				|

		52011PC0789

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par mehānismu siltumnīcefekta gāzu emisiju monitoringam un ziņošanai un citas informācijas ziņošanai valstu un Eiropas Savienības līmenī saistībā ar klimata pārmaiņām /* COM/2011/0789 galīgā redakcija - 2011/0372 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.
PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

Pēc plašas apspriešanās ar
dalībvalstīm un ieinteresētajām personām un pēc ietekmes
novērtējuma Komisija ierosina pārskatīt monitoringa
mehānismu, kas izveidots saskaņā ar Eiropas Parlamenta un
Padomes Lēmumu Nr. 280/2004/EK[1],
aizstājot minēto lēmumu. Priekšlikuma mērķis ir
uzlabot esošo pārraudzības un ziņošanas sistēmu, lai
nodrošinātu atbilstību Eiropas Savienības un dalībvalstu
saistībām un pienākumiem atbilstoši spēkā esošajiem un
turpmākajiem starptautisko klimata pārmaiņu nolīgumiem, lai
izpildītu Klimata un enerģētikas tiesību aktu paketes
juridiskās prasības, kā arī lai atbalstītu klimata
pārmaiņu seku mazināšanas un pielāgošanās instrumentu
izstrādi Eiropas Savienībā.
Komisija ierosina aizstāt Lēmumu Nr. 280/2004/EK
ar regulu, ņemot vērā plašāku tiesību aktu
darbības jomu, lielāku daudzumu adresātu un ļoti tehnisko
un saskaņoto monitoringa mehānismu, un sekmēt tās
īstenošanu.
·
Priekšlikuma pamatojums un mērķi
ANO Vispārējā konvencija par
klimata pārmaiņām (UNFCCC), kuru Eiropas Kopienas
vārdā apstiprināja ar Padomes 1993. gada 15. decembra
Lēmumu 94/69/EK[2],
kas attiecas uz ANO Vispārējo konvenciju par klimata
pārmaiņām un tās noslēgšanu, galvenokārt ir
vērsta uz to, lai stabilizētu siltumnīcefekta gāzu koncentrāciju
atmosfērā tādā līmenī, kas novērstu
bīstamu antropogēnisku iejaukšanos klimata sistēmā. Lai
sasniegtu šo mērķi, ikgadējais zemeslodes virsmas
vidējās temperatūras pieaugums nedrīkst pārsniegt 2°C,
salīdzinot ar pirmsrūpniecības laikmeta līmeni. Klimata
pārmaiņu starpvaldību padomes (IPCC) ceturtais
novērtējuma ziņojums liecina, ka, lai šo mērķi
sasniegtu, siltumnīcefekta gāzu globālo emisiju maksimumam ir
jābūt 2020. gadā.
Kioto protokols, kuru Savienība ratificēja
2002. gada 31. maijā[3],
stājās spēkā 2005. gada 16. februārī. Protokolā
Savienībai un dalībvalstīm (izņemot Maltu un Kipru) noteikti
saistoši mērķi samazināt vai ierobežot siltumnīcefekta
gāzu emisijas. Eiropadomes 2007. gada marta sanāksmē tika
pausta stingra apņemšanās līdz 2020. gadam
kopējās siltumnīcefektu gāzu emisijas Eiropas
Savienībā samazināt vismaz par 20 %, salīdzinot ar
1990. gada līmeni, vai pat par 30 %, ja citas
attīstītās valstis apņemas panākt
līdzvērtīgus emisiju samazinājumus, bet ekonomiski spēcīgākās
jaunattīstības valstis apņemas emisijas samazināt
atbilstoši to iespējām. Ar klimata un enerģētikas
tiesību aktu kopumu, kas tika apstiprināts 2008. gada
decembrī, 20 % samazinājuma mērķi tika
pārvērsti par tiesību normu. Šie mērķi
parādās arī Lēmumā 2/CP.15 ("Kopenhāgenas vienošanās"), kuru Savienība
un dalībvalstis apstiprināja 2010. gada 28. janvārī.
Lēmuma Nr. 280/2004/EK, turpmāk
tekstā —"monitoringa mehānisma lēmums", mērķis
bija izveidot mehānismu, lai uzraudzītu visas siltumnīcefekta
gāzu antropogēnās emisijas avotos un to piesaisti, kuru
nekontrolē Monreālas protokols; novērtēt dalībvalstu
"progresu savu saistību izpildē saskaņā ar UNFCCC un
Kioto protokolu; īstenot ziņošanas prasības saskaņā ar
UNFCCC un Kioto protokolu
laicīguma, pilnīguma, precizitātes, konsekvences, salīdzināmības
un pārredzamības nodrošināšanai attiecībā uz Savienības
un tās dalībvalstu ziņošanu UNFCCC sekretariātam.
Ierosinātās pārskatīšanas
mērķi ir šādi:
–
Monitoringa mehānisma regulā atspoguļot
ziņošanas pienākumu, kas izriet no UNFCCC, Kioto Protokola un
turpmākiem lēmumiem, kuri pieņemti to ietvaros
attiecībā uz SEG emisijām un jaunattīstības
valstīm piešķirto finanšu un tehnoloģisko atbalstu;
–
palīdzēt Savienībai un
dalībvalstīm ievērot klimata pārmaiņu mazināšanas
saistības un īstenot Klimata un enerģētikas tiesību
aktu paketi;
–
atbalstīt jaunus Eiropas Savienības instrumentu
izstrādi, lai mazinātu klimata pārmaiņu sekas un
pielāgotos tām.
Šajā priekšlikumā arī veikti monitoringa
un ziņošanas prasību uzlabojumi attiecībā uz SEG
emisijām, kuri radušies sešu gadu pieredzē, īstenojot
Lēmumu Nr. 280/2004/EK un tā īstenošanas noteikumus, proti,
Lēmumu Nr. 2005/166/EK[4],
un īstenojot dažādas UNFCCC prasības.
·
Vispārīgais konteksts
Nepieciešamību pārskatīt
Monitoringa mehānisma lēmumu pamato šādi iemesli.
–
Lēmums Nr. 280/2004/EK par monitoringa
mehānismu attiecībā uz siltumnīcefekta izraisošo gāzu
emisiju un par Kioto protokola īstenošanu Kopienā un tā
īstenošanas noteikumi ir galvenie SEG emisiju pārraudzības, atskaites
un pārbaudes instrumenti. Tajos ir detalizēti noteikumi, kas
regulē ziņošanu par siltumnīcefekta gāzu
antropogēnajām emisijām no avotiem un piesaisti, informācijas
sniegšanu par valstu programmām emisiju mazināšanai, par paredzamiem
SEG emisiju prognozēm un klimata pārmaiņu rīcībpolitikām
un pasākumiem atbilstoši UNFCCC.
–
Sešu gadu pieredze, īstenojot šos divus
lēmumus, kā arī starptautiskajās sarunās un dažādu
UNFCCC prasību īstenošanā gūtā pieredze rāda, ka
ir jomas, kurās varētu ieviest nozīmīgus uzlabojumus. Turklāt
vajadzība pastiprināt samazināšanas pasākumus ES un
dalībvalstu līmenī un izpildīt jaunās un
gaidāmās starptautiskās un iekšzemes saistības, tostarp
stratēģiju Eiropa 2020, prasa uzlabot pārraudzības un
ziņošanas sistēmu.
–
Lai reaģētu uz bažām par
pieaugošajiem globālo klimata pārmaiņu draudiem, kurus rada
pieaugošā siltumnīcefekta gāzu koncentrācija
atmosfērā, Savienība īsteno un plāno vairākas klimata
pārmaiņu mazināšanas rīcībpolitikas un pasākumus.
Stabilas SEG emisiju monitoringa, novērtēšanas, ziņošanas un verifikācijas
sistēmas izveidošana ir svarīga šī procesa daļa, jo tā
dod iespēju ES turpmāk efektīvāk izstrādāt un
īstenot rīcībpolitikas un novērtēt un
pierādīt, ka tā izpilda savas saistības.
–
Pēc Līgumslēdzēju pušu konferences (COP)
UNFCCC ietvaros Kopenhāgenā (COP 15) Savienība un
dalībvalstis apņēmās sniegt ievērojamu
tūlītēju un ilgtermiņa klimata pārmaiņu finansējumu
un tehnoloģisko atbalstu jaunattīstības valstīm. Kankūnā
COP 16 konferencē valstis vienojās (Lēmuma 1/CP.16
40. punkts), ka katra attīstīta valsts atbilstoši UNFCCC uzlabo
ziņošanu par sniegto finanšu, tehnoloģisko un veiktspējas
palielināšanas atbalstu jaunattīstības valstu pusēm. Ziņošanas
uzlabošana ir svarīga, lai novērtētu Eiropas Savienības un
dalībvalstu centienus izpildīt savas saistības.
Precīzāk, ar Monitoringa
mehānisma lēmuma pārskatīšanu centīsies risināt
šādus jautājumus:
(1)
Esošā SEG emisiju un to mazināšanas
pasākumu monitoringa un ziņošanas sistēma nav pietiekama, lai
īstenotu jaunās prasības, kuras izriet no jaunajiem tiesību
aktiem un jaunajām attīstības tendencēm pasaulē,
atbilstoši UNFCCC;
Ar klimata un enerģētikas
tiesību aktu paketi, par kuru2009. gadā vienojās Padome un
Eiropas Parlaments, tika ieviestas jaunas prasības dalībvalstīm attiecībā
uz monitoringu un ziņošanu. Tās ir jāiekļauj esošajā monitoringa
un ziņošanas sistēmā, lai tās stātos spēkā.
"Kankunas līgumos" (Lēmums 1/CP.16) saskaņā ar
UNFCCC ir prasība arī uzlabot ziņošanu par emisijām un klimata
pārmaiņu mazināšanas pasākumiem, pārbaudot Kioto
protokola īstenošanu.
(2)
ES līmenī nav pietiekami daudz datu, lai
atbalstītu turpmākās politikas izstrādi un īstenošanu;
Vairākās jomās/nozarēs,
kurām ir liela nozīme siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināšanā
un rīcībā ES līmenī pašlaik nav datu vai tie ir
nepietiekoši ievākti, lai atbalstītu efektīvas politikas
izstrādi un īstenošanu. Šīs jomas ir: a) jūras transports;
b) aviācija; c) zemes izmantošana, zemes izmantošanas izmaiņas un
mežsaimniecība (LULUCF) un d) pielāgošana.
(3)
Pašreizējā pārraudzības un
ziņošanas sistēma risina SEG emisiju un seku mazināšanas
pasākumus, bet tajā neņem vērā un arī nenodrošina
atbilstību jaunajām saistībām saskaņā ar UNFCCC
attiecībā uz finanšu un tehnoloģiskā atbalsta sniegšanu
jaunattīstības valstīm;
Savienība uzņēmās
starptautiskas saistības sniegt jaunattīstības valstīm
ievērojamu tūlītēju un ilgtermiņa finansējumu un tehnoloģisku
atbalstu saistībā ar klimata pārmaiņām. Pārredzama
un visaptveroša informācija par sniegtā atbalsta veidu un apjomu ir
būtiska, lai nodrošinātu Savienības redzamību,
efektīvi pasniegtu Eiropas Savienības nostāju
attiecībā uz klimata pārmaiņām un nodrošinātu uzticamību
attiecībās ar mūsu starptautiskajiem partneriem.
Saistībā ar minētajām problēmām bieži no citām valstīm ir saņemta
nopietna kritika, ka Eiropas Savienība un tās dalībvalstis
nepilda savas saistības, un šis problēmas ir jāatrisina.
(4)
Lai pārraudzītu virzību
ceļā uz emisiju ierobežošanas mērķiem jo īpaši
saistībā ar stratēģiju Eiropa 2020, ir vajadzīgi
papildu dati un informācija;
Stratēģija Eiropa 2020, Savienības
jaunā integrētas ekonomikas politikas stratēģija izaugsmei
un nodarbinātībai, Savienības un valstu mēroga emisiju
ierobežojuma mērķus ietver kā galvenos mērķus.
(5)
Saskaņā ar spēkā esošo monitoringa
mehānisma lēmumu ziņotajā informācijā ir
novērots pārredzamības, laicīguma, konsekvences,
pilnīguma un salīdzināmības trūkums;
Relatīvi lielais neatbilstības
gadījumu skaits pēdējos gados liecina, ka esošās monitoringa
un ziņošanas sistēmas pārredzamību, precizitāti,
konsekvenci un efektivitāti varētu uzlabot.
(6)
Pieredze rāda, ka ir neatliekama
vajadzība vienkāršot un racionalizēt pašreizējās
ziņošanas prasības.
Pieredze, īstenojot Monitoringa
mehānisma lēmumu, liecina, ka dažas ziņošanas prasības nav
nodrošinājušas paredzēto, vai arī informācija nav tikusi
izmantota, kā paredzēts. Tā liecina arī to, ka varētu
uzlabot saikni starp ziņošanas instrumentiem.
·
Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma
jomā
Pašreizējais monitoringa mehānisms
ir izveidots saskaņā ar Lēmumu Nr. 280/2004/EK, kas tiks
atcelts ar šo priekšlikumu.
·
Atbilstība pārējiem ES
politikas virzieniem un mērķiem
Monitoringa mehānisma lēmuma
pārskatīšana:
–
veicina vispārējo Klimata un
enerģētikas tiesību aktu paketes mērķu sasniegšanu,
lai samazinātu globālās SEG emisijas, atbilst atsevišķiem pieņemtajiem tiesību instrumentiem tiesību
aktu paketē, un tās mērķis ir uzlabot papildu rīcībpolitiku
īstenošanu, kuras tiesību aktu paketē vēl nav pietiekami ietvertas;
–
ir saskaņā ar UNFCCC sarunām
par turpmākajām mērījumu, ziņošanas un verifikācijas
(MRV) sistēmām attiecībā uz emisijām, pasākumiem
un finanšu atbalsta nodrošināšanu gan jautājumos, kurus ierosināts
iekļaut, gan ziņošanas jomās, kuras izvēlētas
uzlabošanai;
–
ir saskaņā ar stratēģiju
Eiropa 2020, kas kā vienu no galvenajiem mērķiem paredz
apņemšanos ierobežot emisijas un kas prasa atjauninātas un
jaunākās informācijas pieejamību par rīcību klimata
pārmaiņu jomā, lai pārraudzītu dalībvalstīs
un Savienībā sasniegto;
–
ir saskaņā ar Eiropas Savienības
regulējuma vienkāršošanas un uzlabošanas mērķiem, jo pārskatīšana
pamatojas uz īstenošanas pieredzi un saņemtajām atsauksmēm
no ieinteresētajām personām. Pārskatīšanas
mērķis ir novērst konstatētos trūkumus un
problēmas un vienkāršot ziņošanas prasības, kur
nepieciešams. Jaunās prasības ir saskaņotas ar spēkā
esošajām ziņošanas plūsmām un informācijas
vajadzībām un rūpīgi ņem tās vērā.

2.
APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN
IETEKMES NOVĒRTĒJUMA REZULTĀTI

·
Apspriešanās metodes, galvenās
mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojums
Papildus ekspertu sanāksmēm un darbsemināriem
no 2011. gada 7. marta līdz 29. aprīlim tika
uzsākta tiešsaistes sabiedriskā apspriešanās ar
ieinteresētajām personām, kas aptvēra visus plānotās
Lēmuma Nr. 280/2004 pārskatīšanas aspektus. Anketa bija
pieejama tiešsaistē Klimata ģenerāldirektorāta un "Tava
balss” („Your voice”) tīmekļa vietnē. Anketa bija pieejama
visās oficiālajās valodās, un pienācīga
uzmanība tika veltīta ieinteresēto personu informēšanai.
Atbildes tika saņemtas no privātpersonām, valsts pārvaldes
iestādēm, nevalstiskajām organizācijām, privātiem
uzņēmumiem, nozares grupām un vienas pētniecības
iestādes.
·
Tiešsaistē notikušās
apspriešanās rezultāti
Tiešsaistes apspriedēs ar
ieinteresētajām personām ievāktie dati liecina, ka ES
pilsoņi ir ļoti ieinteresēti klimata pārmaiņu
informācijā un atbalsta turpmākus ziņošanas sistēmas
uzlabojumus, jo īpaši attiecībā uz informācijas saprotamību
un pārskatāmību. Kopumā respondenti uzskatīja, ka, neraugoties
uz informācijas un datu par klimata pārmaiņām samērā
labo apjomu un kvalitāti, vēl ir nepieciešami uzlabojumi, un
vairākums respondentu uzskatīja, ka būtu jāuzlabo
prasības visās jomās, kas izskatītas šajā ietekmes
novērtējumā. Šīs apspriešanās rezultātus var
apskatīt tiešsaistē[5].
·
Apspriedes ar dalībvalstīm
2009., 2010. un 2011. gadā notika divi
semināri, virkne tehnisku un nozaru ekspertu sanāksmju, un tika realizēti
vairāki projekti, lai dalībvalstis informētu par Monitoringa
mehānisma lēmuma pārskatīšanu. Šajās sanāksmēs
dalībvalstis vienojās, ka Monitoringa mehānisma lēmums ir jāpārskata,
lai ņemtu vērā Savienības un starptautiskās
attīstības tendences un tā īstenošanā gūto
pieredzi. Dalībvalstis tomēr pauda bažas par administratīvā
sloga palielinājumu.
Septiņas dalībvalstis (Somija,
Vācija, Ungārija, Nīderlande, Slovākija, Spānija un
Zviedrija) vēlējās sniegt informāciju par
administratīvo slogu/izmaksām. Ar šīm dalībvalstīm
apspriešanās notika divreiz, izmantojot anketas. Tomēr tikai 5 (Nīderlande,
Somija, Ungārija, Vācija un Zviedrija) sniedza atbildes uz otro anketu.
Zemais atsaucības līmenis uz otro anketu lielākoties skaidrojams
ar to, ka jautājumi galvenokārt bija vērsti uz jaunajiem
noteikumiem, kuri tiks ietverti jaunajā Monitoringa mehānisma regulā.
Līdz ar to dalībvalstīm bija grūti novērtēt
iespējamo administratīvo slogu. Turpmākais pasākums,
saskaņā ar Ietekmes novērtējuma vadības grupas
ieteikumu, bija sazināšanās ar dalībvalstu pārstāvjiem
pa tālruni un e-pastu, lai iegūtu papildu datus vai izskaidrotu
iesniegto informāciju. Šajā procesā tika iegūti administratīvā
sloga dati, uz kuriem balstās ietekmes novērtējums.
·
Ietekmes novērtējums
Ietekmes novērtējumā tika pētīti
vairāki jautājumi, tostarp:
–
ES pārskatīšanas un atbilstības cikls
saskaņā ar Lēmumu
par kopīgiem centieniem;
–
Ziņošanas prasības par emisijām no
starptautiskā jūras transporta;
–
Ziņošanas prasības attiecībā uz
aviācijas ietekmi uz pasaules klimatu, kas nav saistīta ar CO2
emisijām;
–
Ziņošanas prasības attiecībā uz
pielāgošanos;
–
Papildu ziņošanas prasības
attiecībā uz LULUCF;
–
Ziņošanas prasības par jaunattīstības
valstīm piešķirto finanšu un tehnoloģisko atbalstu;
–
Atbilstība citiem ES tiesību aktiem, kas
vērsti uz gaisa piesārņotājvielām, un uzlabojumi,
pamatojoties uz iepriekšējo īstenošanas pieredzi.
Ietekmes novērtējumā tika
izskatīti dažādi politiskie risinājumi katrā no šiem jautājumiem. Rūpīgi tika apsvērta
iespējamā ietekme uz ekonomiku, sabiedrību un vidi.
Detalizēts iespēju novērtējums ir izklāstīts
priekšlikumam pievienotajā ietekmes novērtējumā, kas
būs pieejams šajā tīmekļa vietnē: http://EK.europa.eu/clima/studies/g-gas/index_en.htm.
·
Ierosināto pasākumu kopsavilkums
Šīs regulas galvenais mērķis ir
palīdzēt Savienībai un tās dalībvalstīm izpildīt
valsts, Savienības un starptautiskās saistības un mērķus
un turpināt izstrādāt politiku, izmantojot pārredzamu,
precīzu, konsekventu, salīdzināmu un pilnīgu ziņošanu.
Spēkā esošās
starptautiskās ziņošanas prasības jau paredzi ikgadēju
ziņošanu par siltumnīcefekta gāzu emisijām un citas ar
klimata pārmaiņām saistītas informācijas ziņošanu
(prognozes, klimata pārmaiņu mazināšanas pasākumi,
jaunattīstības valstīm sniegtais atbalsts,
pielāgošanās) ik pēc 4 gadiem. Tomēr šāda
ziņošana jau sen tiek uzskatīta par nepietiekamu, un ir spēcīgs
starptautisks atbalsts tam, lai uzlabotu un pastiprinātu esošās
ziņošanas prasības, kā arī lai palielinātu
ziņošanas biežumu. Tas ir īpaši svarīgi šajā kritiskajā
laikā, kad ekonomikas attīstības tendences ievērojami ietekmē
klimata pārmaiņu mazināšanas politikas izstrādi un kad
agrīnās brīdināšanas signāli var būtiski ietekmēt
valsts spēju rīkoties un nodrošināt, ka ilgtspējīga
ekonomikas izaugsme turpina būt atdalīta no siltumnīcefekta
gāzu emisijas. Tieši šie apsvērumi tika pārvērsti
konkrētās prasībās pēdējos starptautiskajos
līgumos Kankānā (Lēmums 1/CP.16), kuri patiešām prasa
daudz pamatotas, visaptverošas informācijas (par prognozēm, klimata
pārmaiņu mazināšanas pasākumiem, jaunattīstības valstīm sniegto atbalstu) 2
gadu periodā, lai līgumslēdzējām pusēm
palīdzētu izpildīt to pieņemtās saistībās.
Starptautiskās prasības papildina arī nesen ES līmenī
noteiktās prasības Klimata un enerģētikas tiesību aktu
paketē, kurā arī ir skaidri atzīta labāku un
jaunāku datu un informācijas nepieciešamība. Visbeidzot,
plašākas aktuālas informācijas ievākšana no
dalībvalstīm īpaši par SEG prognozēm un klimata
pārmaiņu mazināšanas pasākumiem palīdzēs
īstenot stratēģiju Eiropa 2020, kurā Eiropas un valstu
mērķi attiecībā uz emisiju ierobežošanu ietverti kā
galvenie mērķi. Šajā ziņā ar šo regulu tiek rosināts
stiprināt monitoringa, ziņošanas un verifikācijas sistēmu
Eiropas Savienībā, tādējādi ļaujot īstenot
iekšzemes un starptautiskās saistības, kā arī
pašreizējo politiku un efektīvu turpmākās politikas izstrādi.
Ņemot vērā neskaidrības
saistībā ar klimata pārmaiņu apkarošanas režīmu
pēc Kioto protokola un to, ka ir nepieciešams ikgadējs
atbilstības cikls Lēmuma par kopīgiem centieniem (ESD)
īstenošanā, šis priekšlikums paredz Eiropas Savienības
līmenī noteikt dalībvalstu iesniegto SEG datu pārskatīšanas
procesu, tādējādi nodrošinot, ka atbilstība ESD mērķiem tiek vērtēta
visaptveroši, pārredzami, ticami un laicīgi, kā noteikts Klimata
un enerģētikas tiesību aktu paketē.
Priekšlikumā izvēlas piesardzīgu
pieeju attiecībā uz ziņošanu par emisijām no
starptautiskā jūras transporta un LULUCF sektorā, kur
turpinās politiskās diskusijas gan Eiropas Savienības, gan starptautiskā
mērogā. Tādējādi tiek panākts, ka monitoringa
mehānisms nodrošina atbilstošu sistēmu detalizētu ziņošanas
prasību noteikšanai vēlākā posmā, kad tiks sasniegts konkrēts
politikas rezultāts, vai tas būtu starptautiskā vai Eiropas
Savienības līmenī. Tas nodrošina saskaņotību ar
turpmāko politikas sistēmu, ļauj izvairīties no pasākumu
dublēšanās un nodrošina, ka Eiropas Savienība spēj visefektīvākajā
veidā īstenot detalizētas prasības.
Priekšlikums ir saskaņots ar
spēkā esošo Eiropas Savienības politiku attiecībā uz
aviācijas ietekmi uz klimata pārmaiņām, kas nav CO2,
jo tas paredz, ka Komisija ik pēc diviem gadiem izvērtē šo
ietekmi, pamatojoties uz jaunākajiem pieejamiem emisijas datiem un
zinātnes sasniegumiem. Šī pieeja atšķiras no tām, kuras izpētītas
ietekmes novērtējumā, un tā atspoguļo vērtīgo
ieguldījumu, kas saņemti citos Komisijas dienestos starpdienestu
apspriešanās laikā. Tā ir iekļauts priekšlikumā, uzskatot,
ka tā nodrošina līdzvērtīgus ieguvumus ar ievērojami
mazāku administratīvo slogu.
Attiecībā
uz ziņošanu par prognozēm, rīcībpolitikām un pasākumiem
priekšlikums paredz ikgadēju ziņošanu, lai katru gadu varētu novērtēt
ES saistības valstu un starptautiskā mērogā, kā
arī lai nodrošinātu savlaicīgu un efektīvu
koriģējošu rīcību. Jāatzīmē, ka daudzas
dalībvalstis katru gadu jau ziņo jaunāko informāciju, ja
tās uzskata, ka iepriekšējā gadā iesniegtā
informācija ir novecojusi. Priekšlikumā izmantota pragmatiska pieeja
tajā ziņā, ka netiek prasīta Komisijai iesniedzamās
pamatinformācijas dublēšana, bet tiek mēģināts
nodrošināt, ka esošie tehniskie pamatziņojumi ir publiski pieejami.
Attiecībā uz finanšu un
tehnoloģisko atbalstu priekšlikums paplašina ziņošanu, pamatojoties
uz kopējām metodēm, atbilstoši ES saistībām sniegt
pārskatāmu un pilnīgu informāciju par finanšu un
tehnoloģisko atbalstu, kuru tā sniedz jaunattīstības
valstīm.
Ikgadēja ziņošana par
pielāgošanās pasākumiem palīdzēs apzināt dalībvalstu
pasākumus un izstrādāt Savienības mēroga
pielāgošanās stratēģiju. Informācija un dati tiks ievietoti
arī ES informācijas apmaiņas
centra mehānismā, kas būs noderīgs instruments valstu,
reģionālās un vietējās politikas veidotājiem.
Saskaņā ar ietekmes novērtējumu tas ir efektīvs
risinājums, jo ir saistīts ar ierobežotu administratīvo slogu,
bet nodrošina, ka Savienība spēj labāk izpildīt savas starptautiskās
ziņošanas saistības.
Visbeidzot, priekšlikumā paredzēts uzlabot
pašreizējās valsts līmeņa sistēmas dalībvalstīs,
lai nodrošinātu ziņošanu par prognozēm,
rīcībpolitikām un pasākumiem, un nodrošināt
saskaņotību ar citiem juridiskiem instrumentiem, kuri attiecas uz gaisu
piesārņojošām vielām. Šis ir efektīvs ceļš, jo, neraugoties
uz ar to saistīto slogu, tas ilgtermiņā panāks labāku
ievērošanu, vienkāršību un mazākas izmaksas. Priekšlikumā
ir iekļauti arī labāki kvalitātes nodrošināšanas/kvalitātes
kontroles noteikumi, ieviesti racionālāki ziņošanas formāti
un norādes iesniedzamo datu kvalitātes un pilnīguma uzlabošanai
un spēkā esošo ziņošanas prasību vienkāršošanai, neuzliekot
nevajadzīgu administratīvo slogu.

3.
PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI

·
Juridiskais pamats
Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir
Līguma par Eiropas
Savienības darbību 192. panta 1. punkts.
Priekšlikumā ir izvirzīts leģitīms mērķis, uz ko
attiecas Līguma par Eiropas Savienības darbību 191. panta
1. punkts, proti, cīņa pret klimata pārmaiņām (mazināšana
un pielāgošanās). Priekšlikuma mērķis ir uzlabot
informācijas pieejamību Savienības politikas veidošanā un
lēmumu pieņemšanā un koordināciju un konsekvenci ES un
dalībvalstu ziņošanā saskaņā ar UNFCCC. Šo
mērķi nevar sasniegt ar mazāk ierobežojošiem
līdzekļiem. Tas neietekmē pašreizējos vispārējo
pienākumu sadalījumu starp Savienību un dalībvalstīm
attiecībā uz monitoringu, datu vākšanu un ziņošanu, kā
noteikts Monitoringa mehānisma lēmumā.
·
Subsidiaritātes princips
Lai ES rīcība būtu pamatota,
jāievēro subsidiaritātes princips.
(a)
Problēmas starptautiskais raksturs (nepieciešamības
tests)
Klimata pārmaiņu starptautiskais
raksturs ir būtisks apsvērums, nosakot, vai ir nepieciešama Savienības
rīcība. Ar valsts līmeņa pasākumiem vien
nepanāktu starptautiski pieņemtu saistību izpildi, un tie
nebūtu pietiekami, lai sasniegtu vispārējos mērķus un
mērķus, kas izvirzīti Lēmumā par kopīgiem
centieniem. Tādēļ Savienībai ir jāizveido sistēma,
kas ļauj izpildīt starptautiskās un Savienības prasības
un, kur vien iespējams, jānodrošina saskaņota ziņošana. Arī
lai uzlabotu ziņošanas efektivitāti, kas prasa dažādu instrumentu
saskaņotību, un ziņošanas laicīgumu un kvalitāti
atbilstoši UNFCCC prasībām, apkopojot datus no visām 27 dalībvalstīm,
ir vajadzīga koordinēšana Savienības līmenī.
(b)
Efektivitātes tests (pievienotā
vērtība)
Papildus tam, ka lielākā daļa
ierosināto labojumu izriet no esošajām vai gaidāmajām
Savienības un starptautiskajām prasībām, rīcībai Eiropas
Savienības līmenī, ņemot vērā tās efektivitāti,
būtu acīmredzamas priekšrocības salīdzinājumā ar
rīcību valsts līmenī. Tā kā vispārējās
saistības ir pieņemtas Savienības līmenī, nepieciešamos
ziņošanas instrumentus ir efektīvāk izstrādāt Savienības
līmenī. Turklāt, lai atrisinātu apzinātās
problēmas, piemēram, attiecībā uz Savienības un
dalībvalstu ziņošanas kvalitāti un savlaicīgumu, ir nepieciešama
datu un metožu saskaņošana starp visām 27 dalībvalstīm, kas
ir efektīvāka Eiropas Savienības līmenī.
Pieredze, jo īpaši ziņojot par SEG
emisijām UNFCCC, liecina, ka Monitoringa mehānisma lēmums ir
devis nozīmīgu ieguldījumu, veicinot un ieviešot
kvalitatīvu ziņošanu. Dalībvalstu datu papildu pārbaudes un
analīze Monitoringa mehānisma lēmuma rezultātā ir
nodrošinājušas labākas kvalitātes ziņojumu iesniegšanu
UNFCCC, ir proaktīvi palīdzējušas dalībvalstīm
izpildīt savas saistības, kā arī ir būtiski
palīdzējušas ierobežot neatbilstības gadījumus UNFCCC.
Arī Komisijas iespēja uzsākt pienākumu neizpildes
procedūras ir bijusi noderīga, ceļot atbilstības
ievērošanas līmeni.
Gaidāms, ka, ziņošanas paplašināšana
pārskatītā monitoringa mehānisma ietvaros, iekļaujot jaunas
UNFCCC jomas, piemēram, finanšu un tehnoloģisko atbalstu, nodrošinās
līdzīgus nozīmīgus ieguvumus. Ziņošana
saskaņā ar pārskatīto monitoringa mehānismu sniegs
detalizētāku dalībvalstu datu novērtējumu un
paaugstinās to vērtību, un nodrošinās, ka tiek skaidri
noteikti trūkumi un vājās vietas un veikti konkrēti
pasākumi to novēršanai. Šie aspekti ir būtiski svarīgi
Eiropas Savienības starptautiskajai uzticamībai. Turklāt
ziņošana saskaņā ar pārskatīto monitoringa
mehānismu nodrošinās vismaz dažus kopējos minimālos
standartus, jo līdz šim informācija ir ziņota diezgan
nekonsekventā veidā. Visbeidzot, pārkāpumu procedūru
piemērošana būs svarīga, lai nodrošinātu, ka visi
pārējie jautājumi tiek risināti Eiropas Savienības
iekšienē, nevis ar UNFCCC, kur varētu būt ievērojamas politiskas
un juridiskas sekas.
Attiecībā uz ziņošanu par pielāgošanos,
pārskatītajam monitoringa mehānismam būs līdzīgas
priekšrocības iepriekš minētajām, turklāt tas arī nodrošinās
platformu paraugprakses apmaiņai. Tā kā pielāgošanās
ir visām dalībvalstīm kopīga problēma, centralizēta
informācijas sniegšana būs noderīga, lai saprastu
pielāgošanās vajadzības un noteiktu labāko praksi un
trūkumus, kurus varētu risināt vai nu Savienības
līmenī, vai sadarbībā starp dalībvalstīm.
·
Proporcionalitātes princips
Priekšlikums ir saskaņā ar
proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ.
Šajā priekšlikumā paredz
vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai
sasniegtu mērķus attiecībā uz klimata pārmaiņu datu
kvalitātes uzlabošanu un atbilstību starptautiskajām un Eiropas
Savienības prasībām.
Šis priekšlikums ir samērīgs ar
Savienības kopējo mērķi sasniegt Kioto siltumnīcefekta
gāzu emisiju samazināšanas mērķus, Savienības
mērķiem, kas ietverti Klimata un enerģētikas tiesību
aktu paketē, Kopenhāgenas vienošanos un Lēmumu 1/CP.16
("Kankunas nolīgumi").
Priekšlikumā paredzēts īstenot monitoringa
mehānismu, kas praksē un procedūrās ir līdzīgs
tam, kurš jau ir īstenots saskaņā ar Lēmumu Nr. 280/2004/EK.

4.
IETEKME UZ BUDŽETU

Kā norādīts
finanšu pārskatā, kas pievienots šai regulai, regula tiks
īstenota, izmantojot esošo budžetu, un tā neietekmēs daudzgadu
finanšu shēmu.

5.
IZVĒLES ELEMENTI

·
Pārbaudes, pārskatīšanas un turpināmības
klauzula
Priekšlikumā ir iekļauts noteikums,
kas ļauj Komisijai pārskatīt šo regulu saistībā ar
turpmākiem lēmumiem saskaņā ar UNFCCC un Kioto protokolu
vai citiem Savienības tiesību aktiem. Ja nepieciešams, Komisija
ierosinās šīs regulas grozījumus Eiropas Parlamentam un Padomei,
grozīs spēkā esošos deleģētos aktus vai pieņems
jaunus.
2011/0372 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
par mehānismu siltumnīcefekta
gāzu emisiju monitoringam un ziņošanai un citas informācijas
ziņošanai valstu un Eiropas Savienības līmenī
saistībā ar klimata pārmaiņām
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta
1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[6],
ņemot vērā Reģionu
komitejas atzinumu[7],
saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
(1)
Ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada
11. februāra Lēmumu Nr. 280/2004/EK par monitoringa mehānismu
attiecībā uz siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju un
par Kioto protokola īstenošanu Kopienā[8]
izveidota monitoringa sistēma pār siltumnīcefekta gāzu antropogēno
emisiju no avotiem un to piesaisti, ar kuru tiek izvērtēta virzība
uz saistību ievērošanu attiecībā uz šīm emisijām
un monitoringa un ziņošanas prasību īstenošanas progress Eiropas
Savienībā saskaņā ar Apvienoto Nāciju
Organizācijas Vispārējo konvenciju par klimata
pārmaiņām (UNFCCC)[9] un Kioto protokolu[10]. Lai ņemtu vērā
nesenās un turpmākās starptautiska mēroga norises
saistībā ar UNFCCC un Kioto protokolu un īstenotu
Savienības tiesību aktos noteiktās jaunās monitoringa un
ziņošanas prasības, minētais lēmums ir jāaizstāj.
Lēmumu Nr. 280/2004/EK būtu jāaizstāj ar regulu,
ņemot vērā tiesību normu plašāku darbības jomu,
personu kategoriju papildinājumu, uz kurām noteiktie pienākumi attiecas,
jaunieviesto noteikumu daudz sarežģītāko un ļoti tehnisko raksturu,
pieaugošo nepieciešamību pēc vienotiem noteikumiem, ko piemēro
visā Savienībā, un lai atvieglotu īstenošanu.
(2)
UNFCC pamatmērķis ir stabilizēt siltumnīcefekta
gāzu koncentrāciju atmosfērā tādā
līmenī, kas novērstu bīstamu antropogēnisku
iejaukšanos klimata sistēmā. Lai sasniegtu šo mērķi,
ikgadējais zemeslodes virsmas vidējās temperatūras
pieaugums nedrīkst pārsniegt 2°C, salīdzinot ar
pirmsrūpniecības laikmeta līmeni.
(3)
Ir nepieciešams rūpīgs monitorings un ziņošana
un regulārs novērtējums par Savienības un dalībvalstu
siltumnīcefekta gāzu emisijām un centieniem risināt klimata
pārmaiņas.
(4)
Ar UNFCCC Līgumslēdzēju pušu
konferences lēmumu 1/CP.15 ("Lēmums 1/CP.15" jeb
"Kopenhāgenas vienošanās") un UNFCCC
Līgumslēdzēju pušu konferences lēmumu 1/CP.16
("Lēmums 1/CP.16" jeb "Kankunas nolīgumi")
ievērojami veicināja progresu, līdzsvarotā veidā
risinot klimata pārmaiņu izraisītās problēmas. Ar šiem
lēmumiem ieviesa jaunas monitoringa un ziņošanas prasības, kuras
attiecas uz vērienīgo emisiju samazinājumu īstenošanu, ko
Savienība un tās dalībvalstis ir apņēmušās
panākt, un sniedza atbalstu jaunattīstības valstīm. Šajos
lēmumos arī atzīts, ka pielāgošanās ir tikpat
svarīga kā klimata pārmaiņu mazināšana.
Lēmumā 1/CP.16 arī noteikts, ka attīstītās valstis
izstrādā zema oglekļa emisiju līmeņa attīstības
stratēģijas vai plānus. Šādas stratēģijas vai
plāni veicinās zema oglekļa emisiju līmeņa sabiedrības
veidošanos un palīdzēs nodrošināt pastāvīgu intensīvu
izaugsmi un ilgtspējīgu attīstību. Šai regulai, izmantojot
deleģētos aktus, jāatvieglo šo un turpmāko monitoringa un
ziņošanas prasību īstenošana, kuras izrietēs no
turpmākiem lēmumiem vai starptautiska nolīguma pieņemšanas UNFCCC
ietvaros.
(5)
Klimata un enerģētikas tiesību aktu
pakete, kas pieņemta 2009. gadā, jo īpaši 2009. gada
23. aprīļa Lēmums Nr. 406/2009/EK par dalībvalstu
pasākumiem siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisiju
samazināšanai, lai izpildītu Kopienas saistības siltumnīcas
efektu izraisošu gāzu emisiju samazināšanas jomā līdz 2020.
gadam[11],
un 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/29/EK, ar ko
Direktīvu 2003/87/EK groza, lai uzlabotu un paplašinātu Kopienas
siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju kvotu tirdzniecības
sistēmu[12],
iezīmē vēl vienu stingru Savienības un dalībvalstu apņemšanos
būtiski samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas. Ņemot
vērā jaunās prasības saskaņā ar minētajiem
tiesību aktiem, ir jāatjaunina arī Savienības emisiju monitoringa
un ziņošanas sistēma.
(6)
UNFCCC uzliek saistības Savienībai un
tās dalībvalstīm izstrādāt, regulāri
atjaunināt, publicēt un ziņot Līgumslēdzēju pušu
konferencei valsts uzskaiti par visu siltumnīcefekta gāzu, ko
nekontrolē Vīnes Konvencijas par ozona slāņa
aizsardzību 1987. gada Monreālas protokols par vielām, kas
noārda ozona slāni (turpmāk "Monreālas protokols")[13], antropogēnām
emisijām no avotiem un piesaisti, izmantojot salīdzināmas
metodikas, par kurām vienojusies Līgumslēdzēju pušu
konference.
(7)
Saskaņā ar Kioto protokola 5. panta 1. punktu Savienībai
un dalībvalstīm jāizveido un jāuztur nacionālā
sistēma, pēc kuras aprēķina visas Monreālas protokolā
neiekļauto siltumnīcefekta gāzu antropogēnās emisijas no
avotiem un to piesaisti ar mērķi nodrošināt citu Kioto protokola
noteikumu īstenošanu. Arī Lēmumā 1/CP.16 tiek prasīts
izveidot valsts pasākumus, ar kuriem aprēķina visu
Monreālas protokolā neiekļauto siltumnīcefekta gāzu
antropogēnās emisijas no avotiem un to piesaisti. Ar šo regulu
būtu iespējams īstenot šīs abas prasības.
(8)
Pieredze, īstenojot Lēmumu Nr. 280/2004/EK,
ir parādījusi nepieciešamību palielināt sinerģiju un
saskaņotību ar ziņošanu saskaņā ar citiem juridiskiem
instrumentiem, jo īpaši ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada
13. oktobra Direktīvu 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu
siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai
Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK[14], ar Eiropas Parlamenta un
Padomes 2006. gada 18. oktobra Regulu (EK) Nr. 166/2006 par
Eiropas Piesārņojošo vielu un izmešu pārneses reģistra
ieviešanu un Padomes Direktīvu 91/689/EEK un 96/61/EK grozīšanu[15], ar Eiropas Parlamenta un Padomes
2001. gada 23. oktobra Direktīvu 2001/81/EK par valstīm
noteikto maksimāli pieļaujamo emisiju attiecībā uz
dažām atmosfēru piesārņojošām vielām[16], ar Eiropas Parlamenta un
Padomes 2006. gada 17. maija Regulu (EK) Nr. 842/2006 par
dažām fluorētām siltumnīcefekta gāzēm[17] un ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra
Regulu (EK) Nr. 1099/2008 par enerģētikas statistiku[18]. Lai gan, racionalizējot
ziņojumu sniegšanas prasības, būs nepieciešams grozīt
atsevišķus juridiskus instrumentus, konsekventu datu izmantošana,
ziņojot par siltumnīcefekta gāzu emisijām, ir būtiska,
lai nodrošinātu emisiju ziņošanas kvalitāti.
(9)
Starpvaldību grupas par klimata
pārmaiņām (IPCC) Ceturtajā novērtējuma
ziņojumā tika noteikts slāpekļa trifluora (NF3) globālās sasilšanas potenciāls, kas ir
aptuveni 17 000 reizes lielāks nekā CO2
globālās sasilšanas potenciāls. NF3 arvien
vairāk izmanto elektronikas nozarē, lai aizstātu
perfluorogļūdeņražus (PFC) un sēra heksafluorīdu (SF6).
Saskaņā ar Līguma par Eiropas
Savienības darbību 191. panta 2. punktu Eiropas
Savienības vides politika pamatojas uz piesardzības principu. Saskaņā
ar šo principu vajadzīgs NF3 monitorings,
lai novērtētu emisiju līmeni Savienībā un, ja
nepieciešams, noteiktu klimata pārmaiņu mazināšanas
pasākumus.
(10)
Pašlaik valsts siltumnīcefekta gāzu uzskaitē
un valstu un Savienības reģistros ziņotie dati nav pietiekami,
lai dalībvalstu līmenī noteiktu civilās aviācijas CO2
emisijas valsts līmenī, uz kurām neattiecas Direktīva
2003/87/EK. Pieņemot ziņošanas saistības, Savienībai
nevajadzētu uzlikt tādu slogu dalībvalstīm un mazajiem un
vidējiem uzņēmumiem (MVU), kas ir nesamērīgs ar
sasniedzamo mērķi. CO2 emisijas no lidojumiem, uz
kurām neattiecas Direktīva 2003/87/EK, veido tikai ļoti nelielu
daļu no kopējām siltumnīcefekta gāzu emisijām, un
izveidot ziņošanas sistēmu par šīm emisijām būtu
pārāk apgrūtinoši, ņemot vērā spēkā
esošās prasības attiecībā uz plašāku nozari
saskaņā ar Direktīvu 2003/87/EK. Tādēļ CO2
emisijas no IPCC avota kategorijas "1.A.3.A civilā aviācija"
būtu jāuzskata kā vienādas ar nulli Lēmuma Nr. 406/2009/EK
3. panta un 7. panta 1. punkta nozīmē.
(11)
Lai gan siltumnīcefekta gāzu emisijas un to
piesaisti attiecībā uz zemes izmantošanu, zemes izmantošanas
maiņu un mežsaimniecības (LULUCF) uzskaita Savienības emisiju
samazināšanas mērķos saskaņā ar Kioto protokolu,
tās nav daļa no 20 % mērķa 2020. gadam saskaņā
ar Klimata un enerģētikas tiesību aktu paketi. Lēmums Nr. 406/2009/EK
un Padomes Direktīva 2003/87/EK paredz, ka Komisija izvērtē
veidus, kā LULUCF iekļaut 2020. gada mērķī.
Šī darba laika grafiks ir atkarīgs no sarunu rezultātiem par
starptautisku klimata pārmaiņu nolīgumu. Ja šāds
nolīgums netiek panākts līdz 2010. gada beigām, Komisija
var iesniegt priekšlikumu, paredzot, ka ierosinātais tiesību akts
stājas spēkā no 2013. gada. Ar šo regulu būtu
iespējams īstenot starptautiskos nolīgumos vai šādos
Savienības tiesību aktos noteiktās ziņošanas prasības.
(12)
Savienībai un dalībvalstīm būtu
jācenšas nodrošināt visjaunāko informāciju par to siltumnīcefekta
gāzu emisijām, jo īpaši stratēģijas Eiropa 2020 ietvaros
un tās noteiktajos termiņos. Ar šo regulu būtu jādod
iespēja šādus aprēķinus sagatavot, cik iespējams īsākos
termiņos, izmantojot statistikas un citu informāciju.
(13)
Prasības dalībvalstīm attiecībā
uz monitoringu un ziņošanu par emisijām no jūras transporta
būtu jāpieņem tādā veidā, kas ir papildinošs un
atbilst visām prasībām, par ko vienojās UNFCCC vai,
ciktāl iespējams, atbilst prasībām, ko piemēro
kuģiem, kā noteikts Starptautiskās Jūrniecības
organizācijas (SJO) kontekstā vai ar Savienības pasākumu,
kas vērsts uz SEG emisijām no jūras transporta. Šāds monitorings
un ziņošana ļautu uzlabot izpratni par šīm emisijām un
atbalstītu efektīvu politikas īstenošanu.
(14)
Pieredze, kas gūta, īstenojot
Lēmumu 280/2004/EK, atklāja vajadzību uzlabot par rīcībpolitikām,
pasākumiem un prognozēm ziņotās informācijas pārskatāmību,
precizitāti, konsekvenci, pilnīgumu un salīdzināmību. Ar
Lēmumu Nr. 406/2009/EK ir noteikts, ka dalībvalstis ziņo
par prognozēto virzību saistību izpildē saskaņā
ar šo lēmumu, ietverot informāciju par valsts rīcībpolitikām,
pasākumiem un prognozēm. Ar stratēģiju Eiropa 2020 ir noteikta
integrētas ekonomiskās politikas darba kārtība, kas prasa
Savienībai un dalībvalstīm veikt turpmākus pasākumus
savlaicīgai ziņošanai par klimata pārmaiņu rīcībpolitikām
un pasākumiem un prognozēto ietekmi uz emisijām. Valstu
sistēmu izveidošanai Savienības un dalībvalstu līmenī kopā
ar labākām vadlīnijām par ziņošanu vajadzētu ievērojami
veicināt šo mērķu sasniegšanu. Lai nodrošinātu, ka Savienība
īsteno savas starptautiskās un iekšējās ziņošanas
prasības par siltumnīcefekta gāzu prognozēm un
novērtē savus panākumus starptautisko un iekšējo
saistību un pienākumu izpildē, arī Komisijai vajadzētu
sagatavot un izmantot siltumnīcefekta gāzu prognožu aprēķinus.
(15)
Ir vajadzīga labāka informācija no
dalībvalstīm, lai pārraudzītu to progresu un
rīcību, pielāgojoties klimata pārmaiņām. Šī
informācija ir vajadzīga, lai izstrādātu visaptverošu Savienības
pielāgošanās stratēģiju pēc Baltās grāmatas
"Adaptācija klimata pārmaiņām: iedibinot Eiropas
rīcības pamatprincipus"[19].
Informācijas sniegšana par pielāgošanos ļaus
dalībvalstīm apmainīties ar paraugpraksi un izvērtēt
to vajadzības un gatavību cīnīties ar klimata
pārmaiņām.
(16)
Saskaņā ar Lēmumu 1/CP.15
Savienība un dalībvalstis apņēmās nodrošināt
ievērojamu klimata pārmaiņu finansējumu, lai
atbalstītu pielāgošanās un klimata pārmaiņu
mazināšanas pasākumus jaunattīstības valstīs.
Saskaņā ar Lēmuma 1/CP.16 40. punktu katrai
attīstīto valstu UNFCCC Līgumslēdzējai pusei ir jāuzlabo
ziņošana par jaunattīstības valstu
Līgumslēdzējām pusēm sniegto finanšu, tehnoloģisko
un veiktspējas palielināšanas atbalstu. Uzlabot ziņošanu ir
būtiski, lai tiktu atzīti Savienības un dalībvalstu
centieni izpildīt savas saistības. Ar Lēmumu 1/CP.16 tika izveidots
arī jauns Tehnoloģiju mehānisms, lai veicinātu starptautisku
tehnoloģiju pārnesi. Ar šo regulu būtu jānodrošina
pieejamība uzticamai jaunākajai informācijai par
tehnoloģiju pārneses pasākumiem jaunattīstības
valstīs.
(17)
Pēc Direktīvā 2008/101/EK[20] veiktajiem grozījumiem Direktīvu 2003/87/EK tagad piemēro
siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Savienībā
arī attiecībā uz aviācijas darbībām. Minētajā
direktīvā ir ietverti noteikumi arī par izsoļu
ieņēmumu izmantošanu, dalībvalstu ziņošanu par
ieņēmumiem no šādām izsolēm un par pasākumiem,
kas veikti, lai pārdotu izsolē aviācijas kvotas
saskaņā ar minētās Direktīvas 3.d panta 1. vai 2. punktu,
ar mērķi pārraudzīt, ka 100 % šo ieņēmumu vai
līdzvērtīgu apjomu izmanto vienai vai vairākām darbībām,
kas minētas Direktīvas 2003/87/EK 3.d panta 4. punktā.
Pēc grozījumiem, kas veikti ar Direktīvu 2009/29/EK, Direktīva
2003/87/EK tagad ietver arī ziņošanas prasības par
ieņēmumu izmantošanu, paredzot, ka vismaz 50 % jāizmanto
vienai vai vairākām darbībām, kas minētas
Direktīvas 2003/87/EK 10. panta 3. punktā. Pārredzamība
par to ieņēmumu izmantošanu, kas iegūti no kvotu izsolīšanas
saskaņā ar Direktīvu 2003/87/EK, ir svarīgs faktors Savienības
saistību izpildē. Ziņošanā par šo ieņēmumu izmantošanu
jānodrošina pierādījumi par faktiski izmaksātajām summām,
par to, vai ieņēmumi ir piešķirti kā tiešs projekta
ieguldījums, investīciju fondi, vai fiskāla vai finansiāla atbalsta
rīcībpolitikas, kā arī jānorāda veids un atsauce
uz šīm rīcībpolitikām, projektiem vai fondiem.
(18)
UNFCCC uzliek pienākumu Savienībai un
tās dalībvalstīm izstrādāt, regulāri
atjaunināt, publicēt un ziņot Līgumslēdzēju pušu
konferencei valsts paziņojumus un divgadu pārskatus, izmantojot
Līgumslēdzēju pušu konferencē apstiprinātās
pamatnostādnes, metodiku un formātus. Ar Lēmumu 1/CP.16
aicina uzlabot ziņošanu par klimata pārmaiņu mazināšanas
mērķiem un finanšu, tehnoloģiskā un veiktspējas
palielināšanas atbalsta nodrošināšanu jaunattīstības valstu
Līgumslēdzējām pusēm.
(19)
Lēmums Nr. 406/2009/EK pārvērš
pašreizējo ikgadējo pārskata ciklu gada saistību ciklā,
kas prasa dalībvalstu siltumnīcefekta gāzu sarakstu plaši pārskatīt
īsākā laikposmā, nekā uzskaite tiek patlaban
pārskatīta UNFCCC kontekstā, lai pēc nepieciešamības ļautu
izmantot elastīguma iespējas un piemērot koriģējošus
pasākumus katra attiecīgā gada beigās. Ņemot vērā
neskaidrības par turpmākajām norisēm saistībā ar
UNFCCC un Kioto Protokolu, ir jāizveido dalībvalstu iesniegtās
siltumnīcefekta gāzu uzskaites Savienības līmeņa
pārskatīšanas process, lai nodrošinātu, ka atbilstība
saistībām saskaņā ar Lēmumu Nr. 406/2009/EK tiek
vērtēta ticami, konsekventi, pārredzami un laicīgi.
(20)
Vairāki tehniskie elementi, kas saistīti
ar ziņošanu par siltumnīcefekta gāzu emisijām no avotiem un
to piesaisti, piemēram, globālās sasilšanas potenciāls (GWP),
apmērs, kādā ziņo siltumnīcefekta gāzēm, un
IPCC metodiskās vadlīnijas, kas jāizmanto, lai sagatavotu
valsts siltumnīcefekta gāzu uzskaiti, pašlaik tiek apspriesti UNFCCC
procesa ietvaros. Šo metodisko elementu labojumi saistībā ar UNFCCC
procesu un siltumnīcefekta gāzu emisiju laikrindu turpmāka
pārrēķināšana var mainīt siltumnīcefekta
gāzu emisiju līmeni un tendences. Komisijai ir jāpārrauga
šīs norises starptautiskā līmenī un, ja vajadzīgs,
jāierosina pārskatīt šo regulu, lai nodrošinātu
atbilstību metodikai, kuru izmanto UNFCCC procesa kontekstā.
(21)
Siltumnīcefekta gāzu emisijas visās
ziņotajās laikrindās vajadzētu aprēķināt,
izmantojot tās pašas metodes. Pamata darbības datus un emisijas koeficientus
vajadzētu iegūt un izmantot konsekventā veidā, nodrošinot
to, ka izmaiņas vērtēšanas metodēs un pieņēmumos
nerada izmaiņas emisiju tendencēs. Pārrēķinus vajadzētu
veikt saskaņā ar pieņemtām vadlīnijām, un tos būtu
jāveic, lai uzlabotu ziņoto laikrindu konsekvenci, precizitāti
un pilnīgumu un izmantotu detalizētākas metodes. Ja ir
mainīta metodika vai veids, kādā tiek vākti attiecīgās
darbības dati un emisijas koeficienti, dalībvalstīm būtu jāpārrēķina
uzskaite par ziņotajām laikrindām un jānovērtē vajadzība
veikt pārrēķinu, pamatojoties uz apstiprinātajās vadlīnijās
minētajiem iemesliem, jo īpaši attiecībā uz galvenajām
kategorijām. Ar šo regulu būtu jānosaka, vai un ar kādiem nosacījumiem
šādu pārrēķinu rezultāti tiek ņemti
vērā.
(22)
Aviācija ietekmē pasaules klimatu,
emitējot oglekļa dioksīdu (CO2), kā arī ar citām
emisijām un mehānismiem, tostarp ar slāpekļa oksīdu
emisijām un izraisot spalvu mākoņu palielināšanos.
Ņemot vērā, ka zinātniskā izpratne par šādu
ietekmi strauji attīstās, saistībā ar šo regulu
regulāri būtu jāveic novērtējums par aviācijas
ietekmi, kas nav CO2, uz globālo klimatu.
(23)
Eiropas Vides aģentūras (EVA)
mērķis ir atbalstīt ilgtspējīgu attīstību un
palīdzēt sasniegt ievērojamu un izmērāmu Eiropas vides
uzlabošanos, sniedzot laicīgu, mērķtiecīgu, būtisku un
ticamu informāciju politikas veidotājiem, valsts iestādēm
un sabiedrībai. Eiropas Vides aģentūrai būtu
jāpalīdz Komisijai, ja nepieciešams, pārraudzības un
ziņošanas darbā jo īpaši saistībā ar Eiropas
Savienības uzskaites sistēmu un tās prognožu, rīcībpolitiku
un pasākumu sistēmu, veicot ekspertu vadītu ikgadēju dalībvalstu uzskaites
pārskatīšanu, novērtējot panākto progresu emisiju
samazināšanas saistību izpildē, klimata pārmaiņu
ietekmi, ne aizsargātību un pielāgošanos, kā arī
sniedzot sabiedrībai pamatotu informāciju par klimata
pārmaiņām.
(24)
Komisijai jāseko līdzi monitoringa un
ziņošanas prasību īstenošanai saskaņā ar šo regulu un turpmākajām
norisēm saistībā ar UNFCCC un Kioto protokolu, lai
nodrošinātu konsekvenci. Šajā sakarā, kur vajadzīgs,
Komisijai būtu jāatceļ vai jāgroza šīs regulas
noteikumi.
(25)
Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus
šīs regulas 20. panta 5. punkta īstenošanai,
īstenošanas pilnvaras būtu jāuztic Komisijai. Lai noteiktu harmonizētas ziņošanas prasības siltumnīcefekta
gāzu emisiju un citas informācijas, kura attiecas uz klimata
pārmaiņu politiku, pārraudzībai, pilnvaras pieņemt
tiesību aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības
darbību 290. pantu vajadzētu deleģēt Komisijai
attiecībā uz šīs regulas I pielikuma pārskatīšanu, dalībvalstu
ziņošanu par LULUCF un jūras transportu, dalībvalstu vietējām
sistēmām, ekspertu vadītas ikgadējas dalībvalstu
uzskaites pārskatīšanu, detalizētām prasībām
attiecībā uz dalībvalstu ziņojumu saturu, struktūru,
formātu un iesniegšanas procesu, kā arī dažu
šajā regulā paredzētu pienākumu atcelšanu un
grozījumiem. Ir ļoti
svarīgi, lai Komisija sagatavošanas darbu laikā rīkotu
apspriešanos, tostarp ar ekspertiem. Komisijai, sagatavojot un
izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina
vienlaicīga, laicīga un atbilstoša attiecīgo dokumentu
nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(26)
Tā kā ierosinātās
rīcības mērķus, kas izklāstīti šīs regulas
1. pantā, nevar pēc to būtības pietiekami labi
sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un tāpēc
mēroga vai ietekmes dēļ tos var labāk sasniegt
Savienības līmenī, ES var pieņemt pasākumus
saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā
noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā
pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus,
kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU:
1. nodaļa
Priekšmets, piemērošanas joma un definīcijas
1. pants
Priekšmets
Ar šo regulu ievieš mehānismu, ar ko
(a)
nodrošina laicīgumu, pārredzamību, precizitāti,
konsekvenci, salīdzināmību un pilnīgumu attiecībā
uz Savienības un tās dalībvalstu ziņošanu UNFCCC
sekretariātam;
(b)
ziņo un verificē informāciju, kura
attiecas uz saistībām saskaņā ar UNFCCC un Kioto Protokolu
un to ietvaros pieņemtiem lēmumiem, un vērtē panākto
progresu minēto saistību izpildē;
(c)
veic monitoringu un ziņošanu attiecībā
uz visu siltumnīcefekta gāzu, ko nekontrolē Monreālas
protokols par vielām, kas noārda ozona slāni,
antropogēnām emisijām no avotiem un piesaisti
dalībvalstīs;
(d)
veic monitoringu, ziņošanu,
pārskatīšanu un verifikāciju attiecībā uz siltumnīcefekta
gāzu emisijām un citu informāciju saskaņā ar Lēmuma Nr. 406/2009/EK
6. pantu;
(e)
ziņo par CO2 emisijām no jūras transporta;
(f)
veic monitoringu un ziņošanu attiecībā
uz kvotu izsolēs iegūto ieņēmumu izlietojumu atbilstoši Direktīvas 2003/87/EK 3.d panta 1. un 2. punktam vai 10. panta 1. punktam, saskaņā ar minētās direktīvas 3.d panta
4. punktu un 10. panta 3. punktu;
(g)
veic monitoringu un ziņošanu attiecībā
uz dalībvalstu veiktajiem pasākumiem, ar ko pielāgojas neizbēgamajām
klimata pārmaiņām;
(h)
vērtē dalībvalstu panākto
progresu savu pienākumu izpildē saskaņā ar Lēmumu
Nr. 406/2009/EK;
(i)
vāc informācijas un datus, kas
vajadzīgi, lai pamatotu turpmāko Savienības klimata
pārmaiņu politikas izstrādi un vērtēšanu.
2. pants
Darbības joma
Šī regula attiecas uz
(a)
Savienības un tās dalībvalstu zema oglekļa
emisiju līmeņa attīstības stratēģijām un to
atjauninājumiem saskaņā ar Lēmumu 1/CP.16;
(b)
I pielikumā uzskaitīto siltumnīcefekta
gāzu emisijām nozarēs un no avotiem un to piesaisti, uz kurām
attiecas valsts siltumnīcefekta gāzu uzskaite saskaņā ar UNFCCC 4. panta 1. punkta a) apakšpunktu un
kuras tiek emitētas dalībvalstu teritorijās;
(c)
siltumnīcefekta gāzu emisijām, kuras
ietvertas Lēmuma Nr. 406/2009/EK 2. panta 1. punkta
darbības jomā;
(d)
siltumnīcefekta gāzu emisijām no
jūras kuģiem, kuri piestāj dalībvalstu ostās;
(e)
klimata ietekmes faktoriem, kas saistīti ar
emisijām no civilās aviācijas, kuras nav saistītas ar CO2;
(f)
Savienības un tās dalībvalstu
prognozēm par siltumnīcefekta gāzu antropogēnām emisijām
no avotiem un to piesaisti un dalībvalstu rīcībpolitikām un
pasākumiem;
(g)
apkopotu, konkrētiem projektiem un
konkrētas valsts mērogā paredzētu finanšu un
tehnoloģisko atbalstu jaunattīstības valstīm;
(h)
kvotu izsolēs iegūto ieņēmumu
izlietojumu atbilstoši Direktīvas 2003/87/EK 3.d panta
1. un 2. punktam un 10. panta 1. punktam;
(i)
dalībvalstu rīcību valsts un
reģionālā līmenī, ar ko pielāgojas klimata
pārmaiņām.
3. pants
Definīcijas
Šajā regulā ir spēkā šādas
definīcijas:
(1)
gāzes "globālās sasilšanas potenciāls"
ir kopējais ieguldījums globālajā sasilšanā, ko
aprēķina, salīdzinot attiecīgās gāzes emisijas vienu
vienību ar etalongāzes oglekļa dioksīda emisijas vienu
vienību, kam ir piešķirta vērtība 1;
(2)
"valsts uzskaites sistēma" ir
institucionālo, juridisko un procedūras pasākumu sistēma,
kas izveidota dalībvalstī, lai aprēķinātu siltumnīcefekta
gāzu, uz kurām neattiecas Monreālas protokols,
antropogēnās emisijas no avotiem un to piesaisti, kā arī
lai ziņotu un arhivētu uzskaites informāciju saskaņā
ar Lēmumu 19/CMP.1, kas pieņemts UNFCCC
Līgumslēdzēju pušu konferencē, kura ir Kioto protokola
Līgumslēdzēju pušu sanāksme ("Lēmums 19/CMP.1
"), vai ar citiem attiecīgiem lēmumiem saskaņā ar
UNFCCC vai Kioto protokolu;
(3)
"kompetentas uzskaites iestādes" ir
jebkura iestāde vai iestādes, kurām saskaņā ar
dalībvalsts uzskaites sistēmu ir uzticēts uzdevums apkopot siltumnīcefekta
gāzu uzskaiti;
(4)
"kvalitātes nodrošināšana" jeb
"KN" ir plānotas pārskatīšanas procedūru
sistēma, kura nodrošina, ka tiek sasniegti datu kvalitātes
mērķi un ka tiek ziņoti iespējami labākie aprēķini
un informācija, lai atbalstītu kvalitātes kontroles programmas
efektivitāti un palīdzētu dalībvalstīm;
(5)
"kvalitātes kontrole" jeb "KK"
ir ikdienas tehnisko darbību sistēma, ar ko
mēra un kontrolē apkopotās informācijas un
aprēķinu kvalitāti, lai nodrošinātu datu integritāti,
pareizību un pilnīgumu, identificētu un novērstu
kļūdas un izlaidumus, dokumentētu un arhivētu datus un citus
izmantotos materiālus un reģistrētu visas KN darbības;
(6)
"indikators" ir kvantitatīvs vai
kvalitatīvs faktors jeb mainīgais, kas veicina labāku izpratni par
rīcībpolitiku un pasākumu īstenošanas progresu un siltumnīcefekta
gāzu emisiju tendencēm;
(7)
"noteiktā daudzuma vienība" jeb
"NDV" ir vienība, ko piešķir saskaņā ar
attiecīgajiem noteikumiem pielikumā Lēmumam 13/CMP.1 kas pieņemts UNFCCC Līgumslēdzēju
pušu konferencē, kura ir Kioto protokola Līgumslēdzēju pušu
sanāksme ("Lēmums 13/CMP.1");
(8)
"piesaistes vienība" jeb "PSV"
ir vienība, ko piešķir saskaņā ar attiecīgajiem noteikumiem
pielikumā Lēmumam 13/CMP.1 vai citos attiecīgos UNFCCC
vai Kioto protokola struktūru lēmumos;
(9)
“emisiju samazināšanas vienība” (ESV) ir
vienība, ko piešķir saskaņā ar attiecīgajiem
noteikumiem pielikumā Lēmumam 13/CMP.1 un citos attiecīgos
lēmumos, kas pieņemti saskaņā ar UNFCCC vai Kioto Protokolu;
(10)
"sertificēta emisiju
samazināšana" jeb "SES" ir vienība, ko piešķir
saskaņā ar Kioto protokola 12. pantu un tā
prasībām, kā arī ar attiecīgajiem noteikumiem
pielikumā Lēmumam 13/CMP.1;
(11)
"valsts reģistrs" ir reģistrs
standartizētas elektroniskas datubāzes veidā, kurā ir dati
par ESV, SES, NDV un PSV piešķiršanu, turēšanu,
pārskaitīšanu, iegūšanu, anulēšanu un norakstīšanu un
ESV, SES un NDV pārnesi;
(12)
"rīcībpolitikas un
pasākumi" ir visi politiskie, administratīvie un juridiskie
instrumenti, kuru mērķis ir īstenot saistības saskaņā
ar UNFCCC 4. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu, tostarp
tie, kuru galvenais mērķis nav siltumnīcefekta gāzu emisiju
ierobežošana un samazināšana;
(13)
"rīcībpolitiku, pasākumu un
prognožu valsts sistēma" ir institucionālo, juridisko un
procedūras pasākumu sistēma, kas izveidota dalībvalstī,
lai ziņotu par rīcībpolitikām un pasākumiem un
sagatavotu un ziņotu prognozes par siltumnīcefekta gāzu
antropogēnām emisijām no avotiem un piesaisti, kā noteikts
šīs regulas 13. pantā;
(14)
"rīcībpolitiku un pasākumu ex-ante
novērtējums" ir plānotās rīcībpolitikas vai
pasākuma ietekmes novērtējums;
(15)
"rīcībpolitiku un pasākumu
ex-post novērtējums" ir rīcībpolitikas vai
pasākuma gūto rezultātu novērtējums;
(16)
"prognozes bez pasākumiem" ir prognozes par siltumnīcefekta
gāzu antropogēnām emisijām no avotiem un to piesaisti,
kuras izslēdz visu to rīcībpolitiku un pasākumu
rezultātus, kas plānoti, pieņemti vai īstenoti pēc
gada, kas izvēlēts kā attiecīgās prognozes
sākumpunkts;
(17)
"prognozes ar pasākumiem" ir
prognozes par siltumnīcefekta gāzu antropogēnām emisijām
no avotiem un to piesaisti, kas ietver pieņemto un īstenoto rīcībpolitiku
un pasākumu rezultātus siltumnīcefekta gāzu emisiju
samazinājuma ziņā;
(18)
"prognozes ar papildu pasākumiem" ir
prognozes par siltumnīcefekta gāzu antropogēnām emisijām
no avotiem un to piesaisti, kas siltumnīcefekta gāzu emisiju
samazināšanas ziņā ietver rīcībpolitiku un pasākumu
rezultātus, kas pieņemti un īstenoti, lai mazinātu klimata
pārmaiņas, kā arī plānotās rīcībpolitikas
un pasākumus;
(19)
"jutīguma analīze" ir
modeļa algoritma vai pieņēmuma izpēte, lai
aprēķinātu, cik jutīgi vai stabili ir modeļa
rezultātu dati attiecībā uz izmaiņām ievades datos un pamata
pieņēmumos. To veic, mainot ievades vērtības vai
modeļa vienādojumus un novērojot, kā attiecīgi
mainās modeļa rezultāti;
(20)
"ar klimata pārmaiņu mazināšanu
saistītais atbalsts" ir atbalsts pasākumiem
jaunattīstības valstīs, kas veicina mērķi
stabilizēt siltumnīcefekta gāzu koncentrāciju
atmosfērā tādā līmenī, kas novērstu
bīstamu antropogēnisku iejaukšanos klimata sistēmā;
(21)
"ar pielāgošanos klimata
pārmaiņām saistītais atbalsts" ir atbalsts pasākumiem
jaunattīstības valstīs, kas paredzēti, lai samazinātu
cilvēku vai dabas sistēmu neaizsargātību pret klimata
pārmaiņu ietekmi un ar klimatu saistītiem riskiem, saglabājot
vai palielinot jaunattīstības valstu pielāgošanās
spējas un noturību;
(22)
"tehniskas korekcijas" ir korekcijas
valsts siltumnīcefekta gāzu
uzskaites aprēķinos, kas veikti saistībā ar
pārskatīšanu saskaņā ar šīs regulas 20. pantu,
ja iesniegtie uzskaites dati ir nepilnīgi vai ir sagatavoti tādā
veidā, kas neatbilst starptautiskajiem un Savienības noteikumiem vai
vadlīnijām, un kas ir paredzēti, lai aizstātu
sākotnēji iesniegtos aprēķinus;
(23)
"pārrēķini"
saskaņā ar UNFCCC ziņošanas vadlīnijām par gada uzskaiti
ir procedūra, ar ko atkārtoti novērtē iepriekš iesniegto siltumnīcefekta
gāzu antropogēnās emisijas no avotiem un to piesaistes uzskaiti,
jo ir mainījusies metodika, veids, kādā tiek iegūti un
izmantoti emisijas koeficienti un darbības dati, vai iekļautas jaunu
avotu un piesaistes kategorijas.
2. nodaļa
Zema oglekļa emisiju līmeņa attīstības
stratēģijas
4. pants
Zema oglekļa emisiju līmeņa attīstības
stratēģijas
1.
Dalībvalstis un Komisija Savienības
vārdā katra izstrādā un īsteno zema oglekļa
dioksīda emisiju līmeņa attīstības
stratēģiju, lai veicinātu:
(a)
pārredzamu un precīzu monitoringu
pār dalībvalstu faktisko un prognozēto progresu, tostarp
pār ieguldījumu, ko devuši ar Savienības pasākumi, izpildot
Savienības un dalībvalstu saistības UNFCCC ietvaros ierobežot
vai samazināt siltumnīcefekta gāzu antropogēnās emisijas;
(b)
siltumnīcefekta gāzu emisiju
samazināšanas saistību izpildi dalībvalstīs
saskaņā ar Lēmumu Nr. 406/2009/EK un panāktu ilgtermiņa
emisiju samazinājumus un to piesaistes palielinājumus visās nozarēs
saskaņā ar Savienības mērķi samazināt emisijas
par 80 līdz 95 % līdz 2050. gadam, salīdzinot ar
1990. gadu, ņemot vērā nepieciešamo samazināšanu attīstīto
valstu grupā saskaņā ar IPCC.
2.
Dalībvalstis iesniedz Komisijai savas zema
oglekļa emisiju līmeņa attīstības stratēģijas
vienu gadu pēc tam, kad stājas spēkā šī regula, vai
saskaņā ar starptautiskā līmenī apstiprinātu laika
grafiku UNFCCC procesa ietvaros.
3.
Komisija un dalībvalstis savas
attiecīgās zema oglekļa emisiju līmeņa attīstības
stratēģijas un to atjauninājumus nekavējoties dara pieejamus
sabiedrībai.
3. nodaļa
Ziņošana par vēsturiskajām siltumnīcefekta
gāzu emisijām un piesaisti
5. pants
Valsts uzskaites sistēmas
1.
Dalībvalstis izveido, izmanto un cenšas pastāvīgi
uzlabot valsts uzskaites sistēmas, ar ko novērtē šīs
regulas I pielikumā minēto siltumnīcefekta gāzu antropogēnās
emisijas no avotiem un to piesaisti un nodrošina siltumnīcefekta gāzu
uzskaites laicīgumu, pārredzamību, precizitāti,
konsekvenci, salīdzināmību un pilnīgumu.
2.
Dalībvalstis nodrošina, ka to kompetentajām
uzskaites iestādēm ir piekļuve un ka to valsts uzskaites
sistēma nodrošina, ka to kompetentajām iestādēm ir
piekļuve:
(a)
datiem un metodēm attiecībā uz darbībām
un iekārtām saskaņā ar Direktīvu 2003/87/EK, kas
paziņoti nolūkā sagatavot valsts siltumnīcefekta gāzu uzskaiti,
lai nodrošinātu paziņoto siltumnīcefekta gāzu emisiju konsekvenci
Savienības emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā un valsts siltumnīcefekta
gāzu uzskaitē;
(b)
datiem, kas ievākti, izmantojot ziņošanas
sistēmas par fluorētām gāzēm dažādās
nozarēs, kā izveidots saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 842/2006
6. panta 4. punktu, ar mērķi sagatavot valsts siltumnīcefekta
gāzu uzskaiti;
(c)
emisijām, pamata datiem un metodēm, ko
paziņojušas iekārtas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 166/2006
nolūkā sagatavot valsts siltumnīcefekta gāzu uzskaiti;
(d)
datiem, kas paziņoti saskaņā ar
Regulu (EK) Nr. 1099/2008.
3.
Dalībvalstis nodrošina, ka to kompetentās
uzskaites iestādes un ka to valsts uzskaites sistēmas nodrošina, ka
to kompetentās uzskaites iestādes:
(a)
izmanto ziņošanas sistēmas, kas
izveidotas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 842/2006
6. panta 4. punktu, lai uzlabotu fluorēto gāzu aprēķinus
siltumnīcefekta gāzu uzskaitē;
(b)
spēj veikt ikgadējas konsekvences
pārbaudes, kas minētas šīs regulas 7. panta 1. punkta
l) un m) apakšpunktā;
6. pants
Savienības uzskaites sistēma
Ar šo tiek izveidota Savienības uzskaites
sistēma, lai nodrošinātu valsts mēroga uzskaites laicīgumu,
pārredzamību, precizitāti, konsekvenci,
salīdzināmību un pilnīgumu saistībā ar
Savienības siltumnīcefekta gāzu uzskaiti. Komisija
pārvalda, uztur un cenšas pastāvīgi uzlabot šo sistēmu, kas
ietver:
(a)
kvalitātes nodrošināšanas un kvalitātes
kontroles programmu, kas ietver kvalitātes mērķu noteikšanu un
uzskaites kvalitātes nodrošināšanas un kvalitātes kontroles plāna
sagatavošanu. Komisija palīdz dalībvalstīm īstenot
kvalitātes nodrošināšanas un kvalitātes kontroles programmas;
(b)
procedūru, pēc kuras aprēķina,
apspriežoties ar attiecīgo dalībvalsti, visus valsts uzskaitē
trūkstošos datus;
(c)
ikgadēju ekspertu veiktu dalībvalstu siltumnīcefekta
gāzu uzskaites pārskatīšanu.
7. pants
Siltumnīcefekta gāzu uzskaite
1.
Dalībvalstis nosaka un paziņo Komisijai
līdz katra gada (X gads) 15. janvārim:
(a)
to siltumnīcefekta gāzu antropogēnās
emisijas, kas minētas šīs regulas I pielikumā, un siltumnīcefekta
gāzu antropogēnās emisijas, kas minētas Lēmuma Nr. 406/2009/EK
2. panta 1. punktā, par X–2 gadu. Neskarot ziņošanu par siltumnīcefekta
gāzēm, kas minētas šīs regulas I pielikumā,
oglekļa dioksīda (CO2) emisijas no IPCC avota kategorijas
"1.A.3.A civilā aviācija" uzskata par vienādām ar
nulli Lēmuma Nr. 406/2009/EK 3. panta un 7. panta
1. punkta nolūkā;
(b)
datus par to oglekļa monoksīda (CO),
sēra dioksīda (SO2), slāpekļa oksīdu (NOx)
un gaistošu organisku savienojumu (GOS) antropogēnām emisijām,
par kurām ziņo arī saskaņā ar Direktīvas 2001/81/EK
7. pantu, par X–2 gadu;
(c)
to siltumnīcefekta gāzu antropogēnām
emisijām no avotiem un CO2 piesaisti, kas izriet no LULUCF, par
X–2 gadu;
(d)
to siltumnīcefekta gāzu antropogēnām
emisijām no avotiem un CO2 piesaisti, kas izriet no LULUCF darbībām
saskaņā ar Kioto protokolu, un informāciju par minēto siltumnīcefekta
gāzu emisiju un to piesaistes no zemes izmantojuma, zemes izmantojuma
maiņas un mežsaimnieciskās darbības uzskaiti saskaņā
ar Kioto protokola 3. panta 3. punktu un, ja dalībvalstis nolemj
to izmantot, 3. panta 4. punktu, un par attiecīgajiem
lēmumiem saistībā ar par gadiem no 2008. līdz X–2 gadam.
Dalībvalstis, kas izvēlējušās ņemt vērā
aramzemes apsaimniekošanu, ganību apsaimniekošanu vai veģetācijas
atjaunošanu saskaņā ar Kioto protokola 3. panta 4. punktu,
ziņo par siltumnīcefekta gāzu emisijām no avotiem un to piesaisti
arī par katru šādu darbību par 1990. gadu;
(e)
visas izmaiņas informācijā, kas
minēta punktos a) līdz d) attiecībā uz gadiem starp 1990. gadu
un gadu, kas ir trīs gadus iepriekš (X–3 gads);
(f)
informāciju par indikatoriem
attiecībā uz X–2 gadu;
(g)
informāciju no valsts reģistra par NDV, SMV, ESV un SES piešķiršanu, iegūšanu,
turēšanu, pārskaitīšanu, anulēšanu, atsaukšanu un pārnesi
par X–1 gadu;
(h)
kopsavilkuma informāciju par veiktajiem
pārskaitījumiem saskaņā ar Lēmuma Nr. 406/2009/EK
3. panta 4. un 5. punktu par X–1 gadu;
(i)
informāciju par kopīgas īstenošanas izmantošanu,
tīrās attīstības mehānismu un starptautisko emisijas kvotu
tirdzniecību saskaņā ar Kioto protokola 6., 12. un
17. pantu vai par jebkuru citu elastīgu mehānismu, kas
paredzēts citos instrumentos, ko pieņēmusi UNFCCC Līgumslēdzēju
pušu konference vai UNFCCC Līgumslēdzēju pušu konference, kas ir
Kioto protokola pušu sanāksme, lai izpildītu emisiju ierobežošanas
vai samazināšanas skaitliskās saistības saskaņā ar
Lēmuma Nr. 2002/358/EK 2. pantu[21]
un Kioto protokolu vai jebkuras turpmākās saistības
saskaņā ar UNFCCC vai Kioto protokolu, par X–2 gadu;
(j)
informāciju par pasākumiem, kas veikti,
lai uzlabotu uzskaites aprēķinus, jo īpaši tajās uzskaites jomās,
kurās ir veiktas korekcijas vai ieteikumi pēc ekspertu veiktas
pārskatīšanas;
(k)
verificēto emisiju, kuras iekārtas un
operatori ziņo saskaņā ar Direktīvu 2003/87/EK, faktiskais
vai aprēķinātais sadalījums pa valsts siltumnīcefekta gāzu
uzskaites avota kategorijām, un šo verificēto emisiju attiecību
pret kopējām paziņotajām siltumnīcefekta gāzu
emisijām šajās avotu kategorijās par X–2 gadu;
(l)
rezultātus konsekvences pārbaudēm
par emisijām, kas paziņotas siltumnīcefekta gāzu uzskaitē,
par X–2 gadu attiecībā uz:
(i)      verificētajām emisijām,
kas paziņotas saskaņā ar Direktīvu 2003/87/EK;
(ii)      iekārtas līmeņa
emisijām, kas paziņotas saskaņā ar Regulu (EK)
Nr. 166/2006;
(m)
rezultātus konsekvences pārbaudēm
par darbību, pamatdatiem un pieņēmumiem, kas izmantoti, lai aprēķinātu
emisijas siltumnīcefekta gāzu uzskaites sagatavošanā, par X–2
gadu attiecībā uz:
(i)      datiem un pieņēmumiem, kas
izmantoti, lai sagatavotu gaisu piesārņojošo vielu uzskaiti
saskaņā ar Direktīvu 2001/81/EK;
(ii)      datiem, kas paziņoti
saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 842/2006 6. panta
1. punktu;
(iii)     enerģētikas datiem, kas
paziņoti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1099/2008
4. pantu un B pielikumu;
(n)
aprakstu par visām izmaiņām valsts
uzskaites sistēmā;
(o)
aprakstu par visām izmaiņām valsts
reģistrā;
(p)
visus citus valsts siltumnīcefekta gāzu uzskaites
ziņojuma elementus, kas nepieciešami, lai sagatavotu Savienības siltumnīcefekta
gāzu uzskaites ziņojumu, piemēram, informāciju par dalībvalstu
kvalitātes nodrošināšanas un kvalitātes kontroles plānu, vispārēju
nenoteiktības novērtējumu un vispārēju pilnīguma
novērtējumu.
Pirmajā pārskata gadā
saskaņā ar šo regulu dalībvalstis informē Komisiju par savu
nodomu izmantot noteikumus saskaņā ar Lēmuma Nr. 406/2009/EK
3. panta 4. un 5. punktu.
2.
Dalībvalstis paziņo Komisijai līdz
katra gada 15. martam pilnīgu un atjauninātu valsts uzskaites
ziņojumu. Šajā ziņojumā ir jāietver visa
informācija, kas noteikta šā panta 1. punktā, un visi turpmāki
šīs informācijas atjauninājumi;
3.
Dalībvalstis iesniedz UNFCCC
sekretariātam katru gadu līdz 15. aprīlim valsts uzskaiti,
kas satur identisku informāciju tai, kura iesniegta Komisijai
saskaņā ar šā panta 2. punktu.
4.
Komisija sadarbībā ar
dalībvalstīm ik gadu izveido Savienības siltumnīcefekta
gāzu uzskaiti un Savienības siltumnīcefekta gāzu uzskaites ziņojumu
un iesniedz tos UNFCCC sekretariātam katru gadu līdz
15. aprīlim.
5.
Komisija ir pilnvarota pieņemt
deleģētos aktus atbilstīgi šī regulas 29. pantam, lai:
(a)
pievienotu vai dzēstu vielas no siltumnīcefekta
gāzu saraksta šīs regulas I pielikumā;
(b)
noteiktu monitoringa un ziņošanas
prasības attiecībā uz LULUCF saskaņā ar jebkuru jaunu
starptautisku nolīgumu vai tiesību aktu, kas pieņemts
saskaņā ar Lēmuma Nr. 406/2009/EK 9. pantu.
8. pants
Tuvinātā siltumnīcefekta gāzu
uzskaite
Dalībvalstis līdz katra gada 31. jūlijam
(X gads) iesniedz Komisijai tuvinātu siltumnīcefekta gāzu uzskaiti
par X–1 gadu. Komisija, pamatojoties uz dalībvalstu tuvināto siltumnīcefekta
gāzu uzskaiti vai, vajadzības gadījumā, pamatojoties uz
saviem aprēķiniem, ik gadu apkopo Savienības tuvināto siltumnīcefekta
gāzu uzskaiti. Komisija šo informāciju dara publiski pieejamu līdz
katra gada 30. septembrim.
9. pants
Procedūras emisijas aprēķinu
pabeigšanai
1.
Komisija veic saskaņā ar šīs regulas
7. panta 1. punktu iesniegto dalībvalstu datu sākotnējo
pārbaudi attiecībā uz pilnīgumu un iespējamām
problēmām. Tā nosūta rezultātus dalībvalstīm
6 nedēļu laikā pēc iesniegšanas termiņa.
Dalībvalstis atbild uz visiem sākotnējā pārbaudē
uzdotiem jautājumiem līdz 15. martam kopā ar
galīgās uzskaites iesniegšanu par X–2 gadu.
2.
Ja dalībvalsts nesniedz atbildi uz Komisijas
uzdotajiem jautājumiem vai neiesniedz pilnīgus uzskaites
aprēķinus, kas nepieciešami, lai apkopotu Savienības uzskaiti
līdz 15. martam, Komisija sagatavo aprēķinus, kurus izmanto
attiecīgās dalībvalsts uzskaites aprēķinu vietā.
Komisija šim nolūkam izmanto metodes, kas atbilst vadlīnijām, kuras
piemēro, lai izstrādātu valsts siltumnīcefekta gāzu uzskaiti.
10. pants
Ziņošana par CO2 emisijām
no jūras transporta
1.
Komisija ir pilnvarota pieņemt
deleģētu aktu saskaņā ar šīs regulas 29. pantu,
lai precizētu prasības attiecībā
uz monitoringu un ziņošanu par jūras transporta radītām CO2
emisijām, kuras attiecas uz jūras kuģiem, kas piestāj
dalībvalstu ostās. Pieņemtajām monitoringa un
ziņošanas prasībām ir jāatbilst prasībām, par
kurām vienojusies UNFCCC, un, ciktāl iespējams, jāatbilst
prasībām, ko piemēro kuģiem SJO kontekstā vai ar Savienības
tiesību aktiem, kas attiecas uz SEG emisijām no jūras
transporta. Ciktāl iespējams, monitoringa un ziņošanas prasībām
jāsamazina dalībvalstu darba apjoms, tostarp izmantojot
centralizētu datu vākšanu un uzturēšanu.
2.
Ja ir pieņemts akts saskaņā ar
1. punktu, dalībvalstis nosaka un paziņo Komisijai līdz
katra gada 15. janvārim (X gads) par X–2 gadu CO2 emisijas
no jūras transporta saskaņā ar šo aktu.
4. nodaļa
Reģistri
11. pants
Reģistru izveide un darbība
1.
Savienība un dalībvalstis izveido un
uztur reģistrus, lai precīzi uzskaitītu NDV, SMV, ESV un SES
piešķiršanu, turēšanu, pārskaitīšanu, iegūšanu,
anulēšanu un atsaukšanu un NDV, SMV, ESV un SES
pārnesi. Dalībvalstis var arī izmantot šos reģistrus,
lai precīzi uzskaitītu Direktīvas 2003/87/EK
11.a panta 5. punktā minētās vienības.
2.
Savienība un dalībvalstis var
uzturēt savus reģistrus konsolidētā sistēmā
kopā ar vienu vai vairākām citām dalībvalstīm.
3.
Šā panta 1. punktā minētos
datus dara pieejamus centrālajam administratoram, kas iecelts
saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 20. pantu.
4.
Komisija ir pilnvarota pieņemt
deleģētu aktu saskaņā ar šīs regulas 29. pantu,
lai izveidotu Savienības reģistru, kas minēts šā panta 1. punktā.
12. pants
Vienību norakstīšana
saskaņā ar Kioto protokolu
1.
Dalībvalstis pēc valsts uzskaites pārskatīšanas
pabeigšanas saskaņā ar Kioto protokolu attiecībā uz katru gadu
pirmajā saistību periodā saskaņā ar Kioto protokolu, tostarp
pēc visu īstenošanas jautājumu atrisināšanas, noraksta no
reģistra NDV, SMV, ESV un SE līdzvērtīgi to neto
emisijām minētā gada laikā.
2.
Attiecībā uz pēdējo
saistību perioda gadu saskaņā ar Kioto protokolu
dalībvalstis noraksta vienības no reģistra pirms papildu perioda
beigām, lai izpildītu saistības, kas noteiktas Lēmumā 11/CMP.1,
kas pieņemts UNFCCC Līgumslēdzēju pušu konferencē,
kura ir Kioto protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme.
5. nodaļa
Ziņošana par rīcībpolitikām
un pasākumiem, un prognozēm attiecībā uz par siltumnīcefekta
gāzu antropogēnām emisijām no avotiem un to piesaisti
13. pants
Rīcībpolitiku, pasākumu un
prognožu valsts sistēmas
1.
Dalībvalstis un Komisija izveido viena gada
laikā pēc šīs regulas stāšanās spēkā, izmanto
un cenšas pastāvīgi uzlabot valstu sistēmas ziņošanai par siltumnīcefekta
gāzu antropogēno emisiju no avotiem un to
piesaistes rīcībpolitikām un pasākumiem un prognožu
sagatavošanai un ziņošanai. Šīs valsts sistēmas ietver visus
institucionālos, juridiskos un procedūras pasākumus, kas izveidoti
dalībvalstī un Savienībā, lai izvērtētu rīcībpolitikas un prognozētu siltumnīcefekta
gāzu antropogēno emisiju no avotiem un to piesaisti.
2.
Mērķis ir nodrošināt
paziņotās informācijas par rīcībpolitikām,
pasākumiem un prognozēm attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu
antropogēnām emisijām no avotiem un to piesaisti laicīgumu,
pārredzamību, precizitāti, konsekvenci,
salīdzināmību un pilnīgumu, kā minēts šīs
regulas 14. un 15. pantā, tostarp attiecībā uz datu,
metožu un modeļu izmantošanu un piemērošanu un kvalitātes
nodrošināšanas un kvalitātes kontroles pasākumu īstenošanu
un jutīguma analīzi.
14. pants
Ziņošana par rīcībpolitikām
un pasākumiem
1.
Dalībvalstis katru gadu līdz 15. martam
(X gads) iesniedz Komisijai:
(a)
aprakstu par savas valsts sistēmu ziņošanai
par rīcībpolitikām un pasākumiem un prognožu sagatavošanai
un ziņošanai attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu
antropogēnām emisijām no avotiem un to piesaisti
saskaņā ar šīs regulas 13. panta 1. punktu vai
informāciju par visām izmaiņām šajā sistēmā,
ja šāds apraksts jau ir iesniegts;
(b)
papildu informāciju vai atjauninājumus, kuri
attiecas uz zema oglekļa emisiju līmeņa attīstības
stratēģiju, kas minēta šīs regulas 4. pantā, un virzību
šo stratēģiju īstenošanā;
(c)
informāciju par valsts rīcībpolitikām
un pasākumiem, kā arī par to Savienības rīcībpolitiku
un pasākumu īstenošanu, kuri ierobežo vai samazina siltumnīcefekta
gāzu emisijas no avotiem vai veicina to piesaisti, iedalot to pēc
nozarēm attiecībā uz katru siltumnīcefekta gāzi, kas minēta
šīs regulas I pielikumā. Šajā informācijā ietver savstarpējas
norādes uz attiecīgajām valstu vai Savienības
rīcībpolitikām, jo īpaši attiecībā uz gaisa kvalitāti,
un norāda:
i)        rīcībpolitikas vai
pasākuma mērķi un sniedz īsu rīcībpolitikas vai
pasākuma aprakstu;
ii)       politikas instrumenta veidu;
iii)      īstenošanas stāvokli;
iv)      indikatorus, lai pārraudzītu
un novērtētu progresu laika gaitā
v)       kvantitatīvos aprēķinus
par ietekmi uz siltumnīcefekta gāzu emisijām no avotiem un to
piesaisti, sadalot tās šādi:
–
ex-ante novērtējuma rezultāti
attiecībā uz katras rīcībpolitikas un pasākuma
ietekmi. Aprēķinus sniedz par 4 secīgiem nākamajiem gadiem,
kas beidzas ar 0 vai 5, kas seko uzreiz pēc X gada, nošķirot siltumnīcefekta
gāzu emisijas, uz kurām attiecas Direktīva 2003/87/EK, un
tās, uz kurām attiecas Lēmums Nr. 406/2009/EK;
–
pēc ex-post novērtējuma
rezultāti attiecībā uz katras rīcībpolitikas un
pasākuma ietekmi saistībā ar klimata pārmaiņu
mazināšanu, kur pieejams, nošķirot siltumnīcefekta gāzu
emisijas, uz kurām attiecas Direktīva 2003/87/EK, un tās, uz kurām
attiecas Lēmums Nr. 406/2009/EK.
(vi)     rīcībpolitiku un pasākumu
prognozēto izmaksu aprēķini, kā arī,
attiecīgā gadījumā, izdevumu aprēķini par
īstenotajām rīcībpolitikām un pasākumiem;
(vii)    visas atsauces uz novērtējumu un
pamatā esošiem tehniskajiem ziņojumiem, kas minēti šā panta
2. punktā;
(d)
informāciju par īstenotajām vai
plānotajām rīcībpolitikām un pasākumiem, kas
paredzēti, lai īstenotu attiecīgos Savienības tiesību
aktus, un informāciju par valstu atbilstības un izpildes
procedūrām;
(e)
informāciju, kas minēta Lēmuma Nr. 406/2009/EK
6. panta 1. punkta d) apakšpunktā;
(f)
informāciju par to, kādā
apmērā dalībvalsts rīcība ir būtisks elements no
valsts līmenī veiktiem centieniem, kā arī to,
kādā apmērā kopīgas īstenošanas mehānisma un
tīra attīstības mehānisma prognozētā izmantošana,
un starptautiskā emisijas kvotu tirdzniecība papildina valsts
pasākumus saskaņā ar Kioto protokola un saskaņā ar to
pieņemto lēmumu attiecīgajiem noteikumiem.
2.
Dalībvalstis elektroniskā veidā dara
sabiedrībai pieejamu valsts rīcībpolitiku un pasākumu
izmaksu un ietekmes novērtējumu, informāciju par Savienības
rīcībpolitiku un pasākumu īstenošanu, kas ierobežo vai
samazina siltumnīcefekta gāzu emisijas no avotiem vai veicina to piesaisti,
kopā ar tehniskiem ziņojumiem, kas ir pamatā šiem
novērtējumiem. Tajos būtu jāiekļauj izmantoto modeļu un metodiskās
pieejas apraksti, definīcijas un pamatpieņēmumi.
15. pants
Ziņošana par
prognozēm
1.
Dalībvalstis līdz katra gada 15. martam (X gads) ziņo Komisijai valsts prognozes par siltumnīcefekta
gāzu antropogēnām emisijām no avotiem un to piesaisti,
iedalot tās pēc gāzes un pēc nozares. Šīs prognozes
ietver kvantitatīvu aprēķinu par 4 secīgiem nākamajiem
gadiem, kas beidzas ar 0 vai 5, uzreiz pēc X gada. Valsts prognozēs
ņem vērā visas rīcībpolitikas un pasākumus, kas
pieņemti Savienības līmenī, un ietver:
(a)
prognozes bez pasākumiem, prognozes ar
pasākumiem un prognozes ar papildu pasākumiem;
(b)
kopējās siltumnīcefekta gāzu
prognozes un atsevišķus aprēķinus attiecībā uz prognozētajām
siltumnīcefekta gāzu emisijām no emisiju avotiem, uz kuriem
attiecas Direktīva 2003/87/EK un Lēmums Nr. 406/2009/EK;
(c)
skaidru norādi uz valsts, reģionālajām
un Savienības rīcībpolitikām un pasākumiem, kas
iekļauti prognozēs par siltumnīcefekta gāzu antropogēnajām
emisijām no avotiem un to piesaisti. Ja šādas rīcībpolitikas
un pasākumi nav iekļauti, to skaidri norāda un izskaidro;
(d)
prognozēm veiktās jutīguma
analīzes rezultātus;
(e)
viss attiecīgās atsauces uz
novērtējumu un tehniskajiem ziņojumiem, kas ir pamatā šiem
novērtējumiem, kā paredzēts šā panta 3. punktā.

2.
Ja dalībvalsts neiesniedz pilnīgus
prognožu aprēķinus līdz katra gada 15. martam, Komisija var sagatavot aprēķinus,
kā prasīts, lai apkopotu Savienības prognozes.
3.
Dalībvalstis elektroniskā formā dara
sabiedrībai pieejamu savas valsts prognozes attiecībā uz siltumnīcefekta
gāzu emisijām no avotiem un to piesaisti kopā ar visiem tehniskajiem
ziņojumiem, ar kuriem šīs prognozes ir pamatotas. Tajās
būtu jāiekļauj izmantoto modeļu un metodiskās pieejas
apraksti, definīcijas un pamatpieņēmumi.
6. nodaļa
Citas informācijas ziņošana attiecībā
uz klimata pārmaiņām
16. pants
Ziņošana par valstu
pielāgošanās pasākumiem
Dalībvalstis līdz katra gada
15. martam ziņo Komisijai informāciju par īstenotajiem vai
plānotajiem pasākumiem, ar ko pielāgojas klimata
pārmaiņām, jo īpaši par valsts un reģionālo pielāgošanās
stratēģiju un pielāgošanās pasākumiem. Šajā
informācijā ietver piešķirto budžetu pa politikas sektoriem un –
attiecībā uz katru pielāgošanās pasākumu - galveno
mērķi, instrumenta veidu, īstenošanas stāvokli un klimata
pārmaiņu ietekmes kategoriju (piemēram, plūdi, jūras
līmeņa celšanās, ekstremālas temperatūras, sausums un
ekstremāli laika apstākļi).
17. pants
Ziņošana par jaunattīstības
valstīm piešķirto finanšu un tehnoloģisko atbalstu
Dalībvalstis, pamatojoties uz
labākajiem pieejamajiem datiem, līdz katra gada 15. martam (X gads ) ziņo Komisijai:
(a)
informāciju par plānoto un izmaksāto
finanšu atbalstu jaunattīstības valstīm saskaņā ar
UNFCCC par X–1 gadu, par plānoto finanšu atbalstu X gadā un
par plānoto atbalsta sniegšanu. Ziņojumā sniegtajā
informācijā norāda:
(i)      vai finanšu resursi, kurus
dalībvalsts ir piešķīrusi jaunattīstības valstīm,
ir jauni un papildus UNFCCC kontekstā un kā tie tika
aprēķināti;
(ii)      informāciju par finanšu resursiem,
kurus dalībvalsts ir piešķīrusi saistībā ar UNFCCC īstenošanu
pēc kanāla veida, piemēram, divpusējs, reģionāls
vai citi daudzpusēji kanāli;
(iii)     kvantitatīvu informāciju par
finanšu plūsmām, pamatojoties uz tā sauktajiem Rio politikas
rādītājiem ar klimata pārmaiņu mazināšanu
saistītajam atbalstam un ar pielāgošanos klimata
pārmaiņām saistītajam atbalstam (Rio politikas
rādītāji), ko ieviesa ESAO Attīstības
palīdzības grupa, un metodisko informāciju, kas attiecas uz
klimata pārmaiņu Rio politikas rādītāju metodikas
īstenošanu;
(iv)     detalizētu informāciju par palīdzību,
ko attiecīgā gadījumā sniedzis gan publiskais, gan
privātais sektors, jaunattīstības valstīm, kuras ir
īpaši neaizsargātas pret klimata pārmaiņu sekām, lai
pielāgotos šo klimata pārmaiņu sekām;
(v)     detalizētu informāciju par palīdzību,
ko attiecīgā gadījumā sniedzis gan publiskais, gan privātais
sektors, jaunattīstības valstīm, lai samazinātu siltumnīcefekta
gāzu emisijas;
(b)
informāciju par dalībvalsts
pasākumiem, kas saistīti ar tehnoloģiju nodošanu
jaunattīstības valstīm UNFCCC ietvaros, un X–1 gadā
nodotajām tehnoloģijām, par plānotajiem pasākumiem,
kas saistīti ar tehnoloģiju nodošanu jaunattīstības
valstīm UNFCCC ietvaros, un tehnoloģijām, kuras nodos
X gadā un turpmākajos gados. Tajā jāiekļauj
informāciju par to, vai nodotās tehnoloģijas tika izmantotas,
lai mazinātu klimata pārmaiņas vai lai pielāgotos tām,
norādot saņēmējvalsti, piešķirto atbalsta summu un nodotās
tehnoloģijas veidu.
18. pants
Ziņošana par izsoles ienākumu un
projektu kredītu izlietojumu
1.
Dalībvalstis līdz katra gada 15.martam (X
gads ) iesniedz Komisijai par X–1gadu:
(a)
detalizētu pamatojumu, kas minēts
Lēmuma Nr. 406/2009/EK 6. panta 2. punktā;
(b)
informāciju par ieņēmumu, kurus
dalībvalstis ieguvušas kvotu izsolēs saskaņā ar
Direktīvas 2003/87/EK 10. panta 1. punktu, izlietojumu X–1 gadā.
Šajā informācijā ietver arī specifisku un detalizētu
informāciju par 50 % ieņēmumu izlietojumu un
rezultātā veiktajiem pasākumiem, norādot šādu veikto pasākumu
kategoriju saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 10. panta
3. punktu un attiecīgo saņēmēju valsti vai
reģionu;
(c)
informāciju par visu ienākumu no
dalībvalsts aviācijas kvotu izsolēm izlietojumu saskaņā
ar Direktīvas 2003/87/EK 3.d panta 1. vai 2. punktu;
(d)
informāciju, kas minēta Lēmuma Nr. 406/2009/E
K6. panta 1. punkta b) apakšpunktā, un informāciju par
to, kā iepirkuma politika veicina starptautiskas vienošanās par
klimata pārmaiņām panākšanu.
2.
Dalībvalstis, kas izvēlas izmantot summu,
kas atbilst izsolēs iegūtajiem ieņēmumiem, Direktīvas
2003/87/EK 3.d panta 4. punktā un 10. panta 3. punktā
noteiktajiem mērķiem, uz šo summu attiecina prasības, kas noteiktas
šā panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā.
3.
Izsolēs iegūtie ieņēmumi, kas
nav izmaksāti laikā, kad dalībvalsts iesniedz Komisijai
ziņojumu saskaņā ar šo pantu, tiek kvantificēti un
iekļauti turpmāko gadu ziņojumos.
4.
Dalībvalstis ziņojumus, kas iesniegti
Komisijai saskaņā ar šo pantu, dara pieejamus sabiedrībai.
19. pants
Divgadu ziņojumi un valstu
paziņojumi
1.
Savienība un dalībvalstis iesniedz
divgadu ziņojumus saskaņā ar Lēmumu 1/CP.16 un
dalībvalstu paziņojumiem saskaņā ar UNFCCC 12. pantu
UNFCCC sekretariātam.
2.
Valsts paziņojumus un divgadu ziņojumus dalībvalstis
iesniedz arī Komisijai.
7. nodaļa
Savienības ekspertu veikta siltumnīcefekta
gāzu emisiju pārskatīšana
20. pants
Ekspertu veikta uzskaites pārskatīšana
1.
Komisija organizē sākotnējo ekspertu
veiktu pārskatīšanu attiecībā uz dalībvalstu
iesniegtajiem valsts uzskaites datiem saskaņā ar šīs regulas 7. panta
2. punktu, lai noteiktu ikgadējo emisiju sadali, kas paredzēta Lēmuma
Nr. 406/2009/EK 3. panta 2. punkta ceturtajā daļā.
2.
Sākot ar paziņotajiem datiem par 2013. gadu,
Komisija organizē ikgadēju ekspertu veiktu pārskatīšanu
attiecībā uz dalībvalstu iesniegtajiem valstu uzskaites datiem
saskaņā ar šīs regulas 7. panta 2. punktu, lai
pārraudzītu dalībvalstīs panākto siltumnīcefekta gāzu
emisiju samazinājumu vai ierobežojumu saskaņā ar Lēmuma Nr. 406/2009/EK
3. pantu un citiem Savienības tiesību aktos noteiktajiem siltumnīcefekta
gāzu emisiju samazinājuma vai ierobežojuma mērķiem.
3.
Sākotnējā un ikgadējā
ekspertu veiktajā pārskatīšanā ietver:
(a)
pārbaudes, lai pārliecinātos par
iesniegtās informācijas pārredzamību, precizitāti, konsekvenci,
salīdzināmību un pilnīgumu;
(b)
pārbaudes, lai noteiktu gadījumus, kad
uzskaites dati sagatavoti neatbilstoši UNFCCC vadlīniju
dokumentācijai vai Savienības noteikumiem, un
(c)
attiecīgā gadījumā aprēķinus
attiecībā uz rezultātā nepieciešamajām tehniskajām
korekcijām.
4.
Komisija ir pilnvarota pieņemt
deleģētos aktus atbilstīgi šī regulas 29. pantam, lai paredzētu
noteikumus attiecībā uz ekspertu veikto pārskatīšanu, kas minēta
šā panta 1. un 2. punktā, tostarp uzdevumiem, kas
izklāstīti šā panta 3. punktā.
5.
Komisija pieņem īstenošanas aktu, lai
noteiktu kopējo emisiju summu attiecīgajā gadā, kas izriet
no koriģētajiem uzskates datiem par katru dalībvalsti, pabeidzot
attiecīgo ikgadējo pārskatīšanu.
6.
Piemērojot Lēmuma Nr. 406/2009/EK
7. panta 1. punktu, izmanto datus par katru dalībvalsti, kuri iekļauti
reģistros, kas izveidoti saskaņā ar Lēmuma Nr. 406/2009/EK
11. pantu un Direktīvas 2003/87/EK 19. pantu, sākot no
dienas pēc viena mēneša no īstenošanas akta publicēšanas
dienas, kas pieņemts saskaņā ar šā panta 5. punktu,
tostarp šo datu izmaiņas, kas rodas no tā, ka dalībvalsts izmanto
iespējas saskaņā ar Lēmuma Nr. 406/2009/EK 3. un 5. pantu.
21. pants
Pārrēķinu seku
novēršana
1.
Kad ikgadējās ekspertu veiktās
uzskaites datu pārskatīšana, kas attiecas uz 2020. gadu, ir
pabeigta saskaņā ar šīs regulas 20. pantu, Komisija
aprēķina saskaņā ar šīs regulas II pielikumā
noteikto formulu siltumnīcefekta gāzu emisiju pārrēķināto
summu attiecībā uz katru dalībvalsti.
2.
Neskarot šīs regulas 31. panta 2. punktu,
Komisija cita starpā izmanto pārrēķināto summu, kas
minēta šā panta 1. punktā, ierosinot mērķus
emisiju samazinājumiem vai ierobežojumiem katrai dalībvalstij
laikposmam pēc 2020. gada saskaņā ar Lēmuma Nr. 406/2009/EK
14. pantu.
3.
Komisija nekavējoties publicē
saskaņā ar šā panta 1. punktu veikto aprēķinu
rezultātus.
8. nodaļa
Progresa novērtējums virzībā
uz Savienības un starptautisko saistību izpildi
22. pants
Progresa novērtējums
1.
Komisija, pamatojoties uz informāciju, kas iesniegta
saskaņā ar šīs regulas 7., 8., 11. un 15.–18. pantu, un
apspriežoties ar dalībvalstīm, katru gadu novērtē
Savienības un tās dalībvalstu panākto progresu, nosakot,
vai ir gūti pietiekami panākumi, lai izpildītu:
(a)
saistības saskaņā ar UNFCCC 4. pantu
un Kioto protokola 3. pantu, kā turpmāk noteikts lēmumos,
ko pieņēmusi UNFCCC Līgumslēdzēju pušu
konference vai UNFCCC Līgumslēdzēju pušu konference, kas ir
Kioto protokola pušu sanāksme;
(b)
pienākumus, kas noteikti Lēmuma Nr. 406/2009/EK
3. pantā.
2.
Komisija ik pēc diviem gadiem
izvērtē aviācijas kopējo ietekmi uz pasaules klimatu, tostarp
emisijas, kas nav CO2, piemēram, slāpekļa oksīdus,
un sekas, piemēram, spalvu mākoņu palielināšanos,
pamatojoties uz emisiju datiem, kurus dalībvalstis iesniedz
saskaņā ar šīs regulas 7. pantu, un attiecīgā
gadījumā uzlabo šo kvantifikāciju, atsaucoties uz zinātnes
sasniegumiem un gaisa satiksmes datiem.
3.
Komisija līdz katra gada 31. oktobrim iesniedz
Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, kurā apkopoti šā panta
1. un 2. punktā paredzēto novērtējumu secinājumi.
23. pants
Ziņojums par papildu laika posmu
saistību izpildei saskaņā ar Kioto protokolu
Eiropas Savienība un katra
dalībvalsts iesniedz ziņojumu UNFCCC sekretariātam par papildu
laika posmu ar Lēmuma 13/CMP.1 3. punktu noteikto saistību
izpildei, beidzoties minētajam laika posmam.
9. nodaļa
Sadarbība un atbalsts
24. pants
Sadarbība starp dalībvalstīm
un Savienību
Dalībvalstis un Savienība nodrošinu
pilnīgu sadarbību un koordināciju savā starpā
attiecībā uz pienākumiem, ko paredz šī regula, par:
(a)
Savienības siltumnīcefekta gāzu uzskaites
un Savienības siltumnīcefekta gāzu uzskaites ziņojuma apkopošanu
atbilstoši šīs regulas 7. panta 4. punktam;
(b)
Savienības valsts paziņojuma sagatavošanu
saskaņā ar UNFCCC 12. pantu un divgadu ziņojuma sagatavošanu
saskaņā ar Lēmumu 1/CP.16;
(c)
pārskatīšanas un atbilstības
procedūrām saskaņā ar UNFCCC un Kioto protokolu atbilstoši
piemērojamiem lēmumiem saskaņā ar UNFCCC vai Kioto
protokolu, kā arī par Savienības procedūru dalībvalstu
siltumnīcefekta gāzu uzskaites pārskatīšanai, kas
minēta šīs regulas 20. pantā;
(d)
visām korekcijām saskaņā ar
Kioto protokola 5. panta 2. punktu vai pēc Savienības
pārskatīšanas procesa, kas minēts šīs regulas 20. pantā,
vai citām izmaiņām uzskaitē un uzskaites ziņojumos,
kas iesniegti vai ir iesniedzami UNFCCC sekretariātam;
(e)
Savienības tuvinātās siltumnīcefekta
gāzu uzskaites apkopošanu saskaņā ar šīs regulas 8. pantu;
(f)
ziņošanu attiecībā uz ESV, SES, NDV
un PSV norakstīšanu pēc papildu perioda, kas minēts Lēmuma 13/CMP.1
14.punktā saistību izpildei saskaņā ar Kioto protokola
3. panta 1. punktu.
25. pants
Eiropas Vides aģentūras loma
Eiropas Vides aģentūra palīdz
Komisijai tās darbā, lai ievērotu šīs regulas 6.–10., 13.–20.,
22. un 23. punktu saskaņā ar tās gada darba programmu.
Tas ietver palīdzību:
(a)
Savienības siltumnīcefekta gāzu
uzskaites apkopošanā un ES siltumnīcefekta gāzu uzskaites
ziņojuma sagatavošanā;
(b)
kvalitātes nodrošināšanā un
kvalitātes kontroles procedūru veikšanā, sagatavojot Savienības
siltumnīcefekta gāzu uzskaiti;
(c)
datu, kas nav iekļauti valsts siltumnīcefekta
gāzu uzskaitē, aprēķina sagatavošanā;
(d)
ikgadējā ekspertu veiktajā
pārskatīšanā;
(e)
Savienības tuvinātās siltumnīcefekta
gāzu uzskaites apkopošanā;
(f)
Tās informācijas apkopošanā, kuru
paziņojušas dalībvalstis par prognozēm, rīcībpolitikām
un pasākumiem,;
(g)
kvalitātes nodrošināšanā un
kvalitātes kontroles procedūrās attiecībā uz
informāciju, ko paziņojušas dalībvalstis par prognozēm, rīcībpolitikām
un pasākumiem;
(h)
datu aprēķinu sagatavošanā par
prognozēm, kuras dalībvalstis nav paziņojušas;
(i)
datu apkopošanā, kas nepieciešami ikgadējam
ziņojumam Eiropas Parlamentam un Padomei, kuru sagatavo Komisija;
(j)
informācijas izplatīšanā, kas ievākta
saskaņā ar šo regulu, tostarp uzturot un atjauninot datubāzi par
dalībvalstu klimata pārmaiņu seku mazināšanas rīcībpolitikām
un pasākumiem un informācijas apmaiņas centru par ietekmi, apdraudējumiem
un pielāgošanos klimata pārmaiņām.
10. nodaļa
Deleģēšana
26. pants
Detalizētas ziņošanas prasības
Komisija ir pilnvarota
pieņemt deleģētus aktus saskaņā ar šīs regulas 29. pantu, lai noteiktu
detalizētus ziņošanas noteikumus, tostarp noteikumus par saturu,
struktūru, formātu un iesniegšanas procesu attiecībā uz
dalībvalstu informācijas sniegšanu saskaņā ar šīs
regulas 4., 5., 7., 8. un 13.–19. pantu.
27. pants
Prasības attiecībā uz valstu
sistēmām
Komisija ir pilnvarota pieņemt
deleģētus aktus saskaņā ar šīs regulas 29. pantu, lai noteiktu prasības
attiecībā uz dalībvalstu valsts sistēmu izveidošanu, izmantošanu
un darbību saskaņā ar šīs regulas 5. un 13. pantu.
28. pants
Pienākumu atcelšana vai grozīšana
Komisija ir pilnvarota pieņemt
deleģētus aktus saskaņā ar šīs regulas 29. pantu, lai atceltu
šīs regulas 4.–7., 10.–12., 14., 15., 17 un 19. pantu vai to
daļas, vai arī grozītu šos pantus, ja tā secina, ka
starptautiskās vai citas norises rada situāciju, kurā
saistības saskaņā ar minētajiem pantiem vairs nav
nepieciešamas, nav samērīgas ar attiecīgajiem ieguvumiem vai
neatbilst vai dubulto ziņošanas prasības saskaņā ar UNFCCC.
Visi saskaņā ar šo pantu pieņemtie akti nedrīkst
padarīt Savienības un starptautiskās ziņošanas saistības
kopumā apgrūtinošākas dalībvalstīm.
29. pants
Deleģēšanas īstenošana
1.
Komisijai piešķir pilnvaras pieņemt
deleģētos aktus, ievērojot šajā pantā paredzētos
nosacījumus.
2.
Pilnvaru delegāciju, kas minēta šīs
regulas 7., 10., 11., 20. un 26.–28. pantā, uztic Komisijai no
šīs regulas spēkā stāšanās datuma uz nenoteiktu laiku.
3.
Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā
laikā var atsaukt pilnvaru delegāciju, kas minēta šīs
regulas 7., 10., 11., 20. un
26.–28. pantā. Ar atsaukšanas lēmumu tiek izbeigta
minētajā lēmumā norādīto pilnvaru delegācija.
Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc
tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā
norādīta. Tas neietekmē jau spēkā esošo
deleģēto aktu spēkā esamību.
4.
Līdzko Komisija ir pieņēmusi
deleģēto aktu, tā par to vienlaikus paziņo Eiropas
Parlamentam un Padomei.
5.
Deleģēts akts, kas pieņemts
saskaņā ar šīs regulas 7., 10., 11., 20. vai
26.–28. pantu, stājas spēkā tikai tad, ja ne Eiropas
Parlaments, ne Padome divu mēnešu laikā pēc minētā
akta paziņošanas Eiropas Parlamentam un Padomei nav izvirzījuši
iebildumus, vai ja pirms minētā termiņa beigām gan Eiropas
Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju, ka neizvirzīs
iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes ierosmes minēto
termiņu pagarina par diviem mēnešiem.
11. nodaļa
Nobeiguma noteikumi
30. pants
Komiteju procedūra
Komisijai
palīdz Klimata pārmaiņu komiteja. Minētā komiteja ir
komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.[22]
31. pants
Pārskatīšana
1.
Komisija regulāri pārskata monitoringa un
ziņošanas noteikumu saskaņā ar šo regulu atbilstību
turpmākiem lēmumiem saistībā ar UNFCCC un Kioto protokolu
vai citiem Savienības tiesību aktiem.
2.
Ja saistību periodā saskaņā ar
Lēmumu Nr. 406/2009/EK ir izmaiņas starptautiskos noteikumos,
kas attiecas uz siltumnīcefekta gāzu emisiju aprēķinu sagatavošanu
siltumnīcefekta gāzu uzskaitei, Komisija izvērtē, cik
lielā mērā jaunie noteikumi ir piemērojami Lēmuma Nr. 406/2009/EK
mērķiem.
32. pants
Atcelšana
Atceļ Lēmumu Nr. 280/2004/EK.
Atsauces uz atcelto lēmumu uzskata par atsaucēm
uz šo regulu un lasa saskaņā ar atbilstības tabulu III pielikumā.
33. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā
divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā —                       Padomes
vārdā —
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
I PIELIKUMS
Siltumnīcefekta gāzes
Oglekļa
dioksīds (CO2)
Metāns (CH4)
Slāpekļa
oksīds (N2O)
Sēra
heksafluorīds (SF6)
Slāpekļa
trifluorīds (NF3)
Fluorogļūdeņraži (HFC):
HFC-23         CHF3
HFC-32         CH2F2
HFC-41         CH3F
HFC-125       CHF2CF3
HFC-134       CHF2CHF2
HFC-134a     CH2FCF3
HFC-143       CH2FCHF2
HFC-143a     CH3CF3
HFC-152       CH2FCH2F
HFC-152a     CH3CHF2
HFC-161       CH3CH2F
HFC-227ea   CF3CHFCF3
HFC-236cb   CF3CF2CH2F
HFC-236ea   CF3CHFCHF2
HFC-236fa    CF3CH2CF3
HFC-245fa    CHF2CH2CF3
HFC-245ca   CH2FCF2CHF2
HFC-365mfc CH3CF2CH2CF3
HFC-43-10meeCF3CHFCHFCF2CF3
or (C5H2F10)
Perfluorogļūdeņraži (PFCs):
PFC-14, perfluormetāns, CF4
PFC-116, perfluoretāns, C2F6
PFC-218, perfluorpropāns, C3F8
PFC-318, perfluorciklobutāns, c-C4F8
Perfluorcicklopropāns c-C3F6
PFC-3-1-10, perfluorbutāns, C4F10
PFC-4-1-12, perfluorpentāns, C5F12
PFC-5-1-14, perfluorheksāns, C6F14
PFC-9-1-18, C10F18
II PIELIKUMS
Siltumnīcefekta gāzu emisiju
dalībvalsts pārrēķinātā summa, kas minēta 21. panta
1. punktā
Siltumnīcefekta gāzu emisijas pārrēķināto
summu dalībvalsts aprēķina pēc šādas formulas:
kur:
–
ti,2012 ir dalībvalsts ikgadējais
emisiju piešķīrums, kas noteikts saskaņā ar Lēmuma Nr. 406/2009/EK
3. panta 2. punkta ceturto daļu un 10. pantu;
–
ti,2022 ir dalībvalsts ikgadējais
emisiju piešķīrums i gadā saskaņā ar Lēmuma Nr. 406/2009/EK
3. panta 2. punkta ceturto daļu un 10. pantu, kā to
būtu bijis jāaprēķina, ja, kā ievaddati tiktu
izmantoti pārskatītās uzskaites dati, kas iesniegti
2022. gadā;
–
ei,j ir dalībvalsts siltumnīcefekta
gāzu emisijas par gadu i, kas noteiktas saskaņā ar Komisijas pieņemtajiem
aktiem saskaņā ar 20. panta 5. punktu pēc ekspertu veiktās
uzskaites pārskatīšanas gadā j.
III PIELIKUMS
Atbilstības tabula
 Lēmums Nr. 280/2004/EK. || Šī regula
 1. pants || 1. pants
 2. panta 1. punkts || 4. panta 1. punkts
 2. panta 2. punkts || -
 2. panta 3. punkts || 4. panta 3. punkts
 3. panta 1. punkts || 7. panta 1. punkts un 7. panta 2. punkts
 3. panta 2. punkts || 14. panta 1. punkts un 15. panta 1. punkts
 3. panta 3. punkts || 26. pants, 27. pants, 28. pants, 29. pants
 4. panta 1. punkts || 6. pants
 4. panta 2. punkts || 6. pants
 4. panta 3. punkts || 25. pants
 4. panta 4. punkts || 5. panta 1. punkts
 5. panta 1. punkts || 22. panta 1. punkts
 5. panta 2. punkts || 22. panta 3. punkts
 5. panta 3. punkts || -
 5. panta 4. punkts || -
 5. panta 5. punkts || 23. pants
 5. panta 6. punkts || -
 5. panta 7. punkts || 25. pants
 6. panta 1. punkts || 11. panta 1. punkts
 6. panta 2. punkts || 11. panta 3. punkts
 7. panta 1. punkts || -
 7. panta 2. punkts || 12. panta 1. punkts un 12. panta 2. punkts
 7. panta 3. punkts || -
 8. panta 1. punkts || 24. pants
 8. panta 2. punkts || 7. panta 3. punkts
 8. panta 3. punkts || -
 9. panta 1. punkts || 30. pants
 9. panta 2. punkts || -
 9. panta 3. punkts || -
 10. pants ||
 11. pants || 32. pants
 12. pants || 33. pants
TIESĪBU
AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
1.1.        Priekšlikuma/iniciatīvas
nosaukums
Eiropas
Parlamenta un Padomes Regula par mehānismu siltumnīcefekta gāzu
emisiju monitoringam un ziņošanai un citas informācijas
ziņošanai valstu un Eiropas Savienības līmenī
saistībā ar klimata pārmaiņām
1.2.        Attiecīgās politikas jomas ABM/ABB struktūrā[23]
VIDES
UN KLIMATA PASĀKUMS [07]
1.3.        Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu darbību
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu darbību, pamatojoties uz izmēģinājuma
projektu/sagatavošanas darbību[24]
¨ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz esošas darbības
pagarināšanu
xP priekšlikums/iniciatīva attiecas uz darbību, kas
pārveidota jaunā darbībā.
1.4.        Mērķi
1.4.1.     Komisijas daudzgadu
stratēģiskie mērķi, kurus plānots sasniegt ar
priekšlikumu/iniciatīvu
Šis
priekšlikuma pamats ir stratēģija “Eiropa 2020 – gudrai,
ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei”. Tas tiešā
veidā palīdz sasniegt vienu no pieciem galvenajiem
stratēģijā noteiktajiem mērķiem, proti, 20 %
energoefektivitātes mērķa īstenošanu līdz
2020. gadam
1.4.2.     Konkrētie mērķi
un attiecīgās ABM/ABB darbības
Konkrētais
mērķis:
ES
politikas un tiesību aktu īstenošana klimata pārmaiņu
jomā (ABB kods 07 12)
Attiecīgās ABM/ABB darbības
07
12 01 (ES politikas un tiesību aktu īstenošana klimata
pārmaiņu jomā)
1.4.3.     Paredzamie rezultāti un
ietekme
Norādīt,
kāda ir priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz
finansējuma saņēmējiem/mērķgrupām..
Ir
nepieciešams grozīt esošo pārraudzības mehānismu, lai
īstenotu dažas klimata pārmaiņu politikas jomas un sniegtu
labumu visiem iedzīvotājiem un uzņēmumiem jo īpaši
attiecībā uz gaisa kvalitātes uzlabošanu, energoapgādes
nodrošināšanu, zaļas ekonomiskās izaugsmes un inovāciju
veicināšanu. Šis priekšlikums palīdzēs arī palielināt ES
uzticamību starptautiskā mērogā, nodrošinot augstas
kvalitātes informāciju par veiktajiem pasākumiem
cīņā pret klimata pārmaiņām. Vācot šo
informāciju, šis priekšlikums nodrošinās arī to, ka ES ir
labāk sagatavota saskarsmei ar turpmāko klimata pārmaiņu
radītajām problēmām.
1.4.4.     Rezultātu un ietekmes
rādītāji
Norādīt
priekšlikuma/iniciatīvas īstenošanas uzraudzībā
izmantojamos rādītājus.
Šādi
rādītāji atbilst priekšlikuma vispārējiem,
konkrētiem un darbības mērķiem:
-
neatbilstības gadījumu skaits, kas noteikti ES līmenī vai
saskaņā ar UNFCCC;
-
ziņojumu skaits, kas Komisijai un/vai UNFCCC iesniegti laikā;
-
ES līmeņa ziņojumu atbilstība tiem, kurus dalībvalstis
iesniedz, kā norādīts ES un UNFCCC pārskatos;
- emisijas
datu atbilstība starp tiem, ko dalībvalstis iesniedz
saskaņā ar MMD un citiem ziņošanas instrumentiem, kā
norādīts ES un UNFCCC pārskatos;
- ziņojumu pilnīgums,
kurus dalībvalstis iesniedz Komisijai un saskaņā ar UNFCCC,
salīdzinot ar pašreizējām prasībām;
- vienotu
ziņošanas metožu un formātu izmantojums dalībvalstīs, ziņojot
par finanšu un tehnoloģisko atbalstu;
-
vietējo un starptautisko metodisko un ziņošanas pamatnostādņu
izmantojums dalībvalstīs;
-
ziņojumu pilnīgums, kurus dalībvalstis iesniedz Komisijai un
saskaņā ar UNFCCC, salīdzinot ar pašreizējām
prasībām;
-
dalībvalstu izmantotā vienotā ziņošanas prakse un
formāti attiecībā uz prognozēm, politiku, pasākumiem
un faktiskajām emisijām;
-
datu un informācijas pieejamība un jaunu informācijas plūsmu
izveide jomās, uz kurām attiecas priekšlikums.
1.5.        Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums
1.5.1.     Īstermiņa vai
ilgtermiņa vajadzības
Šā
priekšlikuma īstermiņa mērķis ir būtiski sekmēt
ES energoefektivitātes mērķi 2020. gadam un
stratēģijas “ES 2020” īstenošanu. Priekšlikumā ir
arī ilgtermiņa mērķi, proti, panākt emisiju
samazināšanu Eiropas Savienībā pēc 2020. gada.
Īsā
laika posmā Komisijai būs jāuzsāk publiskā iepirkuma
procedūras, lai iegūtu tehnisko palīdzību, kas
nepieciešama, lai īstenotu priekšlikuma mērķus jo īpaši
attiecībā uz ekspertu veikto uzskaites pārskatīšanu, kas
paredzēts priekšlikuma 20. pantā.
1.5.2.     ES iesaistīšanās
pievienotā vērtība
Daži
šajā priekšlikumā iekļautie noteikumi ir jāīsteno ES
līmenī, jo tas ir prasīts ES tiesību aktos, proti,
Lēmumā Nr. 406/2009/EK un pārskatītajā
direktīvā 2003/87/EK.
Tā
kā galvenās klimata saistības ir pieņemtas ES
līmenī, arī nepieciešamos ziņošanas instrumentus ir
efektīvāk izstrādāt ES līmenī. Turklāt,
pārvarot apzinātās problēmas, piemēram, nodrošinot ES
un dalībvalstu ziņošanas saskaņā ar ANO
Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām
atbilstību un laicīgumu, ir vajadzīga datu un metožu
saskaņošana visās 27 dalībvalstīs, ko daudz
efektīvāk var veikt ES līmenī.
1.5.3.     Līdzīgas
līdzšinējās pieredzes rezultātā gūtās
atziņas
Priekšlikumā
ir ņemta vērā Lēmuma Nr. 280/2004/EK
īstenošanā iegūtā pieredze un saņemtās atsauksmes
no ieinteresētajām personām. Priekšlikuma mērķis ir novērst
apzinātos trūkumus un problēmas un, ja nepieciešams,
vienkāršot ziņošanu prasības. Jo īpaši pieredze MMD
īstenošanā ir parādījusi, ka daži datu sniegšanas
pienākumi nav snieguši gaidītos rezultātus (piemēram,
prasītie indikatori) vai arī informācija nav tikusi izmantota,
kā paredzēts. Tāpēc šīs prasības tiek
grozītas, lai nodrošinātu ziņojumu nozīmīgumu un
mērķtiecību. Jaunās prasības ir saskaņotas ar
pašreizējām ziņošanas plūsmām un informācijas
vajadzībām.
1.5.4.     Saderība un
iespējamā sinerģija ar citiem attiecīgajiem instrumentiem
Priekšlikums
ir cieši saistīts ar stratēģiju “Eiropa 2020” un tās
pamatiniciatīvu “Resursu ziņā efektīva Eiropa”. Tas ir
saskaņā ar esošo ES klimata, enerģētikas un sociālo
politiku un papildina to.
1.6.        Ilgums un
finansiālā ietekme
¨ Ierobežota ilguma priekšlikums/iniciatīva

–
¨  Priekšlikuma/iniciatīvas darbības laiks:
[DD.MM.]GGGG.–[DD.MM.]GGGG.
–
¨  Finansiālā ietekme: GGGG.– GGGG.
x Beztermiņa priekšlikums/iniciatīva
–
Īstenošana, iespējams, sāksies
2013. gadā atkarībā no likumdošanas procesa virzības,
1.7.        Paredzētie
pārvaldības veidi[25]
x Komisijas īstenota centralizēta tieša
pārvaldība
¨ Centralizēta netieša pārvaldība, izpildes
uzdevumus deleģējot:
–
¨  izpildaģentūrām
–
¨  Kopienu izveidotām struktūrām[26]
–
¨  valstu publiskā sektora struktūrām vai
struktūrām, kas veic valsts pārvaldes uzdevumus
–
¨  personām, kurām ir uzticēts veikt īpašas
darbības saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību
V sadaļu un kuras ir noteiktas attiecīgā pamataktā
Finanšu regulas 49. panta nozīmē
¨ Dalīta pārvaldība kopā ar
dalībvalstīm
¨ Decentralizēta pārvaldība kopā ar
trešām valstīm
¨ Pārvaldība kopā ar starptautiskām organizācijām
(precizēt)
Ja norādīti
vairāki pārvaldības veidi, sniedziet papildu informāciju
iedaļā „Piezīmes”.
Piezīmes
Dalībvalstis
ir atbildīgas par lielākās šā priekšlikuma daļas
īstenošanu. Komisija sniegs norādes dalībvalstīm un
izvērtēs to iesniegtos ziņojumus. Zināmu informācijas
daļu, kas iekļauta šajos ziņojumos, tā pārbaudīs,
pārskatīs un apkopos.
2.           PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
2.1.        Uzraudzības un
ziņošanas noteikumi
Norādīt
periodiskumu un nosacījumus.
Saskaņā
ar šo priekšlikumu prasītā ziņojumu atbilstība iekšzemes un
starptautiskajām prasībām parādīs, vai priekšlikums
sasniedz izvirzītos mērķus.
Tiks
turpināta saskaņā ar priekšlikumu sagatavoto ziņojumu izvērtēšana
ES un/vai starptautiskā līmenī katru gadu, ik pēc 2 un/vai
reizi 4 gados. Arī turpmāk faktisko emisiju novērtējums
būs visaptverošs un to veiks eksperti gan ES, gan starptautiskā līmenī.
Novērtējuma mērķis ir palīdzēt uzlabot
ziņošanu un izvērtēt atbilstību mērķiem un
saistībām. Tiek rosināts veikt arī visu citu klimata datu
un informācijas novērtējumu katru gadu ES līmenī,
vēršot uzmanību uz pilnīgumu un atbilstību
norādījumiem, bet starptautiskā līmenī šis
novērtējums tiks veikts ik pēc 2 un/vai ik pēc 4 gadiem. Turklāt
novērtējumu veic eksperti un tā mērķis ir
novērtēt atbilstību un noteikt jomas, kuras ir iespējams
uzlabot.
2.2.        Pārvaldības un
kontroles sistēma
2.2.1.     Apzinātie riski
Tā
kā šīs ir regulas priekšlikums, tas nav saistīts ar tiesību
aktu pārņemšanu. Riski, kas saistīti ar šīs regulas
īstenošanu ir ierobežoti, jo ierosinātais mehānisms ir
pašreizējā mehānisma turpinājums un uzlabojums.
2.2.2.     Paredzētās kontroles
metodes
Veiktie
pasākumus šādus risku novēršanai būs tāda paši kā
pašlaik: pastiprināts dialogs un sadarbība ar dalībvalstīm,
jo īpaši izmantojot Klimata pārmaiņu komiteju un tās darba
grupas, komitoloģijas procedūras un Eiropas Vides aģentūras
tehnisko palīdzību.
2.3.        Krāpšanas un
pārkāpumu apkarošanas pasākumi
Norādīt
esošos vai plānotos novēršanas un aizsardzības pasākumus.
Ņemot
vērā iesaistītās summas un iepirkuma veidu, šī
iniciatīva nerada īpašus krāpšanas riskus. Komisija
pārvalda un kontrolē šo darbu, izmantojot visu savus parastos
instrumentus, piemēram, DG CLIMA gada pārvaldības
plānu.
Īpaši
būtiski ir iekšējās kontroles standarti Nr. 2, 7, 8, 9, 11,
12, 13, 15 un 16. Turklāt tiks pilnībā piemēroti principi,
kas noteikti Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/202 ("Finanšu
regula") un tās īstenošanas noteikumi.
Iepirkuma
procedūras tiks regulētas ar DG CLIMA finanšu ķēdi:
daļēji decentralizētu ķēdi, kurai ir hierarhijas
neatkarība no AO(s)D personām, kas izskata finanšu
iniciatīvas un veic pārbaudes.
Arī
Iekšējās kontroles komiteja (ENVAC) pārbaudīs
darbuzņēmēja atlases procesu un kredītrīkotāji
pieņemto procedūru atbilstību Finanšu regulas noteikumiem un Īstenošanas
noteikumiem, attiecīgā uz publiskā iepirkuma līguma apvienotu
izlases veida un uz risku balstītu paraugu.
Papildus
šiem pasākumiem, ar deleģētiem aktiem arī jānosaka
tehniskās vadlīnijas, kas reglamentē ekspertu veikto
pārskatīšanu, kas minēta 20. Pantā. Šīs
vadlīnijas nodrošinās, ka personas, kuras veic ekspertu veikto
pārskatīšanu, ir neatkarīgas un atbilstoši kvalificētas.
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
3.1.        Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
pozīcijas
·      Esošās budžeta izdevumu pozīcijas
Sarindotas pa
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta
pozīcijām
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas
 Numurs [Izdevumu kategorija….] || Dif./nedif. ([27]) || [28]no EBTA valstīm || no kandidātvalstīm[29] || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
 2 || 07.12.01 [Savienības politikas un tiesību aktu klimata jomā īstenošana] || Dif. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ
 5 || 07.01.02.11 Kopā — citi vadības izdevumi || Nedif. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ
·      No jauna veidojamās budžeta pozīcijas – NAV
Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu
kategorijām un budžeta pozīcijām
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas
 Numurs [Izdevumu kategorija……………………………………..] || Dif./nedif. || no EBTA valstīm || no kandidātvalstīm || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
   || [XX.YY.YY.YY.]   ||   || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ
3.2.        Paredzamā ietekme uz
izdevumiem
3.2.1.     Paredzamās ietekmes uz
izdevumiem kopsavilkums
PRIEKŠLIKUMS TIKS ĪSTENOTS, IZMANTOJOT
ESOŠO BUDŽETU, UN TAS NEIETEKMĒS DAUDZGADU FINANŠU SHĒMU.
Miljoni EUR (3 zīmes aiz komata)
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || Numurs || [2. izdevumu kategorija]
 CLIMA ĢD ||   ||   || N[30] gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || … Iekļaut ietekmes atspoguļošanai vajadzīgo gadu skaitu (skat. 1.6. punktu) || KOPĀ
  Darbības apropriācijas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budžeta pozīcijas numurs 07.12.01 || Saistības || (1) || 0.2540 || 1.6310 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 10.04
 Maksājumi || (2) || 0.2540 || 1.256 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 9.665
 Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem[31] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budžeta pozīcijas numurs ||   || (3) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĀ — CLIMA ĢD apropriācijas || Saistības || =1+1a +3 || 0.2540 || 1.6310 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 10.04
 Maksājumi || =2+2a +3 || 0.2540 || 1.256 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 9.665
  KOPĀ — Darbības apropriācijas || Saistības || (4) || 0 .2540 || 1. 6310 || 1. 631 || 1. 631 || 1. 631 || 1. 631 || 1 .631 || 10.04
 Maksājumi || (5) || 0.2540 || 1.256 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 9.665
 KOPĀ — Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas 2. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || =4+ 6 || 0.2540 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 10.04
 Maksājumi || =5+ 6 || 0.2540 || 1.256 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 9.665
Gadījumā, ja priekšlikums/iniciatīva
ietekmē vairākas izdevumu kategorijas
  KOPĀ — Darbības apropriācijas || Saistības || (4) || 0.2540 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 10,04
 Maksājumi || (5) || 0.2540 || 1.256 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 9,665
 KOPĀ — Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (6) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas 1.–4. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas (Pamatsumma)) || Saistības || =4+ 6 || 0.2540 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 10,04
 Maksājumi || =5+ 6 || 0.2540 || 1.256 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 1.631 || 9,665
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || 5 || „Administratīvie izdevumi”
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
   ||   ||   || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || … Iekļaut ietekmes atspoguļošanai vajadzīgo gadu skaitu (skat. 1.6. punktu) || KOPĀ
 CLIMA ĢD ||
 Cilvēkresursi || 0.254 || 0.508 || 0.508 || 0.508 || 0.508 || 0.508 || 0.508 || 3.302
 Pārējie administratīvie izdevumi || 0.275 || 0.275 || 0.275 || 0.275 || 0.275 || 0.275 || 0.275 || 1.925
 KOPĀ — CLIMA ĢD || Apropriācijas || 0.529 || 0.783 || 0.783 || 0.783 || 0.783 || 0.783 || 0.783 || 5.227
 KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || (Saistību summa kopā = maksājumu summa kopā) || 0.529 || 0.783 || 0.783 || 0.783 || 0.783 || 0.783 || 0.783 || 5.227
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
   ||   ||   || N[32] gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || … Iekļaut ietekmes atspoguļošanai vajadzīgo gadu skaitu (skat. 1.6. punktu) || KOPĀ
 KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas 1.–5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || 0.783 || 2.414 || 2.414 || 2.414 || 2.414 || 2.414 || 2.414 || 15.267
 Maksājumi || 0.783 || 2.039 || 2.414 || 2.414 || 2.414 || 2.414 || 2.414 || 14.892
3.2.2.     Paredzamā ietekme uz
darbības apropriācijām
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz jaunu darbības
apropriāciju izmantošanu (iniciatīva ir daļa no
pašreizējās finanšu shēmas)
–
x Priekšlikums/iniciatīva paredz darbības apropriāciju
izmantošanu šādā veidā:
Saistību apropriācijas miljonos EUR (3 zīmes
aiz komata)
 Norādīt mērķus un rezultātus   ò ||   ||   || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || Iekļaut ietekmes atspoguļošanai vajadzīgo gadu skaitu (skat. 1.6. punktu) || KOPĀ
 REZULTĀTI
 Rezultāta veids[33] || Rezultātu vidējās izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas ||   || Rezultāta veids || Rezultātu vidējās izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas ||
 ĪPAŠAIS MĒRĶIS ES politikas un tiesību aktu klimata jomā īstenošana (ABB kods 07 12 )
 - Rezultāts || Tehniskā palīdzība || 0.717 || 2 || 0.254 || 2 || 1.631 || 2 || 1.631 || 2 || 1.631 || 2 || 1.631 || 2 || 1.631 || 2 || 1.631 || 14 || 10.04
 Starpsumma — 2. konkrētais mērķis || 1 || 0.254 || 1 || 1.631 || 1 || 1.631 || 1 || 1.631 || 1 || 1.631 || 1 || 1.631 || 1 || 1.631 || 7 || 10.04
 KOPĒJĀS IZMAKSAS || 1 || 0.254 || 1 || 1.631 || 1 || 1.631 || 1 || 1.631 || 1 || 1.631 || 1 || 1.631 || 1 || 1.631 || 7 || 10.04
3.2.3.     Paredzamā ietekme uz
administratīvajām apropriācijām
3.2.3.1.  Kopsavilkums
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz administratīvo
apropriāciju izmantošanu
–
x Priekšlikums/iniciatīva paredz administratīvo
apropriāciju izmantošanu šādā veidā: (iniciatīva ir
daļa no pašreizējās finanšu shēmas)
Nepieciešamās administratīvās
apropriācijas finansē no piešķīrumiem, kas jau
piešķirti šīs darbības pārvaldībai un/vai
pārgrupēti ģenerāldirektorātā, vajadzības
gadījumā piešķirot papildu piešķīrumu vadošajam
ĢD saskaņā ar ikgadējo piešķiršanas procedūru,
ņemot vērā budžeta līdzekļu ierobežojumu.
Miljonos EUR (3
zīmes aiz komata)
   || N [34] gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || … Iekļaut ietekmes atspoguļošanai vajadzīgo gadu skaitu (skat. 1.6. punktu) || KOPĀ
 Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cilvēkresursi || 0.254[35] || 0.508 || 0.508 || 0.508 || 0.508 || 0.508 || 0.508 || 3.302
 Pārējie administratīvie izdevumi || 0.275[36] || 0.275 || 0.275 || 0.275 || 0.275 || 0.275 || 0.275 || 1. .925
 Starpsumma —Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA || 0. 529 || 0 .783 || 0 .783 || 0 .783 || 0. 783 || 0 .783 || 0 .783 || 5. 227
 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS[37] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cilvēkresursi || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Citi izdevumi izdevumi || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Starpsumma — Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 KOPĀ || 0.529 || 0.783 || 0.783 || 0.783 || 0.783 || 0.783 || 0.783 || 5.227
3.2.3.2.  Paredzamās
cilvēkresursu vajadzības
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz cilvēkresursu izmantošanu
–
x Priekšlikums/iniciatīva paredz pašreiz piešķirto
cilvēkresursu izmantošanu šādā veidā:
Paredzamais apjoms izsakāms veselos
skaitļos (vai maksimāli ar vienu zīmi aiz komata)
 ||   || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || … Iekļaut ietekmes atspoguļošanai vajadzīgo gadu skaitu (skat. 1.6. punktu) ||
 Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki) ||
 || 07 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) || 254000[38] || 508000 || 508000 || 508000 || 508000 || 508000 || 508000
 || XX 01 01 02 (Delegācijas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 01 (Netiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (Tiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Ārštata darbinieki (izsakot ar pilnslodzes ekvivalentu— FTE[39] ||
 || XX 01 02 01 (CA, INT, SNE, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA un SNE delegācijās) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 yy [40] || - Galvenā mītne[41] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - Delegācijas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 02 (CA, INT, SNE — netiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (CA, INT, SNE — tiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Citas budžeta pozīcijas (precizēt) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || KOPĀ || 254000 || 508000 || 508000 || 508000 || 508000 || 508000 || 508000
XX ir attiecīgā politikas joma vai
budžeta sadaļa.
Cilvēkresursu
vajadzības tiks nodrošinātas, izmantojot attiecīgā ĢD
darbiniekus, kuri jau ir iesaistīti konkrētās darbības
pārvaldībā un/vai ir pārgrupēti attiecīgajā
ģenerāldirektorātā, vajadzības gadījumā
izmantojot vadošajam ĢD gada budžeta sadales procedūrā piešķirtos
papildu resursus un ņemot vērā budžeta ierobežojumus.
Veicamo uzdevumu
apraksts
 Ierēdņi un pagaidu darbinieki || Veic pasākumus, lai īstenotu Komisijas prasībs (piemēram, pārskata MS ziņojumus, veic analīzi, pārrauga īstenošanu.)
 Ārštata darbinieki ||
3.2.4.     Saderība ar
kārtējo daudzgadu finanšu shēmu
–
x Priekšlikums/iniciatīva atbilst kārtējai daudzgadu
finanšu shēmai.
–
¨  Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpārplāno
attiecīgā izdevumu kategorija daudzgadu finanšu shēmā.
Aprakstīt, kas jāpārplāno,
norādot attiecīgās budžeta pozīcijas un summas.
….
–
¨  Pieņemot
priekšlikumu/iniciatīvu, jāpiemēro elastības instruments
vai jāpārskata daudzgadu finanšu shēma[42].
Aprakstīt, kas
jādara, norādot attiecīgās izdevumu kategorijas, budžeta
pozīcijas un summas.
……..
3.2.5.     Trešo personu iemaksas
–
xPriekšlikums/iniciatīva neparedz trešo personu
līdzfinansē
–
Priekšlikums/iniciatīva paredz šādu
līdzfinansējumu:
Apropriācijas miljonos EUR (3 zīmes aiz
komata)
   || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || … Iekļaut ietekmes atspoguļošanai vajadzīgo gadu skaitu (skat. 1.6. punktu) || Kopā
 Norādīt līdzfinansējuma struktūru ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĀ — Līdzfinansējuma apropriācijas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
–
x Priekšlikums/iniciatīva finansiāli neietekmē
ieņēmumus.
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva finansiāli ietekmē:
¨         pašu resursus
¨         dažādus ieņēmumus
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
 Budžeta ieņēmumu pozīcija || Kārtējā budžeta gadā pieejamās apropriācijas || Priekšlikuma/iniciatīvas ietekme[43]
 N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || … Iekļaut ietekmes ilguma atspoguļošanai vajadzīgo aiļu skaitu (skat. 1.6. punktu)
 …………. pants ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Attiecībā uz
īpaši novirzāmiem dažādajiem ieņēmumiem
norādīt attiecīgo(-ās) izdevumu pozīciju(-as).
….
Norādīt
ietekmes uz ieņēmumiem aprēķināšanai izmantoto metodi.
….
[1]               OV L 49, 19.2.2004., 1. lpp.
[2]               OV L 33, 7.2.1994., 11. lpp.
[3]               OV L 130, 15.5.2002., 1. lpp.
[4]               OV L 55, 1.3.2005., 57. lpp.
[5]               http://ec.europa.eu/clima/consultations/0008/index_en.htm
[6]               OV C , , lpp.
[7]               OV C , , lpp.
[8]               OV L 49, 19.2.2004., 1. lpp
[9]               OV L 33, 7.2.1994., 13. lpp.
[10]             OV L 130, 15.5.2002., 4. lpp.
[11]             OV L 140, 5.6.2009., 136. lpp.
[12]             OV L 140, 5.6.2009., 63. lpp.
[13]             OV L 297, 31.10.1988., 21. lpp.
[14]             OV L 275, 25.10.2003., 32. lpp.
[15]             OV L 33, 4.2.2006., 1. lpp.
[16]             OV L 309, 27.11.2001., 22. lpp.
[17]             OV L 161, 14.6.2006., 1. lpp.
[18]             OV L 304, 4.11.2008., 1. lpp.
[19]             COM(2009) 147, galīgā redakcija.
[20]             OV L 8, 13.1.2009., 3. lpp.
[21]             OV L 130, 15.5.2002.,
1. lpp.
[22]             OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.
[23]             ABM —
budžeta vadība pa darbības jomām, ABB — budžeta
līdzekļu sadale pa darbības jomām.
[24]             Kā paredzēts Finanšu regulas 49. panta
6. punkta attiecīgi a) un b) apakšpunktā.
[25]             Skaidrojumus par pārvaldības veidiem un atsauces
uz Finanšu regulu skatīt BudgWeb tīmekļa vietnē: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[26]             Kā paredzēts Finanšu regulas
185. pantā.
[27]             Dif. — diferencētās
apropriācijas, nedif. — nediferencētās apropriācijas.
[28]             EBTA — Eiropas Brīvās tirdzniecības
asociācija.
[29]             Kandidātvalstis un attiecīgā
gadījumā potenciālās kandidātvalstis no
Rietumbalkāniem.
[30]             N gads ir gads, kurā sāk īstenot
priekšlikumu/iniciatīvu. The currently best estimate for N is 2013.
[31]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
(kādreizējās „BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[32]             N gads ir gads, kurā sāk īstenot
priekšlikumu/iniciatīvu.
[33]             Rezultāti ir attiecīgie produkti vai pakalpojumi
(piemēram, finansēto studentu apmaiņu skaits, uzbūvēto
ceļu garums kilometros utt.).
[34]             N gads ir gads, kurā sāk īstenot
priekšlikumu/iniciatīvu.
[35]             Katrā ikgadējā summā šajā
pozīcijā ietilpst 0,127 milj. euro, kas atbilst personāla
locekļu skaitam, kuri strādā pie Lēmuma 280/2004/EK (kas
tiek atcelts saskaņā ar priekšlikumu) īstenošanas.
[36]             Ikgadējās summas šajā pozīcijā
atbilst pašreizējām izmaksām, kas saistītas ar Lēmuma
280/2004/EK (kas tiek atcelts saskaņā ar priekšlikumu) īstenošanu.
[37]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
(kādreizējās „BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[38]             Katrā ikgadējā summā šajā
pozīcijā iekļauti 0,127 milj. euro kas atbilst personāla
locekļu skaitam, kuri strādā pie Lēmuma 280/2004/EK (kas
tiek atcelts saskaņā ar priekšlikumu) īstenošanas.
[39]             CA —
līgumdarbinieki, INT — pagaidu darbinieki, JED —
jaunākie eksperti delegācijās, LA — vietējie
darbinieki, SNE — valstu norīkotie eksperti.
[40]             Saskaņā ar robežlielumiem
attiecībā uz ārštata darbiniekiem, ko finansē no
darbības apropriācijām (kādreizējām „BA”
pozīcijām).
[41]             Galvenokārt struktūrfondi, Eiropas
Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas
Zivsaimniecības fonds (EZF).
[42]             Skatīt Iestāžu nolīguma 19. un
24. punktu.
[43]             Norādītajām tradicionālo pašu resursu
(muitas nodokļi, cukura nodevas) summām jābūt neto
summām, t.i., bruto summām, no kurām atskaitītas
iekasēšanas izmaksas 25 % apmērā.