				|

		52011PC0709

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar ko izveido programmu “Veselība izaugsmei” — trešo ES daudzgadu rīcības programmu veselības aizsardzības jomā 2014.–2020. gadam /* COM/2011/0709 galīgā redakcija - 2011/0339 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS

1.
PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

Veselība ir ne tikai patstāvīga
vērtība, bet arī izaugsmes stimuls. Tikai vesela sabiedrība
var nodrošināt maksimālu ekonomisko potenciālu. Inovācija
un augsti kvalificēts darbaspēks veicina veselības aizsardzības
nozares attīstību. Ar veselību saistītas
pētniecības un izstrādes īpatsvars varētu sasniegt
0,3 % no IKP. Veselības aprūpes nozare ir viena no
lielākajām ES nozarēm — tā nodrošina aptuveni
10 % no ES iekšzemes kopprodukta. Šajā nozarē ir
nodarbināta desmitā daļa darba ņēmēju, kuru
terciārās izglītības līmenis ir augstāks par
darba ņēmēju vidējo rādītāju.
Tāpēc veselības
aizsardzībai ir svarīga nozīme stratēģijas
“Eiropa 2020” programmā. Komisija 2011. gada
29. jūnija paziņojumā “Budžets stratēģijai “Eiropa 2020””[1] uzsvēra, ka “labas
veselības veicināšana ir gudras un iekļaujošas izaugsmes
mērķu neatņemama sastāvdaļa stratēģijā
“Eiropa 2020”. Cilvēku veselības un aktivitātes ilgākai saglabāšanai
ir pozitīva ietekme uz produktivitāti un konkurētspēju. Inovācija
veselības aprūpē palīdz risināt ilgtspējas
problēmu nozarē demogrāfisko izmaiņu kontekstā”, un,
lai panāktu “iekļaujošu izaugsmi”, ir svarīgi samazināt
nevienlīdzību veselības aizsardzības jomā.
Ierosinātajā trešajā ES
rīcības programmā veselības aizsardzības jomā
(2014.–2020. gadam) “Veselība izaugsmei” vairāk nekā
iepriekšējās programmās tiek stiprināta un uzsvērta
veselas sabiedrības kā ekonomikas izaugsmes priekšnosacījuma nozīme.
Programma ir vērsta uz darbībām ar skaidru ES pievienoto
vērtību atbilstīgi stratēģijas “Eiropa 2020”
mērķiem un pašreizējām politiskajām
prioritātēm.
Finanšu krīze ir vēl vairāk
palielinājusi vajadzību uzlabot veselības aprūpes
sistēmu rentabilitāti. Dalībvalstīm ir jāpanāk
pienācīgs līdzsvars starp kvalitatīvu veselības
aprūpes pakalpojumu vispārēju pieejamību un budžeta
ierobežojumu ievērošanu. Šajā saistībā, lai
nodrošinātu dalībvalstu spēju piedāvāt augstas
kvalitātes veselības aprūpi visiem to pilsoņiem gan
pašlaik, gan nākotnē, svarīgi ir atbalstīt dalībvalstu
centienus uzlabot to veselības aprūpes sistēmu ilgtspēju.
Programma “Veselība izaugsmei” veicina inovatīvu risinājumu
atrašanu un piemērošanu veselības aprūpes sistēmu
kvalitātes, efektivitātes un ilgtspējas uzlabošanai, liekot
uzsvaru uz cilvēkkapitālu un labas prakses apmaiņu.
Visi pamatmērķi, ko paredz
“Eiropa 2020 — stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un
integrējošai izaugsmei”[2],
ir atkarīgi no inovācijas palielināšanas veselības
aprūpē, par ko liecina tādas pamatiniciatīvas kā,
piemēram, “Inovācijas savienība” un Digitalizācijas
programma. Tomēr inovācija nav tikai
tehnoloģija un jauni produkti. Tā nozīmē arī
jauninājumu ieviešanu veselības aprūpes organizācijā
un strukturēšanā, resursu izmantošanā un sistēmu finansēšanā.
Inovācija veselības jomā
kā tāda var palīdzēt samazināt veselības
aprūpes izmaksas un uzlabot aprūpes kvalitāti. Daudzās ierosinātās programmas “Veselība izaugsmei”
jomās, piemēram, medicīnas tehnoloģiju
novērtēšana (HTA), medicīnas ierīces,
klīniskā izpēte un zāles, kā arī Eiropas
inovāciju partnerība aktīvas un veselīgas novecošanas
veicināšanai, mērķis ir nostiprināt saikni starp
tehnoloģiju inovāciju un tās apgūšanu un
komercializāciju, vienlaikus veicinot veselības aprūpes drošumu,
kvalitāti un efektivitāti. Citas iniciatīvas ir vērstas uz
e-veselības risinājumu apgūšanu un savstarpēju
izmantojamību, lai uzlabotu, piemēram, pacientu reģistru
starptautisku izmantošanu.
Programma arī atbalstīs labāku
prognozēšanu, vajadzību plānošanu un veselības aprūpes
speciālistu apmācību, kas veicinās gan organizatorisku
inovāciju, gan iekļaujošu izaugsmi. Tas atbilst stratēģijas
“Eiropa 2020” pamatiniciatīvai “Jaunas prasmes un darbavietas” un
tajā liktajam uzsvaram uz elastīgumu un drošumu, nodrošinot
cilvēkiem prasmes, kas atbilst šodienas un nākotnes darbavietām,
labākus darba apstākļus un uzlabojot darbavietu radīšanu.
Tā kā sabiedrība noveco un pieprasījums pēc
veselības aprūpes palielinās, veselības aprūpes
nozarei ir liels potenciāls radīt jaunas darbavietas.
Veselības problēmas ir viens no
galvenajiem darba kavējumu un priekšlaicīgas pensionēšanās
cēloņiem. Cilvēku veselības un aktivitātes
ilgākai saglabāšanai ir pozitīva ietekme uz produktivitāti
un konkurētspēju. Veselīgās dzīves gadu skaita
palielināšana ir priekšnosacījums, lai Eiropa varētu gūt
panākumus, nodarbinot 75 % iedzīvotāju vecumā no 20
līdz 64 gadiem un novēršot priekšlaicīgu pensionēšanos
slimības dēļ. Turklāt par 65 gadiem vecāku
cilvēku veselības un aktivitātes saglabāšana var
ietekmēt iesaistīšanos darba tirgū un, iespējams,
radīt ietaupījumus veselības aprūpes budžetos.
Programmas “Veselība izaugsmei”
vispārējie mērķi ir sadarboties ar dalībvalstīm,
lai veicinātu inovāciju veselības aprūpē un
palielinātu veselības aprūpes sistēmu ilgtspēju,
uzlabot ES pilsoņu veselību un pasargāt viņus no
pārrobežu veselības apdraudējumiem.
Tajā likts uzsvars uz četriem
konkrētiem mērķiem, kuriem piemīt liels potenciāls
padarīt labāku veselību par ekonomikas izaugsmes
priekšnosacījumu:
(1)
izstrādāt kopējus instrumentus
un mehānismus ES līmenī resursu — gan cilvēkresursu,
gan finanšu resursu — nepietiekamības novēršanai un
veicināt inovācijas apgūšanu veselības aprūpē,
lai tādējādi sniegtu ieguldījumu novatoriskās un
ilgtspējīgās veselības aprūpes sistēmās;

(2)
palielināt piekļuvi
medicīniskajām zināšanām un informācijai par
īpašiem veselības stāvokļiem arī pāri valstu
robežām un izstrādāt kopējus risinājumus un
pamatnostādnes veselības aprūpes kvalitātes un pacientu
drošības uzlabošanai, lai palielinātu ES pilsoņu
piekļuvi labākai un drošākai veselības aprūpei;
(3)
identificēt, izplatīt
apstiprinātu paraugpraksi attiecībā uz rentabliem profilakses
pasākumiem un veicināt tās apgūšanu, vēršoties pret
galvenajiem riska faktoriem, proti, smēķēšanu, alkohola
pārmērīgu lietošanu un korpulenci, kā arī HIV/AIDS,
īpašu uzsvaru liekot uz pārrobežu dimensiju, lai novērstu
slimības un veicinātu labu veselību, un
(4)
izstrādāt kopējas pieejas un
pierādīt to vērtību, lai nodrošinātu labāku
sagatavotību un koordināciju ārkārtas situācijās
veselības jomā, nolūkā pasargāt pilsoņus no
pārrobežu veselības apdraudējumiem.
Ar šo regulas priekšlikumu tiek
izklāstīti programmas “Veselība izaugsmei” vispārīgie
noteikumi un atcelts Lēmums (EK) Nr. 1350/2007.

2.
MĒRĶI

Lai risinātu iepriekš
norādītās problēmas, pirmkārt un galvenokārt ir
vajadzīga tieša dalībvalstu rīcība valsts līmenī.
Saskaņā ar Līgumu ES veselības aizsardzības politikas
mērķis ir papildināt un atbalstīt šo valstu politikas jomu
un veicināt dalībvalstu sadarbību. Programma sniedz
iespējas veidot un nostiprināt dalībvalstu sadarbības
mehānismus un koordinēšanas procedūras, lai varētu noteikt
kopējus mērķus un paraugpraksi, kas rada sinerģiju,
nodrošina ES pievienoto vērtību un veicina apjomradītus
ietaupījumus, tādējādi sekmējot reformu
īstenošanu sarežģītajos apstākļos.

2.1.
Kopēju instrumentu un mehānismu
izstrāde ES līmenī resursu — gan cilvēkresursu, gan
finanšu resursu — nepietiekamības novēršanai un inovācijas
apgūšanas veicināšana veselības aprūpē, lai
tādējādi sniegtu ieguldījumu novatoriskās un
ilgtspējīgās veselības aprūpes sistēmās

Dalībvalstis vairākus gadus ir
saskārušās ar budžeta ierobežojumiem attiecībā uz
ilgtspējīgiem veselības aizsardzības budžetiem, kuru
apmērs dažās dalībvalstīs bieži vien ir līdz 15 %
no publiskajiem izdevumiem[3].

Situāciju vēl vairāk saasina
sabiedrības novecošana, pieaugošs pieprasījums pēc augstas
pakalpojumu kvalitātes, kā arī jaunu un efektīvāku,
taču vienlaikus arī dārgāku tehnoloģiju
parādīšanās. Vienlaicīgi ar finanšu krīzes
izraisīto publisko izdevumu samazināšanu ir pieaudzis problēmu
apmērs. Tomēr pierādījumi[4]
liecina, ka ar efektīvām veselības aprūpes sistēmu
reformām ir iespējams ierobežot “izmaksu pārsnieguma pieaugumu”,
t. i., saglabāt veselības nozares izdevumus tādā
līmenī, kas atbilst IKP pieaugumam.
Atbalstot dalībvalstu centienus
palielināt veselības aprūpes efektivitāti un
finansiālo ilgtspēju, programmā ir iecerēts veicināt
šīs nozares resursu ievērojamu novirzīšanu
inovatīvākajiem un vērtīgākajiem ražojumiem un
pakalpojumiem, kuri vienlaicīgi arī nodrošinātu labāko
tirgus potenciālu un izmaksu ietaupījumus ilgtermiņā.
Tās mērķis ir arī atbalstīt inovāciju
veselības aprūpes organizācijā, lai veicinātu,
piemēram, aktīvāku pārorientēšanos uz sociālo
aprūpi un integrētu aprūpi. Veselības aprūpes
sistēmas reformā noteikti jāapvieno gan tūlītēji
efektivitātes uzlabojumi, gan stratēģiska rīcība
ilgākā laika posmā, kas vērsta uz galvenajiem izmaksu
faktoriem. Piemēram, Eiropas sadarbība medicīnas tehnoloģiju
novērtēšanā ne tikai samazinās darba pārklāšanos
un apvienos zināšanas, bet arī var atklāt
ilgtspējīgas inovācijas iespējas medicīnas ražojumu un
pakalpojumu jomā.
Ar veselību saistītiem
struktūrfondu ieguldījumiem var būt īpaši svarīga
nozīme palīdzības sniegšanā dalībvalstīm to
veselības aprūpes sistēmu reformu veikšanā valsts un reģionālā
līmenī un četru konkrēto mērķu sasniegšanā
atbilstīgi šai programmai, izmantojot paraugpraksi un
izmēģinājumu projektu pieredzi, kas gūta programmā
“Veselība izaugsmei”. Tiks pastiprināta sadarbība un
sinerģija starp programmu “Veselība izaugsmei” un
struktūrfondiem.
Līdz ar sabiedrības novecošanu un
izmaiņām ģimeņu struktūrā palielinās
pieprasījums pēc formālas, profesionālas aprūpes, jo
ģimeņu vidē samazinās neformālas aprūpes
pieejamība. Turklāt veselības aprūpe ir kļuvusi
specializētāka, radot vajadzību intensīvāk
strādāt un ilgāk mācīties. Līdz 2020. gadam
ES trūks viens miljons veselības aizsardzības nozares darbinieku
un, ja nekas netiks darīts, nevarēs nodrošināt 15 %
vajadzīgās veselības aprūpes. Tomēr, sekmīgi
risinot šo problēmu, varētu radīt ievērojamas
nodarbinātības un izaugsmes iespējas.
Lai sasniegtu šo mērķi, programmas
ietvaros ES līmenī tiks izstrādāti kopēji instrumenti
un mehānismi, lai valstu veselības aprūpes sistēmas ar
mazāku resursu apjomu varētu nodrošināt vairāk
aprūpes. Ir vajadzīgi inovatīvi risinājumi, lai ar
inovatīviem ražojumiem, pakalpojumiem, instrumentiem un paraugiem
varētu novērst darbaspēka trūkumu un maksimāli
palielināt veselības aprūpes sistēmu efektivitāti. Lai
šādus risinājumus varētu veiksmīgi īstenot, būs
arī jāpārvar tādi šķēršļi kā publiskais
iepirkums un lietotāju nepietiekama iesaistīšanās
inovācijā.
Tāpēc ar šajā
mērķī plānotajām darbībām ir iecerēts,
piemēram, veicināt Eiropas sadarbību medicīnas
tehnoloģiju novērtēšanā (HTA), kā arī
atklāt, kādas iespējas piedāvā e-veselība un
informācijas un komunikācijas tehnoloģijas veselības
jomā, tostarp speciāls e-veselības tīkls un sadarbība
pacientu elektronisko reģistru jomā, īstenojot direktīvu
par pacientu tiesībām pārrobežu aprūpē[5]. Ar darbībām
risinās arī veselības aprūpes darbaspēka trūkumu
un palīdzēs dalībvalstīm reformēt to veselības
aprūpes sistēmas, apvienojot un nostiprinot zināšanas par
politiskās rīcības tehnisko evolūciju.
Tās arī atbalstīs
pasākumus, kuros nosaka augstus drošuma, kvalitātes un
efektivitātes standartus medicīniskai izmantošanai
paredzētām ierīcēm un kuri prasīti ES tiesību
aktos šajā jomā, vai veicina tajos izvirzīto mērķu un minētās
direktīvas noteikumu par e-veselību un HTA īstenošanu.
Programma atbilstoši tās dažādajiem
mērķiem var arī atbalstīt īpašas darbības
atbilstīgi Eiropas inovāciju partnerībai aktīvas un
veselīgas novecošanas veicināšanai tās trīs jomās,
proti, inovācija izpratnes vairošanā, profilaksē un
agrīnā diagnosticēšanā, inovācija
ārstēšanā un aprūpē un inovācija aktīvas
novecošanas un neatkarīgas dzīves veicināšanā.

2.2.
Pasākumi, lai palielinātu piekļuvi
medicīniskajām zināšanām un informācijai par
īpašiem veselības stāvokļiem arī pāri valstu
robežām, un kopēju risinājumu un pamatnostādņu
izstrāde veselības aprūpes kvalitātes un pacientu
drošības uzlabošanai, lai palielinātu ES pilsoņu piekļuvi
labākai un drošākai veselības aprūpei

Lai mazinātu lielo
nevienlīdzību, kas patlaban pastāv veselības
aizsardzības nozarē, svarīgākais ir
palielināt veselības aprūpes pieejamību pilnīgi visiem
pilsoņiem neatkarīgi no to ienākumiem, sociālā
statusa, atrašanās vietas un tautības. Visiem ES pilsoņiem
neatkarīgi no to apstākļiem ir jāvar saņemt drošu un
kvalitatīvu veselības aprūpi. Tomēr realitātē
veselības aprūpes pieejamība ES joprojām ir ļoti
atšķirīga. Slikts veselības stāvoklis bieži vien
būtiski ietekmē efektīvas veselības aprūpes
pieejamību un pilsoņu iespējas rīkoties, pamatojoties uz
informāciju par veselību. Cilvēkiem ar zemiem ienākumiem,
sociāli atstumtajiem un tiem, kuri dzīvo depresīvos
reģionos vai mikroreģionos, bieži vien var rasties īpašas
grūtības piekļūt veselības aprūpei. Visos
programmas mērķos paredzētajiem pasākumiem vajadzētu
sekmēt šādas nevienlīdzības mazināšanu, novēršot
dažādus faktorus, kuri izraisa un palielina nevienlīdzību,
kā arī papildināt citu programmu pasākumus, kuru
mērķis ir pievērsties sociālajām un
reģionālajām atšķirībām ES.
Attiecībā uz veselības
aprūpes pieejamības palielināšanu, jo īpaši specifiskos
apstākļos, kad valstu iespējas ir ierobežotas, neapstrīdamu
pievienoto vērtību nodrošina visā ES un visiem pilsoņiem
pieejamu specializētu Eiropas uzziņu tīklu izveides
veicināšana.
Lai palīdzētu dalībvalstīm
turpināt uzlabot veselības aprūpes kvalitāti un
drošību, programmā arī paredzēts apvienot un turpināt
pašreizējo rīcību, lai noteiktu šīs jomas labo praksi,
nodrošinātu tās apmaiņu un izplatību. Programma
palielinās medicīnisko zināšanu pieejamību, atbalstot
Eiropas references tīklu sistēmas izstrādi un izveidi un nosakot
tīklu kritērijus un nosacījumus, kā arī
izstrādājot kopējus risinājumus un pamatnostādnes par
veselības aprūpes kvalitāti un pacientu drošību ES,
pievēršoties visdažādākajiem jautājumiem, tostarp
antimikrobajai rezistencei.
Ar darbībām šā mērķa
ietvaros tiks atbalstīti arī pasākumi, kuros nosaka
augstus drošības, kvalitātes un efektivitātes standartus
tādās jomās kā asinis, orgāni, audi un
šūnas, farmaceitiskie ražojumi un pacientu tiesības pārrobežu
veselības aprūpē un kuri prasīti ES tiesību aktos
šajās jomās vai veicina tajos izvirzīto mērķu
īstenošanu.

2.3.
Apstiprinātas paraugprakses
identificēšana, izplatīšana attiecībā uz rentabliem
profilakses pasākumiem un tās apgūšanas veicināšana,
vēršoties pret galvenajiem riska faktoriem, proti, smēķēšanu,
alkohola pārmērīgu lietošanu un korpulenci, kā arī HIV/AIDS,
īpašu uzsvaru liekot uz pārrobežu dimensiju, lai novērstu
slimības un veicinātu labu veselību

Pēdējās desmitgadēs
nepieredzēti strauji ir pieaudzis cilvēku mūža ilgums, un
2008. gadā vīriešu dzīves ilgums ES bija 76,4 gadi,
bet sieviešu — 82,4 gadi. Savukārt vidējais veselīgas
dzīves gadu skaits ir palielinājies daudz lēnāk, un
vīriešiem tas bija 60,9 gadi, bet sievietēm — 62 gadi.

Tas nozīmē, ka, lai gan dzīve
ir kļuvusi garāka, lielāka tās daļa tiek pavadīta
ar sliktu veselību, un tas ir viens no faktoriem, kas strauji paaugstina
izmaksas par veselības aprūpi un ierobežo cilvēku
līdzdalību darba tirgū. Slikta veselība
nelabvēlīgi ietekmē cilvēkkapitāla
attīstību, bet tas ir priekšnoteikums uz zināšanām
balstītas ekonomikas attīstībai.
Galvenais nāves un zema dzīves
līmeņa cēlonis Eiropā ir hroniskas slimības. Eiropas
Savienībā ik gadu no hroniskām slimībām, kas ir
87 % no priekšlaicīgas nāves cēloņiem ES, mirst
vairāk nekā 4 miljoni cilvēku. Hroniskas slimības
arī rada ļoti lielu ekonomisko slogu, jo cilvēki, kuri
sasnieguši brieduma gadus, zaudē spēju strādāt.
Programmā ir ietverti atbalsta pasākumi dalībvalstu centieniem
palielināt to iedzīvotāju dzīves veselīgo un
produktīvo gadu skaitu, novēršot hroniskas slimības.
Daudzas hroniskas slimības ir
iespējams novērst. Bieži to cēlonis ir smēķēšana,
kaitīgs alkohola patēriņš, nepietiekams uzturs un nepietiekama
fiziskā slodze. Šos riska faktorus papildina arī pamatā esošie
sociālekonomiskie, kā arī vides faktori.
Tomēr tas rada ne tikai nopietnas
problēmas veselības jomā, bet arī būtiskas
iespējas ekonomikā. Ar pareiziem ieguldījumiem izdosies
veicināt ne tikai labāku veselību, bet arī ilgāku un
produktīvāku dzīvi, kā arī mazāku darbaspēka
trūkumu. Ja eiropiešiem būs labāka veselība, tie varēs
turpināt ekonomikas attīstības veicināšanu arī
novecojot — gan kā darba ņēmēji, gan kā
brīvprātīgie un patērētāji. Sabiedrībai, kurā
ir zems dzimstības līmenis un pastāv kvalificēta
darbaspēka trūkums, arvien vairāk vajadzēs arī vecāka
gadagājuma cilvēku zināšanas.
Ar šīm jomām saistītās
problēmas programmā tiks risinātas, atbalstot veselības
veicināšanas paraugpraksi un rentablu profilaksi attiecībā uz
svarīgākajiem veselībai kaitējošiem faktoriem, proti,
smēķēšanu, alkohola pārmērīgu lietošanu un
korpulenci, kā arī HIV/AIDS, koncentrējoties uz
pārrobežu jautājumiem. Programma atbalstīs Eiropas
sadarbību un tīklu izveidi, lai novērstu hroniskas
slimības, tostarp izstrādājot pamatnostādnes par vēža
skrīninga kvalitāti. Ar darbībām šā mērķa
ietvaros tiks atbalstīti arī pasākumi, kuru tiešais
mērķis ir aizsargāt sabiedrības veselību pret tabakas
izstrādājumiem un to reklāmu un kuri prasīti ES
tiesību aktos šajā jomā vai veicina tajos izvirzīto
mērķu īstenošanu.

2.4.
Kopēju pieeju izstrāde un to
vērtības pierādīšana, lai nodrošinātu labāku
sagatavotību un koordināciju veselības ārkārtas
situācijās, nolūkā pasargāt pilsoņus no
pārrobežu veselības apdraudējumiem

Vēl
nesen ES saskārās ar vairākiem ļoti nopietniem
pārrobežu veselības apdraudējumiem, piemēram,
pandēmisko gripu un SARS. Lisabonas
līgumā ir noteiktas ES pilnvaras attiecībā uz
sagatavotības koordinēšanu un reaģēšanu uz nopietniem
pārrobežu veselības apdraudējumiem. Šo apdraudējumu
būtības dēļ nav iespējams novērst to
izplatīšanos aiz valstu robežām, tāpēc dalībvalstis
vai Savienība nevar tos efektīvi novērst, rīkojoties
vienatnē. ES ir jābūt labi sagatavotai pret šādiem
apdraudējumiem, kuri var būtiski ietekmēt ne tikai pilsoņu
veselību un dzīvi, bet arī ekonomiku.
Īstenojot šā mērķa ietvaros
plānotos pasākumus, tiks izstrādātas kopējas pieejas,
lai sagatavotos iespējamām ārkārtas situācijām
veselības jomā, saskaņotu Eiropas līmeņa reakciju uz
šādām situācijām, kā arī palīdzētu
vairot valstu rīcībspēju attiecībā uz
sagatavotību veselības aizsardzības krīzēm un to
pārvarēšanu, ņemot vērā starptautiskas
iniciatīvas. Programmas mērķis ir palīdzēt plānot
sagatavotību, tostarp sagatavotību pandēmiskajai gripai,
novērst dalībvalstīs pastāvošos trūkumus riska
novērtēšanas jomā un vairot dalībvalstu spēju
novērst veselības apdraudējumus, kā arī veicināt
spēju globālā līmenī reaģēt uz
veselības apdraudējumiem.
Ar darbībām tiks arī
atbalstīti pasākumi, kas paredzēti, lai aizsargātu
cilvēku veselību un palielinātu tās noturību pret
lipīgām infekcijas slimībām un pārrobežu
slimībām, kas visvairāk apdraud veselību, un pasākumi
attiecībā uz nopietnu pārrobežu veselības apdraudējumu
uzraudzību, agrīnu brīdināšanu par tiem un to apkarošanu,
kas prasīti ES tiesību aktos šajās jomās vai veicina
tajos izvirzīto mērķu īstenošanu.
Visu četru minēto mērķu
sasniegšanā programma atbalstīs pasākumus saistībā ar
informētību un zināšanām par veselības
aizsardzību, lai sekmētu ar pierādījumiem pamatotu
lēmumu pieņemšanu, tostarp veselības datu vākšanu un
analīzi, kā arī plašu programmas rezultātu
izplatīšanu. Programmā paredzēts atbalstīt arī ar
Komisijas Lēmumu Nr. 2008/721/EK izveidoto zinātnisko komiteju
darbības.

3.
APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN
IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI
3.1.
Apspriešanās un ekspertu atzinumi

Apspriešanās bija īpaši vērsta
uz dalībvalstu pārstāvjiem, valstu koordinācijas punktiem,
Padomes augstākā līmeņa amatpersonu sabiedrības
veselības jautājumu darba grupu un neformālo veselības
ministru padomi. Papildu ekspertu atzinumi tika saņemti no ES
Veselības politikas foruma, veselības aprūpes speciālistiem
un pacientu asociācijām. Nesenajos programmas novērtējumos
savu viedokli ir paudušas arī citas programmas ieinteresētās
personas, jo īpaši atbalsta saņēmēji.
Visi dažādo apspriežu dalībnieki
pauda pārliecinošu atbalstu Veselības aizsardzības programmai.
Atsevišķas dalībvalstis piekrita uzskatam par to, ka tai būtu
jābūt koncentrētākai, rentablākai un vairāk
balstītai uz rīcību, kura nodrošinātu pārbaudītu
ES pievienoto vērtību, savukārt citas dalībvalstis
uzskatīja, ka programmā būtu jāturpina atbalstīt
pašreizējo mērķu un visdažādāko pasākumu
īstenošanu.
Dalībvalstu iestāžu iecelto valstu
koordinācijas punktu pārstāvji norādīja, ka programma
varētu palīdzēt veidot dalībvalstu veselības aizsardzības
politiku, a) nodrošinot paraugpraksi, b) nodrošinot praktiskās
pieredzes, kompetences un zināšanu apmaiņu un c) atbalstot
veselības aizsardzības jautājumu risināšanu
dalībvalstu politiskajā programmā. ES Veselības politikas
foruma pārstāvji apgalvoja, ka būtu vajadzīgs
spēcīgs uzsvars uz veselībai kaitējošiem faktoriem, kā
arī uz pacientu. Foruma pārstāvji arī ieteica
programmā pievērsties sociālo faktoru nozīmei.
Turklāt gan dalībvalstis, gan
ieinteresētās personas norādīja, ka visām ES
dalībvalstīm ir aktīvāk jāiesaistās
programmā, un uzsvēra, ka programmai būtu jābūt
ciešāk saistītai ar Līgumu par Eiropas Savienības
darbību, stratēģijas “Eiropa 2020” programmu un
spēkā esošajiem tiesību aktiem.

3.2.
Ietekmes novērtējums

Ietekmes novērtējuma
ziņojumā tika analizētas dažādas ar programmu
saistītas iespējas. Novērtējumā noteica no
izmaksu/ieguvumu skatupunkta vēlamo virzienu, kas veicinātu labu
programmas struktūru, konkrētus, izmērāmus, sasniedzamus un
atbilstīgus mērķus ar konkrētiem termiņiem (SMART)
un prioritārus pasākumus, kā arī nodrošinātu ES
pievienoto vērtību un iznākumu un ietekmes labāku
uzraudzību. Programmā tiks likts uzsvars uz:
·
inovatīvu risinājumu apgūšanas
veicināšanu, lai uzlabotu veselības aprūpes sistēmu
kvalitāti, efektivitāti un ilgtspēju, kā arī
palielinātu labākas un drošākas veselības aprūpes
pieejamību;
·
labas veselības veicināšanu un
slimību profilaksi ES līmenī, atbalstot un papildinot
dalībvalstu centienus palielināt to pilsoņu veselīgas
dzīves gadu skaitu;
·
atbalstu pārrobežu veselības
apdraudējumu risinājumiem;
·
atbalstu pasākumiem, kas jāīsteno,
ievērojot pašreizējās ES juridiskās saistības.
Šim
risinājumam pieejamais budžets ir aptuveni EUR 57 miljoni
gadā (atbilstīgi 2011. gada cenām), un tā apjoms
atbilst 2011. gada jūnija paziņojumā “Budžets
stratēģijai “Eiropa 2020”” ierosinātajam programmas
“Veselība izaugsmei” budžeta piešķīrumam.

3.3.
Eiropas pievienotās vērtības
radīšana

Kā norādīts Līguma par
Eiropas Savienības darbību 168. pantā, ES rīcībai
jāpapildina dalībvalstu politika un jāveicina to sadarbība.
Programmai jāveicina rīcība tikai tajās jomās,
kurās dalībvalstis nevar rīkoties individuāli vai
kurās rīcības koordinēšana ir labākais veids, kā
panākt rezultātus.
Programmā tiek ierosināti
pasākumi jomās, kurās var garantēt ES pievienoto
vērtību, pamatojoties uz tādiem kritērijiem kā
dalībvalstu paraugprakses apmaiņas sekmēšana; atbalsts
zināšanu apmaiņas vai savstarpējas mācīšanās
tīkliem; pārrobežu apdraudējumu risināšana, lai
mazinātu riskus un to radītās sekas; konkrētu ar
iekšējo tirgu saistītu jautājumu risināšana jomās,
kurās ES ir pietiekamas pilnvaras, lai nodrošinātu kvalitatīvus
risinājumus dalībvalstīs; inovācijas potenciāla
atklāšana veselības jomā; pasākumi, kuru
rezultātā varētu izstrādāt salīdzinošās
vērtēšanas sistēmu; apjomradītu ietaupījumu
palielināšana, novēršot līdzekļu
izšķērdēšanu pasākumu pārklāšanās
dēļ, kā arī finanšu resursu izmantojuma optimizācija.

3.4.
Programmas rezultātu uzlabošana

Programmas pamatā ir pirmās
Sabiedrības veselības aizsardzības programmas
(2003.–2008. gadam) un otrās Veselības aizsardzības
programmas (2008.–2013. gadam) rezultāti atbilstīgi šo programmu
dažādajos novērtējumos un revīzijās izteiktajiem
secinājumiem un ieteikumiem.
Jaunās programmas mērķis ir
likt uzsvaru uz pasākumu skaita samazināšanu un īstenot
tādus pasākumus, kuri nodrošina reālu ES pievienoto
vērtību, konkrētus rezultātus un noteikto vajadzību
vai trūkumu risinājumu. Programmas
nolūks ir uzlabot veidu, kādā dalībvalstis sadarbojas
veselības aizsardzības jomā, un palielināt veselības
aizsardzības politikas reformu īstenošanas iespējas
dalībvalstīs.
Septiņu gadu periodam paredzēto
darbību un gada darba plānu pamatā vajadzētu būt
plānošanai daudzgadu perspektīvā ar ierobežotu pasākumu
skaitu gadā. Papildus gūtās pieredzes un dažādo
novērtējumu rezultātu izmantošanai programmā ir ieviesti
vairāki jauni elementi:
·
progresa rādītāji programmas
mērķu un radītās ietekmes novērtēšanai un
uzraudzībai;
·
ES pievienotā vērtība kā
galvenais priekšnoteikums, izvirzot gada darba plānu prioritātes;
·
politikas veidotāju plašāka
informēšana par projektu rezultātiem;
·
stimuli, kas veicinātu lielāku to
dalībvalstu līdzdalību programmā, kurām ir zemāks
nacionālais kopienākums (NKI). Viens no šādiem stimuliem ir
lielāks līdzfinansējums šīm dalībvalstīm.
Vienkāršošana
Finanšu regulas pārskatīšana
veicinās dalību ES programmās, piemēram, vienkāršojot
noteikumus, samazinot dalības izmaksas, paātrinot iepirkuma
procedūras un izveidojot “vienas pieturas aģentūras”, lai
atbalsta saņēmējiem būtu vieglāk piekļūt ES
finansējumam. Programmā tiks maksimāli izmantoti
pārskatītās ES Finanšu regulas noteikumi, jo īpaši vēl
vairāk vienkāršojot ziņošanas prasības, kā arī
plašāk tiks izmantota ziņošana tiešsaistē.
Jaunās programmas struktūra ietver
vienkāršotu tās īstenošanu un pārvaldību.
1. Savienības līdzfinansējuma
apjoms rīcību dotācijām, pasākumiem, ko
līdzfinansē dalībvalstu vai trešo valstu kompetentās
iestādes vai arī šo iestāžu pilnvarotas nevalstiskās
struktūras, kā arī pamatdarbības dotācijām tiks
saskaņots 60 % apmērā no atbilstīgajām
izmaksām un līdz 80 % apmērā īpaša
lietderīguma gadījumos.
2. Programmas stratēģisko
pasākumu ilgtermiņa plānošana palīdzēs samazināt
to kopējo skaitu gadā un novērst darba atkārtošanos
pieteikšanās, novērtēšanas, sarunu un līgumu slēgšanas
procedūrās. Turklāt tādā veidā būs
iespējams likt lielāku uzsvaru uz prioritārajām jomām
un labāk izmantot cilvēkresursus un finanšu resursus. Vienkāršot
finansēšanas procesu īpaši palīdzēs pamatdarbības
dotāciju pamatlīgumu izmantošana, turklāt, lai samazinātu
administratīvo slogu, kad vien iespējams, tiks izskatīta
iespēja izmantot vienreizējos maksājumus.
3. Jauno uzraudzības un
izvērtēšanas rādītāju pamatā ir efektīva
programmas rezultātu izplatīšana, un to izmantošanai dalībvalstīs
tiks sekots ar valstu koordinācijas punktu tīkla palīdzību.
Tāpēc ir paredzams, ka tie nodrošinās vienkāršotu pieeju
programmas rezultātiem; to apgūšanai tiešo lietotāju vidū būtu
jāpalielina programmas pamanāmība un ietekme.
4. Saskaņā ar Padomes
2002. gada 19. decembra Regulu (EK) Nr. 58/2003, ar ko nosaka
statūtus izpildaģentūrām, kurām uztic konkrētus
Kopienas programmu pārvaldības uzdevumus, Komisija kopš
2005. gada ir uzticējusi Veselības un patērētāju
izpildaģentūrai veikt Kopienas rīcības programmas
veselības aizsardzības jomā pārvaldības uzdevumus.
Komisija, pamatojoties uz izmaksu un ieguvumu analīzi, var uzticēt
esošai izpildaģentūrai programmas “Veselība izaugsmei” īstenošanu.

4.
PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI

ES rīcības pamats ir gan Līguma
168. pantā noteiktie mērķi, gan subsidiaritātes
princips. “Savienības rīcība papildina dalībvalstu politiku
un rīcību.” Savienība var arī “atbalstīt to
rīcību”.
Līguma 168. panta 2. punkta
otrajā daļā noteikts, ka “Komisija, uzturot ciešus sakarus ar dalībvalstīm,
var nākt klajā ar dažādiem lietišķiem ierosinājumiem,
lai veicinātu šādu koordināciju, jo īpaši iniciatīvas,
kuru mērķis ir pamatnostādņu un rādītāju
izstrāde, paraugprakses apmaiņas organizēšana un nepieciešamo
faktoru nodrošināšana periodiskai apsekošanai un izvērtēšanai”;
savukārt trešajā punktā paredzēts, ka “Savienība un
dalībvalstis veicina sadarbību ar trešām valstīm un
kompetentām starptautiskām organizācijām sabiedrības
veselības jomā.”
Ņemot to
vērā, LESD 168. panta 5. punktā Eiropas Parlamentam un
Padomei tiek piešķirtas pilnvaras paredzēt veicināšanas
pasākumus, lai aizsargātu un uzlabotu cilvēku veselību.

5.
IETEKME UZ BUDŽETU

Finanšu apropriācijas programmas
īstenošanai laikposmā no 2014. gada 1. janvāra
līdz 2020. gada 31. decembrim būs EUR 446 miljoni
(pēc pašreizējām cenām). Tas atbilst 2011. gada
jūnija paziņojumā “Budžets stratēģijai
“Eiropa 2020”” ierosinātajam Veselības aizsardzības
programmas budžeta piešķīruma apjomam.
2011/0339 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
ar ko izveido programmu “Veselība
izaugsmei” — trešo ES daudzgadu rīcības programmu veselības
aizsardzības jomā 2014.–2020. gadam
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 168. panta
5. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[6],
ņemot vērā Reģionu
komitejas atzinumu[7],

saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
(1) Saskaņā ar Līguma
168. pantu, nosakot un īstenojot visu Savienības politiku un
darbības, būtu jānodrošina augsts veselības
aizsardzības līmenis. Savienība papildina un atbalsta valstu veselības
aizsardzības politiku, stimulē sadarbību starp
dalībvalstīm un veicina to programmu koordināciju,
pilnībā ievērojot valstu iestāžu atbildību par to
veselības aizsardzības politikas veidošanu un veselības
aprūpes pakalpojumu un medicīniskās aprūpes
organizēšanu un nodrošināšanu.
(2) Lai izpildītu Līguma
168. pantā noteiktās prasības, ir vajadzīgi
pastāvīgi centieni. Labas veselības veicināšana ES
līmenī ir neatņemama “Eiropa 2020 — stratēģija
gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei”[8]daļa. Cilvēku
veselības un aktivitātes ilgākai saglabāšanai ir
labvēlīga vispārējā ietekme uz veselību, tā
arī pozitīvi ietekmē produktivitāti un
konkurētspēju, vienlaicīgi samazinot valstu budžetiem
radīto spiedienu. Inovācija veselības aprūpē
palīdz risināt ilgtspējas problēmu nozarē
demogrāfisko izmaiņu kontekstā, un, lai panāktu
“integrējošu izaugsmi”, ir svarīgi samazināt
nevienlīdzību veselības aizsardzības jomā.
Ņemot to vērā, ir jāizveido programma “Veselība
izaugsmei”, trešā ES rīcības programma veselības
aizsardzības jomā (2014.–2020. gadam) (turpmāk
“Programma”).
(3) Iepriekšējās Kopienas
rīcības programmas sabiedrības veselības aizsardzības
jomā (2003.–2008. gadam) un veselības aizsardzības
jomā (2008.–2013. gadam), kas pieņemtas attiecīgi ar
Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 1786/2002/EK[9] un Lēmumu
Nr. 1350/2007/EK[10],
ir novērtētas pozitīvi, atzīstot to nopelnus vairāku
svarīgu sasniegumu un uzlabojumu panākšanā. Jaunā programma
būtu jāveido, pamatojoties uz iepriekšējās programmās
panāktajiem rezultātiem. Tajā būtu arī jāņem
vērā ieteikumi, kas sniegti ārējās revīzijās
un veiktajos novērtējumos, jo īpaši Revīzijas palātas
ieteikumi[11],
saskaņā ar kuriem “laikposmā pēc 2013. gada Eiropas
Parlamentam, Padomei un Komisijai būtu jāpārskata ES
sabiedrības veselības pasākumu tvērums un pieeja ES
finansējumam šajā jomā, paturot prātā pieejamos
budžeta līdzekļus un to, ka pastāv arī citi sadarbības
mehānismi [..], kas atvieglo sadarbību un informācijas
apmaiņu starp ieinteresētajām personām visā
Eiropā.”
(4) Saskaņā ar stratēģijas
“Eiropa 2020” mērķiem Programmas uzmanības centrā
būtu jābūt precīzi definētu mērķu kopumam,
pasākumiem, kuri nodrošina skaidru ES pievienoto vērtību, un
uzsvaram uz atbalstu mazākam pasākumu skaitam prioritārajās
jomās. Saskaņā ar subsidiaritātes principu galvenā
uzmanība tiks pievērsta jomām, kurās dalībvalstu
individuāla rīcība būtu nerentabla, kurās
jārisina nepārprotami pārrobežu vai iekšējā tirgus
jautājumi vai kurās ES līmeņa sadarbība
nodrošinātu ievērojamas priekšrocības un efektivitātes uzlabojumus.

(5) Programmā tiek ierosināti
pasākumi jomās, kurās var garantēt ES pievienoto
vērtību, pamatojoties uz tādiem kritērijiem kā
dalībvalstu paraugprakses apmaiņa; atbalsts zināšanu apmaiņas
vai savstarpējas mācīšanās tīkliem; pārrobežu
apdraudējumu risināšana, lai mazinātu riskus un to
radītās sekas; konkrētu ar iekšējo tirgu saistītu
jautājumu risināšana jomās, kurās ES ir pietiekamas
pilnvaras, lai nodrošinātu kvalitatīvus risinājumus
dalībvalstīs; inovācijas potenciāla atklāšana
veselības jomā; pasākumi, kuru rezultātā varētu
izstrādāt salīdzinošās vērtēšanas sistēmu,
lai varētu pieņemt apzinātus lēmumus Eiropas
līmenī; apjomradītu ietaupījumu palielināšana,
novēršot līdzekļu izšķērdēšanu pasākumu
pārklāšanās dēļ, kā arī finanšu resursu
izmantojuma optimizācija.
(6) Pasaules Veselības organizācijas
(PVO) 2009. gada Eiropas veselības ziņojumā ir noteikts,
ciktāl jāpalielina ieguldījumi sabiedrības veselības
aizsardzībā un veselības aprūpes sistēmās.
Saistībā ar to dalībvalstis ir aicinātas savās valsts
programmās kā prioritāti izvirzīt uzlabojumus
veselības aizsardzības jomā, kā arī izmantot
labāku informētību par ES finansēšanas iespējām
veselības aizsardzībai. Tāpēc Programmai vajadzētu
veicināt tās rezultātu apgūšanu valstu veselības
aizsardzības politikā.
(7) Inovācija veselības
aprūpē attiecībā uz ražojumiem un pakalpojumiem, un
organizēšanu un aprūpes pakalpojumu sniegšanu var uzlabot pacientu
aprūpes kvalitāti, kā arī palīdzēt reaģēt
uz neatrisinātajām vajadzībām, vienlaicīgi arī
palielinot rentabilitāti un aprūpes ilgtspēju. Tāpēc
Programmai vajadzētu veicināt inovācijas apgūšanu
veselības aprūpē.
(8) Programmai būtu jāpalīdz
novērst nevienlīdzība veselības aizsardzības
nozarē ar tās dažādajos mērķos paredzētajiem
pasākumiem, kā arī veicinot un sekmējot labas prakses
apmaiņu tās mazināšanā.
(9) Lai uzlabotu
cilvēku veselības stāvokli un drošību, būtu
jāpastiprina pacientu iespējas. Pacientiem ir jābūt
iespējai proaktīvāk uzraudzīt savu veselību un
veselības aprūpi. Vajadzētu optimizēt veselības
aprūpes darbību un sistēmu pārredzamību, kā
arī informācijas pieejamību pacientiem. Veselības
aprūpes iestādēm būtu jāsaņem informācija,
izmantojot atgriezenisko saiti un saziņu ar pacientiem. Ir svarīgi atbalstīt dalībvalstis, pacientu
organizācijas un ieinteresētās personas, un šāds
atbalsts būtu jāsaskaņo ES līmenī, lai varētu
efektīvi palīdzēt pacientiem, jo īpaši tiem, kuri slimo ar
reti sastopamām slimībām, gūt
labumu no pārrobežu veselības aprūpes.
(10) Ņemot vērā
sabiedrības novecošanu, mērķtiecīgi ieguldījumi
veselības veicināšanā un slimību profilaksē var
palielināt “veselīgas dzīves gadu” skaitu un
tādējādi veicināt to, ka vecāka gadagājuma
cilvēki turpina strādāt arī novecojot. Vairāk
nekā 80 % priekšlaicīgas nāves gadījumu ES izraisa
hroniskas slimības. Identificējot, izplatot apstiprinātu
paraugpraksi attiecībā uz rentabliem profilakses pasākumiem un
veicinot tās apgūšanu, vēršoties pret galvenajiem riska
faktoriem, proti, smēķēšanu, alkohola pārmērīgu
lietošanu un korpulenci, kā arī HIV/AIDS, Programma
atbalstīs slimību profilaksi un veicinās labu veselību,
ņemot vērā arī sociālus un ar vidi saistītus
pamatfaktorus.
(11) Lai līdz minimumam samazinātu
pārrobežu veselības apdraudējumu radīto ietekmi uz
sabiedrības veselību, kura var izpausties gan kā
ķīmisku incidentu izraisīts masveida piesārņojums, gan
kā pandēmija, līdzīgi sekām, ko nesen radīja E coli,
gripas paveids H1N1 vai SARS (smags akūts respirators
sindroms), Programmai būtu jāveicina spēcīgu mehānismu
un instrumentu izveidošana un nostiprināšana nopietnu pārrobežu
veselības apdraudējumu atklāšanai, novērtēšanai un
novēršanai. Ņemot vērā šādu apdraudējumu
būtību, Programmai vajadzētu atbalstīt saskaņotus ES
līmeņa sabiedrības veselības aizsardzības
pasākumus, ar kuriem risināt dažādus aspektus, sekmēt
sagatavotības un reaģēšanas plānošanu, pamatīgus un
uzticamus riska novērtējumus, kā arī spēcīgu
risku un krīžu pārvarēšanas sistēmu. Saistībā ar
to ir svarīgi, lai Programma nodrošinātu papildināmību ar
Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra[12] darba programmu infekcijas
slimību apkarošanai un ar darbībām, kas tiek atbalstītas ar
Savienības pētniecības un inovācijas programmām.
Īpaši centieni būtu jāvelta tam, lai nodrošinātu atbilstību
un sinerģiju starp Programmu un darbu starptautiskajā veselības
aizsardzības nozarē, kas tiek veikts saskaņā ar citām
Kopienas programmām un instrumentiem, kuri vērsti jo īpaši uz
tādām jomām kā gripa, HIV/AIDS, tuberkuloze
un citi pārrobežu veselības apdraudējumi trešās
valstīs. Programmā veiktie pasākumi var attiekties arī uz
tādiem pārrobežu apdraudējumiem veselībai, kurus izraisa
bioloģiski un ķīmiski incidenti un vides un klimata
pārmaiņas. Kā noteikts Komisijas paziņojumā “Budžets
stratēģijai “Eiropa 2020””, Komisija ir apņēmusies
klimata pārmaiņu jautājumus iestrādāt Savienības
izdevumu programmās un vismaz 20 % no Savienības budžeta
novirzīt ar klimatu saistītiem mērķiem. Izdevumi
programmā “Veselība izaugsmei” atbilstīgi
4. mērķim vispārīgi veicinās šā
mērķa sasniegšanu, pievēršoties ar klimata
pārmaiņām saistītiem veselības apdraudējumiem.
Komisija sniegs informāciju par izdevumiem, kas radušies
saistībā ar klimata pārmaiņām programmā
“Veselība izaugsmei”.
(12) Saskaņā ar Līguma
114. pantu tiesību aktos, ko Savienība pieņem
iekšējā tirgus izveidei un darbībai, būtu jānodrošina
augsts veselības aizsardzības līmenis. Atbilstoši šim
mērķim Programmā īpašas pūles būtu jāvelta
tam, lai atbalstītu pasākumus, kas prasīti ES tiesību aktos
vai veicina tajos izvirzīto mērķu īstenošanu
tādās jomās kā zāles, medicīnas ierīces,
cilvēku audi un šūnas, asinis, cilvēku orgāni, lipīgas
infekcijas slimības un citi veselības apdraudējumi, pacientu
tiesības pārrobežu veselības aprūpē un tabakas
izstrādājumi un to reklāma.
(13) Programmai būtu jāatbalsta ar
pierādījumiem pamatota lēmumu pieņemšana, uzlabojot ar
veselību saistītās informācijas un zināšanu
sistēmu. Šāda uzlabošana inter alia ietvertu ar veselību
saistītu datu vākšanu un analīzi, atbalstot
zinātniskās komitejas[13]
un piedaloties Programmas rezultātu plaša mēroga
izplatīšanā.
(14) Programma būtu jāvērš
galvenokārt uz sadarbību ar valstu kompetentajām veselības
aprūpes iestādēm, un tai būtu jārada stimuli
aktīvai visu dalībvalstu līdzdalībai. Īpaši
aktīvi būtu jāveicina to dalībvalstu līdzdalība,
kuru nacionālais kopienākums (NKI) ir mazāks nekā 90 %
no vidējā Savienībā.
(15) Svarīga nozīme Programmas
īstenošanai vajadzīgās informācijas un padomu
sniegšanā Komisijai ir nevalstiskām
struktūrām un veselības aizsardzības jomas
ieinteresētajām personām, jo īpaši pacientu
organizācijām un veselības aprūpes speciālistu
apvienībām. Veicot šo uzdevumu, tām var būt vajadzīgs
atbalsts no Programmas, lai tās varētu darboties. Tāpēc
Programma ir pieejama reprezentatīvām NVO un pacientu
organizācijām, kas darbojas sabiedrības veselības jomā
un kam ir svarīga nozīme pilsoniskā dialoga procesos ES
līmenī, piemēram, līdzdalībā
konsultatīvajās grupās, un kas tādējādi veicina
Programmas konkrēto mērķu sasniegšanu.
(16) Programmai jāveicina sinerģija,
vienlaikus novēršot pārklāšanos ar saistītajām
Savienības programmām un pasākumiem. Programmas
attiecīgajās darbībās būtu pienācīgi
jāizmanto citi Savienības fondi un programmas, jo īpaši pašreizējās
un turpmākās Savienības pētniecības un inovācijas
pamatprogrammas un to rezultāti, struktūrfondi, Sociālo
pārmaiņu un sociālās inovācijas programma, Eiropas
Solidaritātes fonds, Eiropas stratēģija par veselību
darbā, Konkurētspējas un inovācijas programma, Vides un
klimata politikas pamatprogramma (LIFE), Savienības
rīcības programma patērētāju aizsardzības
politikas jomā (2014.–2020. gadam)[14],
Tiesiskuma programma (2014.–2020. gadam), Interaktīvas
automatizētas dzīvesvides kopīgā programma, (programma
“Izglītība Eiropā”) un Savienības statistikas programma.
(17) Saskaņā ar
Līguma 168. pantu Savienība un dalībvalstis veicina
sadarbību ar trešām valstīm un kompetentām
starptautiskām organizācijām veselības aizsardzības
jomā. Tāpēc jābūt iespējai Programmā
piedalīties trešām valstīm un jo īpaši pievienošanās
valstīm, kandidātvalstīm un potenciālajām
kandidātvalstīm, kas gūst labumu no pirmspievienošanās
stratēģijas, EBTA/EEZ valstīm, kaimiņvalstīm un
valstīm, uz kurām attiecas Eiropas kaimiņattiecību politika
(EKP), un citām valstīm saskaņā ar nosacījumiem, ko
paredz attiecīgais divpusējais vai daudzpusējais nolīgums.
(18) Vajadzētu
veicināt atbilstīgas attiecības ar trešām valstīm,
kuras nepiedalās Programmā, lai palīdzētu panākt
Programmas mērķu īstenošanu, ņemot vērā
jebkādus attiecīgus nolīgumus starp šīm valstīm un
Savienību. Tas var ietvert ES organizētus pasākumus
veselības jomā vai trešo valstu veiktas darbības
savstarpējas ieinteresētības jomās, kas papildina
Programmas finansētos pasākumus, bet kam nevajadzētu piešķirt
Programmas finansējumu.
(19) Lai maksimāli palielinātu
Savienības un starptautisko pasākumu efektivitāti un
lietderību, īstenojot Programmu, būtu jāattīsta
sadarbība ar attiecīgām starptautiskajām
organizācijām, piemēram, ANO un tās specializētajām
organizācijām, jo īpaši Pasaules Veselības
organizāciju, kā arī ar Eiropas Padomi un Ekonomiskās
sadarbības un attīstības organizāciju.
(20) Programmai būtu jāilgst
septiņus gadus, lai tās termiņu varētu pielāgot
daudzgadu finanšu shēmas termiņam, kurš paredzēts
[1. pantā] Padomes regulā, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu
2014.–2020. gadam. Ar šo regulu visam Programmas darbības laikam
paredz finansējumu, kas budžeta lēmējinstitūcijai ir
galvenais atskaites punkts ikgadējās budžeta procedūras
laikā, kā paredzēts 17. punktā Eiropas Parlamenta,
Padomes un Komisijas XX/YY/201Z iestāžu nolīgumā par budžeta
disciplīnu un finanšu pareizu pārvaldību [saite].
(21) Saskaņā ar 49. pantu
Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulā (EK, Euratom)
Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu
vispārējam budžetam[15],
šī regula rada juridisko pamatu programmas “Veselība izaugsmei”
īstenošanai un ar to saistītai rīcībai.
(22) Lai nodrošinātu vienotus
nosacījumus šīs regulas īstenošanai, izmantojot gada darba
programmas, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai.
Šīs pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas
Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regulu (ES)
Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par
dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas
īstenošanas pilnvaru izmantošanu[16].

(23) Programma būtu jāīsteno,
pilnībā ievērojot pārredzamības principu un
saprātīgu līdzsvaru starp dažādajiem tās
mērķiem. Būtu jāatlasa un Programmai būtu
jāfinansē atbilstošas darbības, uz kurām attiecas
Programmas konkrētie mērķi un kurām piemīt skaidra ES
pievienotā vērtība. Gada darba programmās jo īpaši
būtu jāizklāsta būtiskākie atlases kritēriji, kas
piemērojami potenciālajiem finansējuma saņēmējiem
saskaņā ar Finanšu regulu, lai nodrošinātu, ka tiem ir
finansiālās un operatīvās iespējas īstenot
darbības, kas tiek finansētas atbilstīgi Programmai, un —
attiecīgā gadījumā — pierādījumi to
neatkarības apliecināšanai.
(24) Būtu regulāri jāuzrauga un
jāizvērtē Programmas vērtība un ietekme.
Izvērtējot Programmu, jāņem vērā, ka tās
mērķu īstenošanai vajadzīgais laikposms var pārsniegt
Programmas darbības laiku.
(25) Valstu iestāžu sadarbībai ir
svarīga nozīme, veicot informācijas apmaiņu ar
potenciālajiem pretendentiem, lai būtu iespējama
vienlīdzīga dalība Programmā, un Programmā radīto
zināšanu apmaiņu ar dažādām valsts veselības
aizsardzības jomas ieinteresētajām personām. Turklāt
uzskata, ka to iesaistīšanās ir ļoti svarīga valsts
līmenī radītās Programmas ietekmes noteikšanā. Tāpēc,
lai atbalstītu minētās darbības, dalībvalstīm
būtu jāizraugās valsts koordinācijas punkti.
(26) Eiropas Savienības finanšu intereses
būtu jāaizsargā, veicot samērīgus pasākumus
visā izdevumu ciklā, tostarp pārkāpumu novēršanu,
atklāšanu un izmeklēšanu, zaudēto, kļūdaini
samaksāto vai nepareizi izlietoto līdzekļu piedziņu
un — attiecīgā gadījumā — sankciju
piemērošanu.
(27) Būtu jānodrošina pāreja
starp jauno programmu un iepriekšējo programmu, kuru tā aizstāj,
jo īpaši attiecībā uz tādu Programmas pārvaldības
daudzgadu pasākumu turpināšanu kā tehniskās un
administratīvās palīdzības finansēšana. No
2021. gada 1. janvāra tehniskās un
administratīvās palīdzības apropriācijām
vajadzības gadījumā jāsedz izmaksas, kas saistītas ar
pārvaldības darbībām, kuras nav pabeigtas līdz
2020. gada beigām.
(28) Šī regula aizstāj Lēmumu
Nr. 1350/2007/EK. Tāpēc minētais lēmums ir
jāatceļ,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I nodaļa
Vispārīgi noteikumi
1. pants
Programmas
izveide
Ar šo regulu tiek izveidota trešā
Savienības daudzgadu rīcības programma veselības
aizsardzības jomā, kuras nosaukums ir programma “Veselība
izaugsmei” un kura attiecas uz laikposmu no 2014. gada
1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim (turpmāk
“Programma”).
2. pants
Vispārējie
mērķi
Programmas “Veselība izaugsmei”
vispārējie mērķi ir sadarboties ar dalībvalstīm,
lai veicinātu inovāciju veselības aprūpē un
palielinātu veselības aprūpes sistēmu ilgtspēju,
uzlabot ES pilsoņu veselību un pasargāt viņus no
pārrobežu veselības apdraudējumiem.
II nodaļa
Mērķi un
darbības
3. pants
Konkrētie
mērķi un rādītāji
Šīs regulas 2. pantā
minētos vispārējos mērķus cenšas sasniegt, izvirzot
šādus konkrētos mērķus:
(1) izstrādāt kopējus
instrumentus un mehānismus ES līmenī resursu — gan
cilvēkresursu, gan finanšu resursu — nepietiekamības
novēršanai un veicināt inovācijas apgūšanu veselības aprūpē,
lai tādējādi sniegtu ieguldījumu novatoriskās un
ilgtspējīgās veselības aprūpes sistēmās.
Šis mērķis tiks veicināts, jo
īpaši palielinot to dalībvalstu skaitu, kas izmanto
izstrādātos instrumentus, mehānismus un ieteikumus;
(2) palielināt piekļuvi
medicīniskajām zināšanām un informācijai par
īpašiem veselības stāvokļiem arī pāri valstu
robežām un izstrādāt kopējus risinājumus un
pamatnostādnes veselības aprūpes kvalitātes un pacientu
drošības uzlabošanai, lai palielinātu ES pilsoņu piekļuvi
labākai un drošākai veselības aprūpei.
Šis mērķis tiks veicināts, jo
īpaši palielinot to veselības aprūpes speciālistu skaitu,
kuri izmanto zināšanas, ko ieguvuši ar Eiropas references tīklu
starpniecību, saistībā ar Direktīvu 2011/24/ES par
pacientu tiesību piemērošanu pārrobežu veselības
aprūpē (turpmāk — Eiropas references tīkli), palielinot šos
tīklus izmantojošo pacientu skaitu un palielinot
izstrādātās vadlīnijas izmantojošo dalībvalstu skaitu;
(3) identificēt, izplatīt
apstiprinātu paraugpraksi attiecībā uz rentabliem profilakses
pasākumiem un veicināt tās apgūšanu, vēršoties pret
galvenajiem riska faktoriem, proti, smēķēšanu, alkohola
pārmērīgu lietošanu un korpulenci, kā arī HIV/AIDS,
īpašu uzsvaru liekot uz pārrobežu dimensiju, lai novērstu
slimības un veicinātu labu veselību.
Šis mērķis tiks veicināts, jo
īpaši palielinot to dalībvalstu skaitu, kuras iesaistās labas
veselības veicināšanā un slimību profilaksē,
izmantojot apstiprinātu paraugpraksi;
(4) izstrādāt kopējas pieejas
un pierādīt to vērtību, lai nodrošinātu labāku sagatavotību
un koordināciju ārkārtas situācijās veselības
jomā, nolūkā pasargāt pilsoņus no pārrobežu
veselības apdraudējumiem.
Šis mērķis tiks veicināts, jo
īpaši palielinot to dalībvalstu skaitu, kuras integrē
izstrādātās kopējās pieejas savos sagatavotības
plānos.
4. pants
Darbības,
uz kurām var attiecināt Programmu
Šīs regulas 3. pantā
minētos mērķus sasniedz, īstenojot turpmāk
uzskaitītās darbības un ievērojot prioritātes, kas
noteiktas šīs regulas 11. pantā minētajā darba programmā.
1) Veselības aprūpes sistēmu
novatorisma un ilgtspējas veicināšana:
–
1.1.    attīstīt ES sadarbību
medicīnas tehnoloģiju novērtēšanā saistībā
ar Direktīvu 2011/24/ES par pacientu tiesību piemērošanu
pārrobežu veselības aprūpē;
–
1.2.    veicināt veselības jomā
ieviestās inovācijas un e-veselības tehnoloģiju
apgūšanu, palielinot e-veselības lietojumprogrammu savstarpēju
izmantojamību;
–
1.3.    atbalstīt ES veselības
aprūpes darbaspēka ilgtspēju, veicinot efektīvu
prognozēšanu un plānošanu un efektīvas darbā
pieņemšanas un paturēšanas stratēģijas;
–
1.4.    nodrošināt speciālās
zināšanas, lai palīdzētu dalībvalstīm veikt reformas
veselības aprūpes sistēmās;
–
1.5.    atbalstīt Eiropas inovāciju
partnerību aktīvas un veselīgas novecošanas veicināšanai,
kas ir izmēģinājuma projekts atbilstīgi stratēģijas
“Eiropa 2020” pamatiniciatīvai “Inovācijas savienība”[17];
–
1.6.    darbības, kas prasītas ES
tiesību aktos vai veicina tajos izvirzīto mērķu
īstenošanu tādās jomās kā medicīnas ierīces,
kā arī e-veselības un medicīnas tehnoloģiju novērtēšanas
noteikumos, ko paredz tiesību akti pārrobežu veselības
aprūpes jomā;
–
1.7.    veicināt ar veselību
saistīto zināšanu sistēmu, tostarp zinātniskās
komitejas, lai sekmētu ar pierādījumiem pamatotu lēmumu
pieņemšanu.
2) Labākas un drošākas
veselības aprūpes pieejamības palielināšana pilsoņiem:

–
2.1.    izveidot un akreditēt Eiropas
references tīklus;
–
2.2.    atbalstīt darbības
saistībā ar reti sastopamām slimībām, tostarp Eiropas
references tīklu (saskaņā ar 2.1. punktu),
informācijas un reģistru izveidi, pamatojoties uz kopējiem akreditācijas
kritērijiem;
–
2.3.    nostiprināt sadarbību pacientu
aprūpes drošības un kvalitātes jomā, palielinot
informācijas pieejamību pacientiem, veicot paraugprakses apmaiņu
un izstrādājot pamatnostādnes; atbalstīt pasākumus
hronisku slimību ārstēšanas un izpētes jomā, tostarp
izstrādāt Eiropas pamatnostādnes;
–
2.4.    izstrādāt pamatnostādnes,
lai uzlabotu antibakteriālo preparātu pienācīgu izmantošanu
cilvēkiem paredzētajās zālēs un samazinātu
praksi, kas palielina antimikrobo rezistenci;
–
2.5.    darbības, kas prasītas ES
tiesību aktos vai veicina tajos izvirzīto mērķu
īstenošanu tādās jomās kā audi un šūnas,
asinis, orgāni, pacientu tiesības pārrobežu veselības
aprūpē un zāles;
–
2.6.    veicināt ar veselību
saistīto zināšanu sistēmu, lai sekmētu ar
pierādījumiem pamatotu lēmumu pieņemšanu.
3) Labas veselības veicināšana un
slimību profilakse:
–
3.1.    veikt paraugprakses apmaiņu par
galvenajiem veselības jautājumiem, piemēram,
smēķēšanas novēršanu, alkohola nodarīto kaitējumu
un korpulences apkarošanu;
–
3.2.    atbalstīt hronisku slimību,
tostarp vēža, profilaksi, veicinot zināšanu un paraugprakses
apmaiņu un izstrādājot kopējas darbības;
–
3.3.    darbības, kas prasītas ES
tiesību aktos vai veicina tajos izvirzīto mērķu
īstenošanu tādās jomās kā tabakas
izstrādājumi un to reklāma;
–
3.4.    veicināt ar veselību
saistīto zināšanu sistēmu, lai sekmētu ar
pierādījumiem pamatotu lēmumu pieņemšanu.
4) Pilsoņu aizsargāšana no
pārrobežu veselības apdraudējumiem:
–
4.1.    nostiprināt sagatavotību un
spēju reaģēt nopietnu pārrobežu veselības apdraudējumu
gadījumos;
–
4.2.    uzlabot riska novērtēšanas
spēju, papildinot zinātnisko kompetenci, un pilnveidot esošos
novērtējumus;
–
4.3.    atbalstīt dalībvalstu
rīcībspējas uzlabošanu veselības apdraudējumu
gadījumā, inter alia plānojot un koordinējot
sagatavotību un reaģēšanu, sagatavojot kopējas
vakcinācijas stratēģijas, izstrādājot
pamatnostādnes un mehānismus kopējam medicīnisko
pretlīdzekļu iepirkumam;
–
4.4.    darbības, kas prasītas ES
tiesību aktos vai veicina tajos izvirzīto mērķu
īstenošanu tādās jomās kā lipīgas infekcijas
slimības un citi veselības apdraudējumi;
–
4.5.    veicināt ar veselību
saistīto zināšanu sistēmu, lai sekmētu ar
pierādījumiem pamatotu lēmumu pieņemšanu.
Šo darbību iespējamā satura
sīkāks apraksts ir ietverts I pielikumā. Šīs regulas
II pielikumā ir iekļauts indikatīvs saistošo tiesību
aktu saraksts.
III nodaļa
Finanšu noteikumi
5. pants
Finansējums
1. Ar šo tiek noteikts, ka finanšu
piešķīrums Programmas īstenošanai laikposmam no 2014. gada
1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim ir
EUR 446 000 000 pēc pašreizējām cenām.
6. pants
Trešo
valstu līdzdalība
1. Šajā Programmā uz izmaksu pamata
var piedalīties trešās valstis, jo īpaši:
a)         pievienošanās
valstis, kandidātvalstis un potenciālās kandidātvalstis,
kas gūst labumu no pirmspievienošanās stratēģijas,
saskaņā ar vispārējiem principiem un vispārējiem
noteikumiem un nosacījumiem, ko piemēro šādu valstu dalībai
Savienības programmās un kas paredzēti attiecīgajos pamatnolīgumos,
Asociācijas padomes lēmumos vai līdzīgos nolīgumos;
b)         EBTA/EEZ valstis
saskaņā ar EEZ līguma nosacījumiem;
c)         kaimiņvalstis
un valstis, uz kurām attiecas Eiropas kaimiņattiecību politika
(EKP), saskaņā ar nosacījumiem, ko paredz attiecīgais
divpusējais vai daudzpusējais nolīgums;
d)         citas valstis
saskaņā ar nosacījumiem, ko paredz attiecīgais
divpusējais vai daudzpusējais nolīgums.
7. pants
Intervences
veidi
1. Saskaņā ar Finanšu regulu
Savienības finansiālais ieguldījums var izpausties kā
dotācijas vai kā publiskais iepirkums, vai kā jebkura cita veida
intervence, kas vajadzīga Programmas mērķu sasniegšanai.
2. Dotācijas var piešķirt, lai
finansētu:
a)         darbības ar
skaidru ES pievienoto vērtību, kuras līdzfinansē
dalībvalstu kompetentās iestādes, kas atbild par
sabiedrības veselību, vai trešās valstis, kas piedalās
saskaņā ar 6. pantu, vai nevalstiskas struktūras, ko
pilnvarojušas šādas kompetentās iestādes;
b)         darbības ar
skaidru ES pievienoto vērtību, kuras līdzfinansē citas
valsts vai privātas iestādes, kas minētas 8. panta
1. punktā, tostarp starptautiskas organizācijas, kas aktīvi
darbojas veselības jomā, attiecībā uz
pēdējām minētām attiecīgā gadījumā
neorganizējot iepriekšēju uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus,
ja tas ir pienācīgi pamatots gada darba programmās;
c)         8. panta
2. punktā minēto nevalstisko struktūru darbību, ja ir
vajadzīgs finansiāls atbalsts, lai īstenotu vienu vai
vairākus Programmas konkrētos mērķus.
3. Savienības izmaksātās
dotācijas nepārsniedz šādu apjomu:
a)         60 % no
atbilstīgajām izmaksām darbībai, kas vērsta uz
Programmā izvirzīta mērķa sasniegšanu. Īpaša
lietderīguma gadījumos Savienības ieguldījums var būt
līdz 80 % no atbilstīgajām izmaksām;
b)         60 % no
atbilstīgajām izmaksām nevalstiskas struktūras
darbībai. Īpaša lietderīguma gadījumos šādas
struktūras var saņemt finansiālu ieguldījumu līdz
80 % apmērā no atbilstīgajām izmaksām;
c)         60 % no
atbilstīgajām izmaksām attiecībā uz 2. punkta a) apakšpunktā
minētajām darbībām. Tādu dalībvalstu
gadījumā, kuru nacionālais kopienākums uz vienu
iedzīvotāju ir mazāks nekā 90 % no Savienības
vidējā rādītāja, finansiālais ieguldījums ir
līdz 80 % no atbilstīgajām izmaksām. Īpaša
lietderīguma gadījumos finansiālais ieguldījums
2. punkta a) apakšpunktā minētajām darbībām
visu dalībvalstu kompetentajām iestādēm vai trešām
valstīm, kas piedalās Programmā, var būt līdz
80 % apmērā no atbilstīgajām izmaksām.
4. Dotācijas var izmaksāt kā
vienreizējus maksājumus, vienības izmaksu standarta shēmas
vai vienotas likmes finansējumu, ja tas ir piemēroti attiecīgo
pasākumu būtībai.
8. pants
Struktūras,
kas ir tiesīgas saņemt dotācijas
1. Dotācijas 7. panta 2. punkta
a) un b) apakšpunktā minētajām darbībām var
piešķirt juridiski izveidotām organizācijām, valsts
iestādēm, publiskā sektora struktūrām, jo īpaši
pētniecības un veselības aizsardzības iestādēm,
universitātēm un augstākās izglītības
iestādēm, un uzņēmumiem.
2. Dotācijas 7. panta 2. punkta
c) apakšpunktā minēto struktūru darbībai var
piešķirt struktūrām, kas atbilst visiem šiem kritērijiem:
a)         tās ir
nevalstiskas, bezpeļņas organizācijas, kas ir neatkarīgas
no rūpnieciskām, komerciālām un
uzņēmējdarbības vai citām pretrunīgām
interesēm;
b)         tās darbojas
sabiedrības veselības jomā, aktīvi iesaistās
pilsoniskā dialoga procesos ES līmenī un īsteno vismaz
vienu no 3. pantā minētajiem Programmas konkrētajiem
mērķiem;
c)         tās
aktīvi darbojas Savienības līmenī un vismaz pusē
dalībvalstu, un tām ir līdzsvarots Savienības
ģeogrāfiskais aptvērums.
9. pants
Administratīvā
un tehniskā palīdzība
Ar Programmas
finanšu piešķīrumu var segt arī izdevumus saistībā ar
sagatavošanas, uzraudzības, kontroles, revīzijas un
novērtēšanas darbībām, kas tieši vajadzīgas Programmas
pārvaldībai un tās mērķu īstenošanai, jo
īpaši pētījumiem, sanāksmēm, informāciju un
publicēšanu, tostarp Eiropas Savienības politikas prioritāšu
korporatīvo paziņošanu, ciktāl tie ir saistīti ar šīs
regulas vispārējiem mērķiem, un izdevumus, kas
saistīti ar IT tīklu koncentrēšanu uz informācijas
apmaiņu, kā arī visus citus tehniskās un administratīvās
palīdzības izdevumus, kas Komisijai rodas saistībā ar
Programmas pārvaldību.
IV nodaļa
Īstenošana
10. pants
Īstenošanas
metodes
Komisija ir atbildīga par Programmas
īstenošanu saskaņā ar Finanšu regulā noteiktajiem
pārvaldības veidiem.
11. pants
Gada
darba programmas
1. Komisija īsteno Programmu,
pieņemot gada darba programmas, kurās izklāsta Finanšu
regulā paredzētos elementus un jo īpaši šādus:
a)         prioritātes
un īstenojamie pasākumi, tostarp finanšu resursu piešķiršana;
b)         sīki
izklāstīti atbalsta saņēmēju atbilstības
kritēriji saskaņā ar 8. pantu;
c)         Savienības
finansiālā ieguldījuma procentuālā apjoma noteikšanas
kritēriji, tostarp kritēriji, pēc kuriem izvērtē, vai
jāpiemēro īpaša lietderīguma aspekts, un
piemērojamā līdzfinansējuma likme;
d)         būtiski
atlases un piešķiršanas kritēriji, kas jāizmanto, lai
izvēlētos tos priekšlikumus, kuriem piešķirt finansiālo
ieguldījumu;
e)         laika grafiks
attiecībā uz plānotajiem uzaicinājumiem iesniegt
piedāvājumus un uzaicinājumiem iesniegt priekšlikumus;
f)          atļauja
vajadzības gadījumā izmantot vienreizējus maksājumus,
vienības izmaksu standarta shēmas vai vienotas likmes finansējumu
saskaņā ar Finanšu regulu;
g)         darbības, ko
līdzfinansē starptautiskas organizācijas, kuras aktīvi
darbojas veselības jomā, pienācīgi pamatotos gadījumos
bez iepriekšēja uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus.
2. Šā panta 1. punktā
minēto darba programmu pieņem saskaņā ar 16. panta
2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
3. Īstenojot Programmu, Komisija
kopā ar dalībvalstīm nodrošina atbilstību visām
attiecīgajām tiesību normām par personas datu
aizsardzību un vajadzības gadījumā ievieš mehānismus,
lai nodrošinātu šādu datu konfidencialitāti un drošību.
12. pants
Saderība
un papildināmība ar citiem politikas virzieniem
Komisija sadarbībā ar
dalībvalstīm nodrošina vispārēju saderību un
papildināmību starp Programmu un citiem Savienības politikas
virzieniem, instrumentiem un darbībām.
13. pants
Uzraudzība,
novērtēšana un rezultātu izplatīšana
1. Komisija ciešā sadarbībā ar
dalībvalstīm uzrauga Programmas pasākumu īstenošanu,
ņemot vērā tās mērķus un
rādītājus, tostarp informāciju par to izdevumu summu, kuri
saistīti ar klimatu. Komisija tos paziņo 13. pantā
minētajai komitejai un informē par tiem Eiropas Parlamentu un Padomi.

2. Dalībvalstis pēc Komisijas pieprasījuma,
ar kuru cenšas izvairīties no dalībvalstu administratīvā
sloga nesamērīgas palielināšanas, iesniedz visu pieejamo
informāciju par Programmas īstenošanu un ietekmi.
3. Ne vēlāk kā līdz
2018. gada vidum Komisija sagatavo izvērtēšanas ziņojumu
par visu pasākumu mērķu sasniegšanu (rezultātu un ietekmes
līmenī), resursu izmantošanas efektivitāti un tās Eiropas
pievienoto vērtību, lai pieņemtu lēmumu par pasākumu
atjaunošanu, pārveidošanu vai apturēšanu. Izvērtējumā
papildus novērtē vienkāršošanas iespējas, tās
iekšējo un ārējo saskaņotību, visu mērķu atbilstības
nepārtrauktību, kā arī pasākumu ieguldījumu
Savienības gudras, ilgtspējīgas un integrējošas izaugsmes
prioritātēs. Izvērtējumā ņem vērā
rezultātus, kas gūti, izvērtējot iepriekšējās
programmas ilgtermiņa ietekmi.
Jāizvērtē programmas
“Veselībai izaugsmei” ietekme ilgākā termiņā un
ietekmes ilgtspēja, lai, pamatojoties uz šādu izvērtējumu,
varētu pieņemt lēmumu par vēlākas programmas
atjaunošanu, pārveidošanu vai apturēšanu.
4. Komisija publisko saskaņā ar šo
regulu īstenoto pasākumu rezultātus un nodrošina to plašu
izplatīšanu.
14. pants
Valstu koordinācijas punkti
Dalībvalstis izraugās
valstu koordinācijas punktus, kas palīdz Komisijai popularizēt
Programmu, izplatīt Programmas rezultātus un informēt par
attiecīgajās valstīs panākto Programmas ietekmi.
15. pants
Eiropas
Savienības finanšu interešu aizsardzība
1. Komisija veic attiecīgus
pasākumus, lai nodrošinātu, ka saskaņā ar šo regulu
finansētu darbību īstenošanā tiek aizsargātas Eiropas
Savienības finanšu intereses, piemērojot aizsargpasākumus pret
krāpšanu, korupciju un jebkādām citām nelikumīgām
darbībām, veicot efektīvas pārbaudes un, ja tiek
konstatēti pārkāpumi, piedzenot nepamatoti izmaksātās
summas, kā arī attiecīgā gadījumā piemērojot
iedarbīgas, samērīgas un preventīvas sankcijas.
2. Komisijai vai tās
pārstāvjiem un Revīzijas palātai ir revīzijas
pilnvaras, pamatojoties uz dokumentiem un uz vietas veiktajām
pārbaudēm, attiecībā uz visiem dotāciju
saņēmējiem, līgumslēdzējiem un
apakšuzņēmējiem, kuri saņēmuši Savienības
finansējumu.
Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF)
var veikt apskates uz vietas un tādu uzņēmēju
pārbaudes, kas ir tieši vai netieši saistīti ar šādu
finansējumu, saskaņā ar kārtību, kas noteikta ar
Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96, lai pārliecinātos vai
nav notikusi krāpšana, korupcija vai kāda cita nelikumīga
darbība, kas ietekmē Eiropas Savienības finanšu intereses
saistībā ar dotācijas nolīgumu vai lēmumu par
dotācijas piešķiršanu, vai līgumu, kas attiecas uz
Savienības finansējumu.
Neskarot šā punkta pirmo un otro daļu,
sadarbības nolīgumos ar trešām valstīm un
starptautiskām organizācijām un dotācijas nolīgumos un
lēmumos par dotācijas piešķiršanu, kā arī
līgumos, kas izriet no šīs regulas īstenošanas, skaidri nosaka,
ka Komisija, Revīzijas palāta un OLAF ir tiesīgi veikt
šādas revīzijas, apskates uz vietas un pārbaudes.
V nodaļa

Procedūru
noteikumi
16. pants
Komiteju
procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja Regulas (ES)
Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz pirmo punktu, piemēro
Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
3. Ja komitejas
atzinums ir jāsaņem rakstiskā procedūrā, minēto
procedūru beidz bez rezultāta, ja atzinuma sniegšanai noteiktajā
termiņā tā nolēmis komitejas priekšsēdētājs
vai to pieprasa komitejas locekļi ar vienkāršu balsu vairākumu.
VI nodaļa
Pārejas un nobeiguma noteikumi
17. pants
Pārejas
noteikumi
1. Ar Programmas finanšu piešķīrumu
var segt arī tādas tehniskās un administratīvās
palīdzības izdevumus, kas vajadzīga, lai nodrošinātu
pāreju no Programmas uz pasākumiem, kas noteikti ar Lēmumu
Nr. 1350/2007/EK.
2. Vajadzības
gadījumā apropriācijas 9. pantā paredzēto
izdevumu segšanai varētu iekļaut budžetā pēc
2020. gada, lai nodrošinātu līdz 2020. gada
31. decembrim nepabeigto pasākumu pārvaldību.
18. pants
Atcelšanas
noteikumi
No 2014. gada 1. janvāra
atceļ Lēmumu Nr. 1350/2007/EK.
19. pants
Stāšanās
spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā
pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības
Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek
saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās
dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā —                       Padomes
vārdā —
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
I PIELIKUMS

Darbību
veidi
1. Kopēju instrumentu un
mehānismu izstrāde ES līmenī resursu — gan
cilvēkresursu, gan finanšu resursu — nepietiekamības
novēršanai un inovācijas apgūšanas veicināšana
veselības aprūpē, lai tādējādi sniegtu
ieguldījumu novatoriskās un ilgtspējīgās
veselības aprūpes sistēmās
1.1.
Medicīnas tehnoloģiju novērtēšana — atbalstīt
Eiropas sadarbību medicīnas tehnoloģiju
novērtēšanā Eiropas brīvprātīgajā
medicīnas tehnoloģiju novērtējuma tīklā, kas
izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/24/ES[18]. Veicināt to
rezultātu ieviešanu, kuri izriet no pētniecības projektiem, ko
atbalsta saskaņā ar Septīto pamatprogrammu, un —
ilgākā termiņā — darbības, kas tiks
īstenotas atbilstoši gaidāmajām pētniecības un
inovācijas programmām laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam
(“Apvārsnis 2020”).
1.2. Veselības aizsardzības
inovācija un e-veselība — palielināt pacientu reģistru
un citu e-veselības risinājumu savstarpēju izmantojamību;
atbalstīt Eiropas sadarbību e-veselības jomā, jo īpaši
attiecībā uz reģistriem un ieviešanu veselības aprūpes
speciālistu vidē. Šis mērķis atbalstīs Eiropas
brīvprātīgo e-veselības tīklu, kurš izveidots ar
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/24/ES.
1.3. Veselības aprūpes
darbaspēks — izstrādāt efektīvu veselības
aprūpes darbaspēka prognozēšanu un plānošanu
attiecībā uz veselības aprūpes speciālistu skaitu,
darbības jomu un prasmēm, pārraudzīt veselības
aprūpes speciālistu mobilitāti (Savienībā) un
migrāciju, izstrādāt efektīvas darbā pieņemšanas
un paturēšanas stratēģijas, kā arī uzlabot
rīcībspēju.
1.4. Lēmumu pieņemšana par
veselības aprūpes sistēmu reformām — izveidot
mehānismu kompetences apvienošanai Savienības līmenī, lai
varētu sniegt pamatotus un uz pierādījumiem balstītus
ieteikumus par efektīviem un lietderīgiem ieguldījumiem
sabiedrības veselības aizsardzībā un veselības
aprūpes sistēmās. Veicināt to rezultātu ieviešanu,
kuri izriet no pētniecības projektiem, ko atbalsta saskaņā
ar Septīto pamatprogrammu, un — ilgākā
termiņā — darbības, kas tiks īstenotas atbilstoši
gaidāmajām pētniecības un inovācijas programmām
laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam (“Apvārsnis 2020”).
1.5. Atbalsts Eiropas inovāciju
partnerībai aktīvas un veselīgas novecošanas veicināšanai
tās trīs jomās, proti, inovācija izpratnes vairošanā,
profilaksē un agrīnā diagnosticēšanā, inovācija
ārstēšanā un aprūpē un inovācija aktīvas
novecošanas un neatkarīgas dzīves veicināšanā.
1.6. Darbības, kas prasītas
Savienības tiesību aktos vai veicina tajos izvirzīto
mērķu īstenošanu medicīnas ierīču un
pārrobežu veselības aprūpes jomā (e-veselība un HTA).
Šādos pasākumos var ietilpt darbības, ar kurām
nodrošināt šo tiesību aktu īstenošanu, piemērošanu,
uzraudzību un pārskatīšanu.
1.7. Veicināt ar veselību
saistīto zināšanu sistēmu, lai sekmētu ar
pierādījumiem pamatotu lēmumu pieņemšanu, tostarp
veselības datu vākšanu un analīzi, kā arī Programmas
rezultātu plašu izplatīšanu, un atbalstīt zinātniskās
komitejas, kas izveidotas saskaņā ar Komisijas
Lēmumu 2008/721/EK.
2. Palielināt piekļuvi
medicīniskajām zināšanām un informācijai par
īpašiem veselības stāvokļiem arī pāri valstu
robežām un izstrādāt kopējus risinājumus un
pamatnostādnes veselības aprūpes kvalitātes un pacientu
drošības uzlabošanai, lai palielinātu ES pilsoņu piekļuvi labākai
un drošākai veselības aprūpei
2.1. Pieejamība — atbalstīt
Eiropas references tīklu sistēmas izveidi, lai inter alia
veicinātu medicīnisko zināšanu mobilitāti
attiecībā uz pacientiem, kuru veselības stāvokļa
dēļ ir vajadzīga īpaši specializēta aprūpe un
īpaša koncentrēšanās uz resursiem vai kompetenci, piemēram,
kā tas ir reti sastopamu slimību gadījumā, pamatojoties uz
kritērijiem, kas jānosaka saskaņā ar Direktīvu par
pacientu tiesību piemērošanu pārrobežu veselības
aprūpē (Direktīva 2011/24/ES)[19].
2.2. Reti sastopamas slimības — atbalstīt
dalībvalstis, pacientu organizācijas un ieinteresētās
personas ar koordinētu rīcību Savienības līmenī,
lai varētu efektīvi palīdzēt pacientiem, kuri slimo ar reti
sastopamām slimībām. Tas ietver
references tīklu izveidi (saskaņā ar 2.1. punktu) un
informācijas un reģistru izveidi attiecībā uz reti
sastopamām slimībām, pamatojoties uz kopējiem
akreditācijas kritērijiem.
2.3. Kvalitāte un drošība —
nostiprināt sadarbību pacientu aprūpes drošības un
kvalitātes jomā, tostarp īstenojot Padomes ieteikumu par
pacientu drošību un veselības aprūpē iegūtu infekciju
profilaksi un kontroli; organizēt paraugprakses apmaiņu
kvalitātes nodrošināšanas sistēmu jomā; izstrādāt
pamatnostādnes un instrumentus, lai veicinātu pacientu aprūpes
kvalitāti un drošību; padarīt informāciju par drošību
un kvalitāti pieejamāku pacientiem; uzlabot veselības
aprūpes nodrošinātāju un pacientu atgriezenisko saiti un
mijiedarbību; atbalstīt pasākumus zināšanu un paraugprakses
apmaiņai attiecībā uz hronisku slimību ārstēšanu,
veselības aprūpes sistēmu reaģēšanu un
pētniecību, tostarp Eiropas pamatnostādņu izstrādi.

2.4. Drošība — uzlabot
antibakteriālo preparātu pienācīgu izmantošanu
cilvēkiem paredzētajās zālēs un samazināt
tādu praksi, kas palielina antimikrobo rezistenci; samazināt
rezistentu infekciju un veselības aprūpē iegūtu infekciju
radīto slogu un nodrošināt iedarbīgu antibiotiku
pieejamību.
2.5. Darbības, kas prasītas ES
tiesību aktos vai veicina tajos izvirzīto mērķu
īstenošanu tādās jomās kā audi un šūnas, asinis,
orgāni, zāļu izmantošana un pacientu tiesības
pārrobežu veselības aprūpē. Šādos pasākumos var
ietilpt darbības, ar kurām nodrošināt šo tiesību aktu
īstenošanu, piemērošanu, uzraudzību un pārskatīšanu.
2.6. Veicināt ar veselību saistīto
zināšanu sistēmu, lai sekmētu ar pierādījumiem
pamatotu lēmumu pieņemšanu, tostarp veselības datu vākšanu
un analīzi, kā arī Programmas rezultātu plašu
izplatīšanu.
3. Identificēt, izplatīt
apstiprinātu paraugpraksi attiecībā uz rentabliem profilakses pasākumiem
un veicināt tās apgūšanu, vēršoties pret galvenajiem riska
faktoriem, proti, smēķēšanu, alkohola pārmērīgu
lietošanu un korpulenci, kā arī HIV/AIDS, īpašu uzsvaru
liekot uz pārrobežu dimensiju, lai novērstu slimības un
veicinātu labu veselību
3.1. Rentabli veicināšanas un profilakses
pasākumi — tie ietver darbības, lai izveidotu Eiropas
mēroga tīklus un partnerības, iesaistot plašu dalībnieku
klāstu pasākumos, kuru mērķis ir uzlabot
informētību un izpratni par galvenajiem veselības jautājumiem,
piemēram, smēķēšanas, alkohola pārmērīgas
lietošanas un korpulences novēršanu, īpašu uzsvaru liekot uz
pārrobežu dimensiju un dalībvalstīm, kurās pasākumi
šajās jomās netiek veikti vai tiek veikti mazā apjomā.
3.2. Hroniskas slimības —
atbalstīt Eiropas līmeņa sadarbību un tīklu veidošanu
attiecībā uz hronisku slimību, tostarp vēža, profilaksi un
labāku reaģēšanu uz tām, apmainoties zināšanām,
labo praksi un izstrādājot kopējas darbības
saistībā ar profilaksi. Vēzis — pārraudzīt
paveikto darbu; izveidot Eiropas vēža informācijas sistēmu ar
salīdzināmiem datiem; atbalstīt vēža skrīningu,
tostarp brīvprātīgas akreditācijas mehānismus;
atbalstīt Eiropas pamatnostādņu izstrādi par profilaksi
jomās, kurās pastāv liela nevienlīdzība.
3.3. Darbības, kas prasītas Savienības
tiesību aktos vai veicina tajos izvirzīto mērķu
īstenošanu tādās jomās kā tabakas
izstrādājumi un to reklāma. Šādos pasākumos var
ietilpt darbības, ar kurām nodrošināt šo tiesību aktu
īstenošanu, piemērošanu, uzraudzību un pārskatīšanu.
3.4. Veicināt ar veselību
saistīto zināšanu sistēmu, lai sekmētu ar
pierādījumiem pamatotu lēmumu pieņemšanu, tostarp
veselības datu vākšanu un analīzi, kā arī Programmas
rezultātu plašu izplatīšanu.
4. Kopīgu pieeju izstrāde un to
vērtības pierādīšana, lai nodrošinātu labāku
sagatavotību un koordināciju veselības ārkārtas
situācijās, nolūkā pasargāt pilsoņus no
pārrobežu veselības apdraudējumiem
4.1. Sagatavotība nopietniem
pārrobežu veselības apdraudējumiem un reaģēšana uz
tiem, ņemot vērā pasaules mēroga iniciatīvas un
saskaņojot rīcību ar tām — ieviest kopējus
elementus attiecībā uz vispārējas un specifiskas
sagatavotības, tostarp sagatavotības pandēmiskajai gripai,
plānošanu un regulāri ziņot par sagatavotības plānu
izpildi.
4.2. Riska novērtēšanas
spēja — novērst ar riska novērtēšanas spēju
saistītus trūkumus, papildinot zinātnisko kompetenci, un
izmantot esošos novērtējumus, lai uzlabotu saskaņotību
Savienības līmenī.
4.3. Atbalsts dalībvalstu
rīcībspējas uzlabošanai veselības apdraudējumu
gadījumā — plānot sagatavotību un reaģēšanu,
saskaņot sabiedrības veselības aprūpes sistēmas
reakciju, sagatavot kopējas vakcinācijas stratēģijas;
izstrādāt pamatnostādnes par aizsardzības pasākumiem
ārkārtas situācijās, informāciju un labo praksi;
izveidot jaunu mehānismu kopējam medicīnisko
pretlīdzekļu iepirkumam; izstrādāt kopējas
komunikācijas stratēģijas.
4.4. Darbības, kas prasītas
Savienības tiesību aktos vai veicina tajos izvirzīto
mērķu īstenošanu tādās jomās kā lipīgas
infekcijas slimības un citi veselības apdraudējumi, tostarp tie,
kurus izraisa bioloģiski un ķīmiski incidenti, vide un klimata
pārmaiņas. Šādos pasākumos var ietilpt darbības, ar
kurām nodrošināt šo tiesību aktu īstenošanu,
piemērošanu, uzraudzību un pārskatīšanu.
4.5. Veicināt ar veselību
saistīto zināšanu sistēmu, lai sekmētu ar
pierādījumiem pamatotu lēmumu pieņemšanu, tostarp
veselības datu vākšanu un analīzi, kā arī Programmas
rezultātu plašu izplatīšanu.
Šis saraksts var tikt papildināts ar
citām līdzīga veida un ietekmes darbībām, kas
vērstas uz 3. pantā minēto konkrēto mērķu
sasniegšanu.
II PIELIKUMS
Indikatīvs
4. pantā un I pielikumā minēto saistošo tiesību
aktu saraksts
1. Asinis, orgāni, audi un šūnas
1.1. Eiropas Parlamenta un Padomes
2003. gada 27. janvāra Direktīva 2002/98/EK,
ar kuru nosaka kvalitātes un drošības
standartus attiecībā uz cilvēka asins un asins komponentu
savākšanu, testēšanu, apstrādi, uzglabāšanu un
izplatīšanu, kā arī groza Direktīvu 2001/83/EK (OV L 33,
8.2.2003., 30. lpp.).
1.2. Eiropas Parlamenta un Padomes
2010. gada 7. jūlija Direktīva 2010/45/ES
par transplantācijai paredzētu
cilvēku orgānu kvalitātes un drošības standartiem
(OV L 207, 6.8.2010., 14. lpp.).
1.3. Eiropas Parlamenta un Padomes
2004. gada 31. marta Direktīva 2004/23/EK
par kvalitātes un drošības standartu
noteikšanu cilvēka audu un šūnu ziedošanai, ieguvei, testēšanai,
apstrādei, konservācijai, uzglabāšanai un izplatīšanai
(OV L 102, 7.4.2004., 48. lpp.).
Šeit norādīti tikai
svarīgākie pamata tiesību akti; citus tiesību aktus
saistībā ar asinīm, orgāniem, audiem un šūnām skatīt
vietnē
http://ec.europa.eu/health/blood_tissues_organs/key_documents/index_en.htm#anchor3
2. Lipīgas infekcijas slimības
2.1. Eiropas Parlamenta un Padomes
1998. gada 24. septembra Lēmums Nr. 2011/98/EK
par epidemioloģiskās
uzraudzības un infekcijas slimību kontroles tīkla izveidošanu
Kopienā (OV L 268, 3.10.1998., 1. lpp.).
2.2. Eiropas Parlamenta un Padomes
2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 851/2004,
ar ko izveido Eiropas Slimību profilakses
un kontroles centru (OV L 142, 30.4.2004., 1. lpp.).
Šeit norādīti tikai
svarīgākie pamata tiesību akti; citus tiesību aktus
saistībā ar slimībām skatīt vietnē
http://ec.europa.eu/health/communicable_diseases/key_documents/index_en.htm#anchor1
3. Tabakas izstrādājumi un to
reklāma
3.1. Eiropas Parlamenta un Padomes
2001. gada 5. jūnija Direktīva 2001/37/EK
par dalībvalstu normatīvo un
administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas
izstrādājumu ražošanu, noformēšanu un pārdošanu
(OV L 194, 18.7.2001., 26. lpp.).
3.2. Eiropas Parlamenta un Padomes
2003. gada 26. maija Direktīva 2003/33/EK
par dalībvalstu normatīvo un
administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas
izstrādājumu reklāmu un ar to saistīto sponsordarbību
(OV L 152, 20.6.2003., 16. lpp.).
Šeit norādīti tikai
svarīgākie pamata tiesību akti; citus tiesību aktus
saistībā ar tabaku skatīt vietnē
http://ec.europa.eu/health/tobacco/law/index_en.htm
4. Pacientu tiesības pārrobežu
veselības aprūpē
4.1. Eiropas Parlamenta un Padomes
2011. gada 9. marta Direktīva 2011/24/ES
par pacientu tiesību piemērošanu
pārrobežu veselības aprūpē (OV L 88,
4.4.2011., 45. lpp.).
5. Farmaceitiskie ražojumi
5.1. Eiropas Parlamenta un Padomes
2004. gada 31. marta Regula (EK)
Nr. 726/2004,
ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un
veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības
Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru
(OV L 136, 30.4.2004., 1. lpp.).
5.2. Padomes 1995. gada
10. februāra Regula (EK) Nr. 297/95
par maksām, kas maksājamas Eiropas
Zāļu novērtēšanas aģentūrai (OV L 35,
15.2.1995., 1. lpp.).
5.3. Eiropas Parlamenta un Padomes
2001. gada 6. novembra Direktīva 2001/83/EK
par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz
cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L 311,
28.11.2001., 67. lpp.).
5.4. Eiropas Parlamenta un Padomes
1999. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 141/2000
par zālēm reti
sastopamu slimību ārstēšanai (OV L 18,
22.1.2000., 1. lpp.).
5.5. Eiropas Parlamenta un Padomes
2006. gada 12. decembra Regula (EK) Nr. 1901/2006
par pediatrijā lietojamām
zālēm un par grozījumiem Regulā (EEK) Nr. 1768/92,
Direktīvā 2001/20/EK, Direktīvā 2001/83/EK un
Regulā (EK) Nr. 726/2004 (OV L 378, 27.12.2006.,
1. lpp.).
5.6. Eiropas Parlamenta un Padomes
2007. gada 13. novembra Regula (EK) Nr. 1394/2007
par uzlabotas terapijas zālēm, un ar
ko groza Direktīvu 2001/83/EK un Regulu (EK) Nr. 726/2004
(OV L 324, 10.12.2007., 121. lpp.).
5.7. Eiropas Parlamenta un Padomes
2001. gada 4. aprīļa Direktīva 2001/20/EK
par dalībvalstu normatīvo un
administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz labas
klīniskās prakses ieviešanu klīniskās izpētes
veikšanā ar cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L 121,
1.5.2001., 34. lpp.).
5.8. Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada
6. novembra Direktīva 2001/82/EK
par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz
veterinārajām zālēm (OV L 311, 28.11.2001.,
1. lpp.).
5.9. Eiropas Parlamenta un Padomes
2009. gada 6. maija Regula (EK) Nr. 470/2009,
ar ko nosaka Kopienas procedūras farmakoloģiski
aktīvo vielu atlieku pieļaujamo daudzumu noteikšanai dzīvnieku
izcelsmes pārtikas produktos, ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK)
Nr. 2377/90 un groza Eiropas Parlamenta un Padomes
Direktīvu 2001/82/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 726/2004
(OV L 152, 16.6.2009., 11. lpp.).
Šeit norādīti tikai
svarīgākie pamata tiesību akti; citus tiesību aktus
saistībā ar farmaceitiskiem ražojumiem skatīt šādās
vietnēs:
attiecībā uz cilvēkiem
paredzētām zālēm: http://ec.europa.eu/health/documents/eudralex/vol-1/index_en.htm
attiecībā uz veterinārām
zālēm: http://ec.europa.eu/health/documents/eudralex/vol-5/index_en.htm
6. Medicīnas ierīces
6.1. Eiropas Parlamenta un Padomes
1990. gada 20. jūnija Direktīva 90/385/EEK
par dalībvalstu tiesību aktu
tuvināšanu attiecībā uz aktīvām
implantējamām medicīnas ierīcēm (OV L 189,
20.7.1990., 17. lpp.).
6.2. Eiropas Parlamenta un Padomes
1993. gada 14. jūnija Direktīva 93/42/EEK
par medicīnas ierīcēm
(OV L 169, 12.7.1993., 1. lpp.).
6.3. Eiropas Parlamenta un Padomes
1998. gada 27. oktobra Direktīva 98/79/EK
par medicīnas ierīcēm, ko lieto
in vitro diagnostikā (OV L 331, 7.12.1998., 1. lpp.).
Šeit norādīti tikai
svarīgākie pamata tiesību akti; citus tiesību aktus
saistībā medicīnas ierīcēm skatīt vietnē
http://ec.europa.eu/health/medical-devices/documents/index_en.htm.
TIESĪBU AKTA FINANŠU
PĀRSKATS
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
              1.1.    Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums
              1.2.    Attiecīgā
politikas joma ABM/ABB struktūrā
              1.3.    Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
              1.4.    Mērķi

              1.5.    Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums
              1.6.    Ilgums
un finansiālā ietekme
              1.7.    Paredzētie
pārvaldības veidi
2.           PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
              2.1.    Uzraudzības
un ziņošanas noteikumi
              2.2.    Pārvaldības
un kontroles sistēma
              2.3.    Krāpšanas
un pārkāpumu apkarošanas pasākumi
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
              3.1.    Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
pozīcijas
              3.2.    Paredzamā
ietekme uz izdevumiem
              3.2.1. Paredzamās ietekmes uz izdevumiem kopsavilkums

              3.2.2. Paredzamā
ietekme uz darbības apropriācijām
              3.2.3. Paredzamā
ietekme uz administratīvajām apropriācijām
              3.2.4. Saderība
ar pašreizējo daudzgadu finanšu shēmu
              3.2.5. Trešo
personu dalība finansējumā
              3.3.    Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
TIESĪBU
AKTA FINANŠU PĀRSKATS

6.
PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
6.1.
Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums

PROGRAMMA
“VESELĪBA IZAUGSMEI” (2014.–2020. GADAM)

6.2.
Attiecīgā politikas joma ABM/ABB
struktūrā

SABIEDRĪBAS
VESELĪBA

6.3.
Priekšlikuma/iniciatīvas būtība

¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu darbību
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu darbību, pamatojoties uz izmēģinājuma
projektu/ sagatavošanas darbību[20]

þPriekšlikums/iniciatīva attiecas uz esošas
darbības pagarināšanu
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz darbību, kas pārveidota jaunā darbībā

6.4.
Mērķi
6.4.1.
Komisijas daudzgadu stratēģiskie
mērķi, kurus plānots sasniegt ar priekšlikumu/iniciatīvu

Ar
programmu “Veselība izaugsmei” tieksies veicināt divu turpmāk
izklāstīto stratēģisko mērķu/uzdevumu īstenošanu.
INOVĀCIJA
Šajā
jomā ar Programmu tieksies veicināt, lai politikas veidotāji
un sabiedrības veselības aizsardzības speciālisti
apgūst gan tehniskus, gan organizatoriskus inovatīvus
risinājumus, ar kuriem uzlabot veselības aprūpes sistēmu
kvalitāti un ilgtspēju un palielināt piekļuvi labākai
un drošākai veselības aprūpei.
PROFILAKSE
Šajā
jomā ar Programmu tieksies veicināt labu veselību un
novērst slimības ES līmenī, atbalstot un papildinot
dalībvalstu centienus palielināt to iedzīvotāju
veselīgas dzīves gadu skaitu.
Ar
Programmu tiks atbalstīta turpmākās sabiedrības
veselības politikas vispārējo mērķu īstenošana.

6.4.2.
Konkrēti mērķi un
attiecīgās ABM/ABB darbības

1. konkrētais mērķis —
izstrādāt kopējus instrumentus un mehānismus ES
līmenī resursu — gan cilvēkresursu, gan finanšu
resursu — nepietiekamības novēršanai un veicināt
inovācijas apgūšanu veselības aprūpē, lai
tādējādi sniegtu ieguldījumu novatoriskās un
ilgtspējīgās veselības aprūpes sistēmās
2. konkrētais mērķis —
palielināt piekļuvi medicīniskajām
zināšanām (Eiropas references tīkliem) un informācijai par
īpašiem veselības stāvokļiem arī pāri valstu
robežām un izstrādāt kopējus risinājumus un
pamatnostādnes veselības aprūpes kvalitātes un pacientu
drošības uzlabošanai, lai palielinātu ES pilsoņu piekļuvi
labākai un drošākai veselības aprūpei
3. konkrētais mērķis —
identificēt, izplatīt apstiprinātu paraugpraksi
attiecībā uz rentabliem profilakses pasākumiem un veicināt
tās apgūšanu, vēršoties pret galvenajiem riska faktoriem, proti,
smēķēšanu, alkohola pārmērīgu lietošanu un
korpulenci, kā arī HIV/AIDS, īpašu uzsvaru liekot uz
pārrobežu dimensiju, lai novērstu slimības un veicinātu
labu veselību
4. konkrētais mērķis —
izstrādāt kopējas pieejas un pierādīt to
vērtību, lai nodrošinātu labāku sagatavotību un
koordināciju ārkārtas situācijās veselības
jomā, nolūkā pasargāt pilsoņus no pārrobežu
veselības apdraudējumiem
Attiecīgā ABM/ABB darbība
SABIEDRĪBAS
VESELĪBAS POLITIKA attiecībā uz visiem iepriekš
norādītajiem konkrētajiem mērķiem.

6.4.3.
Paredzamie rezultāti un ietekme

1. konkrētais mērķis —
izstrādāt kopējus instrumentus un mehānismus ES
līmenī resursu — gan cilvēkresursu, gan finanšu
resursu — nepietiekamības novēršanai un veicināt
inovācijas apgūšanu veselības aprūpē, lai
tādējādi sniegtu ieguldījumu novatoriskās un
ilgtspējīgās veselības aprūpes sistēmās
Programmas līmenī panāktā ietekme
Panākts
lielākais tādu dalībvalstu (to politikas veidotāju,
veselības aprūpes speciālistu, ārstniecības
iestāžu) skaits, kurās izmanto izstrādātos instrumentus,
mehānismus un pamatnostādnes/ieteikumus.
Politikas līmenī panāktā ietekme
Dalībvalstīm
(politikas veidotājiem, veselības aprūpes speciālistiem,
ārstniecības iestādēm) tiek sniegts efektīvs atbalsts
šādās jomās:
*
inovācijas ieviešana to veselības aprūpes sistēmās;
* pietiekama veselības aprūpes speciālistu
skaita nodrošināšana dalībvalstīs;
* medicīnas tehnoloģijas rentabla izmantojuma
nodrošināšana;
* lēmumu pieņemšanas, organizāciju
vadības un veselības aprūpes sistēmu rezultātu
uzlabošana.
Labuma guvēji
Dalībvalstis
ar to veselības politikas veidotāju, veselības aprūpes
speciālistu un ārstniecības iestāžu starpniecību.
2. konkrētais mērķis —
palielināt piekļuvi medicīniskajām
zināšanām (Eiropas references tīkliem) un informācijai
īpašos reģionos un pāri valstu robežām un
izstrādāt kopējus risinājumus un pamatnostādnes
veselības aprūpes kvalitātes un pacientu drošības
uzlabošanai, lai palielinātu ES pilsoņu piekļuvi labākai un
drošākai veselības aprūpei
Programmas līmenī panāktā ietekme
Panākts
lielākais tādu veselības aprūpes speciālistu skaits,
kuri izmanto zināšanas, ko ieguvuši, pateicoties Eiropas references
tīklu izveidei un darbībai.
Lielākais
tādu dalībvalstu (to politikas veidotāju, veselības
aprūpes speciālistu, ārstniecības iestāžu) skaits, kurās
izmanto izstrādātās pamatnostādnes.
Politikas līmenī panāktā ietekme
Dalībvalstīm
tiek palīdzēts palielināt diagnožu pieejamību un
nodrošināt visiem attiecīgajiem pacientiem īpaši
specializētu aprūpi specifiskas slimības vai specifisku
slimību grupas gadījumā.
Dalībvalstīm
tiek palīdzēts samazināt ar veselības aprūpes
kvalitāti saistītu saslimstību un mirstību un
palielināt pacientu/pilsoņu uzticību veselības aprūpes
sistēmai.
Labuma guvēji
Dalībvalstis
ar veselības politikas veidotāju, veselības aprūpes
speciālistu, kā arī pacientu un pilsoņu starpniecību.
3. konkrētais mērķis —
identificēt, izplatīt apstiprinātu paraugpraksi
attiecībā uz rentabliem profilakses pasākumiem un veicināt
tās apgūšanu, vēršoties pret galvenajiem riska faktoriem, proti,
smēķēšanu, alkohola pārmērīgu lietošanu un
korpulenci, kā arī HIV/AIDS, īpašu uzsvaru liekot uz
pārrobežu dimensiju, lai novērstu slimības un veicinātu
labu veselību
Programmas līmenī panāktā ietekme
Lielākais
tādu dalībvalstu (to politikas veidotāju, veselības
aprūpes speciālistu, ārstniecības iestāžu un
ieinteresēto personu no iestādēm, kas iesaistītas
veselīga dzīvesveida popularizēšanā) skaits, kurās
izmanto apstiprināto paraugpraksi.
Politikas līmenī panāktā ietekme
Tiek
atbalstīti dalībvalstu centieni samazināt hronisku slimību
riska faktorus.
Labuma guvēji
Dalībvalstis
ar veselības politikas veidotāju, veselības aprūpes
speciālistu, ārstniecības iestāžu, NVO, kuru
mērķis ir veicināt veselību, kā arī pilsoņu
starpniecību.
4. konkrētais mērķis —
izstrādāt kopējas pieejas un pierādīt to
vērtību, lai nodrošinātu labāku sagatavotību un
koordināciju ārkārtas situācijās veselības
jomā, nolūkā pasargāt pilsoņus no pārrobežu
veselības apdraudējumiem
Programmas līmenī panāktā ietekme
Lielākais
tādu dalībvalstu (to politikas veidotāju, veselības
aprūpes speciālistu, ārstniecības iestāžu) skaits,
kurās sagatavotības plānu izstrādē izmanto
izstrādātās kopējās pieejas.
Politikas līmenī panāktā ietekme
Palīdzēt
dalībvalstīm sabiedrības veselības aizsardzības
jomā ieviest saskaņotu un spēcīgu ES līmeņa
pasākumu kopumu, ar kuriem palīdzēt līdz minimumam
samazināt pārrobežu veselības apdraudējumu (kuri var
izpausties gan kā ķīmisku incidentu izraisīts masveida
piesārņojums, gan kā epidēmija vai pandēmija) ietekmi
uz sabiedrības veselību.
Labuma guvēji
Dalībvalstis
ar veselības aizsardzības iestāžu, veselības aprūpes
speciālistu, ārstniecības iestāžu un citu iekšlietās
un civilajā aizsardzībā iesaistītu kompetentu iestāžu
starpniecību.

6.4.4.
Rezultātu un ietekmes rādītāji

1. konkrētais mērķis
Rezultātu rādītāji
Līdz
2017., 2020. un 2023. gadam izstrādāto instrumentu un
mehānismu skaits.
No
2015. gada un pēc tam katru gadu sniegto
pamatnostādņu/ieteikumu/rekomendāciju skaits.
Ietekmes rādītāji
To
dalībvalstu (to politikas veidotāju, veselības aprūpes
speciālistu, ārstniecības iestāžu) skaits, kurās
izmanto izstrādātos instrumentus, mehānismus un ieteikumi
līdz 2018., 2021. un 2024. gadam.
2. konkrētais mērķis
Rezultātu rādītāji
To
Eiropas references tīklu skaits, kuri darbojas, līdz 2017.,
2020. un 2023. gadam.
Līdz
2017., 2020. un 2023. gadam izstrādāto
pamatnostādņu skaits.
Ietekmes rādītāji
To
veselības aprūpes speciālistu skaits, kuri izmanto
zināšanas, ko ieguvuši, pateicoties Eiropas references tīklu izveidei
un darbībai, līdz 2018., 2021. un 2024. gadam.
To
dalībvalstu (to politikas veidotāju, veselības aprūpes
speciālistu, ārstniecības iestāžu) skaits, kurās
izmanto izstrādātās pamatnostādnes, līdz 2018.,
2021. un 2024. gadam.
To
pacientu skaits, kuri izmanto Eiropas references tīklus
(dalībvalstīs, kas nav to dzīvesvietas valsts).
3. konkrētais mērķis
Rezultātu rādītāji
Līdz
2017., 2020. un 2023. gadam izstrādāto apstiprināto
paraugprakšu skaits.
Vēža
skrīninga pamatnostādņu izmantojuma pieaugums veselības
aprūpes speciālistu vidū.
Ietekmes rādītāji
To
dalībvalstu (to politikas veidotāju, veselības aprūpes
speciālistu, ārstniecības iestāžu un ieinteresēto
personu no iestādēm, kuras veicina labu veselību un slimību
profilaksi) skaits, kurās izmanto apstiprināto paraugpraksi,
līdz 2018., 2021. un 2024. gadam.
4. konkrētais mērķis
Rezultātu rādītāji
Līdz
2017., 2020. un 2013. gadam izstrādāto kopējo pieeju
skaits.
Ietekmes rādītāji
To
dalībvalstu (to veselības aizsardzības iestāžu,
veselības aprūpes speciālistu, ārstniecības
iestāžu un citu kompetento un iekšlietās un civilajā
aizsardzībā iesaistīto iestāžu) skaits, kurās
līdz 2018., 2021. un 2024. gadam savu sagatavotības
plānu izstrādē iekļauj izstrādātās
kopējās pieejas.

6.5.
Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums
6.5.1.
Īstermiņa vai ilgtermiņa
vajadzības

Ar
programmu “Veselība izaugsmei” laikposmam pēc 2013. gada tiks
atbalstīta Komisijas rīcība sabiedrības veselības
politikas jomā no 2014. gada un pēc tā. Jaunā
programma tiks veidota, balstoties uz rezultātiem, kas panākti ar
pašreizējo programmu (2008.–2013. gadam), ņemot vērā
arī 2003.–2007. gada programmas ex-post
novērtējumā un 2008.–2013. gada programmas starpposma
novērtējumā sniegtos ieteikumus.
Šīs
programmas mērķis būs palīdzēt Komisijai,
dalībvalstīm un galvenajām ieinteresētajām personām
izstrādāt, saskaņot un īstenot efektīvu politiku
šādu ilgtermiņa problēmu risināšanai:
*
Eiropas veselības aprūpes sistēmu finansiālā
ilgtspēja, ņemot vērā sabiedrības novecošanu un
pašreizējo situāciju dalībvalstu publisko finanšu jomā;
*
veselības aprūpes darbaspēka trūkums, ko izraisījusi
darbspējīgo iedzīvotāju skaita samazināšanās un
pieprasījuma pēc šāda darbaspēka pieaugums;
*
vajadzība uzlabot pacientu drošību un veselības aprūpes
kvalitāti, jo vairāk nekā puse ES pilsoņu baidās, ka
veselības aprūpes laikā viņiem tiks nodarīts
kaitējums;
*
pastāvīga progresa trūkums attiecībā uz hronisku
slimību kontroli un profilaksi, kuru dēļ cilvēki zaudē
dzīves produktīvākos gadus;
*
pieaugoša nevienlīdzība Eiropas veselības aizsardzības
nozarē;
*
vajadzība sagatavoties vispasaules un pārrobežu veselības
apdraudējumiem, kuri var izpausties gan kā ķīmisku
incidentu izraisīts masveida piesārņojums, gan kā
epidēmija vai pandēmija, līdzīgi sekām, ko nesen
radīja E coli, H1N1 vai SARS (smags akūts
respirators sindroms).
Īstermiņā
Programmas ietvaros tiks īstenoti arī šādi pasākumi:
*
atbalsts tiesību aktu īstenošanai veselības aizsardzības
jomā un ar zālēm un medicīnas ierīcēm
saistīto Komisijas pienākumu pildīšanai;
*
vajadzība ES mērogā izstrādāt uzticamus, salīdzināmus
un pieejamus pierādījumus, statistiku un rādītājus.

6.5.2.
ES iesaistīšanās pievienotā
vērtība

Ierosinātā
Programma nodrošina finansiālas iespējas izveidot un ieviest
dalībvalstu sadarbības mehānismus un saskaņošanas
procedūras, lai varētu noteikt kopējus instrumentus un
paraugpraksi, kas radītu sinerģiju un ES pievienoto
vērtību, kā arī veicinātu apjomradītus
ietaupījumus. Ar Programmu nevar aizstāt dalībvalstu
rīcību. Drīzāk, kā norādīts Līguma par
Eiropas Savienības darbību 168. pantā, ES rīcībai
ir jāpapildina dalībvalstu politika un jāveicina to
sadarbība. Tāpēc Programmai būtu jāveicina
rīcība tikai tajās jomās, kurās dalībvalstis
nevar rīkoties individuāli vai kurās rīcības
koordinēšana ir labākais veids, kā panākt rezultātus.
Tiek atzīts, ka veselības aizsardzības problēmas
dalībvalstīs ir atšķirīgas un arī to spējas
šīs problēmas risināt varētu būt dažādas.
Līdz ar to sadarbība ne vienmēr var veidoties dabiski un bez
stimulēšanas. Tāpēc Programmas mērķis ir sekmēt
sadarbību tādās jomās, kurās tā var veicināt
un virzīt saskaņošanu ES līmenī, vienlaikus arī
ievērojot dalībvalstu un plašāka mēroga sabiedrības
veselības aizsardzības stratēģijās paustās
intereses.
Ierosināto
programmu mērķi attiecas uz jomām, kurās ir skaidri
apliecināts un pierādīts, ka Programma nodrošina ES pievienoto
vērtību. Šie mērķi ir — dalībvalstu paraugprakses
apmaiņas sekmēšana; atbalsts zināšanu apmaiņas vai
savstarpējas mācīšanās tīkliem; pārrobežu
apdraudējumu risināšana, lai mazinātu riskus un to
radītās sekas; konkrētu ar iekšējo tirgu saistītu
jautājumu risināšana jomās, kurās ES ir pietiekamas
pilnvaras, lai nodrošinātu kvalitatīvus risinājumus
dalībvalstīs; inovācijas potenciāla atklāšana veselības
jomā; pasākumi, kuru rezultātā varētu
izstrādāt salīdzinošās vērtēšanas sistēmu;
apjomradītu ietaupījumu palielināšana, novēršot
līdzekļu izšķērdēšanu pasākumu
pārklāšanās dēļ, kā arī finanšu resursu
izmantojuma optimizācija.

6.5.3.
Līdzīgas līdzšinējās
pieredzes rezultātā gūtās atziņas

Sabiedrības veselības aizsardzības programmas
(2003.–2007. gadam) ex-post novērtējuma un Veselības
aizsardzības programmas (2008.–2013. gadam) starpposma
novērtējuma kopsavilkums
Veselības
aizsardzības programmas novērtējumos ir atzīts lielais
programmas potenciālais ieguldījums ES sabiedrības veselības
politikas sagatavošanā, izstrādē un īstenošanā.
Lai
gan Veselības aizsardzības programmas apjoms ir salīdzinoši
neliels, tai ir būtiska nozīme, lai Eiropā izveidotu un
saglabātu spēcīgu un profesionālu sabiedrības
veselības aizsardzības kopienu, kurā notiek zināšanu un
pieredzes apmaiņa. Tā nopietni ietekmē sabiedrības
veselības aizsardzības speciālistu darbu visā ES,
panākot noteiktu, lai gan pieticīgu starptautisko rezonansi, kas ir
būtiski, lai panāktu tās vispārēju atzīšanu.
Jāatzīmē, ka pagaidām pieticīgie, tomēr
atzinīgi vērtējamie centieni attiecībā uz datu
vākšanu un apmaiņu starp dalībvalstīm nebūtu
īstenoti bez Veselības aizsardzības programmas atbalsta.
Pateicoties
Veselības aizsardzības programmas nodrošinātajam atbalstam,
izdevās izstrādāt konkrētas darbības, piemēram,
saistībā ar veselībai kaitējošiem faktoriem un
salīdzināmiem datiem par veselību, jaunajās
dalībvalstīs, kurās ekonomikas stāvokļa un budžeta ierobežojumu
dēļ tās nevarētu izvirzīt par prioritāti.
Pašreizējā
Veselības aizsardzības programma ir veicinājusi tādu
svarīgu jautājumu risināšanu ES līmenī un
dalībvalstu politiskajās programmās kā reti sastopamas
slimības un vēža skrīninga pamatnostādnes, kā arī
ietekmējusi politikas veidošanu un īstenošanu valsts
līmenī.
Galvenokārt
tāpēc, ka pārvaldība tika uzticēta Veselības un
patērētāju izpildaģentūrai, programmas
īstenošanas pārvaldībā pēc pirmā piecu gadu cikla
ir panākti ievērojami uzlabojumi. Finansējamo pasākumu
atlases procedūra ir padarīta stingrāka, lai panāktu, ka
finansējums tiek piešķirts atbilstīgiem pretendentiem. Attieksme
pret jaunajiem finanšu mehānismiem kopumā ir pozitīva, un tie
visi tiek izmantoti.
Tomēr
ieinteresētās personas, kā arī programmas komitejas
locekļi uzskata, ka izvirzītie mērķi ir pārāk
plaši un reizēm pat neskaidri un ka gada darba plānos ir
pārāk daudz prioritāšu. Novērtējumos ieteikts
precīzāk formulēt Veselības aizsardzības programmas
mērķus, padarot tos konkrētākus un vairāk vērstus
uz konkrētiem sabiedrības veselības jautājumiem, jo
īpaši tādiem jautājumiem, kurus dalībvalstīm ir
grūti atrisināt individuāli.
Novērtējumos
arī tika ieteikts samazināt gada darba plānos noteikto
prioritāro jomu skaitu un izvēlēties tās, pamatojoties uz
vajadzībām un to nodrošināto ES pievienoto vērtību.
Gadījumizpētes
liecina, ka pastāv cieša saikne starp Veselības aizsardzības
programmas mērķiem un finansētajiem projektiem un to spēju
veicināt Programmā izvirzīto mērķu īstenošanu.
Tomēr mērķu īstenošanas novērtēšanu
apgrūtina skaidru izpildes rādītāju trūkums.
Novērtējumā
arī izteikts aicinājums noteikt skaidrus izpildes
rādītājus, lai sekmētu sasniegumu kontroli un
novērtēšanu, kā arī varētu novērtēt
mērķu īstenošanā panākto progresu. Turklāt, lai
nodrošinātu efektīvu Veselības aizsardzības programmas
īstenošanu, tika ieteikts izstrādāt ar Programmu sasniedzamo
ilgtermiņa mērķu plānu. Tādējādi papildus
citu politikas īstenošanas instrumentu izmantošanai varētu noteikt
atbilstīgus prioritāros pasākumus, izvēlēties
finansēšanas mehānismus un nodrošināt mērķu un prioritāšu
pienācīgu sadalījumu.
Par
vēl vienu jomu, kuru varētu uzlabot, tiek uzskatīta
Veselības aizsardzības programmas rezultātu izplatīšana, un
tas ir cieši saistīts ar šādu argumentu — rezultāti
finansētajiem pasākumiem, kas vērsti uz veselības
aizsardzības politikas veidošanu ES, kā arī dalībvalstu un
reģionālā līmenī, nav pietiekami plaši zināmi un
nav saņēmuši dalībvalstu ieinteresēto personu un politikas
veidotāju atzinību. Tomēr tas ir vajadzīgs, lai varētu
nodrošināt rezultātu ilgtspēju un palīdzēt uzraudzīt
saskaņā ar Programmu īstenoto pasākumu ietekmi.
Tāpēc
abos novērtējumos ieteikts veltīt lielākas pūles
dažādajos virzienos panākto rezultātu izplatīšanai.
Revīzijas palātas ieteikumu kopsavilkums
Revīzijas
palātas ieteikumi saskanēja ar iepriekš izklāstītajiem
novērtējumu konstatējumiem, un tajos tika norādīts uz
šādām vajadzībām:
*
visās turpmākajās programmās būtu jāizvirza mērķtiecīgāki
un programmas budžetam atbilstīgi uzdevumi;
* būtu
skaidri jāformulē programmas intervences pamatojums,
programmas un politiskā līmenī nosakot SMART
mērķus, apliecinot to savstarpējo saistību un nosakot
rādītājus, ar kuriem vērtēt to īstenošanu;
* būtu
jāsagatavo programmas karte, lai nodrošinātu pārskatu par
īstenotajiem projektiem un to rezultātiem un tādējādi
varētu noteikt esošo pārklāšanos un visus nenovērstos
trūkumus programmas saturā;
* būtu
ievērojami jāsamazina gada “rīcības jomu” skaits un to
uzmanības centrā jāizvirza stratēģiskas
prioritātes;
* Komisijai jānovērš trūkumi
projektu izstrādē un īstenošanā,
- pielāgojot
projektu mērķus programmas mērķiem un iepriekš
ieteiktās “gada prioritāšu” pārskatīšanas
rezultātiem;
-
dotāciju nolīgumos, nosakot ne tikai veicamās darbības,
bet arī vēlamos šādu darbību rezultātus,
mērķauditorijas grupas un to, kā rezultātus
ilgtspējīgi izmantos pēc projekta pabeigšanas;
- kad vien iespējams, nosakot
skaitliskus mērķus un izpildes rādītājus, lai
veicinātu mērķu īstenošanas progresa uzraudzību;
- veicot projektu ex-post novērtējumu, lai uzlabotu turpmāko projektu (un iespējamo turpmāko
programmu) izstrādi, ņemot vērā gūto pieredzi.
*
Komisijai būtu pilnīgi jāizmanto esošie Veselības
aizsardzības programmas (2008.–2013. gadam) finanšu mehānismi
tīkliem (t. i., pamatdarbības dotācijas), jo tie ir
piemērotāki šādām darbībām, un pakalpojumu
līgumi politikas izstrādes veicināšanas darbībām.
Tomēr, lai to panāktu, darba uzdevuma definīcijai jābūt
stingrākai, nekā norādīts uzaicinājumā
iesniegt priekšlikumus.
*
Revīzijas palāta arī iesaka, ka “laikposmā pēc
2013. gada Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai būtu
jāpārskata ES sabiedrības veselības pasākumu
tvērums un pieeja ES finansējumam šajā jomā, paturot
prātā pieejamos budžeta līdzekļus un to, ka pastāv
arī citi sadarbības mehānismi (piemēram, atvērtā
koordinācijas metode), kas atvieglo sadarbību un informācijas
apmaiņu starp ieinteresētajām personām visā
Eiropā.”

6.5.4.
Saderība un iespējamā sinerģija
ar citiem attiecīgajiem instrumentiem

Programma
veicinās sinerģiju un vienlaicīgi arī nepieļaus
pārklāšanos ar attiecīgajām Savienības programmām
un pasākumiem. Programmas darbībās tiks pienācīgi
izmantoti citi Savienības fondi un programmas, jo īpaši:
*
pašreizējās un turpmākās Savienības
pētniecības un inovācijas pamatprogrammas un to rezultāti,
*
struktūrfondi,
*
Sociālo pārmaiņu un sociālās inovācijas
programma,
*
Eiropas Solidaritātes fonds,
*
Eiropas stratēģija par veselību darbā,
*
Konkurētspējas un inovācijas programma;
*
Vides un klimata politikas pamatprogramma (LIFE);
*
Savienības rīcības programma patērētāju politikas
jomā (2014.–2020. gadam),
*
Tiesiskuma programma (2014.–2020. gadam),
*
Savienības statistikas programma ar tās attiecīgajām
darbībām,
*
Interaktīvas automatizētas dzīvesvides kopīgā
programma;
*
programma “Izglītība Eiropā”.

6.6.
Ilgums un finansiālā ietekme

ý Priekšlikums/iniciatīva ar
ierobežotu darbības laiku
–
ý  Priekšlikums/iniciatīva spēkā no 1.1.2014. līdz
31.12.2020.
–
ý  Finansiālā ietekme no 2014. līdz 2023. gadam
tikai maksājumu apropriācijās
¨ Beztermiņa priekšlikums/iniciatīva
–
Īstenošana ar uzsākšanas periodu no YYYY.
līdz YYYY. gadam,
–
pēc kura turpinās normāla
darbība.

6.7.
Paredzētie pārvaldības veidi[21]

ý Komisijas īstenota centralizēta
tieša pārvaldība
ý Centralizēta netieša
pārvaldība, deleģējot
īstenošanas uzdevumus:
–
ý  izpildaģentūrām;
–
¨  Kopienu izveidotām struktūrām[22];
–
¨  dalībvalstu publiskā sektora struktūrām/
struktūrām, kas veic valsts pārvaldes uzdevumu;
–
¨  personām, kurām uzticēts veikt konkrētus
pasākumus atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienību
V sadaļai un kuras noteiktas attiecīgā pamataktā Finanšu
regulas 49. panta nozīmē.
¨ Dalīta pārvaldība kopā ar dalībvalstīm
¨ Decentralizēta pārvaldība kopā ar trešām valstīm
ý Kopīga pārvaldība ar starptautiskām organizācijām (jāprecizē)
Piezīmes
Veselības
un patērētāju izpildaģentūra (EAHC) —
Saskaņā ar Padomes 2002. gada 19. decembra Regulu (EK)
Nr. 58/2003, ar ko nosaka statūtus izpildaģentūrām,
kurām uztic konkrētus Kopienas programmu pārvaldības
uzdevumus[23],
Komisija ir uzticējusi[24]
Veselības un patērētāju izpildaģentūrai
īstenošanas uzdevumus Kopienas rīcības otrās programmas
veselības aizsardzības jomā pārvaldībai laikposmā
no 2008. līdz 2013. gadam. Tāpēc Komisija var nolemt
uzticēt izpildaģentūrai arī īstenošanas uzdevumus
programmas “Veselība izaugsmei (2014.–2020. gadam)”
pārvaldībai.
Kopīga
pārvaldība ar starptautiskajām organizācijām
Paredzēta,
lai attīstītu sadarbību ar attiecīgām
starptautiskajām organizācijām, piemēram, ANO un tās
specializētajām organizācijām, jo īpaši Pasaules
Veselības organizāciju, kā arī ar Eiropas Padomi un
Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizāciju,
lai, īstenojot Programmu, varētu maksimāli palielināt ar
veselības aizsardzību saistīto pasākumu efektivitāti
un lietderību Savienības un starptautiskā līmenī,
ņemot vērā dažādo organizāciju īpašās
iespējas un lomu.

7.
PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
7.1.
Uzraudzības un ziņošanas noteikumi

Programmu
katru gadu uzraudzīs, lai gan novērtētu panākumus tās
konkrēto mērķu īstenošanā, pamatojoties uz
rezultātu un ietekmes rādītājiem, gan radītu
iespēju veikt vajadzīgās politikas un finansējuma
prioritāšu korekcijas.
Tiks
veikts Programmas starpposma un ex-post novērtējums.
Starpposma novērtējuma mērķis būs novērtēt
progresu Programmas mērķu īstenošanā, noteikt, vai tās
resursi ir izmantoti efektīvi, un izvērtēt Programmas nodrošināto
Eiropas pievienoto vērtību.
Pašreizējās
programmas (2008.–2013. gadam) ex-post novērtējumā,
ko paredzēts veikt līdz 2015. gada beigām, tiks
nodrošināti arī 2014.–2020. gada programmas īstenošanā
noderīgi elementi.
Visās
gada darba programmās, kā arī visu līmeņu izvērtējumos
un gada, starpposma un ex-post ziņojumos tiks iekļauta
konkrēta informācija par to izdevumu summu, kuri saistīti ar
klimatu, kas aprēķināti saskaņā ar metodoloģiju,
kuras pamatā ir Rio politikas rādītāji, kā noteikts
2011. gada jūnija DFS paziņojumā.

7.2.
Pārvaldības un kontroles sistēma
7.2.1.
Apzinātie riski

Budžeta
īstenošanā galvenā uzmanība tiek pievērsta
dotāciju un pakalpojumu līgumu piešķiršanai.
Pakalpojumu
līgumi tiks noslēgti tādās jomās kā
pētniecība, datu vākšana, līgumi par novērtēšanu,
apmācība, informācijas kampaņas, IT un komunikāciju
pakalpojumi, ierīču pārvaldība u. c.
Līgumslēdzēji galvenokārt ir veselības
aizsardzības iestādes, laboratorijas, konsultāciju firmas un
citi privātie uzņēmumi, no kuriem daudzi ir MVU.
Prognozētais vidējais gada budžets līgumiem ir aptuveni
EUR 14 miljoni apmēram 30 līgumiem gadā.
Dotācijas
galvenokārt tiks piešķirtas nevalstisko organizāciju, valstu
aģentūru, universitāšu u. c. iestāžu atbalsta
pasākumiem. Subsidēto projektu īstenošanas ilgums parasti ir no
viena līdz trim gadiem. Prognozētais vidējais gada budžets
dotācijām ir aptuveni EUR 37 miljoni apmēram
50 dotācijām gadā.
Galvenie
riski ir šādi:
*
risks, ka neatbilstīgas atlases procedūras, kompetences trūkuma
vai nepietiekamas uzraudzības dēļ atlasītajiem projektiem
būs zema kvalitāte un vājš tehniskais izpildījums, kas
samazinās programmas ietekmi;
*
risks, ka notiks piešķirtā finansējuma neefektīva vai
neekonomiska izmantošana gan attiecībā uz dotācijām
(sarežģītas faktisko atbilstīgo izmaksu atmaksāšanas
procedūras un ierobežotas iespējas pārbaudīt
iesniegtās atbilstīgās izmaksas), gan attiecībā uz
iepirkumiem (dažkārt ierobežots tādu uzņēmēju skaits,
kam ir vajadzīgās specializētās zināšanas, un
līdz ar to arī ierobežotas iespējas salīdzināt cenu piedāvājumus);
*
risks apdraudēt Komisijas reputāciju, ja tiks atklātas
krāpnieciskas vai kriminālas darbības; trešo personu
iekšējās kontroles sistēmas var nodrošināt tikai
daļēju pārliecību, jo dažādo
līgumslēdzēju un finansējuma saņēmēju skaits
ir diezgan liels un katrs izmanto savu kontroles sistēmu, turklāt
bieži vien šo sistēmu apjoms ir salīdzinoši neliels.

7.2.2.
Paredzētās kontroles metodes

Budžeta
īstenošanā tiks izmantota centralizēta tieša
pārvaldība, tomēr atsevišķus programmas īstenošanas
uzdevumus varētu deleģēt izpildaģentūrai EAHC.
Šī aģentūra izveidoja savu iekšējās kontroles
sistēmu, to pārrauga SANCO ĢD, un tās revīziju veic
Komisijas iekšējie revidenti, kā arī Revīzijas palāta.
SANCO
ĢD un arī EAHC ieviesa iekšējas procedūras iepriekš
norādīto risku novēršanai. Iekšējās procedūras
pilnīgi atbilst Finanšu regulai, un tajās tiek ņemti
vērā ar izmaksām un ieguvumiem saistīti aspekti.
Saistībā ar to SANCO ĢD turpina meklēt iespējas
uzlabot pārvaldību un palielināt vienkāršošanu. Kontroles
sistēmai ir šādas galvenās iezīmes.
Projektu atlases procesa iezīmes — katrs
uzaicinājums iesniegt priekšlikumus/ konkurss ir balstīts uz
Komisijas pieņemtu gada darba programmu. Katrā
uzaicinājumā tiek publicēti priekšlikumu/piedāvājumu
atlasē izmantotie izslēgšanas, atlases un piešķiršanas
kritēriji. Ņemot vērā šos kritērijus,
novērtēšanas komiteja, kurai var palīdzēt ārēji
eksperti, izvērtē katru priekšlikumu/piedāvājumu,
ievērojot neatkarības, pārredzamības,
proporcionalitātes, vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas
principus. Lai novērstu finansējuma pārklāšanos,
Komisijā notiek starpdienestu apspriedes par atlasītajiem
priekšlikumiem.
Ārējās komunikācijas stratēģija — SANCO ĢD ir labi izstrādāta komunikācijas
stratēģija, ar kuru nodrošināt līgumslēdzēju/ atbalsta
saņēmēju pilnīgu izpratni par līgumu
prasībām un nosacījumiem. Tiek izmantoti šādi
līdzekļi — EUROPA Programmas tīmekļa vietne, “biežāk
uzdotie jautājumi”, palīdzības dienests, plašas
pamatnostādnes, kā arī informatīvas sanāksmes ar
finansējuma saņēmējiem/ līgumslēdzējiem.
* Kontrole pirms projektu īstenošanas un tās laikā
-
SANCO ĢD un arī EAHC izmanto Komisijas ieteikto dotāciju
nolīgumu un pakalpojumu līgumu paraugus. Tajos ir paredzēti
vairāki kontroles nosacījumi, piemēram, revīzijas
sertifikāti, finanšu garantijas, revīzijas pārbaudes uz vietas,
kā arī OLAF veiktas pārbaudes. Izmaksu atbilstības
noteikumi tiks vienkāršoti, piemēram, dažās izmaksu
kategorijās izmantojot vienreizējus maksājumus. Tas arī
palīdzēs padarīt pārbaudes un kontroli mērķtiecīgākas.
Paredzams, ka partnerības nolīgumi uzlabos darba attiecības ar
finansējuma saņēmējiem un to izpratni par atbilstības
noteikumiem.
-
Visi darbinieki paraksta labas administratīvās rīcības
kodeksu. Atlases procedūrā vai dotāciju
nolīgumu/līgumu pārvaldībā iesaistītie darbinieki
arī paraksta deklarāciju par interešu konflikta neesamību.
Darbinieki saņem regulāru apmācību un izmanto paraugprakses
apmaiņas tīklus.
-
Regulāri notiek projektu tehniskās īstenošanas dokumentāla
pārbaude, pamatojoties uz līgumslēdzēja tehniskā
progresa ziņojumiem, turklāt, izvērtējot katru
gadījumu atsevišķi, tiek paredzētas arī
līgumslēdzēju sanāksmes un apmeklējumi.
-
Gan SANCO ĢD, gan EAHC finansiālo procedūru
īstenošanu atbalsta Komisijas IT instrumenti, un tajās pastāv
augsts pienākumu sadalījuma līmenis — visus ar līgumiem/
dotāciju nolīgumiem saistītos finanšu darījumus apstiprina
divas neatkarīgas personas, un tikai pēc tam tos apstiprina par
darbību atbildīgie kredītrīkotāji. Darbības
sāk un apstiprina dažādi attiecīgo politikas jomu darbinieki.
Maksājumus veic, pamatojoties uz vairākiem iepriekš
izstrādātiem atbalsta dokumentiem, piemēram, apstiprinātiem
tehniskajiem ziņojumiem, kā arī apstiprinātiem prasījumiem
un rēķiniem. Galvenais finanšu dienests veic darījumu izlases
otrā līmeņa ex-ante dokumentālo pārbaudi, un
pirms galīgā maksājuma izdarīšanas, izvērtējot
katru gadījumu atsevišķi, var veikt arī ex-ante finanšu
kontroli uz vietas.
* Kontrole projekta beigās
Gan
SANCO ĢD, gan EAHC ir centralizētas revīzijas komandas,
kuras uz vietas apstiprina izmaksu atbilstības pieprasījumus.
Šādas kontroles mērķis ir novērst, atklāt un izlabot
ar finanšu darījumu likumību un pareizību saistītas
materiālas kļūdas. Lai, atlasot tos
līgumslēdzējus, kuriem veiks revīziju, nodrošinātu
spēcīgu kontroles ietekmi, ir a) jāapvieno uz risku
balstīta atlase un nejauša izlase un b) revīzijas
apmeklējumā, kad vien iespējams, jāpievērš
uzmanība operatīvajiem aspektiem.
* Kontroles izmaksas un ieguvumi
Programmas
pārvaldības un kontroles pasākumi ir izstrādāti,
ņemot vērā līdzšinējo pieredzi —
pēdējos trīs gados ieviestā iekšējās kontroles
sistēma nodrošināja vidējo atlikušo kļūdu līmeni,
kas ir mazāk nekā 2 %, kā arī Finanšu regulā
noteikto dotāciju piešķiršanas un iepirkuma procedūru ievērošanu.
Šie ir gan iepriekšējās, gan jaunās sabiedrības
veselības programmas divi galvenie “kontroles” mērķi.
Tā
kā jaunās programmas struktūras iezīmes būtiski
neatšķiras no iepriekšējās programmas, uzskata, ka ar programmas
īstenošanu saistītie riski joprojām ir salīdzinoši stabili.
Tāpēc ir plānots turpināt jau ieviestos pārvaldes un
kontroles pasākumus, tomēr, cik drīz un ciktāl vien
iespējams, tiks izmantotas turpmākas vienkāršošanas
iespējas, ko varētu piedāvāt jaunā Finanšu regula.
Kopējās
pārvaldības izmaksas, kas iekļautas Finanšu pārskatā
(3.2.3. punktā), ir EUR 45,4 miljoni attiecībā uz
līdzekļiem EUR 446 miljonu apmērā, kuri tiek
pārvaldīti no 2014. līdz 2020. gadam, kā
rezultātā iegūtā pārvaldības izmaksu
attiecība pret pārvaldītajiem līdzekļiem ir
10,2 %, kas jāskata kontekstā ar politikas jomu, kura nav tik
ļoti vērsta uz tēriņiem kā citas ES politikas jomas.
Pateicoties
dotāciju un iepirkuma kombinācijai, uz risku balstītiem ex-ante
un ex-post kontroles pasākumiem, kā arī dokumentu
pārbaudēm un revīzijām uz vietas, “kontroles
mērķi” tiks sasniegti ar saprātīgām izmaksām.
Ieguvumi, ko nodrošinās tāda vidējā atlikušo
kļūdu līmeņa sasniegšana, kas ir mazāk nekā
2 %, un Finanšu regulas noteikumu ievērošana ir pietiekami
svarīgi, lai pamatoti izvēlētos pārvaldības un
kontroles pasākumus.

7.3.
Krāpšanas un pārkāpumu apkarošanas
pasākumi

Norādīt
esošos vai plānotos novēršanas un aizsardzības pasākumus.
Papildus
visu reglamentējošo kontroles mehānismu piemērošanai SANCO
ĢD arī izstrādās krāpšanas apkarošanas
stratēģiju saskaņā ar Komisijas jauno krāpšanas
apkarošanas stratēģiju (CAFS), kas pieņemta
2011. gada 24. jūnijā, lai nodrošinātu inter alia,
ka tā iekšējie ar krāpšanas apkarošanu saistītie kontroles
pasākumi tiek pilnībā pielāgoti CAFS un ka tā
krāpšanas riska pārvaldības pieeja ir strukturēta tā,
lai identificētu riska jomas un attiecīgus atbildes pasākumus.
Vajadzības gadījumā tiks ieviestas tīklu veidošanas grupas
un attiecīgi IT instrumenti, kas paredzēti ar sabiedrības
veselības programmu saistītu krāpšanas gadījumu
analīzei, un jo īpaši šādu pasākumu kopums:
-
lēmumi, nolīgumi un līgumi, kas izrietēs no Veselības
programmas īstenošanas, tieši pilnvaros Komisiju, tostarp OLAF, un
Revīzijas palātu veikt revīzijas, apskates uz vietas un
pārbaudes;
-
uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus/ konkursa novērtēšanas
posmā tiks pārbaudīta priekšlikumu iesniedzēju un
pretendentu atbilstība publicētajiem izslēgšanas
kritērijiem, pamatojoties uz deklarācijām un Agrīnās
brīdināšanas sistēmu (ABS);
-
izmaksu atbilstības noteikumi tiks vienkāršoti saskaņā ar
Finanšu regulas nosacījumiem;
-
visiem līgumu pārvaldībā iesaistītajiem darbiniekiem,
kā arī revidentiem un kontrolieriem, kuri uz vietas apstiprina
finansējuma saņēmēju deklarācijas, tiks
nodrošināta regulāra apmācība ar krāpšanu un
pārkāpumiem saistītos jautājumos.

8.
PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ
IETEKME
8.1.
Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas
izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas

·      Esošās budžeta izdevumu pozīcijas
Tās ir sarindotas pa daudzgadu finanšu
shēmas izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijām.
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Ieguldījums
 Skaits || Dif./nedif. ([25])   || No EBTA[26]   || No kandidātvalstīm[27]   || No trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
 3: drošība un pilsonība || 17 03 06 ES rīcība veselības aizsardzības jomā || Dif. || JĀ || JĀ || NĒ || NĒ
 3: drošība un pilsonība || 17 01 04 Eiropas Savienības rīcības programma veselības aizsardzības jomā — izdevumi par administratīvo pārvaldību || Nedif. || JĀ || JĀ || NĒ || NĒ
Jaunas
budžeta izdevumu pozīcijas nav pieprasītas.

8.2.
Paredzamā ietekme uz izdevumiem
8.2.1.
Paredzamās ietekmes uz izdevumiem kopsavilkums

Miljonos EUR (līdz 3 zīmēm
aiz komata), pēc pašreizējām cenām
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || 3. || Drošība un pilsonība
 SANCO ĢD ||   ||   || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads || Turpmākie gadi || KOPĀ
 Darbības apropriācijas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 17 03 06 || Saistības || (1) || 54.465 || 56.281 || 57.188 || 58.096 || 59.004 || 60.819 || 59.004 ||   || 404.857
 Maksājumi || (2) || 5.000 || 16.000 || 32.000 || 49.000 || 54.000 || 57.000 || 57.000 || 134.857 || 404.857
 Administratīvās apropriācijas, ko finansē no finansējuma konkrētām programmām[28] ||
 17 01 04 ||   || (3) || 5.535 || 5.719 || 5.812 || 5.904 || 5.996 || 6.181 || 5.996 ||   || 41.143
 KOPĀ — SANCO ĢD apropriācijas || Saistības || = 1+1a +3 || 60.000 || 62.000 || 63.000 || 64.000 || 65.000 || 67.000 || 65.000 ||   || 446.000
 Maksājumi || = 2+2a +3 || 10.535 || 21.719 || 37.812 || 54.904 || 59.996 || 63.181 || 62.996 || 134.857 || 446.000
  KOPĀ — darbības apropriācijas || Saistības || (4) || 54.465 || 56.281 || 57.188 || 58.096 || 59.004 || 60.819 || 59.004 ||   || 404.857
 Maksājumi || (5) || 5.000 || 16.000 || 32.000 || 49.000 || 54.000 || 57.000 || 57.000 || 134.857 || 404.857
  KOPĀ — administratīvās apropriācijas, ko finansē no finansējuma konkrētām programmām || (6) || 5.535 || 5.719 || 5.812 || 5.904 || 5.996 || 6.181 || 5.996 ||   || 41.143
 KOPĀ — 3. izdevumu kategorijai “Drošība un pilsonība” piešķirtās apropriācijas || Saistības || =4+ 6 || 60.000 || 62.000 || 63.000 || 64.000 || 65.000 || 67.000 || 65.000 ||   || 446.000
 Maksājumi || =5+ 6 || 10.535 || 21.719 || 37.812 || 54.904 || 59.996 || 63.181 || 62.996 || 134.857 || 446.000
Komisija var paredzēt, ka programmas
“Veselība izaugsmei” īstenošana ir jāuztic kā
ārpakalpojums izpildaģentūrai. Var būt nepieciešams
aplēsto izmaksu summas un iedalījumu koriģēt atbilstoši
pakāpei, kādā galu galā tiek nolemts izmantot šādu
ārpakalpojumu.
Miljonos EUR
(līdz 3 zīmēm aiz komata), pēc pašreizējām
cenām
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || 5 || “Administratīvie izdevumi”
   ||   ||   || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads || KOPĀ
 SANCO ĢD ||
  Cilvēkresursi, SANCO (17 01 01) || 1.088 || 1.110 || 1.132 || 1.155 || 1.178 || 1.202 || 1.226 || 8.091
 SANCO ĢD ||
  Citi administratīvie izdevumi (17 01 02 11) || 2.125 || 2.168 || 2.211 || 2.255 || 2.300 || 2.346 || 2.300 || 15.705
 KOPĀ — SANCO ĢD || Apropriācijas || 3.213 || 3.278 || 3.343 || 3.410 || 3.478 || 3.548 || 3.526 || 23.796
 KOPĀ — DFS 5. IZDEVUMU KATEGORIJAI piešķirtās apropriācijas || (Kopējā saistību summa = kopējā maksājumu summa) || 3.213 || 3.278 || 3.343 || 3.410 || 3.478 || 3.548 || 3.526 || 23.796
   ||   ||   || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads || KOPĀ
 KOPĀ —Daudzgadu finanšu shēmas 1.–5. IZDEVUMU KATEGORIJAI piešķirtās apropriācijas || Saistības || 63.213 || 65.278 || 66.343 || 67.410 || 68.478 || 70.548 || 68.526 || 469.796
 Maksājumi || 13.748 || 24.997 || 41.155 || 58.314 || 63.475 || 66.729 || 66.522 || 334.939

8.2.2.
Paredzamā ietekme uz darbības
apropriācijām

–
¨  Priekšlikumā/iniciatīvā nav paredzēta
darbības apropriāciju izmantošana
–
ý  Priekšlikumā/iniciatīvā paredzēta darbības
apropriāciju izmantošana, kā norādīts turpmāk.
–
Saistību
apropriācijas miljonos EUR pēc pašreizējām cenām
(līdz 3 zīmēm aiz komata)
 Norādīt mērķus un rezultātus   ò ||   ||   || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads || KOPĀ
 REZULTĀTI
 Rezultāta veids ||   || Rezultātu sk. || Izmaksas || Rezultātu sk. || Izmaksas || Rezultātu sk. || Izmaksas || Rezultātu sk. || Izmaksas || Rezultātu sk. || Izmaksas || Rezultātu sk. || Izmaksas || Rezultātu sk. || Izmaksas || Kopējais rezultātu skaits || Kopējās izmaksas
 1. KONKRĒTAIS MĒRĶIS || 3 || 26.143 || 7 || 27.015 || 11 || 27.450 || 11 || 27.886 || 11 || 28.322 || 11 || 29.193 || 11 || 28.322 || 65 || 194.331
 2. KONKRĒTAIS MĒRĶIS || 2 || 11.982 || 4 || 12.382 || 6 || 12.581 || 6 || 12.871 || 6 || 12.981 || 6 || 13.380 || 6 || 12.981 || 36 || 89.069
 3. KONKRĒTAIS MĒRĶIS || 2 || 11.438 || 5 || 11.819 || 8 || 12.010 || 8 || 12.200 || 8 || 12.391 || 8 || 12.772 || 8 || 12.391 || 47 || 85.020
 4. KONKRĒTAIS MĒRĶIS || 1 || 4.902 || 3 || 5.065 || 5 || 5.147 || 5 || 5.229 || 5 || 5.310 || 5 || 5.474 || 5 || 5.310 || 29 || 36.437
 KOPĒJĀS IZMAKSAS || 9 || 54.174 || 19 || 55.980 || 30 || 56.882 || 30 || 57.785 || 30 || 58.688 || 30 || 60.494 || 30 || 58.688 || 178 || 404.857
Rezultātu skaits, kas tiek plānots
2021. un 2022. gadā: 1. mērķis — 12;
2. mērķis — 6; 3. mērķis — 9;
4. mērķis — 6, tādējādi visai programmai
kopā — 32. Kopējais plānotais indikatīvais
rezultātu skaits ir 120.
Rezultātus veido:
1. konkrētajam mērķim — izstrādāto
instrumentu un mehānismu skaits;
2. konkrētajam mērķim — darbojošos Eiropas
references tīklu skaits un izstrādāto vadlīniju skaits;
3. konkrētajam mērķim — apstiprinātu
identificētu un izplatītu paraugprakšu skaits attiecībā uz
rentabliem profilakses pasākumiem;
4. konkrētajam
mērķim — izstrādāto kopējo pieeju skaits
(attiecībā uz pārrobežu veselības apdraudējumiem).
Sadalījums pa gadiem ir vidējais
rādītājs un ir tikai ilustratīvs, jo programmai
nozīmīgāks ir kopējā finansējuma sadalījums.
Ir ļoti iespējams, ka vienā gadā pie kāda
konkrētā mērķa tiks strādāts vairāk
nekā pie cita. Norādes par gada izdevumiem tiks sniegtas daudzgadu
stratēģiskajā plānā. Galīgais lēmums tiks
pieņemts, sagatavojot gada darba programmu.

8.2.3.
Paredzamā ietekme uz
administratīvajām apropriācijām
8.2.3.1.
Kopsavilkums

–
¨  Priekšlikumā/iniciatīvā nav paredzēta
administratīvu apropriāciju izmantošana
–
ý  Priekšlikumā/iniciatīvā paredzēta
administratīvu apropriāciju izmantošana, kā norādīts
turpmāk.
Miljonos EUR 2011. gada cenās
(līdz 3 zīmēm aiz komata)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOPĀ
 DFS 5. IZDEVUMU KATEGORIJA
 Cilvēkresursi (budžeta pozīcija 17 01 01) || 1.026 || 1.026 || 1.026 || 1.026 || 1.026 || 1.026 || 1.026 || 7.182
 Citi administratīvie izdevumi (budžeta pozīcija 17 01 02 11) || 2.025 || 2.025 || 2.025 || 2.025 || 2.025 || 2.025 || 2.025 || 14.175
 Starpsumma DFS 5. IZDEVUMU KATEGORIJĀ || 3.051 || 3.051 || 3.051 || 3.051 || 3.051 || 3.051 || 3.051 || 21.357
 Ārpus DFS 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS
 Administratīvie izdevumi programmas atbalstam (budžeta pozīcija 17 01 04) || 5.320 || 5.320 || 5.320 || 5.320 || 5.320 || 5.320 || 5.320 || 37.240
 Starpsumma ārpus DFS 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS || 5.320 || 5.320 || 5.320 || 5.320 || 5.320 || 5.320 || 5.320 || 37.240
 KOPĀ || 8.371 || 8.371 || 8.371 || 8.371 || 8.371 || 8.371 || 8.371 || 58.597

8.2.3.2.
Paredzamās vajadzības saistībā
ar cilvēkresursiem

–
¨  Priekšlikumā/iniciatīvā nav paredzēta
cilvēkresursu izmantošana
–
ý  Priekšlikumā/iniciatīvā paredzēta
cilvēkresursu izmantošana, kā norādīts turpmāk.
Amata vietu skaits, izteikts pilnslodzes ekvivalentos
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
 ·                         Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki) SANCO ĢD
 17 01 01 01 — galvenajās mītnēs un Komisijas pārstāvniecības birojos dalībvalstīs (AD &AST) || 5,7 || 5,7 || 5,7 || 5,7 || 5,7 || 5,7 || 5,7
 2,375 || 2,375 || 2,375 || 2,375 || 2,375 || 2,375 || 2,375
 Kopējais štatu sarakstā ietverto amata vietu skaits, SANCO ĢD || 8,075 || 8,075 || 8,075 || 8,075 || 8,075 || 8,075 || 8,075
 KOPĀ || 8,075 || 8,075 || 8,075 || 8,075 || 8,075 || 8,075 || 8,075
Ar
cilvēkresursiem saistītās vajadzības tiks
nodrošinātas, izmantojot tos attiecīgā ĢD darbiniekus, kuri
jau ir iesaistīti konkrēta pasākuma pārvaldībā
un/vai ir pārgrupēti attiecīgajā ĢD, vajadzības
gadījumā izmantojot vadošajam ĢD gada budžeta sadales
procedūrā piešķirtos papildu resursus un ņemot
vērā budžeta ierobežojumus.
Veicamo uzdevumu
apraksts
 Ierēdņi un pagaidu darbinieki || SANCO ĢD Programmas, daudzgadu darba programmas, gada darba programmu izstrāde, programmas īstenošanas kontrole, novērtēšana, revīzijas u. c. Saskaņošana ar izpildaģentūru, ja galu galā tiek nolemts Programmas pārvaldību uzticēt kā ārpakalpojumu.

8.2.4.
Saderība ar pašreizējo daudzgadu finanšu
shēmu

–
ý  Priekšlikums/iniciatīva atbilst daudzgadu finanšu shēmai
2014.–2020. gadam, kas ierosināta Komisijas Paziņojumā
COM(2011) 500.
–
¨  Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpārplāno
attiecīgā daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija.
–
¨  Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpiemēro
elastības instruments vai jāpārskata daudzgadu finanšu
shēma[29].

8.2.5.
Trešo personu ieguldījums

–
ý Priekšlikumā/iniciatīvā nav paredzēts trešo
personu līdzfinansējums.
–
¨ Priekšlikumā/iniciatīvā paredzēts turpmāk
aprēķinātais līdzfinansējums.

8.3.
Paredzamā ietekme uz izdevumiem

–
ý  Priekšlikums/iniciatīva finansiāli neietekmē
ieņēmumus.
–
¨  Priekšlikumam/iniciatīvai ir šāda finansiālā
ietekme.
[1]               COM(2011) 500 galīgā redakcija.
[2]               COM(2010) 2020 galīgā redakcija.
[3]               Informācijas avots: iegūts no Eurostat
tiešsaistes datubāzes 2011. gada jūlijā “General
expenditure by function — health compared to total” (Vispārējo
izdevumu sadalījums pa funkcijām — veselības
aizsardzības izmaksu salīdzinājums ar kopējām
izmaksām), 2009: 14,63 %. http://appsso.eurostat.ec.europa.eu/nui/show.do?dataset=gov_a_exp&lang=en
.
[4]               IMF 2011 un Joumard et al., 2010,
t. i., vērtība, par kuru sabiedrības novecošanas
izraisītais publisko veselības aizsardzības izdevumu pieaugums
pārsniedz IKP pieaugumu (tiek lēsts, ka ESAO vidējais izmaksu
pārsnieguma pieaugums ir aptuveni 1 %).
[5]               Eiropas Parlamenta un Padomes
2011. gada 9. marta Direktīva 2011/24/ES.
[6]               OV C , , . lpp.
[7]               OV C , , . lpp.
[8]               Komisijas paziņojums, COM(2010) 2020
galīgā redakcija.
[9]               OV L 271, 9.10.2002., 1.–12. lpp.
[10]             OV L 301, 20.11.2007., 3.–13. lpp.
[11]             Revīzija palātas 2009. gada 5. marta
Īpašais ziņojums Nr. 212009 “Eiropas Savienības
sabiedrības Veselības programma (2003.–2007. gadam): vai
efektīvs veids veselības uzlabošanai?”
[12]             Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs
izveidots saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK)
Nr. 851/2004.
[13]             Zinātniskās komitejas izveidotas
saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2008/721/EK, atsauce uz OV.
[14]             OV L, , . lpp.
[15]             OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.
[16]             OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.
[17]             COM(2010) 546 galīgā
redakcija
[18]             OV L 88, 4.4.2011., 45. lpp.
[19]             OV L 88, 4.4.2011., 45. lpp.
[20]             Kā norādīts Finanšu regulas 49. panta
6. punkta a) vai b) apakšpunktā.
[21]             Detalizētu informāciju par pārvaldības
veidiem un atsauces uz Finanšu regulu var atrast BudgWeb vietnē http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[22]             Kā noteikts Finanšu regulas 185. pantā.
[23]             OV L 11, 16.1.2003., 1. lpp.
[24]             Komisijas 2008. gada 9. septembra Lēmums,
C(2008)4943,.
[25]             Dif. = diferencētas apropriācijas / nedif. = nediferencētas
apropriācijas.
[26]             EBTA — Eiropas Brīvās tirdzniecības
asociācija.
[27]             Kandidātvalstis un attiecīgā
gadījumā potenciālās kandidātvalstis no
Rietumbalkāniem.
[28]             Tehniskā un/vai administratīvā
palīdzība un ES programmu un/vai pasākumu īstenošanas atbalsta
izdevumi (kādreizējās “BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[29]             Sk. Iestāžu nolīguma 19. un
24. punktu.