               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.2.2016
            COM(2016) 69 final
            2016/0041(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā noslēgtu protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas, Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Horvātijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Rumānijas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               Pievienotais priekšlikums ir juridisks instruments attiecībā uz pilnvarojumu noslēgt protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas, Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Horvātijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Rumānijas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai (turpmāk “protokols”).

               Saskaņā ar attiecīgi 2003., 2005. un 2011. gada Pievienošanās aktu Igaunijas Republika, Kipras Republika, Latvijas Republika, Lietuvas Republika, Ungārija, Maltas Republika, Polijas Republika, Slovēnijas Republika un Slovākijas Republika, Bulgārijas Republika un Rumānija, kā arī Horvātijas Republika Eiropas Savienības un tās dalībvalstu parakstītajiem (vai noslēgtajiem) starptautiskajiem nolīgumiem pievienojas ar attiecīgā nolīguma protokolu.

               Partnerības un sadarbības nolīgums starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses (turpmāk “nolīgums”) tika parakstīts 1998. gada 25. maijā Briselē (nolīgums pašlaik tiek ratificēts un vēl nav stājies spēkā).

               Pēc Padomes [..] lēmuma par to, lai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā parakstītu protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, protokols tika parakstīts [..] [..].

               Ar ierosināto protokolu Bulgārijas Republika, Čehijas Republika, Igaunijas Republika, Horvātijas Republika, Kipras Republika, Latvijas Republika, Lietuvas Republika, Ungārija, Maltas Republika, Polijas Republika, Rumānija, Slovēnijas Republika un Slovākijas Republika līgumslēdzējas puses statusā pievienojas nolīgumam un Eiropas Savienībai tiek uzliktas saistības nodrošināt nolīguma autentiskās versijas angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, horvātu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, nīderlandiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā.

               Komisija lūdz Padomi Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā noslēgt protokolu.

               Eiropas Parlamentu aicinās dot piekrišanu šim protokolam.

               2016/0041 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā noslēgtu protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas, Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Horvātijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Rumānijas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. un 209. pantu saistībā ar tā 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu,

               ņemot vērā 2003. gada Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas Pievienošanās aktu, un jo īpaši tā 6. panta 2. punktu,

               ņemot vērā 2005. gada Bulgārijas Republikas un Rumānijas Pievienošanās aktu un jo īpaši tā 6. panta 2. punktu,

               ņemot vērā 2011. gada Horvātijas Republikas Pievienošanās aktu un jo īpaši tā 6. panta 2. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar 2003. gada Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Horvātijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas Pievienošanās akta 6. panta 2. punktu, 2005. gada Bulgārijas Republikas un Rumānijas Pievienošanās akta 6. panta 2. punktu, 2011. gada Horvātijas Republikas Pievienošanās akta 6. panta 2. punktu par pievienošanos Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses (turpmāk “nolīgums”) vienojas, izmantojot nolīguma protokolu. Saskaņā ar attiecīgā pievienošanās akta 6. panta 2. punktu attiecībā uz šādu pievienošanos ir piemērojama vienkāršota procedūra, saskaņā ar kuru Padome dalībvalstu vārdā, rīkojoties uz vienprātīga lēmuma pamata, ar attiecīgajām trešām valstīm noslēdz protokolu.

               (2)Padome 2003. gada 8. decembrī pilnvaroja Komisiju Kopienas un tās dalībvalstu vārdā risināt sarunas ar Turkmenistānu par protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses, lai ņemtu vērā Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.

               (3)Padome 2006. gada 23. oktobrī pilnvaroja Komisiju Kopienas un tās dalībvalstu vārdā risināt sarunas ar Turkmenistānu par protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai.

               (4)Padome 2012. gada 14. septembrī pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar attiecīgajām trešām valstīm
                  1
                par Eiropas Savienības vai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu parakstīto vai noslēgto nolīgumu pielāgošanu, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.

               (5)Sarunas tika sekmīgi pabeigtas, un Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā [..] [..] tika parakstīts protokols Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas, Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Horvātijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Rumānijas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.

               (6)Protokols būtu jāapstiprina,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1.
                     Ar šo Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā apstiprina protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas, Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Horvātijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Rumānijas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.

               2.
                     Protokola teksts ir pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Padomes priekšsēdētājs norīko personu, kas ir tiesīga Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā sniegt protokola 4. panta 1. punktā paredzēto paziņojumu.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Padomes Lēmums, ar ko, ņemot vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, pilnvaro sākt sarunas par to nolīgumu pielāgošanu, kurus Eiropas Savienība vai Eiropas Savienība un tās dalībvalstis parakstījušas vai noslēgušas ar vienu vai vairākām trešām valstīm vai starptautiskajām organizācijām (Padomes dok. 13351/12 LIMITED).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 18.2.2016
            COM(2016) 69 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes Lēmumam
            par to, lai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā noslēgtu protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas, Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Horvātijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Rumānijas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai

               PROTOKOLS
                  PARTNERĪBAS UN SADARBĪBAS NOLĪGUMAM
                  STARP EIROPAS KOPIENĀM
                  UN TO DALĪBVALSTĪM, NO VIENAS PUSES,
                  UN TURKMENISTĀNU, NO OTRAS PUSES,
                  LAI ŅEMTU VĒRĀ
                  BULGĀRIJAS REPUBLIKAS, ČEHIJAS REPUBLIKAS,
                  IGAUNIJAS REPUBLIKAS, HORVĀTIJAS REPUBLIKAS,
                  KIPRAS REPUBLIKAS, LATVIJAS REPUBLIKAS,
                  LIETUVAS REPUBLIKAS, UNGĀRIJAS, MALTAS REPUBLIKAS,
                  POLIJAS REPUBLIKAS, RUMĀNIJAS, SLOVĒNIJAS REPUBLIKAS
                  UN SLOVĀKIJAS REPUBLIKAS
                  PIEVIENOŠANOS EIROPAS SAVIENĪBAI

               BEĻĢIJAS KARALISTE,

               BULGĀRIJAS REPUBLIKA,

               ČEHIJAS REPUBLIKA,

               DĀNIJAS KARALISTE,

               VĀCIJAS FEDERATĪVĀ REPUBLIKA,

               IGAUNIJAS REPUBLIKA,

               ĪRIJA,

               GRIEĶIJAS REPUBLIKA,

               SPĀNIJAS KARALISTE,

               FRANCIJAS REPUBLIKA,

                HORVĀTIJAS REPUBLIKA,

               ITĀLIJAS REPUBLIKA,

               KIPRAS REPUBLIKA,

               LATVIJAS REPUBLIKA,

               LIETUVAS REPUBLIKA,

               LUKSEMBURGAS LIELHERCOGISTE,

               UNGĀRIJA,

               MALTAS REPUBLIKA,

               NĪDERLANDES KARALISTE,

               AUSTRIJAS REPUBLIKA,

               POLIJAS REPUBLIKA,

               PORTUGĀLES REPUBLIKA,

               RUMĀNIJA,

               SLOVĒNIJAS REPUBLIKA,

               SLOVĀKIJAS REPUBLIKA,

               SOMIJAS REPUBLIKA,

               ZVIEDRIJAS KARALISTE,

               LIELBRITĀNIJAS UN ZIEMEĻĪRIJAS APVIENOTĀ KARALISTE,

               Līguma par Eiropas Savienību, Līguma par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līguma līgumslēdzējas puses (turpmāk “dalībvalstis”)

               un

               EIROPAS SAVIENĪBA (turpmāk “Savienība”),

               un

               EIROPAS ATOMENERĢIJAS KOPIENA (turpmāk “Euratom”),

                  no vienas puses,

               UN

               TURKMENISTĀNA,

               no otras puses

               (turpmāk visas kopā “līgumslēdzējas puses”),

               TĀ KĀ Partnerības un sadarbības nolīgums, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses, tika parakstīts 1998. gada 25. maijā Briselē;

               ŅEMOT VĒRĀ Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai 2004. gada 1. maijā, Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai 2007. gada 1. janvārī un Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai 2013. gada 1. jūlijā;

               TĀ KĀ saskaņā ar 6. panta 2. punktu Aktā par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā (turpmāk “2003. gada Pievienošanās akts”), par to pievienošanos nolīgumam vienojas, noslēdzot nolīguma protokolu;

               TĀ KĀ, saskaņā ar 6. panta 2. punktu Aktā par Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā (turpmāk “2005. gada Pievienošanās akts”), par to pievienošanos nolīgumam vienojas, noslēdzot nolīguma protokolu;

               TĀ KĀ, saskaņā ar 6. panta 2. punktu Aktā par Horvātijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem Līgumā par Eiropas Savienību, Līgumā par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumā (turpmāk “2011. gada Pievienošanās akts”), par tās pievienošanos nolīgumam vienojas, noslēdzot nolīguma protokolu;

               IR vienojušās šādi.

               1. PANTS

               Bulgārijas Republika, Čehijas Republika, Igaunijas Republika, Horvātijas Republika, Kipras Republika, Latvijas Republika, Lietuvas Republika, Ungārija, Maltas Republika, Polijas Republika, Rumānija, Slovēnijas Republika un Slovākijas Republika kā līgumslēdzēja puse pievienojas Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Turkmenistānu, no otras puses (turpmāk “nolīgums”) un tāpat kā pārējās dalībvalstis attiecīgi pieņem un ievēro nolīguma, kopīgo deklarāciju, vēstuļu apmaiņas un Turkmenistānas deklarācijas tekstus, kas pievienoti tajā pašā dienā parakstītajam nobeiguma aktam.

               2. PANTS

               Pēc šā protokola parakstīšanas Savienība nosūta dalībvalstīm un Turkmenistānai nolīguma versijas bulgāru, čehu, horvātu, igauņu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, rumāņu, slovāku, slovēņu un ungāru valodā. Ņemot vērā šā protokola stāšanos spēkā, valodu versijas, kas minētas šā panta pirmajā teikumā, kļūst autentiskas ar tādiem pašiem nosacījumiem kā nolīguma versijas angļu, dāņu, franču, grieķu, itāļu, nīderlandiešu, portugāļu, somu, spāņu, vācu, zviedru un turkmēņu valodā.

               3. PANTS

               Šis protokols ir nolīguma neatņemama sastāvdaļa.

               4. PANTS

               1.
                     Šo protokolu katra līgumslēdzēja puse apstiprina saskaņā ar savām procedūrām. Līgumslēdzējas puses informē viena otru par šim nolūkam nepieciešamo procedūru izpildi. Apstiprināšanas dokumentus deponē Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariātā.

               2.
                     Ņemot vērā nolīguma stāšanos spēkā, šis protokols stājas spēkā nākamā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad deponēts pēdējais apstiprināšanas dokuments.

               5. PANTS

               Šis protokols ir sagatavots divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, horvātu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, nīderlandiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu, zviedru un turkmēņu valodā, un visi šie teksti ir vienlīdz autentiski.

               TO APLIECINOT, attiecīgās pienācīgi pilnvarotās personas

               ir parakstījušas šo protokolu.

               ..., … gada …

               EIROPAS SAVIENĪBAS, TĀS DALĪBVALSTU UN EIROPAS ATOMENERĢIJAS KOPIENAS VĀRDĀ

               TURKMENISTĀNAS VĀRDĀ


				|

		52013PC0315

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS par visā ES piemērojamā sadarbspējīgā eCall pakalpojuma ieviešanu /* COM/2013/0315 final - 2013/0166 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Šis priekšlikums ir Komisijas eCall
stratēģijas daļa, kas attiecas uz ārkārtas izsaukumu
centrāļu (ĀIC) infrastruktūru; Komisijas eCall
stratēģijas pamatā ir trīsdaļīga
regulatīvā pieeja, kas aptver transportlīdzeklī
uzstādīto sistēmu, telesakaru tīklus un ĀIC.
1.1.        Vispārīgais
konteksts
Ceļu satiksmes drošība ir viens no
galvenajiem Eiropas Savienības transporta politikas elementiem. 2011. gadā
uz ES ceļiem aptuveni 1,1 miljonā ceļu satiksmes
negadījumu gāja bojā apmēram 30 000 tūkstoši
cilvēku, bet vairāk nekā 1,5 miljoni cilvēku tika
savainoti. Līdztekus traģiskajiem dzīvības zaudējumiem
un traumām šie negadījumi rada arī ekonomisko slogu —
ikgadējas izmaksas sabiedrībai aptuveni 130 miljardu euro
apmērā. ES ir cieši apņēmusies samazināt ceļu
satiksmes negadījumu skaitu (negadījumu novēršana jeb
aktīvā drošība), kā arī mazināt notikušo
negadījumu negatīvās sekas (pasīvā drošība) un
uzlabot neatliekamās palīdzības pakalpojumu un
pēcnegadījuma medicīniskās aprūpes efektivitāti
(terciārā drošība). Šajā kontekstā eCall var
ievērojami palīdzēt samazināt satiksmes negadījumos
bojāgājušo skaitu un mazināt ceļu satiksmes negadījumu
traumatismu.
Pēc neatliekamās
palīdzības izsaukuma uz satiksmes negadījumu ik minūte ir
izšķirīga, glābjot dzīvību un samazinot traumu
smagumu. eCall ierīces brīdina palīdzības dienestus
nekavējoties, pat ja autovadītājs vai pasažieris ir
bezsamaņā vai cita iemesla dēļ nespēj piezvanīt,
un, kā aprēķināts, paātrina glābēju
ierašanos par aptuveni 40 % pilsētu teritorijās un 50 %
lauku teritorijās. eCall var arī būtiski samazināt
sastrēgumus, ko izraisa satiksmes negadījumi, un
tādējādi arī sastrēgumus uz Eiropas ceļiem
kopumā.
Tāpēc sadarbspējīga eCall
pakalpojuma saskaņota īstenošana visā ES ir bijusi Komisijas
darba kārtībā kopš 2005. gada, un nu tā ir
kļuvusi par prioritāru darbību ceļu satiksmes drošības
uzlabošanā un ITS ieviešanā Eiropā.
Brīvprātīgas ieviešanas pieejas
ietvaros Komisija savā 2005. gada paziņojumā "eCall
nodrošināšana iedzīvotājiem"[1]
aktīvi aicināja valstu un reģionu valdības rīkoties un
veikt ieguldījumus vajadzīgās eCall neatliekamās
palīdzības infrastruktūras izveidē ar mērķi 2009. gadā
ieviest pakalpojumu visas Eiropas mērogā. Komisija arī
lūdza Eiropas standartizācijas organizācijas (ETSI, CEN)
sagatavot vajadzīgos kopīgos Eiropas standartus un sniedza tām
attiecīgu atbalstu.
2009. gada 21. augusta
paziņojumā "eCall: laiks ieviest"[2] tā ziņoja par eCall
ieviešanā paveikto un secināja, ka brīvprātīgā
pieeja nav bijuši pietiekama. Komisija norādīja: ja līdz 2009. gada
beigām netiks panākts ievērojams progress, tā apsvērs
regulējošus pasākumus, lai nodrošinātu, ka eCall
standarta aprīkojums tiek uzstādīts visos jaunajos
transportlīdzekļos Eiropā, sākot ar konkrētām
kategorijām (pasažieru automobiļi un vieglie kravas automobiļi).
2010. gada augustā stājās
spēkā Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 7. jūlija
Direktīva 2010/40/ES par pamatu inteliģento transporta sistēmu
ieviešanai autotransporta jomā un saskarnēm ar citiem transporta
veidiem[3],
kurā viena no sešām prioritārajām darbībām, kas
identificētas specifikāciju pieņemšanai, bija
"saskaņoti nodrošināt visā ES piemērojamu
sadarbspējīgu eCall sistēmu".
Savā neleģislatīvajā
rezolūcijā "Ziņojums par eCall — jaunu
tālruņa līnijas 112 pakalpojumu iedzīvotājiem"[4], kas tika pieņemta 2012. gada
3. jūlijā, Eiropas Parlaments pauda viedokli, ka tas:
–
"uzskata, ka eCall jābūt
publiskai visu ES aptverošai transportlīdzeklī uzstādītai
neatliekamās palīdzības zvanu sistēmai, kuras pamatā
ir zvans 112 un kopīgi Eiropas mēroga standarti";
–
"atgādina, ka Komisijas ietekmes
novērtējumā ir konstatēts, ka regulatīvu pasākumu
pieņemšana nolūkā nodrošināt obligātu eCall
ieviešanu patlaban ir vienīgais veids, kā sasniegt visus vēlamos
rezultātus";
–
"mudina Komisiju iesniegt priekšlikumu
Direktīvas 2007/46/EK kontekstā, lai nodrošinātu publiskas eCall
sistēmas, kuras pamatā ir zvans 112, obligātu
uzstādīšanu līdz 2015. gadam visos jaunajos
automobiļos, kam piešķirts tipa apstiprinājums, un visās dalībvalstīs";
–
"atzinīgi vērtē Komisijas 2011. gada
8. septembra ieteikumu un mudina dalībvalstis un mobilo sakaru
tīklu operatorus (MSTO) vēlākais līdz 2014. gada
beigām ieviest ieteikumā ietvertos vajadzīgos pasākumus un
uzlabojumus"; "tomēr pauž nožēlu, ka savlaicīgi
rīkojās tikai 18 dalībvalstis; aicina
pārējās dalībvalstis to darīt pēc iespējas
ātrāk";
–
"mudina Komisiju līdz 2012. gada
beigām ITS direktīvas ietvaros pieņemt kopējas ĀIC
specifikācijas un iesniegt priekšlikumu direktīvai par eCall
ieviešanu".
eCall ieviešana
arī īstenos rīcības plānu "CARS 2020",
kas ir iekļauts 2012. gada 8. novembra paziņojumā
"CARS 2020 — rīcības plāns
konkurētspējīgai un ilgtspējīgai Eiropas
autobūves nozarei"[5].
2012. gada 26. novembrī
Komisija pieņēma Deleģēto regulu (ES) Nr. 305/2013, ar ko
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/40/ES papildina
attiecībā uz sadarbspējīga ES mēroga eCall
pakalpojuma saskaņotu nodrošināšanu[6],
kura nosaka specifikācijas ārkārtas izsaukumu centrāļu
(ĀIC) infrastruktūras modernizācijai, kas vajadzīga eCall
izsaukumu pienācīgai saņemšanu un apstrādei, lai
nodrošinātu saskaņotā ES mēroga eCall pakalpojuma
savietojamību, sadarbspēju un nepārtrauktību.
1.2.        Priekšlikuma pamatojums
Ņemot vērā, ka līdz 2009. gada
beigām, izmantojot eCall brīvprātīgas ieviešanas
pieeju, netika gūtas vērā ņemamas sekmes, Komisija
nolēma veikt ietekmes novērtējumu, lai noskaidrotu, kurš
politikas risinājums būtu vispiemērotākais Eiropas Savienības
mēroga eCall pakalpojuma ieviešanai Eiropā.
Kā paskaidrots ietekmes
novērtējumā[7],
eCall ir nepieciešami trīs veidu pasākumi: konkrētas
sistēmas uzstādīšana transportlīdzekļos, mobilo sakaru
tīklu operatoru spēja pārraidīt konkrēta formāta
ziņojumus un, visbeidzot, neatliekamās palīdzības izsaukumu
centrāļu (jeb ĀIC — ārkārtas izsaukumu
centrāļu) spēja apstrādāt šos ziņojumus.
Sistēma var būt darbspējīga tikai tad, ja vienlaikus
darbojas visas trīs daļas.
Ietekmes novērtējumā tika
secināts, ka vislabākais risinājums eCall efektīvai
ieviešanai ir "regulatīvā" pieeja. eCall pamatā
būtu vienotā Eiropas neatliekamās palīdzības dienesta
numura 112 izsaukšanai vajadzīgā aprīkojuma ar tipa
apstiprinājumu uzstādīšana visos transportlīdzekļos
Eiropā, sākot ar konkrētu kategoriju
transportlīdzekļiem, kā arī sistēma eCall
izsaukumu apstrādei telesakaru tīklos un ĀIC. Šī pieeja
darītu eCall pieejamu visiem Eiropas pilsoņiem kā ES
mēroga pakalpojumu, paātrinātu eCall lietošanas
sākšanu un atraisītu visu šā pakalpojuma potenciālu
glābt dzīvību un mazināt traumu smagumu. Attīstot
līnijas 112 standarta rūpnīcas iekārtas vai darbojoties
līdzās tām, lietotājam var sniegt papildu
ārkārtas un/vai pievienotās vērtības pakalpojumus, kas
dod papildu drošību un ekonomisko labumu.
Līdz ar to Komisija 2011. gada 8. septembrī
nāca klajā ar regulatīvu pasākumu stratēģiju eCall
ieviešanai un pieņēma pirmo šās stratēģijas daļu,
ko veidoja Komisijas ieteikums[8]
par atbalstu visu ES aptverošiem eCall pakalpojumiem elektronisko sakaru
tīklos neatliekamās palīdzības zvanu
pārraidīšanai no transportlīdzekļa, pamatojoties uz 112 zvanu
(eCall).
Lai pabeigtu savu eCall
stratēģijas īstenošanu un nodrošinātu, ka trīs
iesaistītās ieinteresēto personu grupas (mobilo sakaru
tīklu operatori, valstu neatliekamās palīdzības dienesti un
automobiļu ražošanas nozare) līdz 2015. gadam laicīgi un
paralēli ieviesīs eCall pakalpojumu, kura pamatā ir
tālruņa numura 112 izsaukums, Komisija plāno pieņemt
šādus pasākumus:
–
Transportlīdzeklī iebūvētā
sistēma — priekšlikums saskaņā ar shēmu, kas paredzēta
Direktīvā 2007/46/EK, nosakot eCall obligātu ieviešanu
visos jaunos M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļu tipos (pasažieru
automobiļos un vieglajos kravas automobiļos).
–
Mobilo sakaru tīkli — iepriekš minētais
Komisijas ieteikums attiecībā uz eCall.
–
Ārkārtas izsaukumu centrāles —
iepriekš minētās deleģētās regulas pieņemšana
saskaņā ar Direktīvu 2010/40/ES, lai noteiktu ĀIC
specifikācijas.
Direktīvas 2010/40/ES 6. panta 2. punkts
nosaka, ka Komisijai ne vēlāk kā 12 mēnešus pēc tam,
kad pieņemtas vajadzīgās specifikācijas prioritārajai
darbībai, attiecīgā gadījumā un pēc tam, kad
tā ir veikusi ietekmes novērtēšanu, kurā iekļauta
izmaksu un ieguvumu analīze, ir jāiesniedz Eiropas Parlamentam un
Padomei priekšlikums saskaņā ar Līguma par Eiropas
Savienības darbību (LESD) 294. pantu par šās prioritārās
darbības ieviešanu.
Tas ir konkrētais mērķis šim
priekšlikumam, kas papildina Komisijas eCall stratēģijas
"ĀIC" daļu.
Šie dažādie teksti ir papildinoši, un
kopā tie ļaus līdz 2015. gada 1. oktobrim padarīt
līnijas 112 eCall pakalpojumu pilnīgi darbspējīgu.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
2.1.        Apspriedes ar
ieinteresētajām personām
Šā priekšlikuma sagatavošanas
procesā ir veikta izvērsta apspriešanās ar galvenajām
ieinteresētajām personām.
Tajā ņemtas vērā visas eCall
ietekmes novērtēšanas gaitā veiktās konsultācijas.
Saistībā ar tām īpaši jāmin, piemēram,
būtisks to ieinteresēto personu ieguldījums, kuras
līdzdarbojās vairākos forumos, piemēram, Eiropas eCall
īstenošanas platformā (EeĪP), eCall ĀIC ekspertu
grupā un eCall ieviešanas grupā e-drošības un
i-mobilitātes foruma ietvaros, kā arī sabiedriskajā
apspriešanā par eCall ieviešanu no 2010. gada 19. jūlija
līdz 19. septembrim.
Priekšlikumā tiek ņemtas
vērā arī diskusijas sanāksmēs ar ekspertiem no dalībvalstīm,
EEZ valstīm un Šveices 2011. gada 13. oktobrī, 2012. gada
29. maijā, 19. jūnijā un 3. jūlijā,
kurās gatavoja specifikācijas ĀIC. Šajās
sanāksmēs piedalījās arī pārstāvji no
Eiropas Parlamenta un Eiropas datu aizsardzības uzraudzītāja[9].
Visbeidzot, šajā priekšlikumā ir
ņemts vērā arī Eiropas ITS konsultatīvās grupas 25 dalībnieku
atzinums; minēto grupu veido ITS pakalpojumu sniedzēju,
lietotāju apvienību, transporta un iekārtu operatoru, ražošanas
nozares pārstāvju, sociālo partneru, profesionālo
apvienību, vietējo iestāžu un citu saistītu forumu augsta
līmeņa pārstāvji[10].
2.2.        Ietekmes
novērtējums un izmaksu un ieguvumu analīze
Veicot eCall ietekmes
novērtējumu attiecībā uz trim ierosinātajiem
risinājumiem, tostarp vēlamāko — regulatīvo
pasākumu — risinājumu, tika veikta izvērsta izmaksu un
ieguvumu analīze.
Attiecībā uz izraudzītā
risinājuma (3. risinājuma) izmaksu un ieguvumu analīzi
trīs plānotie eCall regulatīvie pasākumi
(transportlīdzeklī uzstādāmas iekārtas, telesakaru
nodrošinājums, ĀIC) nav cits no cita nošķirami. ĀIC
izmaksas var aplēst atsevišķi no eCall iniciatīvas
transportlīdzeklī uzstādāmo iekārtu un telesakaru
nodrošinājuma izmaksām, taču ieguvumus var novērtēt
tikai attiecībā uz eCall iniciatīvu kopumā.
2.2.1.     Galveno ar ĀIC saistīto
izmaksu analīze
Līnijas 112 eCall
apstrādes robežizmaksas par katru ĀIC, kas pienācīgi
aprīkota, lai varētu apstrādāt tālruņa
numura 112 izsaukumus ar informāciju par atrašanās vietu —
E112 izsaukumus — (šādu pienākumu nosaka Universālā
pakalpojuma direktīva[11]), ietver šādas izmaksas:
–
izmaksas par iekšjoslas modemu serveri (no
EUR 3000 līdz EUR 20 000 atkarā no eCall
skaita);
–
izmaksas par programmatūru minimālā
datu kopuma (MDK) dekodēšanai un par integrēšanu ĀIC
programmatūrā;
–
izmaksas par apmācību.
Šīm izmaksām jāpieskaita
ikgadējās izmaksas par ekspluatāciju. Kad eCall
izsaukumus saņems ĀIC, kas saņem arī citus
neatliekamās palīdzības izsaukumus, lielākā daļa
šo izmaksu būs ietvertas parastajās darbības izmaksās.
Citādi tās būs atkarīgas no tā, cik operatoru būs
nepieciešams paredzamā eCall zvanu skaita apstrādei[12].
Saskaņā ar aplēsēm
ĀIC modernizēšanas aptuvenās izmaksas varētu būt
vidēji 1,1 miljons euro uz dalībvalsti[13]. Šīs aplēses ir
iegūtas, veicot klasteru analīzi, kuras pamatā ir valsts
iedzīvotāju blīvums, ceļu satiksmes negadījumu
tipoloģija, ceļu un neatliekamās palīdzības sniegšanas
infrastruktūra un citu veidu vispārīga statistika. Dažādu
valstu izmaksas būtiski atšķiras atkarā ne vien no ĀIC
skaita, bet arī no ĀIC modernizēšanai izraudzītā tehniskā
risinājuma.
Papildu informāciju sniedza
pirmsieviešanas izmēģinājuma projekts HeERO[14] (no 2011. gada
janvāra līdz 2013. gada janvārim), kurā
iesaistījās deviņu dalībvalstu un asociēto valstu
iestādes, kā arī četrdesmit partneri. Projekta
mērķis bija sagatavoties vajadzīgās infrastruktūras
ieviešanai, tostarp tādas sadarbspējīgas un saskaņotas
transportlīdzeklī uzstādītas neatliekamās
palīdzības izsaukumu sistēmas ieviešanai, kuras pamatā ir
tālruņa numura 112 izsaukums. Projektam sekos
izmēģinājuma projekts HeERO2, kas sākts 2013. gada
sākumā un kas ilgs 24 mēnešus, iesaistot vēl deviņas
dalībvalstis un asociētās valstis.
HeERO
izmēģinājuma projekts ir palīdzējis
pierādīt, ka inovatīvi risinājumi var samazināt
izmaksas salīdzinājumā ar visai konservatīvo pieeju, kas
tika izmantota eCall ietekmes novērtējumā, it īpaši
attiecībā uz tām dalībvalstīm, kurās ir daudz
ĀIC. Tajā arī apstiprinājās, ka ieviešanas
aplēstās un faktiskās izmaksas ir paredzētajās
robežās.
2.2.2.     Galveno ieguvumu analīze
Ieguvumi, kas tika konstatēti ietekmes
novērtējumā un vairākos pētījumos, tostarp valstu
pētījumos, ir, piemēram, šādi:
–
bojāgājušo skaita samazinājums (ja
visi transportlīdzekļi būtu aprīkoti ar eCall —
no 1 % līdz 10 % atkarā no valsts iedzīvotāju
blīvuma un ceļu un neatliekamās palīdzības sniegšanas
infrastruktūras)[15];
–
ievainojumu nopietnības samazinājums (par
2–15 %)[16];
–
ceļu satiksmes negadījumu izraisīto
satiksmes sastrēgumu radīto izmaksu samazinājums. Tā
iemesls ir efektīvāka negadījumu pārvaldība — par
negadījumu nekavējoties tiek paziņots ĀIC, tāpēc
par to var paziņot tālāk attiecīgajam ceļu satiksmes
vadības kontroles centram, kas var nekavējoties par to informēt
citus ceļu satiksmes dalībniekus, tādējādi
palīdzot samazināt sekundāro negadījumu skaitu;
–
glābšanas dienestu darbības atvieglošana
un lielāka glābēju (piemēram, ugunsdzēsēju
brigādes) drošība, kad no transportlīdzekļiem tiek
atbrīvoti tajos iesprostoti cilvēki, jo MDK sniedz arī
informāciju par degvielas veidu;
–
mazāka avārijas izsaukumu infrastruktūra
autoceļu malās, jo katrs ceļu satiksmes dalībnieks
varēs veikt neatliekamās palīdzības izsaukumu no sava
transportlīdzekļa.
2.2.3.     Izmaksu un ieguvumu
attiecība
Ieguvumu apmērs ir aprēķināts
arī monetāri, un ir veikta gan dažādo risinājumu, gan dažādo
ietekmes kategoriju izmaksu un ieguvumu analīze[17]. Aprēķini ir veikti
par laikposmu līdz 2033. gadam, jo ir paredzams, ka
vēlamākā politikas risinājuma īstenošanas
gadījumā minētais gads būs eCall pakalpojuma
pilnīgas izplatības gads.
   || 1. politikas risinājums ES neveic pasākumus || 2. politikas risinājums Brīvprātīgas rīcības pieeja || 3. politikas risinājums Regulatīvie pasākumi
 Ieguvumu un izmaksu attiecība || 0,29 || 0,68 || 1,74
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
3.1.        Juridiskais pamats
Direktīvas 2010/40/ES 6. panta 2. punktā
ir noteikts, ka vēlākais dienā, kad pagājuši 12 mēneši
pēc to specifikāciju pieņemšanas, kas vajadzīgas noteiktai
prioritārai darbībai, Komisija, iepriekš veikusi ietekmes
novērtējumu, ietverot izmaksu un ieguvumu analīzi,
attiecīgā gadījumā saskaņā ar LESD 294. pantu
iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei priekšlikumu par šo specifikāciju
ieviešanu.
3.2.        Subsidiaritāte un
proporcionalitāte
Saskaņā ar subsidiaritātes
principu (Līguma par Eiropas Savienību 5. panta 3. punkts)
ES līmeņa pasākumi var notikt tikai tad, ja dalībvalstis
pašas nevar pietiekami labi īstenot paredzētos mērķus,
līdz ar to atbilstoši ierosinātās darbības mērogam vai
iedarbībai tie ir labāk sasniedzami ES līmenī.
Ceļu satiksmes drošība ir
ārkārtīgi nozīmīgs jautājums visā Eiropas
Savienībā un visiem tās iedzīvotājiem — 500 miljoni
pilsoņu 27 dalībvalstīs izmanto vairāk nekā 230
miljonus transportlīdzekļu uz vairāk nekā 5 miljoniem km
ceļu. Sadarbspējīga ES mēroga eCall pakalpojuma
iniciatīvas galīgais mērķis ir visos Eiropas
transportlīdzekļos ieviest minimālās funkcijas, kas
ļautu nodrošināt to, ka neatliekamās palīdzības
dienesti pienācīgi apstrādātu neatliekamās
palīdzības izsaukumus. Šobrīd autobraucienu ikgadējais
skaits visās dalībvalstīs pārsniedz 100 miljonus, un
šis skaits pieaug, jo Eiropas Savienības konsolidācija
kļūst aizvien izteiktāka (brīvas preču aprites,
personu brīvas pārvietošanās un pakalpojumu brīvas aprites
ietekmē). Pakalpojuma sadarbspēju un nepārtrauktību
visā Eiropā nevar pienācīgi panākt atsevišķas
dalībvalstis vienas pašas, tāpēc ir jāīsteno
pasākumi ES līmenī. Turklāt rīcība ES
līmenī, izmantojot kopējus Eiropas eCall standartus, ko
apstiprinājušas Eiropas standartizācijas organizācijas (CEN un
ETSI), nodrošinās neatliekamās palīdzības pakalpojuma
efektīvu sniegšanu visā Eiropā — piemēram,
gadījumos, kad transportlīdzeklis atrodas ārvalstīs, —
un palīdzēs izvairīties no tirgus sadrumstalotības (kas
varētu rasties, ja parādītos daudzi dažādi valstu un/vai
patentēti privātā sektora risinājumi, kuri tiktu
īstenoti dažādos veidos).
Tāpat kā pakalpojumu 112 un E112
ieviešanas gadījumā ES līmeņa eCall ir
izstrādāts tā, lai ierobežotu ietekmi uz
ieinteresētajām personām vērtības radīšanas
ķēdē (automobiļu rūpniecības nozari, mobilo
sakaru tīklu operatoriem, dalībvalstīm, ĀIC) un šo ietekmi
sadalītu taisnīgi.
Pašreizējais priekšlikums aicina
dalībvalstis ieviest nepieciešamo eCall ĀIC
infrastruktūru, kas vajadzīga visu eCall zvanu
pienācīgai saņemšanai un apstrādei to teritorijā,
saskaņā ar specifikācijām, kas noteiktas Komisijas 2012. gada
26. novembra Deleģētajā regulā (ES) Nr. 305/2013,
ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/40/ES papildina
attiecībā uz sadarbspējīga ES mēroga eCall
pakalpojuma saskaņotu nodrošināšanu, lai nodrošinātu ES mēroga
eCall pakalpojuma sadarbspēju, savietojamību un
nepārtrauktību. Tiek plānots panākt, lai valstu un
reģionālo iestāžu finansiālās un
administratīvās izmaksas būtu pēc iespējas mazākas
un atbilstu sasniedzamajiem mērķiem. Būtiska ieviešanas
daļa (ĀIC organizēšana) ir atstāta valsts
lēmējiestāžu ziņā. Dalībvalstis modernizēs
ĀIC infrastruktūru tādā veidā, kas ir
vispiemērotākais valsts/lokālajai arhitektūrai, un tādējādi
tiks ņemtas vērā katrai dalībvalstij raksturīgās
grūtības un apstākļi. Katra dalībvalsts varēs
organizēt savus neatliekamās palīdzības dienestus izmaksu
ziņā maksimāli efektīvi un atbilstīgi tās
vajadzībām, ieskaitot iespēju filtrēt zvanus, kas nav
ārkārtas izsaukumi un kurus nedrīkst apstrādāt eCall
ĀIC, jo īpaši attiecībā uz manuāli aktivizētajiem
eCall zvaniem.
3.3.        Sīkāks priekšlikuma
skaidrojums
1. pants liek dalībvalstīm
līdz 2015. gada 1. oktobrim ieviest nepieciešamo eCall
ĀIC infrastruktūru, kas vajadzīga visu eCall izsaukumu
pienācīgai saņemšanai un apstrādei to teritorijā.
2. pants liek dalībvalstīm
ziņot Komisijai par šā lēmuma īstenošanā paveikto ne
vēlāk kā 18 mēnešus pēc tam, kad šis lēmums
stājies spēkā.
Lēmuma 3. pantā ir noteikts, ka
tas stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā
publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Priekšlikums neietekmē ES budžetu.
5.           IZVĒLES ELEMENTI
·
Eiropas Ekonomikas zona
Ierosinātais tiesību akts attiecas
uz EEZ svarīgu jautājumu, tādēļ tas būtu
jāattiecina arī uz Eiropas Ekonomikas zonu.
2013/0166 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
par visā ES piemērojamā
sadarbspējīgā eCall pakalpojuma ieviešanu
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[18],
ņemot vērā Reģionu
komitejas atzinumu[19],
saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
(1)       Saskaņā ar Eiropas
Parlamenta un Padomes 2010. gada 7. jūlija Direktīvas 2010/40/ES
par pamatu inteliģento transporta sistēmu ieviešanai autotransporta
jomā un saskarnēm ar citiem transporta veidiem[20] 3. panta d) punktu
viena no prioritārajām darbībām, kas identificētas
specifikāciju un standartu izstrādei un lietošanai, ir saskaņoti
nodrošināt visā ES piemērojamu sadarbspējīgu eCall
pakalpojumu.
(2)       Direktīvas 2010/40/ES 6. pants
nosaka, ka Komisijai ir jāpieņem deleģētie akti par
specifikācijām, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu
intelektisku transporta sistēmu (ITS) ieviešanas un izmantošanas
savietojamību, sadarbspēju un nepārtrauktību
attiecībā uz prioritārajām darbībām.
(3)       Komisijas 2012. gada 26. novembra
Deleģētā regula (ES) Nr. 305/2013, ar ko Eiropas Parlamenta un
Padomes Direktīvu 2010/40/ES papildina attiecībā uz
sadarbspējīga ES mēroga eCall pakalpojuma saskaņotu
nodrošināšanu[21],
nosaka specifikācijas ārkārtas izsaukumu centrāļu
(ĀIC) infrastruktūras modernizācijai, kas vajadzīga eCall
izsaukumu pienācīgai saņemšanu un apstrādei, lai
nodrošinātu saskaņotā ES mēroga eCall pakalpojuma
savietojamību, sadarbspēju un nepārtrauktību.
(4)       Direktīvas 2010/40/ES 6. panta
2. punkts nosaka, ka Komisijai ne vēlāk kā 12 mēnešus
pēc tam, kad pieņemta iepriekš minētā
deleģētā regula, attiecīgā gadījumā un
pēc tam, kad tā ir veikusi ietekmes novērtēšanu, kurā
iekļauta izmaksu un ieguvumu analīze, ir jāiesniedz Eiropas Parlamentam
un Padomei priekšlikums saskaņā ar Līguma par Eiropas
Savienības darbību 294. pantu par šo specifikāciju ieviešanu.
(5)       Ir paredzams, ka
sadarbspējīgais ES mēroga eCall pakalpojums, samazinot
neatliekamās palīdzības dienestu reaģēšanas laiku,
samazinās ceļu satiksmes negadījumos bojāgājušo skaitu
Savienībā, kā arī tajos gūto traumu smagumu. Ir arī paredzams, ka sadarbspējīgais
ES mēroga eCall pakalpojums nodrošinās sabiedrībai
ietaupījumus, uzlabojot negadījumu pārvaldību un samazinot
satiksmes sastrēgumus un sekundāro negadījumu skaitu.
(6)       Lai nodrošinātu
pakalpojuma sadarbspēju un nepārtrauktību visā
Savienībā un samazinātu īstenošanas izmaksas
Savienībai kopumā, ir vajadzīgs, lai visas dalībvalstis
ieviestu eCall prioritāro darbību saskaņā ar
kopīgajām specifikācijām, kas noteiktas
Deleģētajā regulā (ES) Nr. 305/2013. Tam nebūtu
jāskar katras dalībvalsts tiesības izmantot papildu tehniskos
līdzekļus, lai apstrādātu citus ārkārtas
izsaukumus.
(7)       Kā jau pieredzēts
ar citām neatliekamās palīdzības izsaukumu
sistēmām, manuāli aktivizēto eCall izsaukumu
starpā var būt arī palīdzības izsaukumi. Ja
nepieciešams, dalībvalstis var īstenot visus tehniskos un
organizatoriskos līdzekļus šo palīdzības izsaukumu
filtrēšanai, lai nodrošinātu, ka eCall ĀIC
apstrādā tikai patiesus neatliekamās palīdzības
zvanus.
(8)       Ņemot vērā to,
ka šās direktīvas mērķi — proti, nodrošināt
sadarbspējīga ES mēroga eCall pakalpojuma saskaņotu
ieviešanu un garantēt pakalpojuma sadarbspēju un
nepārtrauktību visā Eiropā — nevar pietiekami labi sasniegt
atsevišķās dalībvalstīs un/vai privātajā
sektorā, un to, ka minētās rīcības mēroga un
iedarbības dēļ šo mērķi var labāk sasniegt
Savienības līmenī, Savienība var pieņemt
pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5.
pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar
minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šis
lēmums nepārsniedz minētā mērķa sasniegšanai
nepieciešamo,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Dalībvalstis ne vēlāk kā 2015. gada
1. oktobrī ievieš nepieciešamo eCall ĀIC
infrastruktūru, kas vajadzīga visu eCall izsaukumu
pienācīgai saņemšanai un apstrādei, kuri vajadzības
gadījumā ir attīrīti no zvaniem, kas nav ārkārtas
izsaukumi, savā teritorijā saskaņā ar
specifikācijām, kas noteiktas Deleģētajā regulā
(ES) Nr. 305/2013, lai nodrošinātu visā ES piemērojamā
sadarbspējīgā eCall pakalpojuma savietojamību,
sadarbspēju un nepārtrauktību. Tas neskar katras
dalībvalsts tiesības organizēt savus neatliekamās
palīdzības dienestus izmaksu ziņā maksimāli
efektīvi un atbilstīgi tās vajadzībām, ieskaitot
iespēju filtrēt zvanus, kas nav ārkārtas izsaukumi un kurus
nedrīkst apstrādāt eCall ĀIC, it īpaši
attiecībā uz manuāli aktivizētajiem eCall zvaniem.
2. pants
Ne vēlāk kā 18 mēnešus
pēc šā lēmuma stāšanās spēkā
dalībvalstis ziņo Komisijai par šā lēmuma
īstenošanā paveikto. Ziņojumā
ir jāietver vismaz to kompetento iestāžu saraksts, kuras
novērtē eCall ĀIC darbību atbilstību
Deleģētās regulas (ES) Nr. 305/2013 3. punktā
uzskaitītajām prasībām, eCall ĀIC saraksts un
apkalpotā ģeogrāfiskā teritorija, atbilstības testu
apraksts un privātuma un datu aizsardzības protokolu apraksts.
3. pants
Šis lēmums stājas spēkā
divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
4. pants
Šis lēmums ir adresēts
dalībvalstīm.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā –                         Padomes vārdā –
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
[1]               COM(2005) 431 galīgā
redakcija.
[2]               COM (2009) 434.
[3]               OV L 207, 6.8.2010., 1. lpp.
[4]               P7_TA(2012)0274.
[5]               COM(2012) 636 final.
[6]               OV L 91, 3.4.2013., 1. lpp.
[7]               SEC(2011) 1019
galīgā redakcija.
[8]               2011/750/ES.
[9]               Darba kārtību un protokola kopsavilkumu sk.
http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm?do=groupDetail.groupDetail&groupID=1941.
[10]             http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm?do=groupDetail.groupDetail&groupID=2736.
[11]             Direktīvas 2002/22/EK 26. pants.
[12]             SEC(2011) 1019 galīgā redakcija, III pielikums.
[13]             SEC(2011) 1019 galīgā redakcija,
XIV pielikums.
[14]             http://ec.europa.eu/information_society/apps/projects/factsheet/index.cfm?project_ref=270906.
[15]             SEiSS, E-MERGE, eIMPACT, AINO pētījumi.
Aprēķinu sīkāku analīzi sk. eCall ietekmes
novērtējuma IV pielikumā.
[16]             SEiSS, E-MERGE, eIMPACT, AINO pētījumi.
Aprēķinu sīkāku analīzi sk. eCall ietekmes
novērtējuma IV pielikumā.
[17]             SEC(2011) 1019 galīgā redakcija, IV un
XIV pielikums.
[18]             OV C [..], [..],
[..]. lpp.
[19]             OV C [..], [..],
[..]. lpp.
[20]             OV L 207, 6.8.2010., 1. lpp.
[21]             OV L 91, 3.4.2013., 1. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 2.3.2016
            COM(2016) 62 final
            2016/0036(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām ietvaros pieņemto Parīzes nolīgumu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

                  Šis ir priekšlikums Padomes lēmumam, ko paredzēts pieņemt saskaņā Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 5. punktu, par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām (UNFCCC) ietvaros pieņemto Parīzes nolīgumu.

                  UNFCCC Pušu konferences 21. sesijā (zināma kā COP 21), kura notika Parīzē no 2015. gada 30. novembra līdz 12. decembrim, tika pieņemts nolīgums par siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanu globālā mērogā. Nolīgums stāsies spēkā 30. dienā pēc datuma, kad vismaz 55 konvencijas puses, kas rada vismaz 55 % no kopējām siltumnīcefekta gāzu emisijām, būs deponējušas savus ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās instrumentus.

                  Nolīgums būs atvērts UNFCCC pusēm parakstīšanai no 2016. gada 22. aprīļa līdz 2017. gada 21. aprīlim. UNFCCC puses ir arī Eiropas Savienība un tās dalībvalstis. Augsta līmeņa parakstīšanas ceremonija notiks Ņujorkā 2016. gada 22. aprīlī.

                  Parīzes nolīgums ir globāls pavērsiens, lai pastiprinātu globālo kolektīvo rīcību un paātrinātu globālo pārtapšanu mazoglekļa un pret klimata pārmaiņām noturīgā sabiedrībā. Tas būs liels solis uz priekšu salīdzinājumā ar 1997. gada Kioto protokolu, kas līdz Parīzes nolīgumam bija pasaulē vienīgais juridiski saistošais līgums par siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanu un ietver saistības, kas ir spēkā līdz 2020. gada beigām. Parīzes nolīgumā ir izvirzīts kvalitatīvs ilgtermiņa emisiju samazināšanas mērķis, kas atbilst mērķim temperatūras pieaugumu pasaulē stabili noturēt zem 2°C atzīmes un turpināt centienus nepieļaut paaugstināšanos vairāk kā par 1,5°C. Lai šo mērķi sasniegtu, puses noteiks vai atjauninās emisiju samazināšanas mērķrādītājus. Sākot no 2023. gada, puses reizi piecos gados veiks vispārēju situācijas izvērtējumu, kas balstīts uz jaunākajām zinātnes atziņām un līdzšinējo īstenošanu, un minētā izvērtējuma ietvaros sekos progresam un izvērtēs sasniegtos emisiju samazinājumus, pielāgošanos un sniegto atbalstu.

               •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

                  Pirms COP 21 konferences UNFCCC puses nāca klajā ar iecerētajiem valsts noteiktajiem ieguldījumiem (INDC) attiecībā uz nolīgumu. Eiropas Savienība ar tās dalībvalstīm bija pirmā lielā ekonomika, kas 2015. gada 6. martā paziņoja savu INDC, kurš paredz apņemšanos līdz 2030. gadam iekšēji samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas vismaz par 40 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni, kā noteikts Eiropadomes 2014. gada 23. oktobra secinājumos par klimata un enerģētikas politikas satvaru laikposmam līdz 2030. gadam.

                  ES jau ir sākusi procesu, lai īstenotu siltumnīcefekta gāzu emisijas 40 % samazinājumu. Attiecībā uz nozarēm, uz kurām attiecas emisijas kvotu tirdzniecības sistēma (ETS), Komisija 2015. gada 15. jūlijā pieņēma priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar ko groza Direktīvu 2003/87/EK, lai sekmētu emisiju izmaksefektīvu samazināšanu un investīcijas mazoglekļa risinājumos. Priekšlikumā paredzēts iepriekšminēto mērķrādītāju īstenot nozarēs, uz kurām attiecas ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēma. Komisija 2016. gadā plāno nākt klajā ar priekšlikumiem, ar kuriem nosaka dalībvalstu mērķus attiecībā uz nozarēm, kas ir ārpus emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas, un to, kā integrēt emisijas un to piesaisti, ko rada zemes izmantošana, zemes izmantošanas maiņa un mežsaimniecība

               •Saskanība ar citām ES politikas jomām

                  Eiropadomes 2014. gada 23. oktobra secinājumos ir paredzēts arī mērķrādītājs līdz 2030. gadam panākt, ka Eiropas Savienībā patērēto atjaunojamo energoresursu daļa ir vismaz 27 %. Arī attiecībā uz energoefektivitātes uzlabošanu ES līmenī noteiktais indikatīvais mērķrādītājs 2030. gadam ir vismaz 27 %. Tāpēc Komisija 2016. gadā pabeigs pārskatīšanu un nāks klajā ar pasākumiem attiecībā uz atjaunojamajiem energoresursiem un energoefektivitāti, tostarp ēku energoefektivitāti.

               2.JURIDISKAIS PAMATS

                  Priekšlikums ir izstrādāts atbilstīgi LESD 192. panta 1. punktam kopā ar 218. panta 5. punktu. LESD 218. pantā ir izklāstīta procedūra sarunu risināšanai un nolīgumu noslēgšanai starp Eiropas Savienību un trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām. Konkrētāk, minētā panta 5. punktā ir paredzēts, ka Padome pēc Komisijas kā sarunu vadītājas priekšlikuma pieņem lēmumu, ar kuru atļauj Eiropas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu.

                  Saskaņā ar LESD 191. pantu un 192. panta 1. punktu Eiropas Savienība palīdz sasniegt inter alia šādus mērķus: saglabāt, aizsargāt un uzlabot vides kvalitāti, sekmēt starptautiska mēroga pasākumus, lai risinātu reģionālas vai pasaules vides problēmas, un jo īpaši cīnīties pret klimata pārmaiņām.

                  Savienībai ir apjomīgs tiesību aktu kopums, ar ko sasniegt minētos mērķus, un tas būs jāpārskata, lai varētu īstenot Parīzes nolīgumu; to var panākt tikai ar Savienības tiesību aktiem.

               2016/0036 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām ietvaros pieņemto Parīzes nolīgumu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu saistībā ar 218. panta 5. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām Pušu konferences 21. sesijā (COP 21), kas notika Parīzē no 2015. gada 30. novembra līdz 12. decembrim, tika pieņemts nolīguma teksts par siltumnīcefekta gāzu emisiju globālu samazināšanu. Minētais nolīgums stāsies spēkā 30. dienā pēc datuma, kad vismaz 55 konvencijas puses, kas rada vismaz 55 % no kopējām siltumnīcefekta gāzu emisijām, būs deponējušas savus ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās instrumentus. Konvencijas puses ir arī Eiropas Savienība un tās dalībvalstis.

               (2)Nolīgumā ir izvirzīts kvalitatīvs ilgtermiņa emisiju samazināšanas mērķis, kas atbilst mērķim temperatūras pieaugumu pasaulē stabili noturēt zem 2°C atzīmes un turpināt centienus nepieļaut paaugstināšanos vairāk kā par 1,5°C. Lai šo mērķi sasniegtu, puses noteiks vai atjauninās emisiju samazināšanas mērķrādītājus. Sākot no 2023. gada, puses reizi piecos gados veiks vispārēju situācijas izvērtējumu, kas balstīts uz jaunākajām zinātnes atziņām un līdzšinējo īstenošanu, un minētā izvērtējuma ietvaros sekos progresam un izvērtēs sasniegtos emisiju samazinājumus, pielāgošanos un sniegto atbalstu.

               (3)Eiropas Savienība un tās dalībvalstis 2015. gada 6. martā paziņoja savu iecerēto ieguldījumu, kas noteikts valstu līmenī un paredz apņemšanos sasniegt saistošo mērķrādītāju — līdz 2030. gadam iekšēji samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas vismaz par 40 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni, kā noteikts Eiropadomes 2014. gada 23. oktobra secinājumos par klimata un enerģētikas politikas satvaru laikposmam līdz 2030. gadam.

               (4)Nolīgums ir atvērts parakstīšanai Apvienoto Nāciju Organizācijas galvenajā mītnē Ņujorkā no 2016. gada 22. aprīļa līdz 2017. gada 21. aprīlim.

               (5)Nolīgums ir saskanīgs ar Līguma 191. pantā minētajiem Eiropas Savienības mērķiem vides jomā, proti, saglabāt, aizsargāt un uzlabot vides kvalitāti; aizsargāt cilvēku veselību, sekmēt starptautiska mēroga pasākumus, lai risinātu reģionālas vai pasaules vides problēmas, un jo īpaši cīnīties pret klimata pārmaiņām.

               (6)Savienībai ir apjomīgs tiesību aktu kopums, ar ko sasniegt minētos mērķus, un tas būs jāpārskata, lai varētu īstenot Parīzes nolīgumu; to var panākt tikai ar Savienības tiesību aktiem.

               (7)Tādēļ nolīgums būtu jāparaksta Eiropas Savienības vārdā, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināta Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām ietvaros pieņemtā Parīzes nolīguma parakstīšana.

               Nolīguma tekstu paraksta Ņujorkā 2016. gada 22. aprīlī
                  1
               .

               2. pants

               Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu.

               Padomes Ģenerālsekretariāts sagatavo pilnvaru instrumentu, ar ko Komisijas norādīto personu vai personas pilnvaro parakstīt nolīgumu, ņemot vērā tā noslēgšanu.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs
                     […]

                     (1)


|

52011PC0147

/* COM/2011/0147 galīgā redakcija - NLE 2011/0064 */  Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par kopuzņēmumam Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) piešķirto atvieglojumu termiņa pagarināšanu

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 24.3.2011COM(2011) 147 galīgā redakcija2011/0064 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar kopuzņēmumam Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) piešķirto atvieglojumu termiņa pagarināšanuPASKAIDROJUMA RAKSTSEURATOM LĪGUMA NOTEIKUMI PAR KOPUZŅĒMUMU STATUSU1.  Euratom līguma 45. pants paredz iespēju dibināt kopuzņēmumus, kas saskaņā ar Līgumu ir uzņēmumi, kuri ir būtiski svarīgi Kopienas kodolrūpniecības attīstībai.Saskaņā ar Euratom līguma 46. pantu Komisija izskata visus kopuzņēmumu dibināšanas projektus.Komisija nodod Padomei visus kopuzņēmumu dibināšanas projektus līdz ar motivētiem atzinumiem.2.  Saskaņā ar Euratom līguma 47.līdz 49. pantu kopuzņēmumus dibina ar Padomes lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma.HKG KOPUZŅĒMUMA STATUSA UN THTR 300 PROJEKTA PRIEKŠVĒSTUREPieteikuma pamatojums3.  Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG ) mērķi bija Vācijas Federatīvajā Republikā, Untropā [ Uentrop ] Unnas [ Unna ] rajonā, uzbūvēt, aprīkot un ekspluatēt atomelektrostaciju. Bija paredzēts uzbūvēt torija augsttemperatūras reaktora ( THTR 300 ) prototipu ar jaudu aptuveni 300 MWe. Lai sasniegtu šo mērķi, HKG iesniedza kopuzņēmuma dibināšanas pieteikumu.4.  Padome tolaik atzina, ka HKG statūti ir saderīgi ar Euratom līguma noteikumiem par kopuzņēmumiem un ka HKG projekts ir būtiski svarīgs Kopienas kodolrūpniecības attīstībai, tāpēc tā no 1974. gada 1. janvāra uz 25 gadiem piešķīra HKG kopuzņēmuma statusu.5.  HKG arī lūdza piešķirt tam dažas no Euratom līguma III pielikumā minētajiem atvieglojumiem.Tā kā:6.  bija paredzēts, ka atomelektrostaciju gandrīz tikai no Kopienā ražotiem komponentiem būvēs Kopienas uzņēmumu konsorcijs,7.  elektrostacijas būvniecība ļautu ievērojami uzlabot ar elektroenerģijas ražošanu rūpnieciskā mērogā saistītos tehniskos procesus;8.  Līguma III pielikumā minēto atvieglojumu piešķiršana varētu mazināt HKG finanšu slogu un ierobežot šādam uzņēmumam raksturīgos ekonomiskos riskus,9.  HKG bija jādara pieejama Kopienai tāda informācija, kuru tas iegūtu atomelektrostacijas projekta īstenošanas gaitā, kas nav patentspējīga,Padome nolēma piešķirt HKG dažus no Euratom līguma III pielikumā minētajiem atvieglojumiem, konkrēti, atbrīvojumu no dažiem nodokļiem. Šos atvieglojumus uzņēmumam piešķīra uz laikposmu līdz trim gadiem no elektrostacijas galīgās nodošanas ekspluatācijā.Sākotnējie lēmumi10.  Padome pēc Komisijas priekšlikuma 1974. gada jūnijā pieņēma divus lēmumus:11.  Padomes 1974. gada 4. jūnija Lēmumu 74/295/Euratom[1] par kopuzņēmuma Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) dibināšanu ,12.  Padomes 1974. gada 4. jūnija Lēmumu 74/296/Euratom[2] par atvieglojumu piešķiršanu kopuzņēmumam Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG).Sākotnējo lēmumu grozījumi13.  Kopuzņēmuma kopsapulce 1983. gada 11. jūlijā nolēma palielināt uzņēmuma parakstīto kapitālu. Līdz ar to bija jāgroza kopuzņēmuma statūti.Saskaņā ar iepriekš minēto kapitāla palielinājumu kopuzņēmums lūdza pagarināt arī ieguldītajiem aktīviem 1974. gadā piešķirto atbrīvojumu no „ Kapitalverkehrsteuer ”.14.  Tā kā:15.  statūtu grozījumi neietekmēja kopuzņēmumu reglamentējošos noteikumus un bija saskaņā ar projekta izstrādi,16.  atbrīvojuma pagarinājums varēja samazināt finansēšanas izdevumus, ierobežojot šādam uzņēmumam raksturīgos ekonomiskos riskus,Padome 1984. gada februārī pieņēma divus lēmumus, ar kuriem 1974. gada lēmumus pielāgoja, ņemot vērā HKG kapitāla palielinājumu:17.  Padomes 1984. gada 21. februāra Lēmumu 84/104/Euratom, ar ko apstiprina kopuzņēmuma HKG statūtu grozījumus[3],18.  Padomes 1984. gada 21. februāra Lēmumu 84/105/Euratom, ar ko groza Lēmumu 74/296/Euratom par atvieglojumu piešķiršanu kopuzņēmumam HKG [4].Informācija par elektrostacijas darbību un mērķu grozīšanas pamatojums19.  HKG 1987. gada 1. jūnijā beidzot iedarbināja THTR 300 . Elektrostacija darbojās līdz tās slēgšanai 1988. gada 29. septembrī. Defektu dēļ tās ekspluatāciju šajā laikā vairākkārt pārtrauca.20.  Ekonomiski, tehniski un ar degvielas elementu piegādi saistīti sarežģījumi kopā ar finansiālu nenoteiktību, kas apgrūtināja iekārtas atkārtotai iedarbināšanai vajadzīgās atļaujas iegūšanu, 1989. gada 1. septembrī lika pieņemt lēmumu nekavējoties un galīgi slēgt iekārtu.21.  No tā laika kopuzņēmuma darbības mērķi ir reaktora slēgšana, serdeņa iztukšošana, aizsargietvēruma izveidošana un uzraudzība. Federālās iestādes, Ziemeļreinas-Vestfālenes federālā zeme, HKG un tā dalībnieki 1989. gada 13. decembrī noslēdza līgumu par kontrolētu THTR 300 ekspluatācijas izbeigšanu. Tajā bija iekļauti arī noteikumi attiecībā uz finanšu aspektiem.HKG turpmākie pieteikumi22.  Ar Lēmumu 74/296/Euratom HKG piešķirto nodokļu atvieglojumu piemērošanas termiņš beidzās 1990. gada 31. maijā, trīs gadus pēc elektrostacijas galīgās nodošanas ekspluatācijā 1987. gada 1. jūnijā.23.  Ar 1990. gada 9. februāra un 6. marta vēstuli HKG dalībnieki lūdza pagarināt atvieglojumu piemērošanas termiņu līdz HKG kopuzņēmuma statusa termiņa beigām un pielāgot atvieglojumus uzņēmuma toreizējam stāvoklim, kas bija prasījis papildu finanšu ieguldījumus, kuri nodokļu aplikšanas nolūkiem bija uzskatāmi par aktīvu ieguldījumiem.24.  HKG bija apņēmies īstenot atomelektrostacijas ekspluatācijas izbeigšanas programmu līdz aizsargietvēruma izveidošanas posmam un plānoja īstenot attiecīgo kodoliekārtu uzraudzības programmu.25.  Padome atzina, ka Kopienā nav līdzvērtīgu programmu un ka šo programmu īstenošana ir svarīga, jo tā sniegtu noderīgu pieredzi kodolrūpniecībai un sekmētu Kopienas atomenerģijas nozares turpmāko attīstību.26.  Padome arī atzina, ka būtu vēlams sniegt HKG ar programmu īstenošanu saistītu palīdzību, proti, atvieglot tā finansiālo slogu, pagarinot atvieglojumu termiņu.27.  Ar 1992. gada 16. novembra lēmumu[5] Padome pagarināja līdz Lēmuma 74/295/Euratom spēkā esamības termiņa beigām HKG piešķirto atvieglojumu termiņu.28.  HKG 1998. gada 30. martā lūdza Komisiju pagarināt tā kopuzņēmuma statusu vēl par 25 gadiem.29.  HKG pamatoja šo lūgumu, norādot, ka ar galīgu slēgšanu un ekspluatācijas izbeigšanu saistītās darbības sniegtu svarīgu pieredzi kodolrūpniecībai Vācijā, Eiropā un visā pasaulē. Šā viedokļa pamatā bija apsvērums, ka THTR 300 ir pasaulē lielākais šāda tipa reaktors un ka iekārtas unikālā konfigurācija, jo īpaši attiecībā uz aizsargietvērumu, sniedz nebijušu iespēju gūt pieredzi par ietvēruma rezultātiem un izmaksām.30.  HKG norādīja, ka Vācijas Federatīvā Republika, Ziemeļreinas-Vestfālenes federālā zeme, HKG un tā dalībnieki 1989. gada 13. novembrī ir noslēguši pamatnolīgumu par THTR 300 projekta pēdējā posma pabeigšanu. Šis pamatnolīgums un tam 1996. gada 18. decembrī pievienotie grozījumi reglamentē projekta posmus līdz 2009. gadam, tostarp HKG darbību finansēšanu.31.  Vācija atbalstīja HKG lūgumu un paziņoja, ka federālā valdība piekrīt nodokļu atvieglojumu saglabāšanai.32.  Pamatojoties uz saņemto informāciju, Komisija atzina, ka Padomes 1992. gadā atzītie argumenti par HKG kopuzņēmuma statusa un atvieglojumu termiņa pagarināšanu joprojām ir spēkā, īpaši atzīmējot, ka uzņēmuma darbības joprojām ir tās pašas un apstākļi, kuros uzņēmums tās veic, ir identiski. Tāpēc Komisija ieteica Padomei pagarināt tās 1992. gada lēmumu darbības termiņu.33.  Tā kā Vācijas Federatīvās Republikas, Ziemeļreinas-Vestfālenes federālās zemes, HKG un tā dalībnieku noslēgtais HKG darbību finansēšanas nolīgums bija spēkā tikai līdz 2009. gada 31. decembrim, Komisija, ievērojot laikposmu, par kuru bija vienojušās Vācijas iestādes un HKG , ieteica Padomei pagarināt HKG kopuzņēmuma statusa un uzņēmumam piešķirto atvieglojumu termiņa par tādu pašu laikposmu, tātad līdz 2009. gada 31. decembrim.34.  Pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, Padome 2002. gada 7. maijā pagarināja kopuzņēmuma statusa un piešķirto atvieglojumu darbības termiņu līdz 2009. gada 31. decembrim[6].JAUNĀKĀS NORISES35.  Ar 2010. gada 26. aprīļa vēstuli Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG), Hamm , lūdza pagarināt termiņu sākotnēji ar Lēmumu 74/295/Euratom noteiktajam kopuzņēmuma statusam, kas, sākot no 1999. gada 1. janvāra, vienreiz jau bija pagarināts par 11 gadiem ar Padomes 2002. gada 7. maija Lēmumu. Šim pagarinājumam būtu jāattiecas arī uz vienlaikus piešķirto atbrīvojumu no nekustamā īpašuma iegādes nodokļa, zemes nodokļa un rūpnieciskās vai komerciālās peļņas nodokļa daļas, ko piemēro ilgtermiņa kredīta procentu maksai.36.  HKG lūdza pēc 2009. gada 31. decembra pagarināt tā statusu vēl par 25 gadiem. Kā pamatojumu HKG sniedza šādus argumentus:37.  ar torija augsttemperatūras reaktora ( Thorium High-Temperature Reactor — THTR ) prototipa atomelektrostacijas projektu Hammā-Untropā HKG bija apņēmies veikt rūpnieciska mēroga un ekonomisku augsttemperatūras reaktoru tehnoloģijas testēšanu valsts energresursu nākotnes nodrošinājuma un energoapgādes drošības interesēs ilgtermiņā;38.  zināšanas, ko sniedz pieredze attiecībā uz atomenerģijas izmantošanu elektroenerģijas ražošanā, nevar aprobežoties tikai ar būvniecības un ekspluatācijas posmu. Lai zināšanas būtu pilnīgas, jāgūst arī ar iekārtu (šajā gadījumā augsttemperatūras reaktoru tehnoloģijas) slēgšanas plānošanu, slēgšanu, aizsargietvēruma uzturēšanu un ekspluatācijas izbeigšanu saistīta pieredze;39.  HKG uzskata, ka aizsargietvēruma uzturēšanas (ietvēruma laikā) un vēlāk ekspluatācijas izbeigšanas posmā iegūtās zināšanas būs ļoti svarīgas kodolrūpniecībai Eiropā un visā pasaulē, jo īpaši laikā, kad augsttemperatūras reaktoru tehnoloģiju atkal izmanto ceturtās paaudzes reaktoru izstrādē, un kopainā jāiekļauj arī visi slēgšanas posmi (lai gūtu priekšstatu par aprites cikla izmaksām);40.  THTR 300 ir pasaulē lielākais kodolreaktors ar lodīšu sabērumu un reaktora augstspiediena tvertni no dzelzsbetona ( reinforced concrete reactor pressure vessel — RCRPV ), iebūvētu keramikas reflektoru, oderējumu un karstās gāzes vada izolāciju;41.  šī īpašā tipa droša ietvēruma iekārta sniedz līdz šim nebijušu iespēju aprēķināt ar RCRPV aprīkotas iekārtas „kvazipasīvas” ietveršanas datus un izmaksas, jo īpaši energoizmaksas (ventilācijas, gaisa sausināšanas u.c. izmaksas), ekspluatācijas izmaksas, periodisko testu un remontdarbu izmaksas;42.  HKG paredz, ka galīgā iekārtas ekspluatācijas izbeigšanas, ar tālvadības iekārtām vadāmie un manuālie demontāžas darbi serdeņa iekšienē ļaus gūt svarīgus atzinumus. Turklāt RCRPV iekšējās virsmas tīrīšana (ne visus savienojumus ir iespējams pilnīgi izjaukt) un RCRPV iekšienē uzstādīto 550 Mg radioloģiski kontaminēto keramikas komponentu demontāža ļaus iegūt jaunas zināšanas par augsttemperatūras reaktoru ekspluatācijas izbeigšanu;43.  HKG vēlas arī turpmāk darīt ES dalībvalstīm pieejamus arī šos atzinumus;44.  vēl nav skaidrs, kad ekspluatācijas izbeigšana varētu notikt (svarīgs faktors ir piemērota un izmantošanai gatava repozitārija nodrošināšana), tāpēc HKG lūdz pagarināt tā kopuzņēmuma statusu vēl par 25 gadiem;45.  pieņemot 1992. gada 16. novembra lēmumu par HKG piešķirto atvieglojumu piemērošanas termiņa pagarināšanu, t.i., laikā, kad THTR 300 iekārta bija apturēta, Padome jau ir atzinusi, ka uzņēmums ir būtiski svarīgs Kopienas kodolrūpniecības attīstībai (Eiropas kopuzņēmuma statusa piešķiršanas priekšnosacījums). Padome turklāt ir atzinusi, ka Kopienā nav salīdzināmu programmu, kas aptvertu elektrostacijas ekspluatācijas izbeigšanu līdz aizsargietvēruma izveidošanas posmam un šādas droši ietvertas iekārtas uzturēšanu un uzraudzību. Turklāt tā ir secinājusi, ka šo programmu īstenošana sniedz noderīgu pieredzi kodolrūpniecībai un sekmē Kopienas atomenerģijas nozares turpmāko attīstību;46.  THTR 300 projekts turpinās saņemt ievērojamu Vācijas valdības un Ziemeļreinas-Vestfālenes federālās zemes atbalstu. Tas paredzēts 1989. gadā noslēgtajā līgumā par kontrolētu THTR 300 ekspluatācijas izbeigšanu, saskaņā ar kuru, inter alia , no 2009. gada 31. decembra finansē THTR 300 ekspluatāciju rezerves režīmā.Vācijas valdības paziņojums par HKG lūgumu pagarināt kopuzņēmuma statusu47.  Eiropas Komisijai adresētajā paziņojumā Vācijas valdība atbalsta HKG lūgumu pagarināt tā kopuzņēmuma statusu jo īpaši šādu iemeslu dēļ:48.  HKG ir uzņēmums, kas atbild par torija augsttemperatūras reaktoru ( THTR ) Hammā-Untropā. No 1989. gada turpinās THTR ekspluatācijas izbeigšanas posms ar mērķi pēc ilgstoša droša ietvēruma perioda (tā plānotais ilgums ir 30 gadi) iekārtu pilnīgi likvidēt. Ekspluatācijas pilnīgas izbeigšanas laiks cita starpā ir atkarīgs no augstas aktivitātes radioaktīvo atkritumu galīgās noglabāšanas pieejamības, kas, ņemot vērā Gorlēbenes [ Gorleben ] neskaidro nākotni, pašlaik nav paredzama;49.  var pieņemt, ka THTR droša ietvēruma periods būs ilgāks nekā patlaban plānots. Finansējumu šajā periodā nodrošina pēc Vācijas Federatīvās Republikas, Ziemeļreinas-Vestfālenes federālās zemes un HKG starpā noslēgtā nolīguma. Taču finansēšanas nolīgums ir spēkā tikai līdz 2017. gada 31. decembrim;50.  nav šaubu, ka paredzamais neparasti ilgais THTR droša ietvēruma periods un jo īpaši ar reaktora betona spiedientvertnes ( SRB ) ekspluatācijas izbeigšanu saistītie turpmākie darbi sniegs jaunas zināšanas par šādu iekārtu ekspluatācijas izbeigšanu. Ar SRB ekspluatācijas izbeigšanu saistītie darbi, kas līdz šim praksē nekad nav veikti, radītu arī ievērojamas izmaksas. Ievērojot šos apsvērumus, ir būtiski nodrošināt HKG un ar to saistīto uzņēmumu turpmāko līdzdalību un kopuzņēmuma statusa pagarināšanu.51.  Taču kopuzņēmuma statuss būtu jāpagarina nevis vēl par 25 gadiem, kā to lūdz HKG, bet tikai līdz 2017. gada 31. decembrim, jo līdz šim datumam ir spēkā Vācijas finansēšanas nolīgums.52.  Federālā valdība iestājas par šādu termiņa ierobežojumu, jo uzskata, ka nav iemesla atsaistīt kopuzņēmuma statusu no Vācijas finansēšanas nolīguma darbības termiņa.53.  Ievērojot šos apsvērumus, federālā valdība piekrīt HKG kopuzņēmuma statusa pagarināšanai līdz 2017. gada 31. decembrim.IETEKME UZ BUDŽETU54.  Priekšlikums neietekmē ES budžetu.SECINĀJUMI55.  Komisija uzskata, ka Padomes 2002. gadā atzītie argumenti par HKG kopuzņēmuma statusa un atvieglojumu termiņa pagarināšanu joprojām ir spēkā, īpaši atzīmējot, ka uzņēmuma darbības joprojām ir tās pašas un apstākļi, kurā uzņēmums tās veic, ir identiski. Tāpēc Komisija uzskata, ka Padomei pēc kopuzņēmuma statusa pagarināšanas būtu attiecīgi jāpagarina arī tās lēmums par atvieglojumu termiņa pagarināšanu.56.  Vācijas Federatīvās Republikas, Ziemeļreinas-Vestfālenes federālās zemes, HKG un tā dalībnieku starpā noslēgtais nolīgums par HKG darbību finansēšanu ir spēkā tikai līdz 2017. gada 31. decembrim.57.  Tāpēc, ievērojot laikposmu, par kuru ir vienojušās Vācijas iestādes un HKG, Komisija iesaka Padomei apstiprināt HKG kopuzņēmumam piešķirto atvieglojumu termiņa pagarināšanu līdz 2017. gada 31. decembrim.2011/0064 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar kopuzņēmumam Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) piešķirto atvieglojumu termiņa pagarināšanuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Atomenerģētikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 48. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[7],tā kā:58.  Ar Lēmumu 74/295/Euratom[8] Padome no 1974. gada 1. janvāra uz 25 gadiem nodibināja Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH ( HKG) kā kopuzņēmumu Līguma izpratnē.59.  Ar 2002. gada 7. maija Lēmumu 2002/355/Euratom[9] Padome pagarināja Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH ( HKG) kopuzņēmuma statusu par vienpadsmit gadiem no 1999. gada 1. janvāra līdz 2009. gada 31. decembrim.60.  Ar Lēmumu 74/296/Euratom[10] un 1992. gada 16. novembra Lēmumu[11] Padome no 1974. gada 1. janvāra uz 25 gadiem piešķīra HKG vairākus Līguma III pielikumā minētos atvieglojumus.61.  Ar 2002. gada 7. maija Lēmumu 2002/356/Euratom[12] Padome līdz 2009. gada 31. decembrim par 11 gadiem pagarināja HKG piešķirto atvieglojumu termiņu.62.  Ar 2010. gada 26. aprīļa vēstuli Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) , Hamm , ir lūdzis atkārtoti pagarināt nodokļu atvieglojumu termiņu par jauno laikposmu, kurā ir spēkā tam piešķirtais kopuzņēmuma statuss.63.  Pašlaik HKG mērķis ir īstenot atomelektrostacijas ekspluatācijas izbeigšanas programmu līdz aizsargietvēruma izveidošanas posmam un vēlāk īstenot droši ietverto kodoliekārtu uzraudzības programmu.64.  Kopienā nav līdzvērtīgu programmu, jo līdz šim Kopienā nav galīgi slēgts neviens augsttemperatūras reaktors.65.  Šo programmu īstenošana ir svarīga, jo tās sniedz noderīgu pieredzi un sekmē Kopienas atomenerģijas nozares turpmāko attīstību, jo īpaši saistībā ar kodoliekārtu ekspluatācijas izbeigšanu.66.  Tāpēc būtu jāpalīdz HKG īstenot atomelektrostacijas ekspluatācijas izbeigšanas programmu līdz aizsargietvēruma izveidošanas posmam un droši ietverto kodoliekārtu uzraudzības programmu, atvieglojot uzņēmuma finansiālo slogu.67.  Vācijas Federatīvā Republika, Ziemeļreinas-Vestfālenes federālā zeme, HKG un tā dalībnieki ir vienojušies par HKG darbību finansēšanu laikposmā līdz 2017. gada 31. decembrim.68.  Tāpēc HKG piešķirto atvieglojumu termiņš būtu jāpagarina par tādu pašu laikposmu, par kādu pagarināts tā kopuzņēmuma statuss, t. i., līdz 2017. gada 31. decembrim,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1 . pantsAr šo dalībvalstis uz astoņiem gadiem, sākot no 2010. gada 1. janvāra, pagarina termiņu šādām kopuzņēmumam Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) piešķirtajiem atvieglojumiem, kas minēti Līguma III pielikumā:1) saskaņā ar minētā pielikuma 4. punktu — atbrīvojumam no Grunderwerbsteuer (nekustamā īpašuma iegādes nodokļa);2) saskaņā ar minētā pielikuma 5. punktu —atbrīvojumam no Grundsteuer (zemes nodokļa),atbrīvojumam no tās rūpnieciskās vai komerciālās peļņas nodokļa daļas, ko saskaņā ar Gewerbesteuergesetz (tirdzniecības nodokļa likuma) 8. panta 1. punktu piemēro ilgtermiņa kredīta procentu maksai.2 . pantsŠā lēmuma 1. pantā minētos atvieglojumus piešķir ar nosacījumu, ka HKG dara pieejamu Komisijai visu rūpniecisko, tehnisko un ekonomisko informāciju, tostarp ar drošību saistīto informāciju, ko tas iegūst, īstenojot atomelektrostacijas ekspluatācijas izbeigšanas programmu līdz aizsargietvēruma izveidošanas posmam un ietverto kodoliekārtu uzraudzības programmu. Šis pienākums attiecas uz visu informāciju, ko HKG saskaņā ar noslēgtajiem līgumiem ir tiesīgs izpaust. Komisija nosaka tai paziņojamo informāciju un informācijas paziņošanas veidu, un nodrošina šīs informācijas izplatīšanu.3 . pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm un HKG .Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] OV L 165, 20.6.1974., 7.–13. lpp.[2] OV L 165, 20.6.1974., 14. –15. lpp.[3] OV L 58, 29.2.1984., 35. lpp.[4] OV L 58, 29.2.1984., 37. lpp.[5] Nav publicēts.[6] OV L 123, 2002/355/Euratom, 9.5.2002., 53. lpp.; OV L123, 2002/356/Euratom, 9.5.2002., 54. lpp.[7] OV C , , lpp.[8] OV L 165, 20.6.1974., 7. lpp.[9] OV L 123, 9.5.2002., 53. lpp.[10] OV L 165, 20.6.1974., 14. lpp.[11] OV L 352, 2.12.1992., 9. līdz 12. lpp.[12] OV L 123, 9.5.2002., 54. lpp.


|

52011PC0526

Priekšlikums PADOMES LĒMUMS ar kuru groza un pagarina piemērošanas termiņu Lēmumam 2007/641/EK par apspriežu pabeigšanu ar Fidži Republiku saskaņā ar ĀKK un EK partnerattiecību nolīguma 96. pantu un Attīstības sadarbības instrumenta 37. pantu  /* COM/2011/0526 galīgā redakcija - 2011/0230 (NLE) */

	PASKAIDROJUMA RAKSTS1. Pēc 2006. gada decembra militārā apvērsuma notika apspriedes saskaņā ar pārskatītā Kotonū nolīguma 96. pantu. To rezultātā 2007. gada aprīlī tika pieņemtas apņemšanās par cilvēktiesībām, demokrātijas principiem un tiesiskumu. Lai nodrošinātu zināmu vienlaicīguma pakāpi starp pieņemto apņemšanos ievērošanu no Fidži puses un attīstības sadarbību, Padome 2007. gada 1. oktobrī ar Lēmumu 2007/641/EK pieņēma atbilstošus pasākumus attiecībā uz Fidži.2. Fidži prezidents 2009. gada 10. aprīlī atcēla Konstitūciju, atlaida visus tiesnešus un paziņoja, ka vēlēšanas notiks vēlākais 2014. gada septembrī. Tādējādi Fidži vienpusēji neizpildīja galvenās apņemšanās, kuru ievērošanu tā Eiropas Savienībai solīja 2007. gada aprīlī. Tas notika nākamajā dienā pēc tam, kad Apelācijas tiesa par nelikumīgu pasludināja militārpersonu vadītās valdības izveidi pēc 2006. gada apvērsuma. Turklāt Fidži ir ārkārtas stāvoklis, un vārda brīvība ir būtiski ierobežota.3. Ņemot vērā šo negatīvo pavērsienu, Padome ar 2009. gada 24. septembra Lēmumu 2009/735/EK nolēma līdz 2010. gada 31. martam pagarināt termiņu to atbilstīgo pasākumu piemērošanai, kas paredzēti Lēmumā 2007/641/EK attiecībā uz Fidži un kuru piemērošanas termiņam bija jābeidzas 2009. gada 1. oktobrī. Ņemot vērā, ka ar ES saskaņoto saistību īstenošana joprojām kavējas, Padome 2010. gada 29. martā ar Lēmumu 2010/208/ES nolēma līdz 2010. gada 1. oktobrim pagarināt termiņu to atbilstīgo pasākumu piemērošanai, kas paredzēti Lēmumā 2007/641/EK attiecībā uz Fidži, un pēc tam 2010. gada 27. septembrī ar Lēmumu 2010/589/ES nolēma vēlreiz pagarināt šo pasākumu piemērošanas termiņu līdz 2011. gada 31. martam un ar 2011. gada 31. marta Lēmumu 2011/219/ES līdz 2011. gada 30. septembrim.5. Nav konstatējama nekāda pozitīva attīstība saistībā ar saskaņoto apņemšanos izpildi.6. Lai gan 2010. gada maijā tika atcelts agrākajām Cukura protokola valstīm paredzēto papildu pasākumu 2010. gada piešķīrums, kas bija atkarīgs no demokrātiskā procesa turpināšanas, daļu no šā piešķīruma rezervēja, lai ES delegācija Suvā varētu sniegt tiešu palīdzību no cukura ražošanas tiešā veidā atkarīgajiem iedzīvotājiem, tādējādi mazinot negatīvās sociālās sekas.7. Atbilstīgi Komisijas Lēmumam C(2010)8130 Fidži paredzētais orientējošais piešķīrums 2011.–2013. gada laikposmam bija noteikts 51,094 miljonu euro apmērā. Tomēr šā piešķīruma pieejamība (kopumā vai daļēji) būs atkarīga no sekmēm apspriežu procesā saskaņā Kotonū nolīguma 96. pantu (Attīstības sadarbības instrumenta 37. pantu); ja šādu sekmju nav, būtu jāņem vērā tikai pasākumi sociālo seku mazināšanai.8. Ņemot vērā nepārtraukto pasliktināšanos sociālajā un ekonomikas jomā Fidži un to, ka ar pašreizējo pieeju nav izdevies atjaunot demokrātiju un tiesiskumu, jāmaina pieeja, tostarp jāatsāk sniegt mērķtiecīga attīstības palīdzība Fidži, lai atbalstītu visneaizsargātākās iedzīvotāju grupas un demokratizāciju. Šo palīdzību nepiešķirs ar valdības starpniecību (Kopīgs Paziņojums SEC (2011) 585, kas pieņemts 2011. gada 19. maijā).9. Ņemot vērā iepriekšminētos apsvērumus, Eiropas Savienībai šajā posmā būtu jāpagarina pašreizējās politikas un atbilstīgo pasākumu termiņš.10. Tāpēc Komisija ierosina Padomei pagarināt pašreizējā lēmuma darbības laiku vēl par 12 mēnešiem – līdz 2012. gada 30. septembrim.11. Tomēr Eiropas Savienībai jāturpina regulārs dialogs un pastāvīga politiska iesaiste Fidži, tāpēc lēmums arī turpmāk ir regulāri jāpārskata.12. Tiek ierosināts par šo lēmumu paziņot Fidži pagaidu valdībai, izmantojot pievienoto projektu vēstulei prezidentam Nailatikau , un informēt viņu, ka: a) ES joprojām apņemas uzturēt pastiprinātu politisko dialogu saskaņā ar Kotonū nolīguma 8. pantu, b) ES turpmākos lēmumus par papildu pasākumiem bijušajām Cukura protokola valstīm un 10. EAF Valsts indikatīvo programmu attiecībā uz Fidži turpinās pieņemt, vadoties no progresa novērtējuma par atgriešanos pie konstitucionālas valsts iekārtas un, visbeidzot, c) Fidži rīcībā ir īpaša iespēja rīkot jaunas apspriedes saskaņā ar ĀKK un EK partnerattiecību nolīguma 96. pantu un Attīstības sadarbības instrumenta 37. pantu.13. Tādējādi atbilstīgo pasākumu grozījumiem jāaprobežojas ar to, kas ir noteikti vajadzīgs, lai ņemtu vērā konkrēto attīstību un jo īpaši ļautu īstenot pieejas maiņu, vienlaikus neskarot pasākumu būtību – pat tad, ja tie ir novecojuši.SecinājumsŅemot vērā iepriekš minēto, Padome tiek aicināta pieņemt pievienoto priekšlikuma projektu Padomes lēmumam, ar ko groza un pagarina atbilstīgo pasākumu pret Fidži Republiku piemērošanas termiņu.2011/0230 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSar kuru groza un pagarina piemērošanas termiņu Lēmumam 2007/641/EK par apspriežu pabeigšanu ar Fidži Republiku saskaņā ar ĀKK un EK partnerattiecību nolīguma 96. pantu un Attīstības sadarbības instrumenta 37. pantuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 217. pantu,ņemot vērā partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, kas parakstīts 2000. gada 23. jūnijā Kotonū[1] un pārskatīts Luksemburgā 2005. gada 25. jūnijā[2] (turpmāk “ĀKK un ES partnerattiecību nolīgums”), un jo īpaši tā 96. pantu,ņemot vērā Iekšējo nolīgumu starp Padomē sanākušajiem dalībvalstu valdību pārstāvjiem par pasākumiem, kas jāveic, un procedūrām, kas jāievēro, īstenojot ĀKK un EK Partnerattiecību nolīgumu[3], un jo īpaši tā 3. pantu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 1905/2006, ar ko izveido finanšu instrumentu sadarbībai attīstības jomā (Attīstības sadarbības instruments)[4], un jo īpaši tās 37. pantu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,tā kā:1.  Lēmums 2007/641/EK[5] par apspriežu pabeigšanu ar Fidži Republiku saskaņā ar ĀKK un EK partnerattiecību nolīguma 96. pantu un Attīstības sadarbības instrumenta 37. pantu tika pieņemts, lai īstenotu atbilstīgus pasākumus, ņemot vērā ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma 9. pantā norādīto būtisko elementu un Attīstības sadarbības instrumenta 3. pantā norādīto vērtību pārkāpumu.2.  Minēto pasākumu piemērošanas termiņš tika pagarināts ar 2009. gada 24. septembra Lēmumu 2009/735/EK[6] un pēc tam ar 2010. gada 29. marta Lēmumu 2010/208/ES[7] un 2010. gada 27. septembra Lēmumu 2010/589/ES[8], kā arī ar 2011. gada 31. marta Lēmumu 2011/219/ES[9], jo Fidži ne tikai vēl jāīsteno tās svarīgās apņemšanās attiecībā uz ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma būtiskajiem elementiem un Attīstības sadarbības instrumentu, kurām Fidži piekrita 2007. gada aprīlī notikušo apspriežu gaitā, bet vairāku apņemšanos sakarā ir notikuši arī nozīmīgi regresīvi pavērsieni.3.  Lēmumā 2007/641/EK paredzēto pasākumu piemērošanas termiņš beidzas 2011. gada 30. septembrī. Ir lietderīgi pagarināt šā lēmuma piemērošanas termiņu un attiecīgi atjaunināt atbilstīgo pasākumu saturu,IR NOLĒMUSI ŠĀDI.1. pantsLēmumu 2007/641/EK ar šo groza šādi:1) lēmuma 3. panta otro daļu aizstāj ar šādu daļu:„Tas ir spēkā līdz 2012. gada 30. septembrim. To regulāri pārskata vismaz reizi sešos mēnešos.”;2) pielikumu aizstāj ar šā lēmuma pielikumu.2. pantsVēstuli šā lēmuma pielikumā adresē Fidži Republikai.3. pantsŠis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.Briselē, [...]Padomes vārdā —priekšsēdētājs […]PIELIKUMSVēstules projektsViņa Ekselencei Ratu Epeli NAILATIKAUFidži Republikas prezidentamSuvaFidži RepublikaEkselence!Eiropas Savienība (ES) piešķir lielu nozīmi ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma 9. panta un Attīstības sadarbības instrumenta 3. panta noteikumiem. ĀKK un ES partnerattiecības ir balstītas uz cilvēktiesību un demokrātijas principu ievērošanu un tiesiskumu, kas ir ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma būtiskie elementi un ir mūsu attiecību pamatā.ES Padome 2006. gada 11. decembrī nosodīja militāro apvērsumu Fidži.Saskaņā ar ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma 96. pantu un ņemot vērā to, ka 2006. gada 5. decembra militārais apvērsums ir tā 9. pantā uzskaitīto būtisko elementu neievērošana, ES aicināja Fidži Republiku uz apspriedēm, lai, kā paredzēts ĀKK un ES partnerattiecību nolīgumā, rūpīgi izanalizētu situāciju un nepieciešamības gadījumā veiktu pasākumus tās labošanai.Minēto apspriežu oficiālā daļa sākās Briselē 2007. gada 18. aprīlī. ES bija gandarīta, ka tajā laikā pagaidu valdība apstiprināja vairākas svarīgas apņemšanās attiecībā uz cilvēktiesībām un pamatbrīvībām, demokrātijas principu ievērošanu un tiesiskumu, kā tas atzīmēts turpmāk, un ierosināja pozitīvus pasākumus attiecībā uz to īstenošanu.Diemžēl kopš tā laika ir bijuši vairāki regresīvi notikumi, jo īpaši 2009. gada aprīlī, kas nozīmē, ka Fidži tādējādi nav izpildījusi vairākas apņemšanās. Tas īpaši attiecas uz Konstitūcijas atcelšanu, ļoti lielo kavēšanos ar parlamenta vēlēšanu organizēšanu un uz cilvēktiesību pārkāpumiem. Lai gan apņemšanos īstenošana ir ievērojami aizkavējusies, šo apņemšanos lielākā daļa ir ārkārtīgi svarīgas Fidži pašreizējā situācijā un tāpēc pievienotas šai vēstulei. Tā kā Fidži ir vienpusēji nolēmusi nepildīt vairākas svarīgas apņemšanās, tā ir zaudējusi attīstības līdzekļus.Tomēr partnerattiecību garā, kas ir ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma stūrakmens, ES pauž savu gatavību sākt jaunas oficiālas apspriedes, tiklīdz ir pamatotas izredzes šādu apspriežu pozitīvam noslēgumam. Pagaidu premjerministrs 2009. gada 1. jūlijā iesniedza reformu un demokrātiskas valsts iekārtas atjaunošanas plānu. ES ir gatava sākt dialogu par šo plānu un apsvērt, vai tas var kalpot par pamatu jaunām apspriedēm. Tādējādi ES ir nolēmusi pagarināt esošos atbilstīgos pasākumus pret Fidži, lai radītu iespējas jaunām apspriedēm. Lai gan daži no atbilstīgajiem pasākumiem tagad ir novecojuši, ir secināts, ka tā vietā, lai atjauninātu tos vienpusēji, ES dod priekšroku papildus izpētīt iespējas jaunām apspriedēm ar Fidži. Tādējādi ir īpaši svarīgi, lai pagaidu valdība apņemas risināt plašu vietējo politisko dialogu un nodrošināt elastību attiecībā uz plāna termiņu. Lai gan ES savā nostājā vadās un vienmēr vadīsies pēc ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma būtiskajiem elementiem un tā pamatprincipiem, īpaši attiecībā uz dialoga nozīmīgo lomu un savstarpēju saistību izpildi, tiek uzsvērts, ka no ES puses nav iepriekšēju secinājumu par turpmāko apspriežu iznākumu.Ja jauno apspriežu rezultātā būs panāktas būtiskas Fidži apņemšanās, ES apņemas veikt šo atbilstošo pasākumu drīzu, pozitīvu pārskatīšanu. Un otrādi, ja situācija Fidži neuzlabojas, tad Fidži arī turpmāk zaudēs attīstības līdzekļus. Tas nozīmē, ka progresa novērtējums par atgriešanos pie konstitucionālas valsts iekārtas būs galvenais faktors, kas ietekmēs ES turpmākos lēmumus par papildu pasākumiem attiecībā uz Cukura protokola valstīm un Fidži Valsts indikatīvo programmu 10. Eiropas attīstības fonda (EAF) ietvaros.ES aicina Fidži līdz jauno apspriežu sākšanai turpināt uzlaboto politisko dialogu un padarīt to intensīvāku.Atbilstīgie pasākumi ir šādi:-  var turpināt humāno palīdzību un tiešu atbalstu pilsoniskai sabiedrībai un visneaizsargātākajām iedzīvotāju grupām,-  var turpināt notiekošos sadarbības pasākumus, jo īpaši saskaņā ar 8. un 9. EAF, ¨-  var īstenot sadarbības pasākumus, kas palīdzētu atjaunot demokrātiju un uzlabot pārvaldību, izņemot ļoti ārkārtējos apstākļos,-  var veikt 2006. gadā paredzēto cukura reformas papildu pasākumu īstenošanu. Finansēšanas nolīgumu Fidži tehniskā līmenī parakstīja 2007. gada 19. jūnijā. Tiek atzīmēts, ka finansēšanas nolīgumā ietverta atlikšanas klauzula,-  var veikt daudzgadu indikatīvās programmas sagatavošanu un iespējamo parakstīšanu 2011.–2013. gadam paredzētiem cukura reformas papildu pasākumiem,-  10. EAF paredzētā Valsts stratēģijas dokumenta un Valsts indikatīvās programmas noformēšana, parakstīšana tehniskajā līmenī un īstenošana ar indikatīvu finanšu dotāciju, kā arī motivēšanas finansējuma iespējamā piešķiršana līdz 25 % apjomā no šīs summas būs atkarīga no tā, kā tiks īstenotas apņemšanās attiecībā uz cilvēktiesībām un tiesiskumu; īpaši svarīgi ir tas, vai pagaidu valdība atbalsta Konstitūciju; vai tiek pilnībā ievērota tiesu iestāžu neatkarība; vai pagaidu valdība atbalsta Konstitūciju, vai tiek pilnībā ievērota tiesu iestāžu neatkarība un vai pēc iespējas drīz atceļ Valsts ārkārtējā stāvokļa noteikumus, kurus atkārtoti ieviesa 2007. gada 6. septembrī; vai visi iespējamie cilvēktiesību pārkāpumi tiek izmeklēti vai izskatīti atbilstīgi Fidži tiesību aktos noteiktajām dažādajām procedūrām un tajos paredzētajās instancēs un vai pagaidu valdība dara visu iespējamo, lai novērstu to, ka drošības aģentūras izdod paziņojumus iebiedēšanas nolūkā,-  piešķīrums cukura nozarei 2007. gadā bija nulle,-  piešķīrums cukura nozarei 2008. gadā bija atkarīgs no vēlēšanu ticamas un savlaicīgas sagatavošanas pierādījumiem saskaņā ar saskaņoto apņemšanos, jo īpaši attiecībā uz tautas skaitīšanu, vēlēšanu iecirkņu atkārtotu noteikšanu un vēlēšanu reformu saskaņā ar Konstitūciju, kā arī no tādu pasākumu veikšanas, kas nodrošina vēlēšanu biroja funkcionēšanu, tostarp vēlēšanu uzrauga iecelšanu līdz 2007. gada 30. septembrim saskaņā ar Konstitūciju. Piešķīrums cukura nozarei par 2008. gadu tika zaudēts 2009. gada 31. decembrī,-  2009. gada piešķīrums cukura nozarei tika atcelts 2009. gada maijā, jo pagaidu valdība nolēma aizkavēt vispārējo vēlēšanu rīkošanu līdz 2014. gada septembrim,-  2010. gada piešķīrums tika atcelts līdz 2010. gada 1. maijam, jo demokrātijas procesa turpināšanā nebija nekāda progresa; tomēr, ņemot vērā kritisko situāciju cukura nozarē, daļu no piešķīruma rezervēja tiešai palīdzībai no cukura ražošanas tiešā veidā atkarīgajiem iedzīvotājiem, lai mazinātu negatīvās sociālās sekas. Šos līdzekļus centrāli pārvalda ES delegācija Suvā, un tie netiek virzīti caur valdību,-  orientējošā piešķīruma pieejamība saskaņā ar 2011.–2013. gadā paredzēto daudzgadu indikatīvo programmu par papildu pasākumiem bijušajām Cukura protokola valstīm būs atkarīga no apspriežu procesā panāktās vienošanās; ja šāda vienošanās netiks panākta, tad, piešķirot līdzekļus no šā piešķīruma, tiks ņemti vērā tikai pasākumi sociālo seku mazināšanai,-  varētu apsvērt konkrētu atbalstu, kas paredzēts galveno apņemšanos sagatavošanai un īstenošanai, jo īpaši lai atbalstītu vēlēšanu sagatavošanu un/vai norisi,-  netiek ietekmēta reģionālā sadarbība un Fidži dalība tajā,-  Apņemšanās tiks uzraudzītas saskaņā ar šīs vēstules pielikumā izklāstītajiem noteikumiem par regulāru dialogu, efektīvu sadarbību ar novērtēšanas un uzraudzības misijām un ziņojumu sniegšanu.Turklāt ES sagaida, ka, īstenojot Ievērojamu cilvēku grupas ieteikumus, kuriem foruma ārlietu ministri piekrituši savā sanāksmē Vanuatu 2007. gada 16. martā, Fidži pilnībā sadarbosies ar Klusā okeāna salu forumu.Eiropas Savienība turpinās cieši sekot situācijai Fidži. Saskaņā ar Kotonū nolīguma 8. pantu ar Fidži notiks pastiprināts politiskais dialogs, lai nodrošinātu cilvēktiesību ievērošanu, demokrātijas atjaunošanu un tiesiskuma ievērošanu, līdz abas puses secinās, ka pastiprinātais dialogs ir kalpojis šim mērķim.Ja pagaidu valdības apņemšanos īstenošana palēninās, tiek pārtraukta vai apdraudēta, ES saglabā tiesības pielāgot atbilstīgos pasākumus.ES uzsver, ka Fidži privilēģijas sadarbībā ar ES ir atkarīgas no Kotonū nolīguma svarīgāko elementu un Attīstības sadarbības instrumentā noteikto principu ievērošanas. Lai pārliecinātu ES, ka pagaidu valdība ir pilnībā gatava īstenot apņemšanās, ir svarīgi panākt drīzu un būtisku progresu saskaņoto apņemšanos izpildē.Ar cieņu,Briselē,Eiropas Savienība |Pielikuma pielikums AR FIDŽI REPUBLIKU SASKAŅOTĀS APŅEMŠANĀS .A. Demokrātisku principu ievērošanaApņemšanās Nr. 1Brīvas un taisnīgas parlamenta vēlēšanas notiek 24 mēnešu laikā kopš 2007. gada 1. marta atbilstīgi konstatējumiem novērtējumā, kas ir jāveic neatkarīgiem revidentiem, kurus iecēlis Klusā okeāna salu foruma sekretariāts. Vēlēšanu sagatavošana un norise tiks kopīgi uzraudzīta, pielāgota un pārskatīta pēc nepieciešamības, pamatojoties uz savstarpēji saskaņotiem kritērijiem. Tas jo īpaši nozīmē, ka:-  līdz 2007. gada 30. jūnijam pagaidu valdība pieņems grafiku, kurā norādīti datumi dažādo pasākumu pabeigšanai, kuri ir jāveic, lai sagatavotos jaunajām parlamenta vēlēšanām,-  grafikā nosaka tautas skaitīšanas laiku, vēlēšanu iecirkņu atkārtotu noteikšanu un vēlēšanu reformu,-  vēlēšanu iecirkņu noteikšanu un vēlēšanu reformu veiks saskaņā ar Konstitūciju,-  tiks veikti pasākumi, lai nodrošinātu vēlēšanu biroja funkcionēšanu, tostarp vēlēšanu uzrauga iecelšanu līdz 2007. gada 30. septembrim saskaņā ar Konstitūciju,-  viceprezidenta iecelšana tiks veikta saskaņā ar Konstitūciju.Apņemšanās Nr. 2Pagaidu valdība, pieņemot galvenās likumdošanas, finanšu un citas politikas iniciatīvas un izmaiņas, ņems vērā apspriedes ar pilsonisko sabiedrību un citām attiecīgajām ieinteresētajām personām.B. TiesiskumsApņemšanās Nr. 1Pagaidu valdība darīs visu iespējamo, lai novērstu drošības aģentūru paziņojumus iebiedēšanas nolūkā.Apņemšanās Nr. 2Pagaidu valdība atbalsta 1997. gada Konstitūciju un garantē konstitucionālu iestāžu, piemēram, Fidži Cilvēktiesību komisijas, Valsts dienesta komisijas un Konstitucionālo iestāžu komisijas, normālu un neatkarīgu funkcionēšanu. Tiks saglabāta Lielās virsaišu padomes būtiska neatkarība un funkcionēšana.Apņemšanās Nr. 3Tiek pilnībā ievērota tiesu iestāžu neatkarība, tās var brīvi darboties, un visas attiecīgās personas ievēro to nolēmumus, jo īpaši:-  pagaidu valdība apņemas līdz 2007. gada 15. jūlijam iecelt tribunālu saskaņā ar Konstitūcijas 138. panta 3. punktu,-  tiesnešu iecelšanu un/vai atlaišanu turpmāk veic, stingri ievērojot konstitucionālus noteikumus un procedūras noteikumus,-  karaspēks, policija un pagaidu valdība nekādā veidā neiejauksies tiesu darbībā, tostarp pilnībā respektēs juridiskās profesijas.Apņemšanās Nr. 4Visi kriminālprocesi saistībā ar korupciju notiek ar atbilstīgu tiesas kanālu starpniecību, un jebkuras citas iestādes, kuras tiktu izveidotas, lai izmeklētu iespējamus korupcijas gadījumus, darbosies saskaņā ar Konstitūciju.C. Cilvēktiesības un pamatbrīvībasApņemšanās Nr. 1Pagaidu valdība veiks visus nepieciešamos pasākumus, lai veicinātu visu iespējamo cilvēktiesību pārkāpumu izmeklēšanu vai izskatīšanu atbilstīgi Fidži tiesību aktos noteiktajām dažādajām procedūrām un tajos paredzētajās instancēs.Apņemšanās Nr. 2Ja nepastāvēs draudi valsts drošībai, sabiedriskai kārtībai un drošībai, pagaidu valdība 2007. gada maijā atcels Valsts ārkārtējā stāvokļa noteikumus.Apņemšanās Nr. 3Pagaidu valdība ir apņēmusies nodrošināt, lai Fidži Cilvēktiesību komisija funkcionētu pilnīgi neatkarīgi un saskaņā ar Konstitūciju.Apņemšanās Nr. 4Tiek pilnībā ievērota izpausmes brīvība un plašsaziņas līdzekļu brīvība visos tās veidos, kā paredzēts Konstitūcijā.D. Turpmākie pasākumi attiecībā uz apņemšanosApņemšanās Nr. 1Pagaidu valdība apņemas uzturēt regulāru dialogu, lai varētu pārbaudīt panākto progresu, un nodrošina ES un Eiropas Komisijas iestādēm/pārstāvjiem pilnīgu piekļuvi informācijai par visiem jautājumiem attiecībā uz cilvēktiesībām, demokrātijas un tiesiskuma atjaunošanu Fidži miermīlīgā ceļā.Apņemšanās Nr. 2Pagaidu valdība pilnībā sadarbojas ar visām ES misijām progresa novērtēšanai un uzraudzībai.Apņemšanās Nr. 3Pagaidu valdība, sākot no 2007. gada 30. jūnija, reizi trijos mēnešos nosūta progresa ziņojumus par Kotonū nolīguma būtiskajiem elementiem un apņemšanos.Tiek atzīmēts, ka atsevišķus jautājumus var efektīvi risināt tikai ar pragmatisku pieeju, kas atzīst faktisko situāciju un ir vērsta uz nākotni.[1] OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp.[2] OV L 287, 28.10.2005., 4. lpp.[3] OV L 317, 15.12.2000., 376. lpp.[4] OV L 378, 27.12.2006., 41.–71. lpp.[5] OV L 260, 5.10.2007., 15. lpp.[6] OV L 262, 6.10.2009., 43. lpp.[7] OV L 89, 9.4.2010., 7. lpp.[8] OV L 260, 2.10.2010., 10.–15. lpp.[9] OV L 93, 7.4.2011., 2.-8. lpp.