|

52010PC0794

/* COM/2010/0794 galīgā redakcija - COD 2010/0380 */  Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu un Regulu (EK) Nr. 987/2009, ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 20.12.2010COM(2010) 794 galīgā redakcija2010/0380 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA,ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu un Regulu (EK) Nr. 987/2009, ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004(Dokuments attiecas uz EEZ un Šveici)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTSPriekšlikuma pamatojums un mērķiŠā priekšlikuma nolūks ir atjaunināt Regulu (EK) Nr. 883/2004 un Regulu (EK) Nr. 987/2009, lai tiktu atspoguļotas izmaiņas dalībvalstu sociālās nodrošināšanas tiesību aktos un ņemtas vērā sociālās realitātes izmaiņas, kuras ietekmē sociālās nodrošināšanas sistēmu koordināciju.Turklāt šajā priekšlikumā ir iekļauti Sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijas administratīvās komisijas (turpmāk Administratīvās komisijas) priekšlikumi, kuru mērķis ir uzlabot un modernizēt acquis saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 883/2004 72. panta f) punktu.Šajā priekšlikumā izklāstīto grozījumu mērķis ir garantēt iesaistītajām personām tiesisko noteiktību.Vispārīgais kontekstsPriekšlikums attiecas uz regulāriem Regulu (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009 atjauninājumiem. Tā mērķis ir nodrošināt valstu sociālās nodrošināšanas sistēmu pienācīgu koordināciju Eiropas Savienībā. Tajā ir atspoguļotas tiesiskās izmaiņas valstu līmenī un izvērtētas jaunākās pārrobežu mobilitātes tendences, kuras ietekmē sociālās nodrošināšanas sistēmu koordināciju.Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomāSpēkā esošie noteikumi ir izklāstīti Regulā (EK) Nr. 883/2004, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 988/2009, un Regulā (EK) Nr. 987/2009.Regulas (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009 ir pielāgojamas, lai tās atspoguļotu valstu tiesību aktu un sociālās realitātes izmaiņas, kuras ietekmē sociālās nodrošināšanas sistēmu koordināciju. Turklāt būtiskus priekšlikumus par koordinācijas sistēmas uzlabošanu iesniedza arī Administratīvā komisija. Šajā priekšlikumā ir iekļauti minētie priekšlikumi kopā ar citiem tehniskiem teksta pielāgojumiem. Šis priekšlikums atjaunina un groza arī atsauces uz valstu tiesību aktiem, kuras sniegtas konkrētajos regulu pielikumos.Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiemNepiemēro.2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM REZULTĀTI UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMSApspriešanās ar ieinteresētajām personāmApspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojumsDalībvalstis tika aicinātas iesniegt priekšlikumus par dažādiem regulu grozījumiem attiecībā uz 2010. gadu. Arī Administratīvā komisija pieprasīja grozīt, atjaunināt un skaidrot Regulu (EK) Nr. 883/2004 un Regulu (EK) Nr. 987/2009.Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērāŠajā priekšlikumā ir iestrādāti tie priekšlikumi, kuri ir saderībā ar ES tiesību aktiem un kuriem piekritusi Administratīvā komisija.Zinātnes nozares un specializācijas jomasSociālās nodrošināšanas koordinācija.Izmantotās metodesIzskatīšana divās Administratīvās komisijas sanāksmēs 2010. gadā un vajadzības gadījumā tālāka izskatīšana kopā ar Administratīvās komisijas attiecīgo dalībvalstu pārstāvjiem skaidrojumu saņemšanai, jo īpaši lai precizētu atsevišķus valsts tiesību aktu punktus.Galvenās organizācijas un eksperti, no kuriem pieprasīja atzinumusAdministratīvā komisija, kā arī pārstāvji no atsevišķām iesaistītajām dalībvalstīm.Saņemto un izmantoto atzinumu kopsavilkumsNav norādīts, ka pastāvētu potenciāli nopietns risks ar neatgriezeniskām sekām.Administratīvās komisijas piekrišana atjaunināt, papildināt un uzlabot tekstu, kā arī atjaunināt konkrētus ierakstus attiecībā uz dalībvalstīm Regulu (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009 pielikumos.Ekspertu atzinumu publiskošanai izmantotie līdzekļiNav.Ietekmes novērtējumsNo 2010. gada 1. maija visās ES dalībvalstīs tiek piemērotas divas modernizētas regulas: Regula (EK) Nr. 883/2004 un Regula (EK) Nr. 987/2009 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordināciju. Modernizētās regulas sociālās nodrošināšanas jomā ir tapušas desmit gadu ilgu sarunu rezultātā starp dalībvalstīm. Viens no iemesliem, kā dēļ modernizācija bija nepieciešama, ir izmaiņas valstu tiesību aktos un Eiropas Savienības Tiesas (EST) judikatūra.Dalībvalstis bieži groza savus sociālās nodrošināšanas tiesību aktus. Tādēļ atsauces uz saviem tiesību aktiem ES tiesību aktos par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordināciju var novecot, iesaistītajām personām radot tiesisku nenoteiktību regulu piemērošanā.Tādēļ jāatjaunina atsauces, kas sniegtas Regulā (EK) Nr. 883/2004 un Regulā (EK) Nr. 987/2009, lai tās pareizi atspoguļotu valstu līmenī veiktās izmaiņas tiesību aktos un pārmaiņas sociālajā realitātē. Regulas var atjaunināt tikai ar regulu.Viena no modernizēto koordinācijas noteikumu galvenajām iezīmēm ir tā, ka tie ir vienkāršoti. Regulu vienkāršošana atvieglo to interpretāciju un mazina pretrunu iespējamību. Lai nodrošinātu, ka vienkāršoti noteikumi pilnībā aizsargā pilsoņu tiesības, nepieciešams grozīt dažus noteikumus, īpaši attiecībā uz piemērojamiem tiesību aktiem un bezdarbnieka pabalstiem. Nosakot, kādi tiesību akti ir piemērojami gadījumos, kad persona strādā divās vai vairākās dalībvalstīs, tiks paplašināts kritērijs „veic būtisku savas darbības daļu” un konkretizēts jēdziens „juridiskā adrese vai uzņēmējdarbības vieta”. Ir vajadzīgi grozījumi attiecībā uz bezdarbnieka pabalstu, lai rastu apmierinošu risinājumu gadījumā, kad pašnodarbināta persona ir apdrošināta bezdarba gadījumam dalībvalstī, kurā tā pēdējoreiz veikusi darbību, bet atgriežas savā dzīvesvietas dalībvalstī, kurā pašnodarbinātas personas bezdarba gadījumam netiek apdrošinātas.Pēdējo gadu laikā izplatītāki kļūst jauni mobilitātes veidi. Jauni darbaspēka nodrošināšanas veidi cita starpā ir vērojami gaisa pārvadājumu nozarē, kur uzņēmumi nodrošina pakalpojumus no tā sauktajām „mājas bāzēm” dažādās dalībvalstīs. Komisija apsver 2011. gadā nākt klajā ar dokumentu, kas aplūkos mobilitātes modeļu izmaiņas saistībā ar darba ņēmēju brīvas pārvietošanās tiesībām un sociālo nodrošināšanu un kurā tā nosauks konkrētas darbības, kas Komisijai jāveic, lai labāk apmierinātu migrējošo darba ņēmēju dažādās vajadzības. Lai gan šis dokuments vēl nav izstrādāts, Komisija uzskata, ka jau tagad ir lietderīgi konkretizēt jēdzienu „juridiskā adrese vai uzņēmējdarbības vieta” attiecībā uz gaisa kuģa apkalpes locekļiem, lai palīdzētu iestādēm noteikt „juridisko adresi vai uzņēmējdarbības vietu” un atvieglotu Regulas (EK) Nr. 883/2004 piemērošanu šajā jomā. Īpaši būtiski šajā ziņā ir tas, ka „mājas bāzes” jēdziens jau ir definēts Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Regulā (EK) 1899/2006, ar ko groza Padomes Regulu (EEK) Nr. 3922/91 par tehnisko prasību un administratīvo procedūru saskaņošanu civilās aviācijas jomā, un to šajā nozarē jau lieto.Kaut arī Regula (EK) Nr. 883/2004 un Regula (EK) Nr. 987/2009 tiek piemērotas no 2010. gada 1. maija, tās atspoguļo dalībvalstu tiesību aktus tā, kā tie bija spēkā 2004. gada 26. janvārī (attiecībā uz Regulu (EK) Nr. 883/2004) un 2008. gada 17. decembrī (attiecībā uz Regulu (EK) Nr. 987/2009). Pilsoņu interesēs ir tas, lai regulas tiktu atjauninātas pietiekami drīz pēc tam, kad attiecīgās izmaiņas būs iestrādātas dalībvalstu tiesību aktos. Tikai tādas regulas, kuras atbilst izmaiņām valstu tiesību aktos un kuru noteikumi ir skaidri un pilnīgi, var garantēt iesaistītajām personām pārredzamību un noteiktību un nodrošināt pilnīgu mobilu pilsoņu aizsardzību.Šis priekšlikums atvieglo sociālās nodrošināšanas sistēmu koordināciju dalībvalstīs un sekmē to pilsoņu aizsardzību, kuri migrē Eiropas Savienībā. Lielāko daļu izmaiņu ir ierosinājušas dalībvalstis un Administratīvā komisija. Lēš, ka ierosinātā grozījumu regula darba slodzes vai izmaksu ziņā būtiski nemainīs iestāžu un administrāciju, darba ņēmēju, darba devēju vai ekonomiski neaktīvo pilsoņu pašreizējo stāvokli sociālās nodrošināšanas jomā.3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTIIerosināto pasākumu kopsavilkumsŠis priekšlikums papildina, precizē un atjaunina dažus Regulas (EK) Nr. 883/2004 un Regulas (EK) Nr. 987/2009 noteikumus, lai tajos tiktu ņemtas vērā dalībvalstu sociālās nodrošināšanas tiesību aktu un mobilitātes modeļu izmaiņas, kuras ietekmē sociālās nodrošināšanas sistēmu koordināciju. Izmaiņas atvieglos efektīvu ES sociālās nodrošināšanas shēmu koordinācijas tiesību aktu piemērošanu un uzlabos to personu aizsardzību, kuras pārvietojas Eiropas Savienībā.Juridiskais pamatsLESD 48. pants.Subsidiaritātes principsSubsidiaritātes principu piemēro, ciktāl priekšlikums nav ES ekskluzīvā kompetencē.Dalībvalstis nevar pietiekami sasniegt priekšlikuma mērķus šādu iemeslu dēļ.ES rīcību koordinācijas pasākumu veidā sociālās nodrošināšanas jomā pieprasa LESD 48. pants, un tā ir vajadzīga, lai garantētu, ka brīvas pārvietošanās tiesības, ko nosaka LESD, tiktu pilnībā īstenotas. Ja šādas koordinācijas nebūtu, pārvietošanās brīvības īstenošana būtu apdraudēta, jo pilsoņi visdrīzāk šīs tiesības neizmantotu, ja tas faktiski nozīmētu, ka jāzaudē sociālās nodrošināšanas tiesības, kas jau iegūtas citā dalībvalstī. Spēkā esošo ES sociālās nodrošināšanas tiesību aktu mērķis nav aizvietot dažādās valsts sistēmas. Jāuzsver, ka ierosinātā grozījumu regula nav harmonizācijas pasākums un neiet tālāk par efektīvai koordinācijai vajadzīgo. Priekšlikuma pamatmērķis ir atjaunināt spēkā esošos koordinācijas noteikumus, lai tie atspoguļotu valstu līmenī veiktās tiesiskās izmaiņas un ieviestu izmaiņas, kuru vajadzību nosaka pārmaiņas sociālajā realitātē. Tā mērķis ir arī papildināt un uzlabot regulu tekstus, lai aizsargātu pilsoņu tiesības, kad viņi pārvietojas Eiropas Savienībā.Lai gan priekšlikums tādēļ galvenokārt pamatojas uz dalībvalstu ieguldījumu, dalībvalstis nevarētu šādus noteikumus pieņemt valstu līmenī, jo tie varētu būt pretrunā ar regulām. Tāpēc, lai regulas varētu piemērot efektīvi ES, nepieciešams nodrošināt regulu pamattekstu un pielikumu pareizu pielāgošanu.Sociālās nodrošināšanas koordinācijas jautājumi rodas pārrobežu situācijās, kur neviena dalībvalsts nevar rīkoties viena pati. ES koordinējošie tiesību akti aizstāj daudzos spēkā esošos divpusējos nolīgumus. Tas ne tikai vienkāršo sociālās nodrošināšanas koordināciju dalībvalstīs, bet arī nodrošina vienādu attieksmi pret ES pilsoņiem, kas apdrošināti atbilstīgi valsts sociālās nodrošināšanas tiesību aktiem.Priekšlikuma mērķi tiks labāk sasniegti ar ES mēroga rīcību šādu iemeslu dēļ.Sociālās nodrošināšanas shēmu koordinācijai ir nozīme tikai ES līmenī. Tās mērķis ir nodrošināt, lai sociālās nodrošināšanas shēmas tiktu efektīvi koordinētas visās dalībvalstīs. Personu brīva pārvietošanās ES ir princips, uz ko koordinācija balstīta un ar ko tā pamatota.Kvalitatīvo rādītāju nav, bet regulas attiecas uz katru ES pilsoni, kas jebkura iemesla dēļ pārvietojas ES iekšienē.Priekšlikums ir vienīgi koordinācijas pasākums, ko var pieņemt tikai ES līmenī. Dalībvalstis saglabā atbildību par savu sociālās nodrošināšanas sistēmu organizēšanu un finansēšanu.Tādējādi priekšlikums ir saskaņā ar subsidiaritātes principu.Proporcionalitātes principsPriekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ.Šādu rīcības formu prasa Regula (EK) Nr. 883/2004 un Regula (EK) Nr. 987/2009, jo regulu var grozīt tikai ar regulu. Rīcība neskar pašu koordinācijas sistēmu. Dalībvalstis arī turpmāk saglabā visu atbildību par savu sociālās nodrošināšanas shēmu organizēšanu un finansēšanu.Priekšlikums ļauj dalībvalstīm un to iestādēm vieglāk koordinēt sociālās nodrošināšanas sistēmas, un tā mērķis ir nodrošināt to personu aizsardzību, kuras pārvietojas Eiropas Savienībā, atjauninot un uzlabojot konkrētus Regulas (EK) Nr. 883/2004 un Regulas (EK) Nr. 987/2009 noteikumus un dažus Regulas (EK) Nr. 883/2004 pielikumus. Minēto grozīto noteikumu pamatā pārsvarā ir dalībvalstu priekšlikumi, un tas nozīmē, ka visa veida iespējamais finansiālais un administratīvais slogs ir minimāls un samērīgs ar minēto mērķi. Turpretim, ja Regula (EK) Nr. 883/2004 un Regula (EK) Nr. 987/2009 netiktu atjaunināta, tad finansiālais un administratīvais slogs visdrīzāk būtu lielāks, jo noteikumi neatbilstu mainīgajām dalībvalstu vajadzībām.Juridisko instrumentu izvēleIerosinātais juridiskais instruments: regula.Citi instrumenti nebūtu piemēroti šāda iemesla dēļ.Alternatīvas nav, jo regulā var izdarīt grozījumus tikai ar regulu.4. IETEKME UZ BUDŽETUPriekšlikums neietekmē ES budžetu.5. IZVĒLES ELEMENTIEiropas Ekonomikas zona un ŠveiceIerosinātais tiesību akts attiecas uz Eiropas Ekonomikas zonu un Šveici, tāpēc tas jāattiecina uz Eiropas Ekonomikas zonu un Šveici.Sīkāks priekšlikuma izskaidrojums1. pants1. pants attiecas uz Regulas (EK) Nr. 883/2004 grozījumiem.A. Regulas 9. panta grozījums1. Regulas 9. panta 1. punkta grozījumsRegulas (EK) Nr. 883/2004 9. panta 1. punktā atsauci uz 1. panta 1. punktu lasa kā atsauci uz „1. panta l) punktu ”. Turklāt paziņojumu par līguma noteikumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 883/2004 1. panta l) punkta otro daļu sniedz atsevišķi, un tas ir priekšnoteikums deklarācijai, kas sniedzama saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 883/2004 9. pantu.2. Regulas 9. panta 2. punkta grozījumsJāgroza Regulas (EK) Nr. 883/2004 9. panta 2. punkts, lai tas būtu saderībā ar Regulas (EK) Nr. 883/2004 71. panta 2. punkta otro daļu.B. Regulas 12. panta 1. punkta grozījumsIerosinātais grozījums precizē to, ka nosūtītu personu nevar aizstāt ar citu nosūtītu personu pēc tam, kad pirmās personas nosūtīšanas periods ir beidzies. Vārds „nosūtītu” šeit izlaists nejaušības dēļ.C. Regulas 13. panta 1. punkta grozījums13. panta 1. punkta pašreizējā tekstā nosacījumu par „būtiskas” darbības „daļas” veikšanu nepiemēro gadījumā, kad persona strādā divās vai vairākās dalībvalstīs vairākos uzņēmumos vai pie vairākiem darba devējiem. Tas neatbilst Padomes nodomam toreizējo sarunu laikā, sevišķi ar gadījumu, kad persona dzīvesvietas dalībvalstī veic salīdzinoši nelielu darbības daļu. Šā grozījuma mērķis ir precizēt, ka nosacījumu par „būtiskas” darbības „daļas” veikšanu piemēro arī tādai personai, kura parasti veic darbību dažādos uzņēmumos un pie dažādiem darba devējiem divās vai vairākās dalībvalstīs. Gadījumā, kad nosacījums par „būtiskas” darbības „daļas” veikšanu dzīvesvietas dalībvalstī nav izpildīts, ir piemērojami otras dalībvalsts tiesību akti, kurā ir uzņēmuma(-u) vai darba devēja(-u) juridiskā adrese vai uzņēmējdarbības vieta. Ja nav iespējams noteikt vienu dalībvalsti, kurā atrodas juridiskā adrese vai uzņēmējdarbības vieta, t. i., ja ir divi vai vairāki darba devēji, kas ir reģistrēti divās dažādās dalībvalstīs, kas nav dzīvesvietas dalībvalsts, tad piemēro dzīvesvietas dalībvalsts tiesību aktus. Grozījuma mērķis ir izvairīties no manipulācijas attiecībā uz piemērojamo tiesību aktu izvēli, vienlaikus ievērojot vienkāršošanas principu un rīkojoties pragmatiski.D. Regulas 36. panta 2.a punkta grozījumsJāgroza Regulas (EK) Nr. 883/2004 36. panta 2.a punkts, lai tā piemērošanas joma būtu saderībā ar pārējo Regulas (EK) Nr. 883/2004 III sadaļas 2. nodaļu un Regulas (EK) Nr. 987/2009 26. panta 2. apakšpunkta trešo daļu, kurā noteikts līdzīgs jautājums slimības pabalstu, maternitātes un līdzvērtīgu paternitātes pabalstu jomā.E. Regulas 65. panta 5. punkta grozījumsGrozījums ir gadījumam, kad pašnodarbināta persona ir apdrošināta bezdarba gadījumam dalībvalstī, kurā tā veikusi pēdējo darbību, un, zaudējusi darbu, atgriežas savas dzīvesvietas dalībvalstī, kurā pašnodarbinātas personas bezdarba gadījumam netiek apdrošinātas.Pretēji nodarbināto personu gadījumam, šajā gadījumā atbildību par bezdarbnieka pabalsta izmaksu no pēdējās darbības dalībvalsts uz dzīvesvietas dalībvalsti pārnest nevar, jo dzīvesvietas dalībvalsts tiesību akti neparedz bezdarbnieka pabalstu piešķiršanu pašnodarbinātām personām. Tomēr atbilstīgi 65. panta nolūkam, kā to apstiprina EST judikatūra (sk. EST nolēmumu par Regulas 1408/71 71. pantu, kas atbilst Regulas 883/2004 jaunajam 65. pantam, piemēram, lietās C-454/93 Van Gestel ,1995, ECR I-1707, 58/87 Rebmann , 1988, ECR 3467), personām, uz kurām minētais pants attiecas, darba zaudēšanas gadījumā drīkst atgriezties savā dzīvesvietas valstī un tur meklēt darbu. Šā panta pamatojums ir tāds, ka ciešo saikņu dēļ minētajām personām vislabākās izredzes no jauna iesaistīties darba tirgū ir savas dzīvesvietas dalībvalstī. Tāpēc viņu tiesības uz sociālajiem pabalstiem ierobežot nedrīkst, īpaši tad, ja minētie pabalsti atbilst viņu veiktajām iemaksām (lieta C-228/07 Petersen , 2008, ECR I-6989). Turklāt Eiropas Cilvēktiesību tiesa konstatēja, ka tiesības saņemt bezdarbnieka pabalstu, kas saistīts ar iemaksām bezdarbnieku pabalsta fondā, ir īpašumtiesības, un šādas tiesības aizsargā Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 1. protokola 1. pants (Gaygusuz v. Austria).F. Regulas 71. panta 2. punkta grozījumsApspriešanas gaitā radās vajadzība gūt skaidrību par balsošanas kārtību Administratīvajā komisijā. Ierosinātā balsošanas kārtība atspoguļo izmaiņas, kas ieviestas ar Lisabonas līgumu, konkrēti ar LESD jauno 48. pantu.2. pants2. pants attiecas uz grozījumiem Regulā (EK) Nr. 987/2009.A. Regulas 61. panta 1. punkta grozījumsŠā panta redakcija ir tuvināta tam, par ko tika panākta vienošanās ar Padomi. Tagad 1. punkta b) apakšpunktā ir precizēts, ka dzīvesvietas dalībvalsts tiesību aktus nevar provizoriski piemērot, ja attiecīgā persona dzīvesvietas dalībvalstī neveic nekādu darbību.B. Regulas 14. panta 5. punkta grozījumsGrozījums precizē, ka, lai noteiktu, pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 883/2004 II sadaļu, piemērojamos tiesību aktus, neņem vērā nenozīmīgas un papildu darbības, kas laika un ekonomisko ieguvumu ziņā ir maznozīmīgas. Tomēr darbības pašas par sevi vēl aizvien ir būtiskas valsts sociālās nodrošināšanas tiesību aktu piemērošanai; ja nenozīmīgā darbība rada sociālās nodrošinājuma saistības, iemaksas veic tajā dalībvalstī, kas ir kompetenta attiecībā uz kopējo ienākumu no visām darbībām.Grozījumam ir divi mērķi:1) vienkāršot spēkā esošo noteikumu, svītrojot atšķirību starp darbību, kas veikta „vienlaikus” vai „pārmaiņus”, un tādējādi palielināt tiesisko noteiktību tām personām, kuras vienā dalībvalstī veic efektīvu un reālu darbību, citā dalībvalstī paralēli veicot tikai nenozīmīgu darbību, un2) izvairīties no Regulas (EK) Nr. 883/2004 noteikumu neatbilstīgas piemērošanas attiecībā uz piemērojamo tiesību aktu izvēli.C. Regulas 14. pantā iekļauj 5.a punktuŠis grozījums nodrošina, ka jēdzienu „juridiskā adrese vai uzņēmējdarbības vieta” piemēro saskaņā ar EST judikatūru un pārējām ES regulām. Grozījums ir pamats tam, lai Administratīvā komisija definētu papildu elementus.Attiecībā uz gaisa kuģu apkalpes locekļiem uzskata, ka „juridiskā adrese vai uzņēmējdarbības vieta” ir „mājas bāze”. Jēdzienu „mājas bāzes” šajā nozarē atzīst un lieto, un tas jau iepriekš ir ticis definēts Regulā (EEK) Nr. 3922/91, kas atvieglo un pamato tā lietošanu sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijas jomā. Atsauce uz gaisa kuģa apkalpes locekļu „mājas bāzi” neietekmē principu, ka, lai noteiktu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 883/2004 II sadaļu piemērojamos tiesību aktus, katra apkalpes locekļa gadījums ir jāizskata atsevišķi, pamatojoties uz objektīvu informāciju.D. Regulas 15. panta 1. punkta grozījumsŠis grozījums saskaņo šā panta tekstu ar galīgo vienošanos, kas tika panākta Eiropas Parlamentā otrajā lasījumā koplēmuma procedūrā par Regulas (EK) Nr. 987/2009 pieņemšanu, lai informētu attiecīgo personu par tiesību aktiem, kurus piemēro darbinieku nosūtīšanas gadījumos.E. Regulas 54. panta 2. punkta grozījumsGrozījums labo kļūdu, kas konstatēta Padomē veiktajā lingvistiskajā pārbaudē, un atjauno sākotnējo noteikuma nozīmi.F. Regulas 55. pantā iekļauj 7. punktuIekļauts jauns punkts, lai kārtību, kādā sociālā nodrošinājuma pabalstus pārnes uz citu dalībvalsti, mutatis mutandis piemērotu gadījumam, uz kuru attiecas Regulas (EK) Nr. 883/2004 65. panta 5. punkta b) apakšpunkta jaunais noteikums, izņemot Regulas (EK) Nr. 987/2009 55. panta 1. punkta c) apakšpunktā minēto noteikumu par maksimālo periodu, kurā var izmantot tiesības uz pabalstu.G. Regulas 56. panta 2. punkta grozījumsFormulējums jāgroza, lai ņemtu vērā tos gadījumus, kad persona, uz kuru attiecas jaunais Regulas (EK) Nr. 883/2004 65. panta 5. punkta b) apakšpunkts, papildus reģistrējas arī tās valsts nodarbinātības dienestos, kurā tā pēdējoreiz veikusi darbību.Šajā gadījumā prioritāte ir jāpiešķir pienākumiem un darba meklējumiem tajā valstī, kurā persona pēdējoreiz veikusi darbību, jo tieši šī valsts nodrošina šai personai pabalstus. Jaunajā redakcijā prioritāte tiek piešķirta pienākumiem un darba meklējumiem valstī, kas nodrošina pabalstus, tādējādi tiek izslēgtas negatīvās sekas, ka šie pienākumi varētu netikt izpildīti citā dalībvalstī.PielikumsA. Regulas (EK) Nr. 883/2004 X pielikuma grozījumsX pielikumā ir uzskaitīti īpaši no iemaksām neatkarīgi naudas pabalsti. Iedaļā „NĪDERLANDE” 1997. gada 24. aprīļa likums „Par darba nespējas pabalstu jauniešiem invalīdiem” ( Wajong ) tiks aizstāts ar likumu „Par darba un nodarbinātības pabalstu jauniešiem invalīdiem” ( Wet Wajong ).Tāpat kā noteikts iepriekšējā likumā, jaunā likuma nodrošinātais naudas pabalsts pienākas jauniešiem ar invaliditāti, kuriem invaliditātes dēļ ir ierobežota darbspēja un kuru ienākumi ir zemāki par likumā noteikto minimālo algu. Jaunieši ar invaliditāti, ja ir izpildīti noteikti nosacījumi, var saņemt maznodrošināto personu pabalstu, lai papildinātu savus ienākumus līdz likumā noteiktajai minimālajai algai, ja viņu darbā gūtie ienākumi nesasniedz 75 % no minimālās algas. Ienākumu aizsardzību var attiecināt arī uz jauniešiem ar invaliditāti, kuri studē un kuriem ir vajadzīgs finansiāls atbalsts, kā arī uz tiem jauniešiem, kuri vispār nevar strādāt, t. i., nevar strādāt vispār un pastāvīgi.Šo jauno Nīderlandes veikto ierakstu analizēja Administratīvā komisija, un tika nospriests, ka šis ienākumu atbalsts ir īpašs no iemaksām neatkarīgs naudas pabalsts Regulas (EK) Nr. 883/2004 70. panta nozīmē.Iedaļā „APVIENOTĀ KARALISTE” tiks iekļauts jauns īpašs no iemaksām neatkarīgs naudas pabalsts Apvienotajā Karalistē, proti, nodarbinātības un atbalsta pabalsts ienākumu papildināšanai (turpmāk ESA(IR) ).Galvenais ESA(IR) nolūks ir garantēt iztikas minimumu atkarībā no ekonomiskā un sociālā stāvokļa Apvienotajā Karalistē. Nodarbinātības un atbalsta pabalsts ienākumu papildināšanai ir pieejams, ja personas veiktie maksājumi vai finansiālais stāvoklis ir tāds, ka no iemaksām atkarīgu nodarbinātības un atbalsta pabalstu nevar izmaksāt vispār vai arī nevar izmaksāt pietiekamā apmērā.Administratīvā komisija uzskatīja ESA(IR) par īpašu no iemaksām neatkarīgu naudas pabalstu Regulas (EK) Nr. 883/2004 70. panta izpratnē, kuru var iekļaut Regulas Nr. 883/2004 X pielikumā.Arī iedaļā „APVIENOTĀ KARALISTE” no pielikuma svītro punkts „ienākumu atbalsta maksājumi”. Konkrētām riska kategorijām ir izveidoti no ienākumiem atkarīgi pabalsti (darba meklētāju pabalsts, nodarbinātības un atbalsta pabalsts un valsts pensiju kredīts), tāpēc ienākumu atbalsta maksājumi ir kļuvuši par iztikas minimuma pabalstu, kas maksājams personām, kurām vispār nav ienākumu vai arī tie ir ļoti zemi. Tā kā sociālā palīdzība nav iekļauta Regulas (EK) Nr. 883/2004 darbības jomā, ienākumu atbalsta maksājumi tiks svītroti no saraksta.B. Regulas (EK) Nr. 883/2004 XI pielikuma grozījums1. Iedaļas „NĪDERLANDE” grozījumsIeraksts 1. punkta f) apakšpunktā piešķir tiesības uzturēšanās laikā Nīderlandē saņemt pabalstus natūrā tiem pensionāriem un viņu ģimenes locekļiem, kuri ir apdrošināti saskaņā ar citas dalībvalsts likumiem, un piedāvā pensionāriem un viņu ģimenes locekļiem papildu priekšrocības slimības pabalstu saņemšanā.Tā kā Nīderlandes veselības apdrošināšanas sistēmā neatmaksājamā pabalsta vietā ir ieviests obligātais pašrisks, 1. punkta g) apakšpunktu var svītrot.Citas izmaiņas XI pielikumā attiecas uz lingvistiskiem grozījumiem, kas nodrošina konsekvenci atsaucēs uz Nīderlandes tiesību aktiem.2010/0380 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAar kuru groza Regulu (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu un Regulu (EK) Nr. 987/2009, ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004(Dokuments attiecas uz EEZ un Šveici)EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 48. pantu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,pēc tiesību akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[1],saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,tā kā:1.  Lai ņemtu vērā konkrētās dalībvalstīs veiktās tiesiskās izmaiņas un iesaistītajām pusēm garantētu tiesisko noteiktību, ir jāpielāgo Regulas (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009.2.  Ir saņemti attiecīgi Sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijas administratīvās komisijas priekšlikumi par sociālās nodrošināšanas shēmu koordināciju ar mērķi uzlabot un modernizēt acquis . Priekšlikumi, par kuriem ir panākta vienošanās, ir iekļauti šajā tekstā.3.  Pārmaiņas sociālajā realitātē var ietekmēt sociālās nodrošināšanas sistēmu koordināciju. Lai reaģētu uz šīm pārmaiņām, tiek ierosināts veikt grozījumus jomā, kas attiecas uz piemērojamo tiesību aktu noteikšanu un bezdarbnieku pabalstiem.4.  Gadījumos, kad persona strādā divās vai vairākās dalībvalstīs, jāprecizē, ka nosacījums par „būtisku darbības daļu” Regulas (EK) Nr. 883/2004 13. panta 1. punkta nozīmē attiecas arī uz tām personām, kuras nodarbina vairāki uzņēmumi vai darba devēji.5.  Profesionālās darbības veikšanas dažādo nosacījumu un to izmaiņu dēļ jāņem vērā to ļoti mobilo darbinieku stāvoklis. Ir izveidojušās jaunas darbaspēka nodrošināšanas struktūras — cita starpā gaisa pārvadājumu nozarē. Gaisa kuģu apkalpes locekļiem piemērojamos tiesību aktus piesaistīt dalībvalstij, kurā atrodas tā uzņēmuma vai darba devēja juridiskā adrese vai uzņēmējdarbības vieta, kas viņus nodarbina, ir produktīvi tikai tad, ja saikne ar juridisko adresi vai uzņēmējdarbības vietu ir pietiekami cieša. Attiecībā uz gaisa kuģa apkalpi, konkretizējot jēdzienu „juridiskā adrese vai uzņēmējdarbības vieta” Regulas (EK) Nr. 883/2004 piemērošanai, ir atbilstīgi atsaukties uz „mājas bāzi”.6.  Regulas (EK) Nr. 883/2004 65. panta 5. punkts jāgroza, lai nodrošinātu, ka pašnodarbinātas personas saņem pabalstus atbilstīgi kompetentās dalībvalsts tiesību aktiem, paverot tām vislabākās izredzes no jauna iesaistīties savas dzīvesvietas dalībvalsts darba tirgū, atgriežoties šajā valstī.7.  Tāpēc ir atbilstīgi jāgroza Regulas (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009,IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.1. pantsRegulu (EK) Nr. 883/2004 groza šādi:8.  Regulas 9. panta 1. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu teikumu:„1. Dalībvalstis Eiropas Komisijai rakstiski paziņo par deklarācijām, kas sniegtas saskaņā ar 1. panta l) punktu, 3. pantā minētajiem tiesību aktiem un shēmām, konvencijām, kurās tās iesaistījušās, kā noteikts 8. panta 2. punktā, un 58. pantā minēto pabalstu minimumu, kā arī par vēlāk izdarītiem satura grozījumiem.”9.  Regulas 9. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:„2. Šos paziņojumus iesniedz Eiropas Komisijai ik gadu un atbilstīgi publisko.”10.  Regulas 12. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:„1. Persona, kas kādā dalībvalstī veic darbību nodarbinātas personas statusā tāda darba devēja uzdevumā, kurš parasti tur veic savas darbības, un ko minētais darba devējs ir nosūtījis uz citu dalībvalsti veikt darbu minētā darba devēja uzdevumā, arī turpmāk ir pakļauta pirmās dalībvalsts tiesību aktiem, ja paredzamais minētā darba ilgums nepārsniedz 24 mēnešus un minētā persona nav nosūtīta aizstāt citu turp nosūtītu personu.”11.  Regulas 13. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:„1. Persona, kas parasti veic darbību nodarbinātas personas statusā divās vai vairākās dalībvalstīs, ir pakļauta:a) dzīvesvietas dalībvalsts tiesību aktiem, ja tā šajā dalībvalstī veic būtisku savas darbības daļu, vaib) ja tā dzīvesvietas dalībvalstī neveic būtisku savas darbības daļu, tadi) tās dalībvalsts tiesību aktiem, kurā atrodas uzņēmuma vai darba devēja juridiskā adrese vai uzņēmējdarbības vieta, ja šo personu nodarbina viens uzņēmums vai darba devējs, vaiii) tās dalībvalsts tiesību aktiem, kurā atrodas uzņēmuma vai darba devēja juridiskā adrese vai uzņēmējdarbības vieta ārpus attiecīgās personas dzīvesvietas dalībvalsts, ja šo personu nodarbina divi vai vairāki uzņēmumi vai darba devēji un vismaz vienam no šiem uzņēmumiem juridiskā adrese vai uzņēmējdarbības vieta ir vienā dalībvalstī ārpus dzīvesvietas dalībvalsts, vaiiii) dzīvesvietas dalībvalsts tiesību aktiem, ja šo personu nodarbina divi vai vairāki uzņēmumi vai darba devēji, kuru juridiskās adreses vai uzņēmējdarbības vietas atrodas dažādās dalībvalstīs ārpus dzīvesvietas dalībvalsts.”12.  Regulas 36. panta 2.a punktu aizstāj ar šādu punktu:„2.a Kompetentā iestāde nedrīkst atteikt 20. panta 1. punktā paredzēto atļauju apdrošinātai personai, kas cietusi nelaimes gadījumā darbā vai guvusi arodslimību un kam pienākas pabalsti no attiecīgās iestādes, ja tās dzīvesvietas dalībvalsts teritorijā medicīniski pieņemamā termiņā, ņemot vērā personas tā brīža veselības stāvokli un iespējamo slimības attīstību, nav iespējams sniegt pienācīgu ārstēšanu.”13.  Regulas 65. panta 5. punktu aizstāj ar šādu punktu:„5.14.  Ja b) apakšpunktā nav noteikts citādi, bezdarbnieks, kas minēts 2. punkta pirmajā un otrajā teikumā, saņem pabalstus saskaņā ar dzīvesvietas dalībvalsts tiesību aktiem tā, kā tas būtu noticis, ja viņš būtu pakļauts šiem tiesību aktiem savas pēdējās darbības laikā nodarbinātas vai pašnodarbinātas personas statusā. Šos pabalstus nodrošina dzīvesvietas iestāde.15.  Ja dzīvesvietas dalībvalsts tiesību akti neparedz pašnodarbināto personu apdrošināšanu pret bezdarba risku, tad 2. punkta pirmajā un otrajā teikumā minētais bezdarbnieks, kas ir apdrošināts pret bezdarbu tajā dalībvalstī, kur viņš pēdējo reizi veicis darbību pašnodarbinātas personas statusā, saņem pabalstus saskaņā ar pēdējās minētās dalībvalsts tiesību aktiem.16.  Tomēr darbinieks, kas nav pierobežas darbinieks un kam tikuši nodrošināti pabalsti par tās dalībvalsts kompetentās iestādes līdzekļiem, kuras tiesību aktiem viņš bijis pakļauts pēdējiem, pēc atgriešanās dzīvesvietas dalībvalstī vispirms saņem pabalstus saskaņā ar 64. pantu, vienlaikus pabalstu saņemšana saskaņā ar a) punktu ir pārtraukta uz laiku, kamēr viņš saņem pabalstus atbilstoši tiesību aktiem, kuriem viņš ir bijis pakļauts pēdējiem.”17.  Regulas 71. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:„2. Administratīvās komisijas noteikumus izstrādā, savstarpēji vienojoties tās locekļiem.Visos citos gadījumos Administratīvā komisija rīkojas, pamatojoties uz Līgumos noteiktu kvalificētu balsu vairākumu.Lēmumus par 72. panta a) punktā minēto jautājumu skaidrojumiem atbilstīgi publisko.”18.  Saskaņā ar šīs regulas pielikumu groza X un XI pielikumu. 2. pantsRegulu (EK) Nr. 987/2009 groza šādi:1. Regulas 6. panta 1. punktu groza šādi:a) minētā punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:„b) personas dzīvesvietas dalībvalsts tiesību akti, ja attiecīgā persona strādā vai ir pašnodarbināta divās vai vairākās dalībvalstīs un veic daļu darbības vai darbību šajā dalībvalstī vai ja persona nestrādā vai nav pašnodarbināta”;b) minētā punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:„c) citos gadījumos tās dalībvalsts tiesību akti, kuras tiesību aktu piemērošana bija pieprasīta pirmā, ja persona veic darbību vai darbības divās vai vairākās dalībvalstīs.”2. Regulas 14. panta 5. punktu aizstāj ar šādu punktu:„5. Piemērojot pamatregulas 13. panta 1. punktu, ar personu, kas „parasti veic darbību nodarbinātas personas statusā divās vai vairākās dalībvalstīs”, saprot personu, kas vienlaicīgi vai pārmaiņus divās vai vairākās dalībvalstīs vienā un tajā pašā uzņēmumā vai pie viena un tā paša darba devēja vai arī dažādos uzņēmumos un pie dažādiem darba devējiem veic vienu vai vairākas atsevišķas darbības, izņemot tad, ja šīs darbības ir nenozīmīgas.”3. Regulas 14. pantam pievieno šādu 5.a punktu:„5.a Piemērojot pamatregulas II sadaļu, par „juridisko adresi vai uzņēmējdarbības vietu” uzskata to juridisko adresi vai uzņēmējdarbības vietu, kur tiek pieņemti uzņēmuma galvenie lēmumi un īstenota tā centrālā pārvalde.Pasažieru vai kravas pārvadājumu gaisa kuģa apkalpes locekļu gadījumā par pamatregulas II sadaļā definēto „juridisko adresi vai uzņēmējdarbības vietu” uzskata „mājas bāzi”, kas definēta III pielikumā Padomes Regulā (EEK) Nr. 3922/91[2] par tehnisko prasību un administratīvo procedūru saskaņošanu civilās aviācijas jomā.”4. Regulas 15. panta 1. punkta otro teikumu aizstāj ar šādu teikumu:„Minētā iestāde attiecīgajai personai izsniedz īstenošanas regulas 19. panta 2. punktā minēto sertifikātu un nekavējoties sniedz informāciju par tiesību aktiem, kas saskaņā ar pamatregulas 11. panta 3. punkta b) apakšpunktu vai 12. pantu piemērojami attiecīgajai personai, tās dalībvalsts kompetentās iestādes norādītajai iestādei, kurā darbība tiek veikta.”5. Regulas 54. panta 2. punktu aizstāj ar punktu:„2. Lai piemērotu pamatregulas 62. panta 3. punktu, tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kuras tiesību akti attiecās uz attiecīgo personu kā nodarbinātu vai pašnodarbinātu personu pēdējās nodarbinātības vai pašnodarbinātības laikā, pēc dzīvesvietas iestādes lūguma nekavējoties paziņo tai visu informāciju, kas vajadzīga, lai aprēķinātu bezdarbnieka pabalstus, ko minētā persona var saņemt tajā dalībvalstī, kurā tā atrodas, un jo īpaši algas apmēru vai saņemtos profesionālos ienākumus.”6. Regulas 55. pantam pievieno šādu 7. punktu:„7. Šā panta 1.–6. punktu, izņemot 1. punkta c) apakšpunktu, mutatis mutandis piemēro pamatregulas 65. panta 5. punkta b) apakšpunktā minētajām personām.”7. Regulas 56. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:„2. Ja attiecīgās dalībvalsts tiesību aktos paredzēts, ka bezdarbnieks pilda konkrētus pienākumus un/vai meklē darbu, tad pienākumi un/vai darba meklējumi, ko bezdarbnieks veic dalībvalstī, kas nodrošina pabalstus, ir prioritāri.Tas, ka bezdarbnieks neizpilda visus pienākumus un/vai nemeklē darbu dalībvalstī, kura nenodrošina pabalstus, neietekmē citā dalībvalstī piešķirtos pabalstus.”3. pantsŠī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.[...],Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā —priekšsēdētājs priekšsēdētājsPIELIKUMSRegulas (EK) Nr. 883/2004 X un XI pielikumu groza šādi.1. X pielikumu groza šādi.a) Iedaļā „NĪDERLANDE” a) punktu aizstāj ar šādu punktu:„a) 1997. gada 24. aprīļa likums „Par darba un nodarbinātības pabalstu jauniešiem ar invaliditāti” ( Wet Wajong )”.b) Iedaļā „APVIENOTĀ KARALISTE”:i) svītro c) punktu;ii) pievieno šādu e) punktu:„e) nodarbinātības un atbalsta pabalsts ienākumu papildināšanai ( ESA ( IR )) (2007. gada likums „Par sociālo labklājību” un 2007. gada likums „Par sociālo labklājību” (Ziemeļīrija))”.2. Regulas XI pielikumu groza šādi:Iedaļu „NĪDERLANDE” groza šādi:i) no punkta „1. Veselības aprūpes apdrošināšana” svītro g) apakšpunktu;ii) minēto punktu papildina ar šādu h) apakšpunktu:„h) saskaņā ar šīs regulas 18. panta 1. punktu šā pielikuma 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļā minētajām personām, kuras īslaicīgi uzturas Nīderlandē, ir tiesības saņemt pabalstus natūrā saskaņā ar polisi, ko Nīderlandē apdrošinātajām personām piedāvā uzturēšanās vietas iestāde, ņemot vērā Zorgverzekeringswet (Veselības aprūpes apdrošināšanas likums) 11. panta 1., 2. un 3. punktu un 19. panta 1. punktu, kā arī pabalstus natūrā, kas noteikti likumā Algemene wet bijzondere ziektekosten (Vispārējs likums par īpašiem medicīnas izdevumiem)”;iii) minētās iedaļas 2. punktā frāzi „(Nīderlandes likums „Par vispārējo vecuma apdrošināšanu”)” aizstāj ar vārdiem „(likums „Par vispārējām vecuma pensijām”)”;iv) minētās iedaļas 2. punkta b) apakšpunktā vārdus „šie tiesību akti” aizstāj ar „iepriekšminētie tiesību akti”;v) minētās iedaļas 2. punkta g) apakšpunktā frāzi „(Nīderlandes tiesību akti par vispārēju likumu attiecībā uz apgādnieku zaudētājiem)” aizstāj ar vārdiem „(Vispārējs likums attiecībā uz apgādnieku zaudētājiem)”;vi) minētās iedaļas 3. punktā frāzi „(Nīderlandes likums „Par pārdzīvojušās apgādājamās personas vispārējo apdrošināšanu”)” aizstāj ar vārdiem „(Vispārējs likums attiecībā uz apgādnieku zaudētājiem)”;vii) minētās iedaļas 3. punkta d) apakšpunktā vārdus „šie tiesību akti” aizstāj ar „iepriekšminētie tiesību akti”;viii) minētās iedaļas 4. punkta a) apakšpunkta i) daļas pirmajā ievilkumā frāzi „(Likums „Par darba nespēju”)” aizstāj ar vārdiem „(likums „Par invaliditātes apdrošināšanu”)”;ix) minētās iedaļas 4. punkta a) apakšpunkta ii) daļā frāzi „(Likums par pašnodarbināto personu darba nespēju)” aizstāj ar vārdiem „(likums „Par pašnodarbinātu personu invaliditātes pabalstiem”)”.[pic][1] OV C , ,… lpp.[2] OV L 373, 31.12.1991., 4. lpp.


title: Proposal for a REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL on the prevention and correction of macroeconomic imbalances

text:
|

52010PC0527

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 29.9.2010COM(2010) 527 galīgā redakcija2010/0281 (COD)Prie kšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAIpar to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotībuPASKAIDROJUMA RAKSTS1. PRIE KŠLIKUMA KONTEKSTSKrīze ir pierādījusi, ka būtiska nelīdzsvarotība makroekonomikā, tostarp ievērojamas un pastāvīgas konkurētspējas tendenču novirzes, ir ārkārtīgi kaitīga Eiropas Savienībai un jo īpaši euro. Pirmskrīzes gados zemās finansēšanas izmaksas noveda pie resursu nepamatotas atvēlēšanas bieži vien neproduktīvam izmantojumam, veicinot neilgtspējīgu patēriņa līmeni, nekustamā īpašuma „burbuļus” un ārējā un iekšējā parāda uzkrāšanos dažās dalībvalstīs. Tāpēc ir svarīgi izstrādāt jaunu strukturētu procedūru nevēlamas makroekonomiskas nelīdzsvarotības novēršanai un korekcijai ikvienā dalībvalstī.Komisija savā paziņojumā „EMS@10 — panākumu un problēmu apzināšana pēc Ekonomikas un monetārās savienības desmit pastāvēšanas gadiem”[1] ierosināja plašu politikas programmu ar mērķi uzlabot EMS darbību. Tā jo īpaši uzsvēra nepieciešamību paplašināt ekonomikas uzraudzību, lai makroekonomiskās nelīdzsvarotības problēmas atklātu un risinātu jau sākuma stadijā. Pastiprināta uzraudzība uzskatāma par īpaši noderīgu tādās jomās kā konkurētspēja ārējos tirgos un bilances tekošais konts, kurās kopš euro ieviešanas starp dalībvalstīm parādījušās ievērojamas atšķirības. Lai risinātu šos jautājumus, 2008. gada jūlijā Eurogrupa vienojās, ka ir regulāri jāpārskata konkurētspējas dinamika euro zonā, un šis lēmums bijis rezultatīvs.Stratēģija „Eiropa 2020” ir vērienīga un vispusīga stratēģija, kuras mērķis ir spēcīga, ilgtspējīga un iekļaujoša ES ekonomikas izaugsme. Uz krīzes fona stratēģija izvirza jaunu galveno uzdevumu — pievērsties Eiropas makrofinansiālās uzraudzības trūkumiem un strukturālajām problēmām. Ņemot vērā ciešās savstarpējās ekonomiskās un finansiālās saiknes euro zonā un to ietekmi uz vienoto valūtu, stratēģijā „Eiropa 2020” aicināts izstrādāt īpašu politiku plašākas makroekonomiskās nelīdzsvarotības novēršanai euro zonā[2]. No šī viedokļa ir nepieciešams tiesību aktos iestrādāts mehānisms, ar ko pārrauga makroekonomiskās nelīdzsvarotības avotus un nepieciešamības gadījumā nodrošina piemērotus korektīvus pasākumus. Ir svarīgi nodrošināt saikni starp preventīvajiem un korektīvajiem pasākumiem, lai izvairītos no smagām ekonomikas korekcijām brīdī, kad nelīdzsvarotība kļūst nekontrolējama.2. APSPRIE ŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀMIepriekš nepieredzēta mēroga krīzes situācijā un pēc steidzamajiem neatliekamu problēmu risināšanas pasākumiem Komisija rīkojās bez kavēšanās un pieņēma vērienīgu, taču reāli īstenojamu reformu programmu. Tā izpaužas kā divi paziņojumi Eiropas Parlamentam un Padomei attiecīgi 2010. gada 12. maijā un 30. jūnijā. Izvēloties publiskus juridiskos dokumentus kā saziņas līdzekli, Komisija vēlējās apliecināt savu apņemšanos uzturēt dialogu ar dalībvalstīm, Eiropas Parlamentu un citām iesaistītajām pusēm, vienlaikus sniedzot priekšlikumus praktiskai rīcībai.2010. gada 12. maija paziņojumā Komisija izklāstīja vairāku pīlāru pieeju ekonomikas politikas koordinēšanas pastiprināšanai. Paziņojumā uzsvērts, ka pilnībā jāizmanto saskaņā ar Līgumu pieejamie uzraudzības instrumenti. Nepieciešamības gadījumā pašreiz pieejamie instrumenti jāmaina un jāpapildina. Paziņojumā pausts aicinājums uzlabot atbilstību Stabilitātes un izaugsmes paktam un palielināt ekonomikas uzraudzību. Lai to sasniegtu, pusgada atskaites posma iedibināšana Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanā ļautu dalībvalstīm gūt labumu no agrīnas koordinēšanas Eiropas mērogā. Visbeidzot, paziņojumā noteikti principi, uz kuriem jābalsta noturīga sistēma krīzes pārvarēšanai euro zonas dalībvalstīs. Pārsvarā priekšlikumi attiecas uz ES kopumā, bet euro zonas jautājumi tiks risināti ar stingrākiem noteikumiem.Tikmēr spriedze finanšu tirgos pastiprinājās, un 2010. gada 9. maijā, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, Ekonomikas un finanšu ministru padome ( ECOFIN ) ārkārtas sanāksmē nolēma izveidot Eiropas stabilizācijas mehānismu un vienojās par stingru apņemšanos pamatotos gadījumos veikt ātrāku fiskālo konsolidāciju.2010. gada 30. jūnijā Eiropas Komisija pieņēma atjauninātu paziņojumu, kurā sīkāk izklāstīja ekonomiskās uzraudzības principus, kas ir noteikti 12. maija paziņojumā. Paziņojumā uzmanība vērsta uz īstenošanas un izpildes jautājumiem. Ir uzsvērts, ka ES nepieciešams stingrāk uzraudzīt valstu makroekonomiku, aptverot visas attiecīgās ekonomikas politikas jomas. Makroekonomiskā nelīdzsvarotība jāapskata kopsakarā ar fiskālo politiku un izaugsmi veicinošām reformām atbilstīgi stratēģijai „Eiropa 2020”. Pastiprinātās uzraudzības pamatā jābūt „Eiropas pusgada” jēdzienam, un tā jāpapildina ar virkni sankciju, lai novērstu vai koriģētu pārmērības, kas varētu apdraudēt ES un euro zonas finansiālo stabilitāti. Fiskālajā jomā būtu jāstiprina gan preventīvā, gan korektīvā Stabilitātes un izaugsmes pakta daļa. Tika sniegtas arī vispārējās pamatnostādnes, lai novērstu makroekonomisko nelīdzsvarotību dalībvalstu starpā.Šie paziņojumi bija arī Komisijas ieguldījums Ekonomikas pārvaldības darba grupas darbā, kuru vada Eiropadomes priekšsēdētājs un kura tika izveidota Eiropadomes marta sanāksmē. Darba grupa atzina, ka nelīdzsvarotība ir aktuāla problēma, jo īpaši euro zonas dalībvalstīs. Tika atzīta nepieciešamība īstenot rūpīgāku makroekonomiskās attīstības uzraudzību, balstoties uz nelielu galveno rādītāju kopu, jo īpaši izmantojot brīdināšanas mehānismu. Darba grupa vienojās, ka makroekonomiskajai uzraudzībai jāfunkcionē līdztekus Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētajai budžeta uzraudzībai.Eiropadome cieši sekoja ekspertu darba grupas veikumam. Pirmie pieturas punkti tika ietverti 17. jūnija Eiropadomes secinājumos, kuros apstiprināja, ka jāizstrādā rādītāju kopsavilkums, ko izmantos, lai laikus konstatētu neilgtspējīgas vai bīstamas tendences. Eiropadome 2010. gada 16. septembra secinājumos pauda gandarījumu par jaunas makrouzraudzības sistēmas izveidi, kas ļautu pārraudzīt un operatīvi koriģēt neilgtspējīgas konkurētspējas atšķirības un nelīdzsvarotību.3. PRIE KŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTIPilnvērtīgs makroekonomisko svārstību problēmu novēršanas un koriģēšanas mehānisms ir izklāstīts divos regulas priekšlikumos. Pirmais priekšlikums ieskicē pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru ( EIP ), bet otrais liek uzsvaru uz izpildes pasākumiem, kas saistīti ar šo procedūru. Šajā paskaidrojuma rakstā abi priekšlikumi ir raksturoti secīgi.Pirmais priekšlikums paredz noteikt mehānismu, kā konstatēt un risināt makroekonomiskās nelīdzsvarotības problēmas, tostarp konkurētspējas pasliktināšanās tendences . Tas papildina stratēģijā „Eiropa 2020” paredzēto valstu makrostrukturālās uzraudzības procesu.EIP ir pilnīgi jauns ekonomiskās uzraudzības procesa elements. Tas ietver nelīdzsvarotības risku regulāru novērtēšanu, tostarp brīdināšanas mehānismu, un noteikumus, kas izstrādāti, lai varētu veikt korektīvus pasākumus gadījumā, ja nevēlama makroekonomiskā nelīdzsvarotība ietekmē fiskālo politiku. EIP attiecas uz visām dalībvalstīm.Uzraudzība sākas ar brīdināšanas mehānismu, kas paredzēts, lai konstatētu, kurās dalībvalstīs ir potenciāli problemātisks makroekonomiskās nelīdzsvarotības līmenis. Brīdināšanas mehānisms ietver rādītāju kopsavilkumu (3. pants), ko papildina kritiska analīze. Rādītāju kopsavilkums izstrādāts tā, lai būtu pārredzams, iespējami vienkāršs un balstīts uz ekonomiskiem apsvērumiem. Tālab tiks izmantota rādītāju kopa, lai nodrošinātu, ka laikus tiek konstatēta nelīdzsvarotība, kas rodas dažādās ekonomikas jomās. Rādītāju kopai jābūt pietiekami plašai, lai aptvertu jebkuru iespējamo ievērojamas nelīdzsvarotības gadījumu un lai būtu pārliecība, ka tā ir pietiekami jutīga, lai nelīdzsvarotību varētu konstatēt laikus. Katrai dalībvalstij rādītāju kopsavilkums sastāvēs no vairākiem rādītājiem.Lai uzlabotu pārredzamību un pārskatatbildību, tiks noteiktas katra rādītāja brīdinājuma robežvērtības. Dažiem rādītājiem robežvērtības būs simetriskas; tās atklās gan pārmērīgi augstu, gan pārmērīgi zemu mainīgā lieluma līmeni. Tomēr ir svarīgi atcerēties, ka rādītāji nav uzskatāmi ne par politikas mērķiem, ne par politikas instrumentiem. Piemēram, tekošā konta deficītu 3 % apmērā var uzskatīt par pieņemamu valstī, kas atrodas konverģences posmā un kurā nepieciešami lieli ieguldījumi, bet tas ir nepieņemams attīstītākā valstī, kur vērojama strauja sabiedrības novecošanās. Tādēļ, novērtējot situāciju, robežvērtības jāuztver kā indikatīvas vērtības un tās nevar interpretēt mehāniski; tās jāpapildina ar ekonomisko un tehnisko analīzi par konkrēto valsti.Lai nodrošinātu pilnīgu pārredzamību attiecībā uz brīdināšanas mehānisma funkcionēšanu, Komisija atsevišķā dokumentā sniegs informāciju par rādītāju kopsavilkumā ietvertajiem rādītājiem, to attiecīgajām vērtībām un ar to noteikšanu saistītajām metodēm. Atkarībā no makroekonomiskās stabilitātes apdraudējuma izmaiņām vai datu pieejamības rādītāju kopsavilkuma elementi laika gaitā var mainīties. Visticamāk, iespējamie rādītāji būs gan ārēji, gan iekšēji. Ārējās pozīcijas rādītāju (piemēram, tekošie konti un ārējais parāds) un cenu vai izmaksu konkurētspējas (piemēram, reālie valūtas maiņas kursi) mērījumi palīdzētu konstatēt ārējās nelīdzsvarotības problēmas. Sekošana iekšējiem rādītājiem (piemēram, privātā sektora un publiskā sektora parāds) ir pamatojama ar to, ka ārējā nelīdzsvarotība ir neizbēgami saistīta ar iekšējo. Iekšējo rādītāju pārraudzība attaisnojas arī pati par sevi, ņemot vērā, ka iekšējā nelīdzsvarotība var ietekmēt citas dalībvalstis, tostarp negatīvi ietekmēt to finanšu situāciju. Šie rādītāji kopumā lielā mērā nodrošinās analītisko informāciju iespējamās nelīdzsvarotības agrīnai novērtēšanai.Komisija regulāri ziņos par rādītāju kopsavilkuma datiem un pievienos tiem Komisijas pārskatu, kurā apskatīs iespējami konfliktējošus signālus, ko dod dažādi rādītāji kopsavilkumā (4. pants). Pamatojoties uz visu pieejamo informāciju, Komisija izveidos to dalībvalstu sarakstu, kuras varētu apdraudēt nelīdzsvarotība. Laicīga šī jautājuma apspriešana Padomē un Eurogrupā dos iespēju Komisijai iegūt pienācīgu informāciju no dalībvalstīm un nodrošināt lēmumu pārredzamību. Pēc šādām apspriedēm Komisija sniegs padziļinātu pārskatu par katru dalībvalsti, kurās brīdinājuma mehānisms liecina par iespējamu nelīdzsvarotību vai tās rašanās risku (5. pants). Padziļinātajā pārskatā tiks sīki izpētītas attiecīgajā dalībvalstī pastāvošās problēmas. Nepieciešamības gadījumā pārskatu var sagatavot līdztekus ar uzraudzības misijām konkrētajā valstī. Tiks ņemti vērā visi Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas agrīnie brīdinājumi vai ieteikumi, kā arī attiecīgās dalībvalsts politikas plāni, kas atspoguļoti tās Stabilitātes un konverģences programmā un valsts reformu programmā. Komisijas padziļinātās analīzes rezultātā, kā noteikts 6. un 7. pantā, ir iespējami trīs dažādi galarezultāti:-  ja makroekonomiskās nelīdzsvarotības problēmas uzskatāmas par nebūtiskām, Komisija ierosina neveikt turpmākas darbības;-  ja pēc padziļinātā pārskata Komisija uzskata, ka makroekonomiskā nelīdzsvarotība (vai tās risks) pastāv, tā iesaka Padomei pieņemt preventīvu ieteikumu attiecīgajai dalībvalstij saskaņā ar Līguma 121. panta 2. punktu. Atbilstīgi Ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm un atkarībā no nelīdzsvarotības veida preventīvajos ieteikumos var iztirzāt problēmas dažādās politikas jomās;-  ja padziļinātais pārskats norāda uz ievērojamu nelīdzsvarotību vai nelīdzsvarotību, kas apgrūtina pareizu Ekonomikas un monetārās savienības darbību konkrētā dalībvalstī, Padome pēc Komisijas ieteikuma un saskaņā ar Līguma 121. panta 4. punktu var izstrādāt ieteikumu, kurā paziņo par pārmērīgas nelīdzsvarotības pastāvēšanu un iesaka attiecīgajai dalībvalstij noteiktā termiņā veikt korektīvus pasākumus un iesniegt korektīvo pasākumu plānu, kurā izklāstīta plānotā politika. Dalībvalstis, kurās pastāv pārmērīga nelīdzsvarotība EIP (pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūra) izpratnē, sastapsies ar pastiprinātu citu dalībvalstu spiedienu. Šie „EIP ieteikumi” ir publicējami; tiem jābūt detalizētākiem un preskriptīvākiem nekā 6. pantā minētajiem „preventīvajiem” ieteikumiem. Atkarībā no nelīdzsvarotības veida norādījumi par īstenojamo politiku varētu attiekties uz fiskālās, atalgojuma, makrostrukturālās un makrouzraudzības politikas aspektiem, kas ir valdības struktūru pārziņā.Ja kādai dalībvalstij piemēro EIP , tai ir pienākums konkrētā termiņā pieņemt korektīvo pasākumu plānu, kā noteikts 8. pantā, kurā izklāsta politikas pasākumu ieviešanas gaitu. Korektīvo pasākumu plāns ir apliecinājums, ka attiecīgā dalībvalsts ir gatava strādāt, lai novērstu nelīdzsvarotību. Divu mēnešu laikā pēc korektīvo pasākumu plāna iesniegšanas un pamatojoties uz Komisijas ziņojumu, Padome izvērtē korektīvo pasākumu plānu. Ja to atzīst par pietiekamu, Padome, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, pieņem atzinumu, kas to apstiprina. Ja veiktie pasākumi vai korektīvo pasākumu plānā paredzētās darbības vai to īstenošanas grafiks tiek uzskatīti par nepietiekamiem, lai īstenotu ieteikumu, Padome, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, aicina dalībvalsti grozīt tās korektīvo pasākumu plānu, nosakot tam jaunu termiņu. Procedūra ir pietiekami elastīga, lai, pieņemot EIP ieteikumus, Padome varētu noteikt piemērotu termiņu, ņemot vērā nelīdzsvarotības apmēru un steidzamību, kā arī iespējas situāciju risināt ar politikas pasākumiem. Atšķirībā no fiskālās politikas , risinot ekonomiskās nelīdzsvarotības problēmas, ne visas politikas sviras ir valstu valdību tiešā kontrolē. Turklāt korektīvā politika atkarībā no tās veida var ietekmēt nelīdzsvarotību ar novēlošanos. Piemēram, desmit gadu laikā pirms 2008. gada krīzes euro zonā pastāvīgi auga dalībvalstu konkurētspējas un tekošā konta bilances atšķirības. Konkurētspējas un ārējās nelīdzsvarotības koriģēšanai nepieciešams, lai būtiski mainītos relatīvās cenas un izmaksas un pieprasījums un piedāvājums pārvirzītos no netirgojamo preču sektora uz eksporta sektoru. Daudzu euro zonas dalībvalstu tautsaimniecību raksturo salīdzinoši liela darba un produktu tirgus neelastība, kura — bez pienācīgu reformu īstenošanas — var pagarināt korekcijas laiku. Visos gadījumos Komisija uzraudzīs korektīvo pasākumu īstenošanu attiecīgajās dalībvalstīs, un tām būs jāiesniedz regulāri progresa ziņojumi, kā noteikts 9. pantā. Mainoties ekonomiskajiem apstākļiem un pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, EIP ieteikumus var grozīt.Pamatojoties uz Komisijas ieteikumu, Padome secinās, vai attiecīgā dalībvalsts ir īstenojusi ieteiktos korektīvos pasākumus. Regulas 10. pantā ietverti šāda novērtējuma nosacījumi. Ja Padome lemj, ka attiecīgā dalībvalsts ir īstenojusi ieteiktos korektīvos pasākumus, procedūra tiek atlikta. Atlikšana nozīmē, ka dalībvalstī apmierinoši tiek veikti korektīvie pasākumi. Tomēr, ņemot vērā, ka starp korektīvo pasākumu sākšanu un tās reālu ietekmi iespējama laika nobīde, efektīvai makroekonomiskās nelīdzsvarotības novēršanai ir nepieciešams laiks. Attiecīgo dalībvalsti periodiski uzraudzīs, un tai būs jāsniedz ziņojumi, līdz EIP faktiski tiks izbeigta.Galu galā ilglaicīgi un veiksmīgi korektīvie pasākumi palīdzēs novērst nelīdzsvarotību. Kā noteikts 11. pantā, pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūra tiks izbeigta, tiklīdz Padome uz Komisijas priekšlikuma pamata secinās, ka dalībvalstī vairs nepastāv pārmērīga nelīdzsvarotība.Ja attiecīgā dalībvalsts nav veikusi pienācīgas darbības, tai turpina piemērot pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru. Padomei būs jāpieņem pārskatīti ieteikumi ar jauniem — domājams, īsākiem — termiņiem korektīvo pasākumu veikšanai. Attiecībā uz euro zonas dalībvalstīm izpildes nodrošināšanas mehānismi varētu būt tādi, ka neizpildes gadījumā tiek piemērotas sankcijas, kā izklāstīts regulā par izpildes pasākumiem pārmērīgas nelīdzsvarotības koriģēšanai euro zonā. Turklāt, ja netiek pietiekami pildīti ieteikumi, kuru pamatā ir nelīdzsvarotības uzraudzība, to var uzskatīt par pasliktinošu apstākli, kad atbilstīgi Stabilitātes un izaugsmes paktam tiek novērtēta fiskālā situācija, jo izpildes līmenī rodas savstarpēji pastiprinoša sinerģija starp dažādiem politikas virzieniem.Otrā regulas priekšlikumā apskatīts, kā nodrošināt to pasākumu izpildi, kas paredzēti pārmērīgas makroekonomiskās nelīdzsvarotības koriģēšanai. Tas pievienots šai EIP regulai, uzsvaru liekot uz izpildi euro zonas dalībvalstīs. Tajā norādīts, ka gadījumā, ja dalībvalsts atkārtoti nerīkojas atbilstīgi Padomes ieteikumiem novērst pārmērīgo makroekonomisko nelīdzsvarotību, tai jāmaksā ikgadējs naudassods, līdz Padome konstatē, ka korektīvie pasākumi ir veikti. Atkārtotu neizpildi definē kā Padomes ieteikumu neizpildi līdz jaunam termiņam, kas noteikts saskaņā ar Regulas (..) 10. panta 4. punktu. Turklāt dalībvalstij būs jāmaksā naudassods arī tad, ja tā atkārtoti neiesniedz Padomei un Komisijai korektīvo pasākumu plānu, kas būtu pietiekams, lai izpildītu Padomes ieteikumus. Šajā gadījumā atkārtotu neizpildi definē kā korektīvo pasākumu plāna neiesniegšanu jaunā termiņā, kas noteikts saskaņā ar Regulas (..) 8. panta 2. punktu. Ikgadējais naudassods pamudinās euro zonas dalībvalstis īstenot ieteikumus vai sastādīt pienācīgu korektīvo pasākumu plānu pat pēc pirmā naudassoda samaksas.Lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret dalībvalstīm, naudassodam jābūt vienādam visām euro zonas dalībvalstīm un jābūt vienādam ar 0,1 % no attiecīgās dalībvalsts IKP iepriekšējā gadā. Parasti Komisija ieteiks maksimālo naudassoda apmēru, un priekšlikumu uzskatīs par pieņemtu, ja vien desmit dienu laikā pēc tam, kad Komisija pieņēmusi šādu priekšlikumu, Padome ar kvalificētu balsu vairākumu nepieņem pretēju lēmumu. Padome saskaņā ar Līguma 293. panta 1. punktu drīkst vienbalsīgi grozīt Komisijas priekšlikumu.Padome, balstoties uz Komisijas priekšlikumu, var lemt par naudassoda atcelšanu vai samazināšanu. Arī Komisija var sagatavot šādu priekšlikumu, kad ir izvērtējusi pamatotu attiecīgās dalībvalsts lūgumu, un tas nozīmē pierādījumu nastas pārnešanu sankciju piemērošanas kontekstā. Turklāt Komisija to pašu var ierosināt, pamatojoties arī uz ārkārtējiem ekonomiskiem apstākļiem, kā noteikts Stabilitātes un izaugsmes paktā (Regula (EK) Nr. 1467/97).Padomē lēmumu par šādiem naudassodiem pieņem tikai to dalībvalstu pārstāvji, kuru naudas vienība ir euro. Tā Padomes locekļa balsi, kas pārstāv dalībvalsti, uz kuru attiecas lēmums, vērā neņem.Šajā regulas priekšlikumā paredzētie naudassodi uzskatāmi par citiem ieņēmumiem, kas minēti Līguma 311. pantā. Atbilstoši praksei, kas iedibināta Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvajā daļā (Regula (EK) Nr. 1467/97), šos ieņēmumus sadala starp dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro, kurām nepiemēro pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru Regulas (..) izpratnē un kurām nepiemēro pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru Regulas (EK) Nr. 1467/1997 nozīmē; ieņēmumus starp dalībvalstīm sadala proporcionāli to daļai no visu attiecīgo dalībvalstu kopējā nacionālā kopienākuma (NKI).2010/0281 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULAIpar to, kā novērst un koriģēt makroekonomisko nelīdzsvarotībuEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 121. panta 6. punktu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[3],saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,tā kā:(1) Kā noteikts Līgumā, dalībvalstu ekonomikas politikas koordinēšanai Eiropas Savienībā jāsaskan ar šādiem pamatprincipiem: stabilas cenas, stabila valsts finanšu un monetārā sistēma un stabila maksājumu bilance.(2) Ir jāizmanto pieredze, kas gūta Ekonomikas un monetārās savienības darbības pirmajos desmit gados.(3) Konkrētāk, ir jāpastiprina dalībvalstu ekonomikas politikas uzraudzība papildus budžeta uzraudzībai, lai novērstu pārmērīgu makroekonomisko nelīdzsvarotību un palīdzētu tās skartajām dalībvalstīm izstrādāt korektīvo pasākumus plānus, pirms šīs atšķirības nostiprinās. Uzraudzības paplašināšanai jānoris vienlaikus ar fiskālās uzraudzības padziļināšanu.(4) Lai palīdzētu risināt šo nelīdzsvarotību, tiesību aktos jānosaka detalizēta procedūra.(5) Līguma 121. panta 3. un 4. punktā minēto daudzpusējo uzraudzību ir lietderīgi papildināt ar īpašiem noteikumiem, lai atklātu, novērstu un koriģētu makroekonomisko nelīdzsvarotību.(6) Šīs procedūras pamatā jābūt brīdināšanas mehānismam, lai laikus atklātu radušos makroekonomisko nelīdzsvarotību. Tā jābalsta uz indikatīva un pārredzama rādītāju kopsavilkuma izmantošanu kopā ar ekonomisko novērtējumu.(7) Rādītāju kopsavilkums jāveido no ierobežotas ekonomikas un finanšu rādītāju kopas ar attiecīgām indikatīvām robežvērtībām, lai atklātu makroekonomisko nelīdzsvarotību. Rādītāju kopsavilkuma elementi laika gaitā var mainīties, cita starpā, ja rodas draudi makroekonomiskajai stabilitātei vai kļūst pieejamāka attiecīgā statistika.(8) Vienas vai vairāku robežvērtību pārsniegšana ne vienmēr norāda uz makroekonomiskās nelīdzsvarotības rašanos, jo ekonomikas politikas veidošanā jāņem vērā savstarpējās saiknes starp makroekonomikas rādītājiem. Ekonomiskajam novērtējumam jānodrošina, lai tiktu ņemta vērā visa rādītāju kopsavilkuma un cita informācija un tā kļūtu par neatņemamu vispusīgas analīzes daļu.(9) Balstoties uz daudzpusējo uzraudzības procedūru un brīdināšanas mehānismu, Komisijai jāidentificē tās dalībvalstis, kurās jāveido padziļinātais pārskats. Padziļinātajā pārskatā jāietver pamatīga nelīdzsvarotības cēloņu analīze dalībvalstī, kurā veido pārskatu. Tas jāapspriež Padomē un Eurogrupā.(10) Nevēlamas makroekonomiskās nelīdzsvarotības uzraudzības un korekcijas procedūrai ar preventīviem un korektīviem elementiem vajadzīgi pastiprināti uzraudzības instrumenti, līdzīgi tiem, kurus izmanto daudzpusējā uzraudzības procedūrā. Tas var ietvert biežākas Komisijas misijas dalībvalstīs uzraudzības nolūkā un papildu ziņošanu no dalībvalstu puses, ja nelīdzsvarotība ir nopietna vai tā apdraud stabilu Ekonomikas un monetārās savienības darbību.(11) Novērtējot nelīdzsvarotību, jāņem vērā tās nopietnība, tas, cik lielā mērā tā uzskatāma par pastāvīgu, un iespējamā negatīvā ekonomiskā un finansiālā ietekme uz citām dalībvalstīm. Jāņem vērā arī attiecīgās dalībvalsts ekonomisko korekciju iespējas un tas, cik sekmīgi pildīti iepriekšējie ieteikumi, kas izdoti saskaņā ar šo regulu, un citi ieteikumi, kas izdoti saskaņā ar Līguma 121. pantu daudzpusējās uzraudzības ietvaros, īpaši vispārējās pamatnostādnes dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikai.(12) Ja ir konstatēta makroekonomiskā nelīdzsvarotība, attiecīgajai dalībvalstij jānosūta ieteikumi, kuros sniedz norādes par veicamajiem politikas pasākumiem. Attiecīgajai dalībvalstij nelīdzsvarotības novēršanai domātie politikas pasākumi jāveic laikus un jāizmanto visi pieejamie valsts iestāžu kontrolē esošie politikas instrumenti. Tie jāpieskaņo attiecīgās dalībvalsts videi un apstākļiem, un tiem jāaptver galvenās ekonomikas politikas jomas, iespējams, tostarp arī fiskālo un atalgojuma politiku, darba tirgus, produktu un pakalpojumu tirgus un finanšu sektora sistēmu.(13) Laicīgi Eiropas Sistēmisko risku padomes brīdinājumi un ieteikumi dalībvalstīm vai Savienībai attiecas uz makrofinansiāla rakstura riskiem. Tie var arī būt par pamatu attiecīgai rīcībai nelīdzsvarotības uzraudzības kontekstā.(14) Ja ir konstatēta nopietna makroekonomiskā nelīdzsvarotība, tai skaitā nelīdzsvarotība, kas apdraud Ekonomikas un monetārās savienības pienācīgu darbību, jāuzsāk pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūra, kas var ietvert ieteikumu izdošanu dalībvalstij, pastiprinātas uzraudzības un pārraudzības prasības un — attiecībā uz dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro, — izpildes iespējas saskaņā ar Regulu (ES) Nr. […/…][4], ja ilgstoši netiek veikti korektīvie pasākumi.(15) Visām dalībvalstīm, kurām piemērota pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūra, jāizveido korektīvo pasākumu plāns, kurā sīki izklāstīta politika, kuras mērķis ir ieviest Padomes ieteikumus. Korektīvo pasākumu plānā jāietver termiņi, kādos paredzēts ieviest pasākumus. To pēc Komisijas ziņojuma apstiprina Padome.(16) Ņemot vērā to, ka efektīvu makroekonomiskās nelīdzsvarotības konstatēšanu un novēršanu nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, jo starp dalībvalstīm pastāv cieši savstarpēji tirdznieciski un finansiāli sakari un valstu ekonomikas politika ietekmē Savienību un euro zonu kopumā, un šo mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai,IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.I nodaļa PRIEKšMETS UN DEFINīCIJAS1. PANTS PRIEK šmetsŠajā regulā izklāstīti sīki izstrādāti noteikumi, lai atklātu, novērstu un koriģētu makroekonomisko nelīdzsvarotību Savienībā.2. pantsDefinīcijasŠajā regulā:a) „nelīdzsvarotība” ir makroekonomikas norises, kas nelabvēlīgi ietekmē vai var nelabvēlīgi ietekmēt dalībvalsts ekonomikas vai Ekonomikas un monetārās savienības, vai visas Savienības stabilu darbību kopumā.b) „pārmērīga nelīdzsvarotība” ir nopietna nelīdzsvarotība, tai skaitā tāda nelīdzsvarotība, kas apdraud stabilu Ekonomikas un monetārās savienības darbību.II nodaļa NELīDZSVAROTīBAS NOTEIKšANA3. PANTS Rādītāju kopsavilkums1. Komisija pēc apspriešanās ar dalībvalstīm izveido indikatīvu rādītāju kopsavilkumu kā instrumentu, lai veicinātu laicīgu nelīdzsvarotības konstatēšanu un uzraudzību.2. Rādītāju kopsavilkumu izveido no dalībvalstu makroekonomikas un makrofinansiālo rādītāju kopas. Komisija var noteikt indikatīvas zemākās un augstākās robežvērtības šiem rādītājiem kā brīdinājuma līmeni. Robežvērtības, ko piemēro dalībvalstīs, kuru naudas vienība ir euro, var būt atšķirīgas no tām, kuras piemēro citās dalībvalstīs.3. Kopsavilkumā ietverto rādītāju saraksts un rādītāju robežvērtības ir publiski pieejamas.4. Komisija regulāri novērtē rādītāju kopsavilkuma atbilstību, tai skaitā rādītāju sastāvu, noteiktās robežvērtības un izmantotās metodes, un, ja nepieciešams, izdara izmaiņas, lai saglabātu vai paaugstinātu tā piemērotību, nelīdzsvarotības atklāšanai un tās attīstības uzraudzībai. Izmaiņas izmantotajās metodēs, rādītāju kopsavilkuma saturā un saistītajās robežvērtībās ir publiski pieejamas.4. pantsBrīdināšanas mehānisms1. Komisija atjaunina kopsavilkumā iekļauto rādītāju vērtības katrai dalībvalstij vismaz reizi gadā. Atjauninātais rādītāju kopsavilkums ir publiski pieejams.2. Atjaunināto rādītāju kopsavilkumu izdod kopā ar Komisijas paziņojumu, kurā ietverts ekonomikas un finanšu novērtējums, kas sniedz priekšstatu par rādītāju dinamiku un kurā nepieciešamības gadījumā izmantoti arī jebkādi citi ekonomikas un finanšu rādītāji atbilstoši atklātajai nelīdzsvarotībai. Paziņojumā norāda, vai zemāko vai augstāko robežvērtību pārkāpšana vienā vai vairākās dalībvalstīs liecina par iespējamu nelīdzsvarotības parādīšanos.3. Paziņojumā norāda dalībvalstis, kuras — pēc Komisijas ieskatiem — skar vai apdraud nelīdzsvarotība.4. Daudzpusējās uzraudzības ietvaros saskaņā ar Līguma 121. panta 3. punktu Padome apspriežas un izdara secinājumus par Komisijas paziņojumu. Eurogrupa apspriež paziņojumu tādā mērā, kādā tas tieši vai netieši attiecas uz dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro.5. pantsPadziļinātais pārskats1. Ņemot vērā 4. panta 4. punktā minēto Padomes un Eurogrupas apspriešanos, Komisija sagatavo padziļinātu pārskatu par katru dalībvalsti, kuru — pēc Komisijas ieskatiem — skar vai apdraud nelīdzsvarotība. Šajā novērtējumā izsver, vai attiecīgajā dalībvalstī pastāv nelīdzsvarotība un vai šī nelīdzsvarotība ir pārmērīga.2. Padziļinātais pārskats ir publiski pieejams. Tajā īpaši ņem vērā turpmāk minēto:a) ja nepieciešams, vai pārskatā aplūkotā dalībvalsts ir veikusi atbilstīgus pasākumus, atsaucoties uz Padomes ieteikumiem vai aicinājumiem, kas izdoti saskaņā ar Līguma 121. un 126. pantu un saskaņā ar šīs regulas 6., 7., 8. un 10. pantu;b) pārskatā aplūkotās dalībvalsts plānotos politikas pasākumus, kas ietverti tās stabilitātes un konverģences programmā un valsts reformu programmā;c) jebkādus Eiropas Sistēmisko risku padomes brīdinājumus un ieteikumus attiecībā uz pārskatā aplūkoto dalībvalsti.6. pantsPreventīvie pasākumi1. Ja, balstoties uz savu šīs regulas 5. pantā minēto padziļināto pārskatu, Komisija uzskata, ka dalībvalstī pastāv nelīdzsvarotība, tā dara to zināmu Padomei. Padome pēc Komisijas ieteikuma var nosūtīt attiecīgajai dalībvalstij nepieciešamos ieteikumus saskaņā ar procedūru, kas minēta Līguma 121. panta 2. punktā.2. Padome šos ieteikumus dara zināmus Eiropas Parlamentam. Padomes ieteikumi ir publiski pieejami.3. Padome katru gadu pārskata šos ieteikumus, un, ja nepieciešams, tā var tos grozīt saskaņā ar 1. punktu.III nodaļa PāRMēRīGAS NELīDZSVAROTīBAS NOVēRšANAS PROCEDūRA7. PANTS PāRMēRīGAS NELīDZSVAROTīBAS NOVēRšANAS PROCEDūRAS UZSāKšANA1. Ja, balstoties uz 5. pantā minēto padziļināto pārskatu, Komisija uzskata, ka attiecīgajā dalībvalstī pastāv pārmērīga nelīdzsvarotība, tā dara to zināmu Padomei.2. Padome pēc Komisijas ieteikuma saskaņā ar Līguma 121. panta 4. punktu var izdot ieteikumu, kurā paziņo, ka pastāv pārmērīga nelīdzsvarotība, un iesaka attiecīgajai dalībvalstij uzsākt korektīvus pasākumus. Šajā ieteikumā izklāstīts nelīdzsvarotības raksturs un sīki aprakstīti veicamie korektīvie pasākumi un termiņš, kādā attiecīgajai dalībvalstij tie jāveic. Padome saskaņā ar Līguma 121. panta 4. punktu var publiskot savus ieteikumus.8. pants Korektīvo pasākumu plāns1. Visas dalībvalstis, kurās ir uzsākta pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūra, iesniedz Padomei un Komisijai korektīvo pasākumu plānu termiņā, kas noteikts ieteikumos saskaņā ar 7. pantu. Korektīvo pasākumu plānā minēti konkrēti politikas pasākumi, ko attiecīgā dalībvalsts ir veikusi vai plāno veikt, un to termiņi.2. Divu mēnešu laikā pēc korektīvo pasākumu plāna iesniegšanas, balstoties uz Komisijas paziņojumu, Padome novērtē korektīvo pasākumu plānu. Ja to uzskata par pietiekamu, balstoties uz Komisijas priekšlikumu, Padome pieņem lēmumu to apstiprināt. Ja korektīvo pasākumu plānā veiktie vai paredzētie pasākumi vai to ieviešanas termiņi netiek uzskatīti par pietiekamiem, lai īstenotu ieteikumus, Padome, balstoties uz Komisijas priekšlikumu, aicina dalībvalsti izdarīt izmaiņas tās korektīvo pasākumu plānā, nosakot jaunu termiņu. Grozīto korektīvo pasākumu plānu pārbauda saskaņā ar šajā punktā minēto procedūru.3. Korektīvo pasākumu plāns, Komisijas paziņojums un 2. punktā minētais Padomes aicinājums ir publiski pieejami.9. pants Korektīvo pasākumu uzraudzība1. Komisija uzrauga ieteikto korektīvo pasākumu un korektīvo pasākumu plāna īstenošanas gaitu attiecīgajā dalībvalstī. Tālab dalībvalsts regulāri nosūta Padomei un Komisijai progresa ziņojumus, kuru biežumu nosaka Padome 7. panta 2. punktā minētajā ieteikumā.2. Padome publisko dalībvalstu progresa ziņojumus.3. Komisija var īstenot uzraudzības misijas attiecīgajā dalībvalstī, lai uzraudzītu korektīvo pasākumu plāna ieviešanu.4. Ja ekonomikas apstākļi mainās, Padome pēc Komisijas ieteikuma var grozīt saskaņā ar 7. pantu pieņemtos ieteikumus, ievērojot tajā pašā pantā noteikto procedūru. Attiecīgā dalībvalsts iesniedz pārskatītu korektīvo pasākumu plānu, ko novērtē saskaņā ar 8. pantā minēto procedūru.10. pants Korektīvo pasākumu novērtējums1. Balstoties uz Komisijas paziņojumu, Padome secina, vai attiecīgā dalībvalsts ir vai nav veikusi ieteiktos korektīvos pasākumus.2. Komisijas paziņojums ir publiski pieejams.3. Padomes secinājumus pieņem termiņā, ko Padome nosaka savos ieteikumos, kas izdoti saskaņā ar 7. pantu.4. Ja Padome secina, ka dalībvalsts nav veikusi ieteiktos korektīvos pasākumus, tā pēc Komisijas ieteikuma izdod pārskatītus ieteikumus saskaņā ar 7. pantu, nosakot jaunu korektīvo pasākumu termiņu, kurā tiks veikts jauns novērtējums saskaņā ar šo pantu.5. Ja Padome secina, ka dalībvalsts ir veikusi ieteiktos korektīvos pasākumus, pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru pagaidām atliek.6. Padome saskaņā ar 1.–5. pantā minēto procedūru regulāri izvērtē, vai uz attiecīgo dalībvalsti joprojām var attiecināt procedūras pagaidu atlikšanu .11. pantsPārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūras izbeigšanaPārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru izbeidz, ja Padome pēc Komisijas ieteikuma secina, ka dalībvalstī vairs nepastāv pārmērīga nelīdzsvarotība.IV nodaļa NOBEIGUMA NOTEIKUMI12. PANTS STāšANāS SPēKāŠī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē, […]Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā —priekšsēdētājs priekšsēdētājs [1] Eiropas Ekonomika, Nr. 2/2008, Eiropas Komisija, Ekonomikas un finanšu lietu ĢD.[2] Komisija jau agrāk vairākkārt aizstāvējusi dziļākas un plašākas ekonomikas koordinēšanas nepieciešamību euro zonā, tostarp 2009. gada pārskatā par euro zonu un 2008. gada paziņojumā „EMS@10 – panākumu un problēmu apzināšana pēc Ekonomikas un monetārās savienības desmit pastāvēšanas gadiem”.[3] OV C , , . lpp.[4] OV L […], […], […].


				|

		52012PC0172

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA  par tādu rīsu importu, kuru izcelsme ir Bangladešā /* COM/2012/0172 final - 2012/0085 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Priekšlikuma mērķis ir Padomes
1990. gada 26. novembra Regulu (EK) Nr. 3491/90[1] par
tādu rīsu importu, kuru izcelsme ir Bangladešā, pielāgot
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 290. un
291. pantā noteiktajai atšķirībai starp Komisijas
deleģētajām pilnvarām un īstenošanas pilnvarām.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMA
REZULTĀTI
Apspriešanās ar
ieinteresētajām personām
Ekspertu atzinumu pieprasīšana un
izmantošana
Apspriešanās ar ieinteresētajām
personām vai neatkarīgu ekspertu atzinums nebija nepieciešams, jo
priekšlikums pieskaņot Padomes Regulu (EEK) Nr. 3491/90 Lisabonas
līgumam ir starpiestāžu jautājums, kas skars visas Padomes
regulas.
Ietekmes novērtējums
Ietekmes novērtējums nebija
vajadzīgs, jo priekšlikums pieskaņot Padomes Regulu (EEK)
Nr. 3491/90 Lisabonas līgumam ir starpiestāžu jautājums,
kas skars visas Padomes regulas.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
Ierosināto pasākumu kopsavilkums
Identificēt Padomes Regulā (EK) Nr.
3491/90 noteiktās Komisijas deleģētās un īstenošanas
pilnvaras un noteikt atbilstošu kārtību šo aktu pieņemšanai.
Juridiskais pamats
Līguma par Eiropas Savienības
darbību 207. pants.
Subsidiaritātes princips
Kompetenci lauksaimniecības politikas
jomā dala ES un dalībvalstis. Tas nozīmē, ka
dalībvalstu kompetence saglabājas tik ilgi, kamēr ES neizdod
tiesību aktus šajā nozarē. Šis priekšlikums attiecas tikai un
vienīgi uz Bangladešas izcelsmes rīsu atvieglota importa noteikumu
pielāgošanu jaunajām prasībām, kas ieviestas ar Lisabonas
līgumu. Tātad šis priekšlikums neskar pašreizējo Savienības
pieeju.
Proporcionalitātes princips
Priekšlikums ir saskaņā ar
proporcionalitātes principu.
Juridisko instrumentu izvēle
Ierosinātais juridiskais instruments:
Eiropas Parlamenta un Padomes regula.
Citi pasākumi nebūtu piemēroti
šāda iemesla dēļ: ņemot vērā KLP būtību
un tās pārvaldības prasības, tieša piemērošana ir KLP
tiesību aktu raksturīga iezīme.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Pasākums neietekmē budžetu.
2012/0085 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
par tādu rīsu importu, kuru
izcelsme ir Bangladešā
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu,
ņemot vērā Komisijas
priekšlikumu[2],
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
(1)       Urugvajas kārtas
sakarā Savienība ir apņēmusies piedāvāt
atvieglota importa režīmu to rīsu importam, kuru izcelsme ir
vismazāk attīstītajās valstīs. Bangladeša, kas ir
viena no valstīm, kam bija adresēts piedāvājums, ir
izrādījusi interesi attīstīt rīsu tirdzniecību.
Tādēļ ir pieņemta Padomes 1990. gada 26. novembra
Regula (EEK) Nr. 3491/90 par tādu rīsu importu, kuru izcelsme ir
Bangladešā[3].
(2)       Regula (EEK) Nr. 3491/90
piešķir Komisijai pilnvaras, lai īstenotu dažus noteikumus.
Tāpēc, stājoties spēkā Lisabonas līgumam,
piešķirtās Komisijas pilnvaras jāpieskaņo Līguma par
Eiropas Savienības darbību (Līgums) 290. un 291. pantam.
Skaidrības labad ir lietderīgi atcelt Regulu (EEK)
Nr. 3491/90 un aizstāt to ar jaunu regulu.
(3)       Lai nodrošinātu
atvieglota importa režīma uzticamību un efektivitāti, Komisijai
vajadzētu būt deleģētām pilnvarām atbilstīgi
Līguma 290. pantam, lai tā ieviestu noteikumus, kas noteiktu
līdzdalību nolīgumā, kas atkarīgs no
nodrošinājuma iemaksas. Ir īpaši būtiski, lai Komisija
sagatavošanās darba laikā rīkotu atbilstīgas apspriešanās,
tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un
izstrādājot deleģētos aktus, jānodrošina
attiecīgo dokumentu vienlaicīga, laicīga un atbilstīga
nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(4)       Lai nodrošinātu
vienādus šīs regulas īstenošanas nosacījumus,
īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai.
Minētās pilnvaras, ja nav skaidri norādīts
citādāk, būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas
Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regulu (ES) Nr.
182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu
kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas
pilnvaru izmantošanu[4].
Tomēr, ja nepieciešama atvieglotā importa režīma atcelšana,
būtu jāatļauj Komisijai pieņemt īstenošanas aktus bez
Regulas (ES) Nr. 182/2011 piemērošanas.
(5)       Atvieglotā importa
režīms ietver ievedmuitas samazināšanu noteikta lobītu rīsu
daudzuma robežās. Līdzvērtīgi daudzumi, kas ir citās
apstrādes stadijās nekā lobīti rīsi, būtu
jāaprēķina saskaņā ar Komisijas 2008. gada
19. decembra Regulu Nr. 1312/2008, ar ko nosaka konversijas likmes,
apstrādes izmaksas un blakusproduktu vērtību dažādām
rīsu apstrādes stadijām[5].

(6)       Lai noteiktu ievedmuitas
nodokļus, ko piemēro rīsiem, kuru izcelsme ir Bangladešā un
kuru ievešana notiek atbilstoši minētajai regulai, būtu
jāņem vērā attiecīgā Eiropas Parlamenta un
Padomes Regula Nr. XXXX/XXXX, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu
kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus atsevišķiem
lauksaimniecības produktiem (vienotā TKO Regula)[6].
(7)       Lai nodrošinātu, ka
atvieglotā importa režīma priekšrocības attiecas tikai uz
tādu rīsu importu, kuru izcelsme ir Bangladešā, būtu
jāizsniedz izcelsmes sertifikāts un eksportētājvalstij
būtu jāiekasē eksporta nodoklis, kura summa ir vienāda ar
ievedmuitas nodokļa samazinājumu,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Darbības joma
1.           Šī regula nosaka
atvieglotā importa režīmu tādu rīsu importam, kuru izcelsme
ir Bangladešā un uz kuriem attiecas KN kods 1006 10 (izņemot KN kodu
1006 10 10), 1006 20 un 1006 30.
2.           Kalendārajā
gadā atvieglotā importa režīma apjoms nedrīkst
pārsniegt daudzumu, kas ir līdzvērtīgs 4000 tonnām
lobītu rīsu.
Rīsu daudzumus, kas ir citās apstrādes stadijās nekā
lobīti rīsi, konvertē atbilstoši likmēm, kas noteiktas
Komisijas Regulas (EK) Nr. 1312/2008 1. pantā.
3.           Izmantojot īstenošanas
aktu, kas pieņemts bez Regulas Nr. XXXX/XXXX 323. panta 1. punktā
minētās komitejas palīdzības, Komisija pārtrauc
piemērot atvieglotā importa režīmu, kas paredzēts šā
panta 1. punktā, tad, kad tā pārliecinās ka imports,
uz ko attiecas minētā režīma noteikumi, gada laikā sasniedz
2. punktā norādīto daudzumu.
2. pants
Ievedmuitas nodoklis
1.           Daudzuma robežās, kas
noteiktas 1. panta 2. punktā, ievedmuitas nodoklis rīsiem
ir noteikt šādi:
– ievedmuitas nodoklis nelobītiem
rīsiem, kas atbilst KN kodam 1006 10, izņemot KN kodu
1006 10 10, ir vienāds ar muitas nodokļiem, kas noteikti
kopējā muitas tarifā, samazināts par 50 % un par
EUR 4,34;
– ievedmuitas nodoklis lobītiem rīsiem,
kas atbilst KN kodam 1006 20, ir vienāds ar nodokļiem, kas
noteikti saskaņā ar Regulas Nr. XXXX/XXXX 242. pantu,
samazināts par 50 % un par EUR 4,34;
– ievedmuitas nodoklis daļēji
slīpētiem rīsiem un pilnībā slīpētiem
rīsiem, kas atbilst KN kodam 1006 30, ir vienāds ar nodokli, kas
noteikts saskaņā ar Regulas Nr. XXXX/XXXX 244. pantu,
samazināts par EUR 16,78, tad par 50 % un par EUR 6,52.
2.           Šā panta 1. punktu
piemēro, ievērojot šādus nosacījumus:
a)      tiek iesniegti pierādījumi tam,
ka Bangladešā ir iekasēts eksporta nodoklis par summu, kas atbilst
nodevu samazinājumam, kā norādīts 1. punktā;
b)      ka kompetenta Bangladešas iestāde ir
izsniegusi izcelsmes sertifikātu.
3. pants
Deleģētās pilnvaras
Saskaņā ar 4. pantu Komisija ir
pilnvarota pieņemt deleģētus aktus, kuros paredz noteikumus,
saskaņā ar kuriem piedalīšanās atvieglotā importa
režīmā, kas noteikts 1. pantā, atkarīga no
nodrošinājuma sniegšanas.
4. pants
Deleģēšanas īstenošana
1.           Komisijai piešķir
pilnvaras pieņemt deleģētos aktus, ievērojot šajā
pantā paredzētos nosacījumus.
2.           Pilnvaras pieņemt
3. pantā minētos deleģētos aktus tiek piešķirtas
Komisijai uz nenoteiktu laiku no šīs regulas spēkā
stāšanās dienas.
3.           Eiropas Parlaments vai Padome
jebkurā laikā var atsaukt 3. pantā minēto pilnvaru
deleģējumu. Ar lēmumu par pilnvaru atsaukšanu izbeidz tajā
norādīto pilnvaru deleģējumu. Tas stājas spēkā
nākamajā dienā pēc lēmuma publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai
vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas
neietekmē citus spēkā esošos deleģētos aktus.
4.           Tiklīdz Komisija
pieņem deleģētu aktu, tā par to vienlaikus paziņo
Eiropas Parlamentam un Padomei.
5.           Saskaņā ar
3. pantu pieņemtais deleģētais akts stājas
spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais
akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne
Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām
gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu
neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas
šo termiņu pagarina par diviem mēnešiem.
5. pants
Īstenošanas pilnvaras
Komisija, izmantojot īstenošanas aktus,
pieņem nepieciešamos pasākumus attiecībā uz:
a)           izmantojamo administrēšanas
metodi atvieglota importa režīma pārvaldībai;
b)           līdzekļiem ar kuriem
nosaka atvieglotā importa režīma produkta izcelsmi;
c)           šīs regulas 2. panta
2. punktā minētā izcelsmes sertifikāta formu un
derīguma termiņu;
d)           pierādījuma veidu, kas
nepieciešams, lai noteiktu, vai 2. panta 2. punktā minētais
eksporta nodoklis ir samaksāts;
e)           Importa licences derīguma
termiņu, ja nepieciešams;
f)            drošības naudas summu, kas
jāmaksā saskaņā ar 3. pantu;
g)           paziņojumiem, ko
dalībvalstis sniedz Komisijai.
Šos īstenošanas aktus pieņem
saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta Eiropas
Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. [xxxx/xxxx] [323. panta
2. punktā] (Vienotā TKO regula).
6. pants
Atcelšana
Regula (EEK) Nr. 3491/90 ir atcelta.
Atsauces uz
Regulu (EEK) Nr. 3491/90 uzskata par atsaucēm uz šo regulu,
un tās lasāmas saskaņā ar šīs regulas pielikumā
iekļauto atbilstības tabulu.
7. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā
nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā –                         Padomes
vārdā –
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
PIELIKUMS
REGULAS
6. PANTĀ MINĒTĀ ATBILSTĪBAS TABULA
 Regula (EEK) Nr. 3491/90 || Šī regula
 1. pants || 2. pants
 2. panta 1. punkts || 1. panta 2. punkts
 2. panta 2. punkts || 1. panta 3. punkts
 3. pants || 3., 4. un 5. pants
[1]               OV L 337,
4.12.1990., 1. lpp. Regula grozīta ar Regulu (EK) Nr. 1532/2007
(OV L 337, 21.12.2007., 19. lpp.)
[2]               OV C […], […], […] lpp.
[3]               OV L 337, 4.12.1990., 1. lpp.
[4]               OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.
[5]               OV L 344, 20.12.2008., 56. lpp.
[6]               OV L […], […], […] lpp.