikumi, kā arī priekšlikums vadlīnijām par datubāzes izmantošanu tipa apstiprinājumu apmaiņai (DETA) saskaņā ar ANO noteikumiem Nr. 155.

               (12)2020. gada 16. jūnijā Padome pieņēma Lēmumu (ES) 2020/848
                  7
                par nostāju, kas ANO EEK WP.29 181. sesijā, kura notika 2020. gada 24. jūnijā, jāieņem attiecībā uz ANO VTN Nr. 7 un priekšlikumiem atļaut izstrādāt grozījumu ANO VTN Nr. 8 un jaunus ANO VTN par transportlīdzekļa akumulatoru baterijas ilgizturību. Tomēr WP.29 minētajā sesijā nevarēja balsot un nolēma priekšlikumus vēlreiz iesniegt balsošanai novembra sesijā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem ANO EEK Transportlīdzekļu noteikumu harmonizācijas pasaules foruma 182. sesijā, kura notiks 2020. gada 10. novembrī, ir balsojumā atbalstīt šā lēmuma pielikumā uzskaitītos priekšlikumus.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     priekšsēdētājs

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Padomes Lēmums 97/836/EK (1997. gada 27. novembris) par Eiropas Kopienas pievienošanos ANO Eiropas Ekonomikas komisijas Nolīgumam vienotu tehnisko prasību apstiprināšanai riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos, un par nosacījumiem to apstiprinājumu savstarpējai atzīšanai, kas piešķirti, pamatojoties uz šīm prasībām (Pārskatītais 1958. gada Nolīgums) (OV L 346, 17.12.1997., 78. lpp.).Padomes Lēmums 2000/125/EK (2000. gada 31. janvāris) par noslēgto Nolīgumu par vispārēju tehnisko noteikumu apstiprināšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos (Paralēlais nolīgums ) (OV L 35, 10.2.2000., 12. lpp.).

                     (2)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/858 (2018. gada 30. maijs) par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanu un tirgus uzraudzību un ar ko groza Regulas (EK) Nr. 715/2007 un (EK) Nr. 595/2009 un atceļ Direktīvu 2007/46/EK (OV L 151, 14.6.2018., 1. lpp.).

                     (3)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (4)

                        Padomes Lēmums 97/836/EK (1997. gada 27. novembris) par Eiropas Kopienas pievienošanos ANO Eiropas Ekonomikas komisijas Nolīgumam vienotu tehnisko prasību apstiprināšanai riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos, un par nosacījumiem to apstiprinājumu savstarpējai atzīšanai, kas piešķirti, pamatojoties uz šīm prasībām (Pārskatītais 1958. gada Nolīgums) (OV L 346, 17.12.1997., 78. lpp.).

                     (5)

                        Padomes Lēmums 2000/125/EK (2000. gada 31. janvāris) par noslēgto Nolīgumu par vispārēju tehnisko noteikumu apstiprināšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos (Paralēlais nolīgums ) (OV L 35, 10.2.2000., 12. lpp.).

                     (6)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/858 (2018. gada 30. maijs) par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanu un tirgus uzraudzību un ar ko groza Regulas (EK) Nr. 715/2007 un (EK) Nr. 595/2009 un atceļ Direktīvu 2007/46/EK (OV L 151, 14.6.2018., 1. lpp.).

                     (7)

                        Padomes Lēmums (ES) 2020/848 (2020. gada 16. jūnijs) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas Transportlīdzekļu noteikumu harmonizācijas Pasaules forumā attiecībā uz priekšlikumiem par izmaiņām ANO Noteikumos Nr. 13, 14, 16, 22, 30, 41, 78, 79, 83, 94, 95, 101, 108, 109, 117, 129, 137, 138, 140 un 152, attiecībā uz priekšlikumiem par izmaiņām Vispārējos tehniskajos noteikumos Nr. 3, 6, 7, 16 un 19, attiecībā uz priekšlikumu par grozījumiem Konsolidētajā rezolūcijā R.E.3 un attiecībā uz priekšlikumiem par pieciem jauniem ANO noteikumiem, kas saistīti ar drošību, emisijām un automatizāciju mehānisko transportlīdzekļu jomā.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 14.10.2020
            COM(2020) 656 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes Lēmumam
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas Transportlīdzekļu noteikumu harmonizācijas pasaules forumā attiecībā uz priekšlikumiem par izmaiņām ANO noteikumos Nr. 0, 13, 16, 17, 44, 55, 83, 93, 94, 95, 100, 115, 137, 144, 151, 152 un 153, attiecībā uz priekšlikumiem par izmaiņām vispārējos tehniskajos noteikumos Nr. 7, 15 un 18, attiecībā uz priekšlikumu par grozījumiem Savstarpējā rezolūcijā M.R.3, attiecībā uz priekšlikumiem diviem jauniem ANO noteikumiem par atpakaļgaitu un kustības uzsākšanas informācijas sistēmām un attiecībā uz priekšlikumu jauniem vispārējiem tehniskajiem noteikumiem par elektrotransportlīdzekļu jaudas noteikšanu

               PIELIKUMS

                        Noteikumi Nr.

                        Nosaukums darba kārtībā

                        Dokumenta atsauce
                           1

                        0

                        Priekšlikums par ANO noteikumu Nr. 0 (IWVTA) 03. grozījumu sēriju (ECE/TRANS/WP.29/1153, 32. punkts, balstīts uz WP.29-181-03)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/101

                        13

                        Priekšlikums par ANO noteikumu Nr. 13 (Smago transportlīdzekļu bremzēšana) 11. grozījumu sērijas 17. papildinājumu (ECE/TRANS/WP.29/GRVA/5, 67. punkts, balstīts uz ECE/TRANS/WP.29/GRVA/2020/13)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/119

                        16

                        Priekšlikums par ANO noteikumu Nr. 16 (Drošības jostas, ISOFIX un i-Size) 07. grozījumu sērijas 6. papildinājumu (ECE/TRANS/WP.29/GRSP/67, 9. punkts un III pielikums, balstīts uz ECE/TRANS/WP.29/GRSP/2020/2, kas grozīts ar GRSP-67-35)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/112

                        16

                        Priekšlikums par ANO noteikumu Nr. 16 (Drošības jostas, ISOFIX un i-Size) 08. grozījumu sērijas 2. papildinājumu (ECE/TRANS/WP.29/GRSP/67, 9. punkts un III pielikums, balstīts uz ECE/TRANS/WP.29/GRSP/2020/2, kas grozīts ar GRSP-67-35)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/113

                        17

                        Priekšlikums par ANO noteikumu Nr. 17 (Sēdekļu, to stiprinājumu un pagalvju izturība) 10. grozījumu sēriju (ECE/TRANS/WP.29/GRSP/67, 12. punkts un IV pielikums, balstīts uz ECE/TRANS/WP.29/GRSP/2020/8)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/106

                        44

                        Priekšlikums par ANO noteikumu Nr. 44 (Bērna ierobežotājsistēmas) 04. grozījumu sērijas 18. papildinājumu (ECE/TRANS/WP.29/GRSP/67, 33. punkts un V pielikums, balstīts uz GRSP-67-14 un GRSP-6731)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/111

                        55

                        Priekšlikums par ANO noteikumu Nr. 55 (Mehāniskās sakabes) 02. grozījumu sērijas 1. papildinājumu (ECE/TRANS/WP.29/GRSG/97, XX punkts, balstīts uz ECE/TRANS/WP.29/GRSG/2020/8, kas grozīts ar GRSG-118-35)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/103

                        55

                        Priekšlikums par ANO noteikumu Nr. 55 (Mehāniskās sakabes) 01. grozījumu sērijas 9. papildinājumu

                        (ECE/TRANS/WP.29/GRSG/97), balstīts uz ECE/TRANS/WP.29/GRSG/2020/8)

                           ECE/TRANS/WP.29/2020/132

                        83

                        Priekšlikums par ANO noteikumu Nr. 83 (M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļu emisijas) 05. grozījumu sērijas 13. papildinājumu (ECE/TRANS/WP.29/GRPE/81, 8. punkts, balstīts uz ECE/TRANS/WP.29/GRPE/2020/10 un GRPE-81-21, kas grozīts ar IV pielikumu)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/115

                        83

                        Priekšlikums par ANO noteikumu Nr. 83 (M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļu emisijas) 06. grozījumu sērijas 15. papildinājumu (ECE/TRANS/WP.29/GRPE/81, 8. punkts, balstīts uz ECE/TRANS/WP.29/GRPE/2020/10 un GRPE-81-21, kas grozīts ar IV pielikumu)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/116

                        83

                        Priekšlikums par ANO noteikumu Nr. 83 (M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļu emisijas) 07. grozījumu sērijas 12. papildinājumu (ECE/TRANS/WP.29/GRPE/81, 8. punkts, balstīts uz ECE/TRANS/WP.29/GRPE/2020/10 un GRPE-81-21, kas grozīts ar IV pielikumu)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/117

                        93

                        Priekšlikums par ANO noteikumu Nr. 93 (Priekšējās drošības konstrukcijas) 1. papildinājumu (ECE/TRANS/WP.29/GRSG/97, XX punkts)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/83

                        94

                        Priekšlikums par ANO noteikumu Nr. 94 (Aizsardzība frontālās sadursmes gadījumā) 04. grozījumu sēriju (ECE/TRANS/WP.29/GRSP/67, 17. punkts un VI pielikums, balstīts uz ECE/TRANS/WP.29/GRSP/2020/4, kas grozīts ar GRSP-67-20-Rev.1)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/107

                        95

                        Priekšlikums par ANO noteikumu Nr. 95 (Aizsardzība sānu sadursmes gadījumā) 05. grozījumu sēriju (ECE/TRANS/WP.29/GRSP/67, 18. punkts, balstīts uz ECE/TRANS/WP.29/GRSP/2020/5, kas grozīts ar GRSP-67-21-Rev.1)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/108

                        100

                        Priekšlikums par ANO noteikumu Nr. 100 (Elektriska spēka pārvada transportlīdzekļi) 03. grozījumu sēriju (ECE/TRANS/WP.29/GRSP/67, 19. punkts, balstīts uz ECE/TRANS/WP.29/GRSP/2020/6, kas grozīts ar GRSP-67-22-Rev.1)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/109

                        115

                        Priekšlikums par ANO noteikumu Nr. 115 (LPG un CNG modernizētās sistēmas) 9. papildinājumu (ECE/TRANS/WP.29/GRPE/81, 28. punkts, balstīts uz ECE/TRANS/WP.29/GRPE/2020/11 un GRPE-81-37, kas grozīts ar VI pielikumu)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/118

                        137

                        Priekšlikums par ANO noteikumu Nr. 137 (Frontāla sadursme ar uzsvaru uz ierobežotājsistēmām) 02. grozījumu sēriju (ECE/TRANS/WP.29/GRSP/67, 25. punkts un IX pielikums, balstīts uz ECE/TRANS/WP.29/GRSP/2020/7, kas grozīts ar GRSP-67-18-Rev.1)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/110

                        144

                        Priekšlikums par ANO noteikumu Nr. 144 (Neatliekamās palīdzības izsaukumu sistēmas) 01. grozījumu sērijas 1. papildinājumu (ECE/TRANS/WP.29/GRSG/97, XX punkts, balstīts uz ECE/TRANS/WP.29/GRSG/2020/13)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/104

                        151

                        Priekšlikums par ANO noteikumu Nr. 151 (Aklās zonas informācijas sistēmas (BSIS)) 2. papildinājumu (ECE/TRANS/WP.29/GRSG/97, XX punkts, balstīts uz ECE/TRANS/WP.29/GRSG/2020/7, kas grozīts ar GRSG-118-09)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/105

                        152

                        Priekšlikums par ANO noteikumu Nr. 152 (Uzlabotas avārijas bremzēšanas sistēmas M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļiem) 01. grozījumu sērijas 1. papildinājumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/131

                        153

                        Priekšlikums par ANO noteikumu Nr. 153 (Degvielas sistēmas integritāte un elektriskā spēka pārvada drošība aizmugurējās sadursmes gadījumā) 1. papildinājumu (ECE/TRANS/WP.29/GRSP/67, 35. punkts un X pielikums, balstīts uz GRSP-67-19-Rev.1)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/114

                        Jauni noteikumi

                        Priekšlikums jauniem ANO noteikumiem par atpakaļgaitas ierīču apstiprināšanu un mehānisko transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz vadītāja informētību par neaizsargāto ceļa lietotāju atrašanos aiz transportlīdzekļa (Atpakaļgaita) (ECE/TRANS/WP.29/GRSG/97, XX punkts, balstīts uz ECE/TRANS/WP.29/GRSG/2020/4, kas grozīts ar GRSG-118-05)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/121

                        Jauni noteikumi

                        Priekšlikums jauniem ANO noteikumiem par mehānisko transportlīdzekļu apstiprināšanu attiecībā uz kustības uzsākšanas informācijas sistēmu gājēju un velosipēdistu konstatēšanai (Kustības uzsākšanas informācijas sistēmas) (ECE/TRANS/WP.29/GRSG/97, XX punkts, balstīts uz ECE/TRANS/WP.29/GRSG/2020/5, kas grozīts ar GRSG-118-06)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/122

                        VTN Nr.

                        Nosaukums darba kārtībā

                        Dokumenta atsauce

                        7

                        Priekšlikums par ANO VTN Nr. 7 (Pagalvji) 1. grozījumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/85

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/86

                        ECE/TRANS/WP.29/AC.3/25/Rev.1

                        15

                        Priekšlikums par ANO VTN Nr. 15 (WLTP) 6. grozījumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/127

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/128

                        ECE/TRANS/WP.29/AC.3/57

                        18

                        Priekšlikums par ANO VTN Nr. 18 (Iebūvētas diagnostikas (OBD) sistēmas L kategorijas transportlīdzekļiem) 1. grozījumu

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/129

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/130

                        ECE/TRANS/WP.29/AC.3/58

                        Jauni vispārējie tehniskie noteikumi

                        Priekšlikums jauniem ANO VTN par elektrotransportlīdzekļu jaudas noteikšanu (DEVP)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/125

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/126

                        ECE/TRANS/WP.29/AC.3/56

                        Rezolūcija Nr.

                        Nosaukums darba kārtībā

                        Dokumenta atsauce

                        M.R.3

                        Priekšlikums par Savstarpējās rezolūcijas Nr. 3 par gaisa kvalitāti transportlīdzekļa salonā (GKTS) 1. grozījumu (ECE/TRANS/WP.29/GRPE/80, 59. punkts, balstīts uz ECE/TRANS/WP.29/GRPE/2020/16)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/124

                        Dažādi

                        Nosaukums darba kārtībā

                        Dokumenta atsauce

                        Atļauja izstrādāt VTN grozījumus

                        Lūgums atļaut izstrādāt ANO VTN Nr. 8 (ESC) grozījumus

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/99

                        Atļauja izstrādāt VTN

                        Lūgums atļaut izstrādāt jaunus ANO VTN par transportlīdzekļa akumulatoru baterijas ilgizturību (ECE/TRANS/WP.29/GRPE/80, 59. punkts, balstīts uz GRPE-80-41, kas grozīts ar X pielikumu)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/96

                        Interpretācijas dokuments

                        ANO noteikumu Nr. 155 (Kiberdrošība un kiberdrošības pārvaldības sistēma) interpretācijas dokumenta priekšlikums, balstīts uz GRVA-07-04-Rev.1

                        WP.29-182-05

                        Interpretācijas dokuments

                        ANO noteikumu Nr. 156 (Programmatūras atjauninājumi un programmatūras atjauninājumu pārvaldības sistēma) interpretācijas dokumenta priekšlikums, balstīts uz ECE/TRANS/WP.29/GRVA/2020/29, kas grozīts ar GRVA-07-50

                        WP.29-182-06

                        Vadlīnijas

                        Priekšlikums vadlīnijām par DETA izmantošanu saskaņā ar ANO noteikumiem Nr. 155 (CS un CSMS), balstīts uz GRVA-07-25

                        WP.29-182-07

                     (1)

                        Visi tabulā minētie dokumenti ir pieejami šeit:
                  http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/gen2020.html
                  .


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 16.10.2020
            COM(2020) 654 final
            2020/0293(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Konvencijas par Eiropas dzīvās dabas un dabisko dzīvotņu aizsardzību (Bernes konvencija) pastāvīgās komitejas četrdesmitajā sanāksmē

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums ir par lēmumu, ar kuru nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Konvencijas par Eiropas dzīvās dabas un dabisko dzīvotņu aizsardzību pastāvīgās komitejas četrdesmitajā sanāksmē, kas 2020. gada 1.-4. decembrī Strasbūrā, Francijā notiks saistībā ar paredzēto pastāvīgās komitejas divu lēmumu pieņemšanu par konvencijas grozījumiem un Paplašināta daļējā nolīguma izveidošanu.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Konvencija par Eiropas dzīvās dabas un dabisko dzīvotņu aizsardzību (Bernes konvencija)

               Konvencijas par Eiropas dzīvās dabas un dabisko dzīvotņu aizsardzību (“konvencija”) mērķis ir aizsargāt Eiropas savvaļas augus un dzīvniekus un to dabīgos biotopus, jo īpaši ja to aizsardzībai ir vajadzīga vairāku valstu sadarbība. Tas ir starpvaldību līgums, kas noslēgts Eiropas Padomes aizgādībā. Konvencija stājās spēkā 1982. gada 1. jūnijā.

               Eiropas Savienība ir konvencijas līgumslēdzēja puse kopš 1982. gada 1. septembra
                  1
               . Patlaban konvencijai ir 51 līgumslēdzēja puse, to vidū visas ES dalībvalstis.

               2.2.Pastāvīgā komiteja

               Pastāvīgā komiteja ir konvencijas lēmējinstitūcija.  Tā ir atbildīga par konvencijas piemērošanas uzraudzību. Tās funkcijas ir uzskaitītas konvencijas 13.–15. pantā. Komitejas sanāksmes notiek ne retāk kā reizi divos gados vai tad, kad to pieprasa līgumslēdzēju pušu vairākums. Ierasts, ka pastāvīgā komiteja tiekas katru gadu.

               Saskaņā ar konvencijas 16. pantu grozījumus konvencijas 13.–24. pantā pieņem ar trīs ceturtdaļu pastāvīgās komitejas pušu balsu vairākumu, pēc tam tos iesniedz apstiprināšanai Ministru komitejā.

               Saskaņā ar konvencijas 14. pantu pastāvīgā komiteja var iesniegt priekšlikumus, kā uzlabot konvencijas efektivitāti. Tādēļ pastāvīgā komiteja var nolemt ierosināt Ministru komitejai pieņemt Paplašinātu daļējo nolīgumu, lai uzlabotu konvencijas piemērošanu.  Saskaņā ar reglamenta 8.b pantu šo pastāvīgās komitejas lēmumu pieņem ar divu trešdaļu nobalsojušo vairākumu.

               2.3.Paredzētais pastāvīgās komitejas akts

               Paredzams, ka četrdesmitajā sanāksmē, kas notiks 2020. gada 1.–4. decembrī Strasbūrā, Francijā, pastāvīgā komiteja pieņems lēmumus par:

               ·konvencijas grozījumu, ar ko ieviestu finanšu klauzulas (“pirmais paredzētais akts”), un

               ·Paplašinātu daļējo nolīgumu par fondu, kas paredzēts Konvencijas par Eiropas dzīvās dabas un dabisko dzīvotņu aizsardzību īstenošanai (“otrais paredzētais akts”).

               Pirmā paredzētā akta mērķis ir grozīt konvenciju, lai ieviestu finanšu mehānismu, saskaņā ar kuru pastāvīgā komiteja noteiktu pušu obligāto finanšu iemaksu apjomu nolūkā papildināt Eiropas Padomes parastā budžeta piešķīrumu.

               Saskaņā ar konvencijas 16. pantu pirmais paredzētais akts stājas spēkā attiecībā uz visām pusēm pēc Ministru komitejas apstiprinājuma un trīsdesmitajā dienā pēc tam, kad visas līgumslēdzējas puses ir paziņojušas par tā pieņemšanu.

               Otrā paredzētā akta mērķis ir stiprināt starpvaldību sadarbību Bernes konvencijas īstenošanai, tostarp nosakot Paplašinātā daļējā nolīguma pušu obligāto finanšu iemaksu.

               Saskaņā ar Eiropas Padomes statūtu 20. panta d) punktu un Eiropas Padomes Ministru komitejas rokasgrāmatas par procedūrām un darba metodēm 2. pantu pēc pastāvīgās komitejas lēmuma otrais paredzētais akts stājas spēkā attiecībā uz visām Paplašinātā daļējā nolīguma pusēm pēc tā pieņemšanas Ministru komitejā ar divu trešdaļu nobalsojušo pārstāvju vairākumu un to pārstāvju balsu vairākumu, kuriem ir tiesības piedalīties Ministru komitejā, un pēc tam, kad ir sasniegts parakstītāju slieksnis. Ja vien Ministru komiteja nenolemj citādi, minimālais dalības slieksnis ir viena trešdaļa Eiropas Padomes dalībvalstu, kas patlaban būtu 16 valstis.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Saskaņā ar pastāvīgās komitejas 2019. gada 6. decembrī pieņemto trīsdesmit devītās sanāksmes Rezolūciju Nr. 9 (2019) par Bernes konvencijas finansēšanu un par jaunas pušu obligāto finanšu iemaksu sistēmas izveides ierosināšanu, tika izveidota starpsesiju ekspertu darba grupa, kas palīdzēs sekretariātam iesniegt priekšlikumus par finanšu klauzulu iekļaušanu, grozot Bernes konvencijas pantus, un par Paplašinātā daļējā nolīguma izveidi, ko paredzēts izskatīt pastāvīgās komitejas četrdesmitajā sanāksmē.

               Parastais Eiropas Padomes piešķīrums Bernes konvencijai gadu gaitā ir pakāpeniski samazinājies tiktāl, ka Bernes konvencijas funkcijas vairs nevar nodrošināt bez pušu būtiskām brīvprātīgām iemaksām, kas arī sarūk.  Tādēļ ir būtiski izveidot drošu konvencijas finansējuma avotu.

               Priekšlikums grozīt konvenciju, lai iekļautu mehānismu obligātās iemaksas noteikšanai, atbilst vairumā daudzpusējo vides nolīgumu iekļautajiem noteikumiem, tāpēc tas principā būtu jāatbalsta.  Tomēr saistībā ar citiem daudzpusējiem nolīgumiem vides jomā parasti pastāv atšķirība starp pamatbudžetu un programmatisko budžetu, un tikai uz pirmo minēto attiecas obligātās iemaksas.  Ierosinātais konvencijas grozījums neprecizē, ka izveidojamais mehānisms atbilstu šim precedentam.  Ierosinātajā grozījumā nav precizēts arī piemērojamo iemaksu apmērs.  Tāpēc Savienībai nevajadzētu atbalstīt grozījumu tā pašreizējā redakcijā, bet gan tiekties balsošanu par šo jautājumu atlikt, lai dotu laiku sarunām ierosinātā grozījuma teksta precizēšanai, tādējādi nodrošinot skaidrību šajos jautājumos.

               Ņemot vērā to, cik ilgs laiks vajadzīgs, lai ierosināto grozījumu apspriestu un tas stātos spēkā, ir vajadzīgs arī ātrāks risinājums.  Tādēļ Savienībai būtu jāatbalsta priekšlikums izveidot Paplašinātu daļējo nolīgumu, lai puses un valstis, kas nav nolīguma dalībvalstis, var pievienoties šim nolīgumam, ja to vēlas, un tādējādi atbalstīt darbības, kas saistītas ar konvencijas īstenošanu.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kam nav saistoša spēka saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  2
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Pastāvīgā komiteja ir ar konvenciju izveidota struktūra.

               Akti, ko pastāvīgā komiteja tiek aicināta pieņemt, ir akti ar juridiskām sekām. Paredzētie akti atbilstoši konvencijas 6. pantam būs saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām.

               Paredzētie akti nepapildina un negroza konvencijā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens no tiem ir atzīstams par galveno, bet otram ir pakārtota nozīme, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz vidi.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 192. panta 1. punkts.

               4.3.Secinājumi

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam jābūt LESD 192. panta 1. punktam saistībā ar tā 218. panta 9. punktu.

               5.Paredzētā akta publicēšana

               Tā kā pastāvīgās komitejas paredzētajiem aktiem ir vajadzīgs Ministru komitejas papildu apstiprinājums, nav lietderīgi tos pēc pieņemšanas publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               2020/0293 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Konvencijas par Eiropas dzīvās dabas un dabisko dzīvotņu aizsardzību (Bernes konvencija) pastāvīgās komitejas četrdesmitajā sanāksmē

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Konvenciju par Eiropas dzīvās dabas un dabisko dzīvotņu aizsardzību (“konvencija”) Savienība noslēdza ar Padomes Lēmumu 82/72/EEK
                  3
               , un tā stājās spēkā 1982. gada 1. septembrī.

               (2)Saskaņā ar konvencijas 16. pantu pastāvīgā komiteja var pieņemt grozījumus konvencijā, un tie jāiesniedz apstiprināšanai Ministru komitejā.

               (3)Atbilstīgi konvencijas 14. pantam, saskaņā ar kuru Bernes konvencijas līgumslēdzēju pušu pastāvīgā komiteja ir atbildīga par konvencijas piemērošanas pārraudzību un var jo īpaši iesniegt priekšlikumus konvencijas efektivitātes uzlabošanai, pastāvīgā komiteja var nolemt ierosināt Ministru komitejai izveidot Paplašinātu daļējo nolīgumu, lai uzlabotu konvencijas piemērošanu.

               (4)Pastāvīgajai komitejai četrdesmitajā sanāksmē, kas notiks 2020. gada 1.–4. decembrī, ir jāpieņem lēmumi par konvencijas grozīšanu, lai ieviestu finanšu klauzulas, un par to, ka tiek izveidots Paplašināts daļējais nolīgums par fondu, kas paredzēts, lai īstenotu Konvenciju par Eiropas dzīvās dabas un dabisko dzīvotņu aizsardzību.

               (5)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem pastāvīgajā komitejā, jo tās lēmumi būs Savienībai saistoši.

               (6)Sekretariāts ir nācis klajā ar priekšlikumu grozīt konvenciju ar mērķi ieviest finanšu mehānismu, saskaņā ar kuru pastāvīgā komiteja noteiktu pušu obligāto finanšu iemaksu apjomu, lai papildinātu Eiropas Padomes parastā budžeta piešķīrumu.

               (7)Saskaņā ar konvencijas 16. pantu šis grozījums stājas spēkā attiecībā uz visām pusēm pēc Ministru komitejas apstiprinājuma un trīsdesmitajā dienā pēc tam, kad visas līgumslēdzējas puses ir paziņojušas par tā pieņemšanu.

               (8)Sekretariāts ir arī iesniedzis priekšlikumu stiprināt starpvaldību sadarbību Bernes konvencijas īstenošanai, izveidojot Paplašinātu daļējo nolīgumu, kas ietvertu Paplašinātā daļējā nolīguma pušu obligātās finanšu iemaksas.

               (9)Saskaņā ar Eiropas Padomes statūtu 20. panta d) punktu un Eiropas Padomes Ministru komitejas rokasgrāmatas par procedūrām un darba metodēm 2. pantu pēc pastāvīgās komitejas lēmuma ierosinātais Paplašinātais daļējais nolīgums stājas spēkā attiecībā uz visām Paplašinātā daļējā nolīguma pusēm pēc tā pieņemšanas Ministru komitejā ar divu trešdaļu nobalsojušo pārstāvju vairākumu un to pārstāvju balsu vairākumu, kuriem ir tiesības piedalīties Ministru komitejā, un pēc tam, kad ir sasniegts parakstītāju slieksnis.

               (10)Ņemot vērā to, ka samazinās finansējums, ko nodrošina Eiropas Padomes parastais ieguldījums, kā arī to, ka sarūk pušu brīvprātīgās iemaksas, steidzami ir jāizveido drošs un uzticams finansējuma avots Bernes konvencijas darbībai.

               (11)Konvencijas grozījums, kas paredz ieviest finanšu mehānismu, atbilst tam, kā tiek finansēti citi daudzpusēji nolīgumi vides jomā, un tas nodrošinātu taisnīgu visu konvencijas pušu ieguldījumu. Tomēr ierosinātais konvencijas grozījuma teksts rada neskaidrības attiecībā uz izveidojamo finanšu mehānismu, jo īpaši par to, kā nošķirt pamatbudžetu no programmatiskā budžeta, kā arī par nepieciešamo iemaksu apjomu.

               (12)Atbalstot to, ka konvencijā tiek veikts grozījums, lai ieviestu finanšu mehānisma, jāievēro Līguma 218. panta 2. – 4. punktā noteiktā procedūra.

               (13)Laiks, kas vajadzīgs, lai risinātu sarunas par konvencijas grozījumu un tas stātos spēkā, norāda uz vajadzību pēc ātrāka risinājuma, kas tiktu panākts ar ierosināto Paplašināto daļējo nolīgumu.

               (14)Paplašinātie daļējie nolīgumi paši par sevi nav starptautiski līgumi, bet gan sadarbības veids Eiropas Padomē.

               (15)Ņemot vērā līgumiskās saistības attiecībā uz lojālu sadarbību, tām dalībvalstīm, kuras kļūst par Paplašināta daļējā nolīguma pusēm, būtu jānodrošina, ka šā nolīguma piemērošana atbilst Savienības interesēm Bernes konvencijas kontekstā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Konvencijas par Eiropas dzīvās dabas un dabisko dzīvotņu aizsardzību pastāvīgās komitejas četrdesmitajā sanāksmē, ir šāda:

               ·ierosināt priekšlikumu atlikt balsošanu par priekšlikumu grozīt konvenciju līdz pastāvīgās komitejas četrdesmit pirmajai sanāksmei;

               ·atbalstīt priekšlikumu izveidot Paplašinātu daļējo nolīgumu.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Padomes Lēmums 82/72/EEK (1981. gada 3. decembris) par to, ka jānoslēdz Konvencija par Eiropas savvaļas dzīvnieku, augu un dabisko biotopu aizsardzību (OV L 38, 10.2.1982., 1. lpp.).

                     (2)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (3)

                        OV L 38, 10.2.1982., 1. lpp.