				|

		52014PC0317

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par pasākumiem, kurus Savienība drīkst veikt aizsardzībai pret dempingu un subsidētu importu pēc ziņojuma, ko pieņēmusi PTO Strīdu izšķiršanas organizācija (kodificēta redakcija) /* COM/2014/0317 final - 2014/0163 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           Tautu Eiropas kontekstā
Komisija piešķir lielu nozīmi Savienības tiesību
vienkāršošanai un skaidrošanai, lai tās padarītu skaidrākas
un pieejamākas pilsoņiem, tādējādi sniedzot tiem jaunas
iespējas un izdevību izmantot tiem piešķirtās
īpašās tiesības.
Šo mērķi nevar sasniegt kamēr
daudzie noteikumi, kas tikuši grozīti vairākas reizes, bieži diezgan
būtiski, paliek izkaisīti, tādā veidā, ka tie
jāmeklē daļēji oriģinālajā dokumentā un
daļēji vēlākajos grozošajos dokumentos.
Tādējādi, lai identificētu šībrīža noteikumus, ir
vajadzīgs nozīmīgs pētījums, kas salīdzina
dažādus instrumentus.
Šajā sakarā to noteikumu
kodifikācija, kas bieži tikuši grozīti, ir arī svarīga, lai
tiesību akti būtu skaidri un pārskatāmi.
2.           Komisija 1987. gada 1.
aprīlī nolēma[1]
sniegt rīkojumus saviem darbiniekiem, ka visiem tiesību aktiem
jābūt kodificētiem ne vēlāk kā pēc
desmit grozījumiem, uzsverot, ka šī ir minimālā
prasība un ka struktūrām jācenšas kodificēt pat
īsākos laika posmos tekstus par kuriem tās ir atbildīgas,
lai nodrošinātu, ka noteikumi ir skaidri un viegli saprotami.
3.           Edinburgas Eiropas Padomes (1992. g.
decembris) prezidentūras secinājumi
to apstiprināja[2],
uzsverot kodifikācijas nozīmi, jo tā nodrošina
piemērojamo tiesību skaidrību attiecībā uz to,
kādas tiesības attiecīgam jautājumam piemērojamas
attiecīgajā laikā.
Kodifikācija jāveic pilnīgā
atbilstībā normālajai procedūrai Savienības
tiesību aktu pieņemšanai.
Ņemot vērā to, ka nekādas
izmaiņas pēc būtības nevar tikt veiktas dokumentos, kurus
skar kodifikācija, Eiropas Parlaments, Padome un Komisija ir
nolēmuši ar 1994. gada 20. decembra Starpinstitūciju vienošanos,
ka var izmantot pasteidzinātu procedūru kodifikācijas dokumentu
paātrinātai pieņemšanai.
4.           Šī priekšlikuma
mērķis ir uzņemties Padomes 2001. gada 23. jūlija Regulas
(EK) Nr. 1515/2001 par pasākumiem, kurus Kopiena drīkst veikt
aizsardzībai pret dempingu un subsidētu importu pēc
ziņojuma, ko pieņēmusi PTO Strīdu izšķiršanas
organizācija[3]
kodifikāciju. Jaunā regula pārņems dažādos tajā
ietvertos tiesību aktus[4];
šis priekšlikums pilnībā saglabā kodificēto tiesību
aktu saturu un līdz ar to tikai apkopo tos ar tādiem
formāliem grozījumiem, ko prasa pats kodifikācijas
pasākums.
5.           Kodifikācijas priekšlikums tika
izstrādāts pamatojoties uz iepriekšēju Regulas (EK) Nr.
1515/2001 un tās grozošā tiesību akta konsolidāciju 22
oficiālajās valodās, ko veica Eiropas Savienības
Publikāciju birojs ar datu apstrādes sistēmas palīdzību.
Ja pantiem ir piešķirti jauni numuri, atbilstību veco un jauno numuru
starpā parāda tabulā, kas atrodas kodificētās regulas
II pielikumā.
ê 1515/2001
(pielāgots)
2014/0163 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
par pasākumiem, kurus Ö Savienība Õ drīkst veikt
aizsardzībai pret dempingu un subsidētu importu pēc
ziņojuma, ko pieņēmusi PTO Strīdu izšķiršanas
organizācija (kodificēta redakcija)
EIROPAS PARLAMENS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Ö Līgumu par
Eiropas Savienības darbību Õ, un jo īpaši
tā Ö 207. panta
2. punktu Õ,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Ekonomikas un
sociālo lietu komitejas atzinumu[5],
saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
ê
(1)       Padomes Regula (EK) Nr.
1515/2001[6]
ir būtiski grozīta[7].
Skaidrības un praktisku apsvērumu dēļ minētā
regula būtu jākodificē.
ê 1515/2001, 1.
apsvērums (pielāgots)
(2)       Padomes Regula (EK)
Nr. 1225/2009[8]
ir ieviesusi kopējus noteikumus aizsardzībai pret importu par
dempinga cenām no valstīm, kas nav Ö Savienības Õ dalībvalstis.
ê 1515/2001, 2.
apsvērums (pielāgots)
(3)       Padomes Regula (EK) Nr. 597/2009[9] ir ieviesusi
kopējus noteikumus aizsardzībai pret subsidētu importu no
valstīm, kas nav Ö Savienības Õ dalībvalstis.
ê 1515/2001, 3.
apsvērums
(4)       Saskaņā ar
Marakešas nolīgumu par Pasaules Tirdzniecības Organizācijas
(“PTO”) izveidošanu, panākta Vienošanās par normām un
procedūrām strīdu izšķiršanai (“VSI”). Saskaņā ar
VSI, izveidota Strīdu izšķiršanas organizācija (“SIO”).
ê 1515/2001, 4.
apsvērums (pielāgots)
(5)       Lai attiecīgos
gadījumos Ö Savienībā Õ varētu veikt
pasākumu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1225/2009 vai
Regulu (EK) Nr. 597/2009 atbilstīgi rekomendācijām un
nolēmumiem SIO ziņojumos ir jāpieņem īpaši noteikumi.
ê 1515/2001, 5.
apsvērums (pielāgots)
(6)       Lai ievērotu juridiskos
skaidrojumus SIO ziņojumos, Ö Komisija Õ, ja uzskata to par
lietderīgu, drīkst atcelt, grozīt vai pieņemt jebkādus
citus pasākumus attiecībā uz pasākumiem, kuri veikti
saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1225/2009 vai Regulu (EK)
Nr. 597/2009, to skaitā pasākumiem par kuriem nav izšķirti
strīdi saskaņā ar VSI. Turklāt Ö Komisijai Õ vajadzības
gadījumos būtu Ö jābūt Õ iespējai
šādus pasākumus pārtraukt vai pārskatīt.
ê 1515/2001, 6.
apsvērums
(7)       VSI nav noteikts
termiņš. Rekomendācijām SIO ziņojumos ir tikai uz
nākotni vērsts spēks. Tāpēc būtu lietderīgi
noteikt, ka visi pasākumi, ko veic saskaņā ar šo regulu, ja nav
norādīts citādi, tiks izpildīti no to spēkā
stāšanās dienas, un tāpēc nerada pamatu līdz šai
dienai iekasēto nodokļu atmaksāšanai.
ê 37/2014, 1.
pants un Pielikuma 7. punkts (pielāgots)
(8)       Ö Šīs
regulas Õ īstenošanai ir nepieciešami vienoti nosacījumi, lai
pieņemtu pasākumus pēc ziņojuma, ko pieņēmusi Ö SIO Õ attiecībā
uz aizsardzību pret dempingu un subsidētu importu. Minētie
pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Eiropas Parlamenta
un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011[10].
(9)       Lai apturētu
pasākumus uz ierobežotu laikposmu, ņemot vērā šādu
pasākumu ietekmi, būtu jāpiemēro konsultēšanās
procedūra,
ê 1515/2001
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
ê 37/2014, 1.
pants un Pielikuma 7. punkts, 1) apakšpunkts (pielāgots)
1. pants
1. Kad SIO pieņem ziņojumu par
Savienības pasākumu, kas pieņemts saskaņā ar Regulu
(EK) Nr. 1225/2009, Regulu (EK) Nr. 597/2009, vai šo regulu (“apstrīdēto
pasākumu”), Komisija saskaņā ar 4. panta 3. punktā
minēto pārbaudes procedūru var veikt vienu vai vairākus no
turpmāk minētajiem pasākumiem, ko tā uzskata par
piemērotiem:
a)           atcelt vai grozīt
apstrīdēto pasākumu;
b)           pieņemt jebkādus citus
īpašus īstenošanas pasākumus, kurus šajos apstākļos
uzskata par piemērotiem, lai Savienība izpildītu
ziņojumā minētos ieteikumus un nolēmumus.
2. Pasākumu pieņemšanai
saskaņā ar 1. punktu Komisija var visām
ieinteresētajām personām pieprasīt sniegt visas ziņas,
kuras vajadzīgas tās informācijas papildināšanai, kas iegūta
izmeklēšanas laikā, pēc kuras pieņemts
apstrīdētais pasākums.
3. Ciktāl ir lietderīgi veikt
pārskatīšanu pirms 1. punktā noteiktajiem pasākumiem vai to
laikā, šādu pārskatīšanu sāk Komisija. Tiklīdz
Komisija ir nolēmusi sākt pārskatīšanu, tā
dalībvalstīm sniedz informāciju.
4. Ciktāl ir lietderīgi apturēt
apstrīdēto vai grozīto pasākumu, Komisija to aptur uz
ierobežotu laiku saskaņā ar 4. panta 2. punktā minēto
konsultēšanās procedūru.
ê 37/2014, 1.
pants un Pielikuma 7. punkts, 2) apakšpunkts (pielāgots)
2. pants
1. Lai ņemtu vērā SIO
ziņojumā sniegtās juridiskās interpretācijas par
neapstrīdētiem pasākumiem, Komisija pēc saviem ieskatiem
var veikt arī jebkuru no 1. panta 1. punktā minētajiem
pasākumiem.
2. Pasākumu pieņemšanai
saskaņā ar 1. punktu Komisija var visām
ieinteresētajām personām pieprasīt sniegt visas ziņas,
kuras vajadzīgas tās informācijas papildināšanai, kas
iegūta izmeklēšanas laikā, kuras rezultātā
pieņemts neapstrīdētais pasākums.
3. Ciktāl ir lietderīgi veikt
pārskatīšanu pirms 1. punktā noteiktajiem pasākumiem vai to
laikā, šādu pārskatīšanu sāk Komisija. Tiklīdz
Komisija ir nolēmusi sākt pārskatīšanu, tā
dalībvalstīm sniedz informāciju.
4. Ciktāl ir lietderīgi apturēt
apstrīdēto vai grozīto pasākumu, Komisija to aptur uz
ierobežotu laiku saskaņā ar 4. panta 2. punktā minēto
konsultēšanās procedūru.
ê 1515/2001
3. pants
Visus pasākumus, kas pieņemti
saskaņā ar šo regulu, piemēro no to spēkā
stāšanās dienas, un, ja nav norādīts citādi, tie
nerada pamatu līdz šai dienai iekasēto nodokļu
atmaksāšanai.
ê 37/2014, 1.
pants un Pielikuma 7. punkts, 3) apakšpunkts (pielāgots)
4. pants
1. Komisijai palīdz komiteja, kas
izveidota saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1225/2009 15. panta 1.
punktu. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011
nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro
Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu.
3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro
Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
ê 37/2014, 1.
pants un Pielikuma 7. punkts, 4) apakšpunkts (pielāgots)
5. pants
Komisija iekļauj informāciju par
šīs regulas īstenošanu savā gada ziņojumā par
tirdzniecības aizsardzības pasākumu piemērošanu un
īstenošanu, ko iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei, ievērojot
22.a pantu Padomes Regulā (EK) 1225/2009.
ê
6. pants
Regulu (EK) Nr. 1515/2001 atceļ.
Atsauces uz atcelto regulu uzskata par
atsaucēm uz šo regulu, un tās lasa saskaņā ar
atbilstības tabulu II pielikumā.
ê 1515/2001
(pielāgots)
7. pants
Šī regula
stājas spēkā Ö divdesmitajā Õ dienā Ö pēc
tās Õ publicēšanas Eiropas
Ö Savienības Õ
Oficiālajā Vēstnesī.
Regula
uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās
dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā –                         Padomes
vārdā –
priekšsēdētājs                                                 priekšsēdētājs
[1]               COM(87) 868 PV.
[2]               Skat. Secinājumu A daļas 3. pielikumu.
[3]               Iekļauts 2014. gada likumdošanas programmā.
[4]               Skat. šī priekšlikuma I pielikumu.
[5]               OV C […], […], […] lpp.
[6]               Padomes 2001. gada 23. jūlija Regula (EK) Nr.
1515/2001 par pasākumiem, kurus Kopiena drīkst veikt
aizsardzībai pret dempingu un subsidētu importu pēc
ziņojuma, ko pieņēmusi PTO Strīdu izšķiršanas organizācija
(OV L 201, 26.7.2001, 10. lpp.).
[7]               Skatīt I pielikumu.
[8]               Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr.
1225/2009, par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no
valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 22.12.2009.,
51. lpp.).
[9]               Padomes 2009. gada 11. jūnija Regula (EK) Nr. 597/2009
par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav
Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 188, 18.7.2009., 93. lpp.).
[10]             Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra
Regula (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus
par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas
īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.)
é
I PIELIKUMS
Atceltā
regula ar tajā secīgi veikto grozījumu sarakstu
 Padomes Regula (EK) Nr. 1515/2001 (OV L 201, 26.7.2001., 10. lpp.) ||   ||
 || Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 37/2014 (OV L 18, 21.1.2014., 1. lpp.) || Tikai Pielikuma 7. punkts.
_____________
II PIELIKUMS
Atbilstības
tabula
 Regula (EK) Nr. 1515/2001 || Šī regula
 1., 2. un 3. pants || 1., 2. un 3. pants
 3.a pants || 4. pants
 3.b pants || 5. pants
 - || 6. pants
 4. pants || 7. pants
 - || I pielikums
 - || II pielikums
_____________


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52008PC0523

Priekšlikums Padomes regula, ar kuru attiecībā uz jaunu eksportētāju izbeidz pārskatīt Regulu (EK) Nr. 1659/2005, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes magnēzija ķieģeļu importam  /* COM/2008/0523 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 18.8.2008COM(2008) 523 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES REGULA,ar kuru attiecībā uz jaunu eksportētāju izbeidz pārskatīt Regulu (EK) Nr. 1659/2005, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes magnēzija ķieģeļu importam(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPriekšlikuma konteksts |Priekšlikuma pamatojums un mērķi Šis priekšlikums attiecas uz to, kā piemērot Padomes 1995. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (“pamatregula”), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes 2005. gada 21. decembra Regulu (EK) Nr. 2117/2005. |Vispārīgais konteksts Šis priekšlikums ir sagatavots, īstenojot pamatregulu un veicot izmeklēšanu saskaņā ar pamatregulā noteiktajām pamatprasībām un procedūras prasībām. |Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Padomes Regula (EK) Nr. 1659/2005, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas (ĶTR) izcelsmes magnēzija ķieģeļu importam. |Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Nepiemēro. |Apspriešanās ar ieinteresētajām personām un ietekmes novērtējums |Apspriešanās ar ieinteresētajām personām |Procedūrā iesaistītajām ieinteresētajām personām jau ir bijusi iespēja aizstāvēt savas intereses izmeklēšanā saskaņā ar pamatregulas noteikumiem. |Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana |Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. |Ietekmes novērtējums Šis priekšlikums ir sagatavots, īstenojot pamatregulu. Pamatregulā nav paredzēts vispārējs ietekmes novērtējums, bet sniegts pilnīgs vērtējamo nosacījumu uzskaitījums. |Priekšlikuma juridiskie aspekti |Ierosināto pasākumu kopsavilkums Komisija 2007. gada 21. decembrī attiecībā uz jaunu eksportētāju uzsāka pārskatīšanas izmeklēšanu par antidempinga pasākumiem, kas piemērojami konkrētu ĶTR izcelsmes magnēzija ķieģeļu veidu importam. Lai gan izmeklēšanā noskaidrojās, ka pieprasījuma iesniedzējs patiesi ir jauns eksportētājs, atklāja, ka pieprasījuma iesniedzējs nav pilnībā sadarbojies, jo nav laicīgi informējis par divu saistīto uzņēmumu pastāvēšanu. Informāciju par šiem uzņēmumiem ieguva vēlākā izmeklēšanas posmā, tadējādi liedzot Komisijai iespēju pārbaudīt informāciju pēc tās iesniegšanas. Viens no šiem uzņēmumiem bija iesaistīts konkrētu magnēzija ķieģeļu pārdošanā, un otrs bija konkrētu magnēzija ķieģeļu turpmākais ražotājs. Tādējādi nebija iespējams izvērtēt pieprasījuma iesniedzēja piemērotību individuālai maksājumu likmei. Pamatojoties uz to, pieprasījuma iesniedzējam arī turpmāk jāpiemēro sākotnējā izmeklēšanā noteiktā atlikusī maksājuma likme. Tādēļ ierosina Padomei pieņemt pievienoto regulas priekšlikumu, lai izbeigtu procedūru, neizdarot grozījumus sākotnējā izmeklēšanā. |Juridiskais pamats Padomes 1995. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes 2005. gada 21. decembra Regulu (EK) Nr. 2117/2005. |Subsidiaritātes princips Priekšlikums ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro. |Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu tālāk minētā iemesla dēļ. |Lēmuma forma ir aprakstīta iepriekš minētajā pamatregulā un neparedz valstu lēmumus. Netiek prasīts norādīt, kā līdz minimumam tiek samazināts un proporcionāli priekšlikuma mērķim sadalīts Kopienas, valstu valdību, reģionālo un vietējo varas iestāžu, komersantu un pilsoņu finansiālais un administratīvais slogs. |Juridisko instrumentu izvēle |Ierosinātais juridiskais instruments: regula. |Citi instrumenti nebūtu piemēroti, jo pamatregula neparedz alternatīvas. |Ietekme uz budžetu |Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. |1.  PriekšlikumsPADOMES REGULA,ar kuru attiecībā uz jaunu eksportētāju izbeidz pārskatīt Regulu (EK) Nr. 1659/2005, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes magnēzija ķieģeļu importamEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1995. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis[1] („pamatregula”), un jo īpaši tās 9. panta 4. punktu un 11. panta 4. punktu,ņemot vērā priekšlikumu, ko Komisija iesniegusi pēc apspriešanās ar padomdevēju komiteju,tā kā:2.  PROCEDŪRA3.  Spēkā esošie pasākumi4.  Padome ar Regulu (EK) Nr. 1659/2005[2] ("sākotnējā regula") noteica galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas ("ĶTR") izcelsmes magnēzija ķieģeļu veidu importam. Pasākumi ir procentuālā nodokļu likme 39,9 % apmērā, izņemot sešus sākotnējā regulā īpaši norādītus uzņēmumus, kuriem piemēro individuālas nodokļu likmes.5.  Pārskatīšanas pieprasījums6.  Pēc galīgo pasākumu piemērošanas Komisija saņēma pieprasījumu uzsākt Regulas (EK) Nr. 1659/2005 pārskatīšanu pēc jauna eksportētāja Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd. ("iesniedzējs") pieprasījuma saskaņā ar pamatregulas 11. panta 4. punktu. Iesniedzējs apgalvoja, ka nav saistīts ar nevienu no ĶTR ražotājiem eksportētājiem, kuriem piemēro patlaban spēkā esošos antidempinga pasākumus attiecībā uz magnēzija ķieģeļiem. Turklāt tas apgalvoja, ka nav eksportējis magnēzija ķieģeļus uz Kopienu sākotnējās izmeklēšanas laikā (no 2003. gada 1. aprīļa līdz 2004. gada 31. martam), bet ir eksportējis tos uz Kopienu pēc šā termiņa.7.  Pārskatīšanas sākšana attiecībā uz jaunu eksportētāju8.  Komisija izskatīja iesniedzēja sākotnēji šķietami ticamos pierādījumus un atzina tos par pietiekamiem, lai varētu sākt pārskatīšanu saskaņā ar pamatregulas 11. panta 4. punktu. Pēc apspriešanās ar padomdevēju komiteju un pēc tam, kad attiecīgajai Kopienas ražošanas nozarei bija dota iespēja izteikt savus apsvērumus, Komisija ar Regulu (EK) Nr. 1536/2007[3] sāka Regulas (EK) Nr. 1659/2005 pārskatīšanu attiecībā uz iesniedzēju.9.  Saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1536/2007 ar Regulu (EK) Nr. 1659/2005 noteikto antidempinga maksājumu 39,9 % apmērā attiecībā uz iesniedzēja ražotajiem magnēzija ķieģeļiem, ko tas eksportēja uz Kopienu, atcēla. Vienlaikus saskaņā ar pamatregulas 14. panta 5. punktu muitas dienestiem uzdeva veikt attiecīgus pasākumus šāda importa reģistrācijai.10.  Attiecīgais ražojums un līdzīgs ražojums11.  Attiecīgais ražojums ir tas pats, kas aprakstīts sākotnējā regulā, proti, Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes ķīmiski saistīti, neapdedzināti magnēzija ķieģeļi, kuros vismaz 80 % no magnija savienojumiem ir MgO, neatkarīgi no tā, vai tas satur vai nesatur magnezītu, un kuru parasti deklarē ar KN kodiem ex 6815 91 00, ex 6815 99 10 un ex 6815 99 90 (TARIC kodi 6815 91 00 10, 6815 99 10 20 un 6815 99 90 20).12.  Līdzīgais ražojums arī ir tas pats, kas definēts sākotnējā regulā.13.  Personas, uz kurām attiecas procedūra14.  Komisija oficiāli paziņoja Kopienas ražošanas nozarei, iesniedzējam un eksportētājvalsts pārstāvjiem par pārskatīšanas uzsākšanu. Ieinteresētajām personām tika dota iespēja rakstiski izteikt viedokli un tikt uzklausītām.15.  Komisija arī nosūtīja iesniedzējam tirgus ekonomikas režīma (TER) pieprasījuma veidlapu un anketu un saņēma atbildes šim nolūkam atvēlētajos termiņos. Komisija ievāca un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par nepieciešamu dempinga noteikšanai, un veica pārbaudes apmeklējumus iesniedzēja un šādu sadarbībā iesaistīto ĶTR uzņēmumu telpās.16.  Yingkou Dalmond Refractories Co. Ltd. (iesniedzējs)17.  Liaoning Qunyi Group Refractories Co. Ltd. (mātes uzņēmums)18.  Yingkou Guangshan Refractories Co. Ltd. (saistītais ražotājs)19.  Dalian Dalmond Trading Co. Ltd. (saistītais eksportētājs).20.  Izmeklēšanas periods21.  Dempinga izmeklēšana aptvēra laikposmu no 2006. gada 1. aprīļa līdz 2007. gada 30. septembrim ("izmeklēšanas periods" jeb "IP").22.  IZMEKLĒŠANAS REZULTĀTI23.  Jauna eksportētāja statuss24.  Kopienas ražošanas nozare iebilda, ka iesniedzējs attiecīgo ražojumu bija eksportējis uz Kopienu jau 2004. gadā, un šo apgalvojumu pamatoja ar dažādām interneta lapām un iesniedzēja katalogiem, kuros bija minēti pārdevumi Kopienā. Tomēr šajos dokumentos nebija īpaši minēts attiecīgais ražojums vai eksporta datums, un, pārbaudot iesniedzēja un tā saistīto uzņēmumu pārdevumu virsgrāmatu, liecības par šādu eksportu netika atrastas. Izmeklēšana apstiprināja faktu, ka iesniedzējs sākotnējās izmeklēšanas laikā nav eksportējis attiecīgo ražojumu un tikai pēc šā laikposma sācis eksportu uz Kopienu.25.  Turklāt iesniedzējs spēja pietiekami pierādīt, ka nav tieši vai netieši saistīts ne ar vienu no Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, uz kuriem attiecas spēkā esošie antidempinga pasākumi saistībā ar attiecīgo ražojumu.26.  Tātad ir apstiprinājies, ka iesniedzējs uzskatāms par jaunu eksportētāju saskaņā ar pamatregulas 11. panta 4. punktu.27.  Tirgus ekonomikas režīms ("TER")28.  Ievērojot pamatregulas 2. panta 7. punkta b) apakšpunktu, antidempinga izmeklēšanā attiecībā uz ĶTR izcelsmes importa normālo vērtību saskaņā ar pamatregulas 2. panta 1.–6. punktu nosaka ražotājiem, kuri atbilst pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta kritērijiem, proti., ja ir pierādīts, ka līdzīgā ražojuma izgatavošanā un pārdošanā dominē tirgus ekonomikas nosacījumi. Minētie kritēriji izklāstīti kopsavilkuma veidā:29.  lēmumi par uzņēmējdarbību tiek pieņemti, reaģējot uz tirgus signāliem, bez ievērojamas valsts iesaistīšanās, un izmaksas atspoguļo tirgus vērtības;30.  uzņēmumiem ir vienota grāmatvedība, kam veic neatkarīgu revīziju atbilstoši starptautiskajiem grāmatvedības standartiem („SGS”) un ko izmanto visām vajadzībām;31.  no agrākās sistēmas, kurā nebija tirgus ekonomikas, nav mantoti nekādi nozīmīgi izkropļojumi;32.  likumi par maksātnespēju un īpašumu garantē stabilitāti un juridisko noteiktību;33.  valūtas maiņu veic pēc tirgus kursa.34.  Iesniedzējs pieprasīja TER saskaņā ar pamatregulas 2. panta 7. punkta b) apakšpunktu un tika lūgts aizpildīt TER pieprasījuma veidlapu.35.  Izmeklēšanas gaitā iesniedzējs veica vairākus TER pieprasījumus attiecībā uz saistītajiem uzņēmumiem. Izvērtējot pieprasījumus, Komisija izvēlējās četrus TER pieprasījumus, lai veiktu pārbaudi attiecībā uz uzņēmumiem, kas iesaistītii attiecīgā ražojuma ražošanā un pārdošanā. Šie uzņēmumi ir minēti šīs regulas 8. apsvērumā. Tomēr izmeklēšanas vēlākā posmā atklāja, ka iesniedzējs bija saistīts ar citu attiecīgā ražojuma ražotāju un citu eksportētāju no ĶTR. Šie uzņēmumi neaizpildīja atsevišķu TER pieprasījuma veidlapu, tādēļ nebija iespējams izvērtēt situāciju attiecībā uz visu grupu, kurā darbojās iesniedzējs.36.  Saskaņā ar Komisijas vienoto praksi ir paredzēts pārbaudīt, vai saistīto uzņēmumu grupa kopumā atbilst TER prasībām. Tas tiek uzskatīts par nepieciešamu, lai izvairītos no tā, ka uzņēmumu grupas pārdevumus veic, izmantojot kādu no grupas saistītajiem uzņēmumiem, kuram ir piešķirts preferenciāls individuāls maksājums. Tādēļ gadījumā, ja meitas uzņēmums vai cits saistīts uzņēmums ir attiecīgā ražojuma ražotājs un/vai pārdevējs, visiem šādiem saistītajiem uzņēmumiem ir jāiesniedz TER pieprasījuma veidlapa, lai ļautu pārbaudīt, vai izpildīti pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta kritēriji. Vien tas, ka iesniedzējs nav informējis par šādu uzņēmumu pastāvēšanu, ir pietiekams pamats secinājumam, ka nav iespējams noteikt, vai visa grupa atbilst TER nosacījumiem.37.  Neskatoties uz to, izmeklēšanā atklāja, ka no četriem grupas uzņēmumiem, kas iesniedza TER pieprasījuma veidlapu, tikai viens uzņēmums atbilda visiem TER piešķiršanas nosacījumiem. Pārējie trīs uzņēmumi neatbilda pirmajiem trim iepriekš 13. apsvērumā minētajiem kritērijiem.38.  Kas attiecas uz mātes uzņēmumu, tas nevarēja pierādīt, ka ir neatkarīgs no valsts iesaistīšanās. Pirmkārt nevarēja noteikt 2001. gadā dibinātā uzņēmuma pamatkapitāla izcelsmi un nevarēja noskaidrot gramatvedības ierakstu atbilstību, kas atspoguļo kapitāla importu (pirmais kritērijs). Otrkārt, šis uzņēmums nevarēja pamatot to, ka tam ir vienota grāmatvedība, ko sagatavo un revidē saskaņā ar SGS. Konkrēti uzņēmuma grāmatvedības pārbaudes neveica attiecībā uz atsevišķiem darījumiem. Revīzija bija veikta vien attiecībā uz konsolidētajiem finanšu pārskatiem, kas speciāli sagatavoti pēc kreditora pieprasījuma. Turklāt gramatvedībā attiecībā uz atsevišķiem darījumiem arī bija vērojami vairāki SGS pārkāpumi saistībā ar pamatlīdzekļiem un amortizāciju, dažu pamatlīdzekļu veidu iegrāmatošanu un pamatlīdzekļu nolietošanos (otrs kritērijs).39.  Kas attiecas uz iesniedzēju, tas nevarēja pierādīt, ka ir neatkarīgs no valsts iesaistīšanās. Konkrēti uzņēmuma statūtos, ko nosūtīja valsts iestādēm, lai saņemtu uzņēmējdarbības atļauju, bija noteikumi, kas ierobežo pārdevumus vietējā tirgū. Turklāt uzņēmums nevarēja uzrādīt līgumu par enerģijas piegādi (pirmais kritērijs). Otrkārt, šis uzņēmums nevarēja pamatot to, ka tam ir vienota grāmatvedība, ko sagatavo un kurai revīziju veic saskaņā ar SGS (otrs kritērijs). Visbeidzot iesniedzējs nevarēja pierādīt, ka to neskar būtiski kropļojumi, kas pārņemti no iepriekšējās ekonomikas sistēmas, kas nav tirgus ekonomika, jo īpaši tādēļ, ka ne visi tā sākotnējie pamatlīdzekļi tika novērtēti neatkarīgi un tas guva ievērojamas nodokļu atlaides (trešais kritērijs).40.  Attiecībā uz trešo uzņēmumu netika pierādīts, ka uzņēmējdarbības lēmumi ir pieņemti saskaņā ar tirgus signāliem un bez ievērojamas valsts iesaistīšanās un ka tā izmaksas atbilst tirgus vērtībām (pirmais kritērijs). Otrkārt, šis uzņēmums nevarēja pierādīt to, ka tam ir vienota grāmatvedība, ko sagatavo un kura revīziju veic saskaņā ar SGS: tika konstatēti vairāki SGS pārkāpumi, piemēram, novēlota ieņēmumu iegrāmatošana vai nepareizi aprēķināta pamatlīdzekļu amortizācija (otrs kritērijs). Visbeidzot uzņēmums nepierādīja, ka to neskar būtiski kropļojumi, kas pārņemti no iepriekšējās ekonomikas sistēmas, kas nav tirgus ekonomika, jo īpaši tādēļ, ka uzņēmuma sākotnējos līdzekļus nevarēja uzskatīt par tādiem, kas novērtēti neatkarīgi (trešais kritērijs).41.  Pamatojoties uz iepriekš minētajiem faktiem un apsvērumiem, iesniedzējam un visai grupai, kurā tas darbojas, nevarēja piešķirt TER.42.  Kopienas ražošanas nozarei, iesniedzējam un eksportētājvalsts iestādēm tika dota iespēja komentēt secinājumus attiecībā uz TER. Šādus komentārus sniedza vienīgi iesniedzējs.43.  Iesniedzējs vispirms iebilda, ka diviem uzņēmumiem, kuru eksistenci atklāja vēlākā izmeklēšnas posmā, kā minēts iepriekš 15. apsvērumā, nebija jāiesniedz TER pieprasījumi. Saskaņā ar iesniedzēja sniegto informāciju TER pieprasījumi jāiesniedz uzņēmumiem, kas attiecīgo ražojumu ražojuši un pārdevuši izmeklēšanas periodā. Divi minētie uzņēmumi izmeklēšanas periodā un pēc tā nebija iesaistīti attiecīgā ražojuma ražošanā vai pārdošanā, jo saistītais eksportētājs 2008. gada sākumā pārtrauca uzņēmējdarbību, bet saistītais ražotājs izmeklēšanas periodā nespēja darboties pilnvērtīgi, jo nebija saņēmis ražošanas atļauju.44.  Šajā saistībā jāatgādina, ka iesniedzējam tika dota iespēja pieprasīt TER attiecībā uz visiem saistītajiem uzņēmumiem, ko tas arī darīja. Tomēr tas šim nolūkam atvēlētajā termiņā neinformēja par šo divu uzņēmumu pastāvēšanu, kā paskaidrots turpmāk 25. un 26. apsvērumā.45.  Komisija šķietami uzņēmējdarbību pārtraukušo eksportētāju atklāja neilgi pirms pārbaudes apmeklējuma ĶTR, un tā pastāvēšanu apstiprināja iesniedzējs. Uzņēmums neiesniedza TER pieprasījuma veidlapu un turklāt iesniedzējs, neskatoties uz Komisijas pieprasījumu, nenodrošināja grāmatvedības ierakstus un citu svarīgu informāciju, kas precizētu šā uzņēmuma konkrētās darbības izmeklēšanas periodā. Tādēļ Komisija nespēja konstatēt to, ka šis uzņēmums nav bijis iesaistīts attiecīgā ražojuma pārdošanā izmeklēšanas periodā.46.  Kas attiecas uz saistīto ražotāju, tā pastāvēšana Komisijai tika paziņota pārbaudes apmeklējuma laikā ĶTR, un tādēļ, ka šis ražotājs atradās citā provincē, Komisija nespēja uz vietas pārbaudīt tā darbību konkrēto raksturu un to, vai uzņēmums patiesi nav uzsācis attiecīgā ražojuma ražošanu. Atklāja, ka šā uzņēmuma, kas gan vēl nebija saņēmis ražošanas atļauju, uzņēmējdarbības atļauja, kas piešķirta 2007. gadā, proti, izmeklēšanas periodā, attiecas arī uz attiecīgā ražojuma ražošanu. Tādēļ šim saistītajam ražotājam būtu bijis jāiesniedz TER pieprasījums.47.  Tā kā netika paziņots par šo divu uzņēmumu pastāvēšanu un netika iesniegti TER pieprasījumi, Komisijai netika dota iespēja pārbaudīt informāciju par uzņēmumu darbību pēc tās iesniegšanas un novērtēt, vai uzņēmumu grupa atbilst TER piešķiršanas nosacījumiem.48.  Turklāt iesniedzējs minēja, ka mātes uzņēmumu nevajadzēja iekļaut TER izmeklēšanas darbības jomā, jo tas nav ne attiecīgā ražojuma ražotājs, ne eksportētājs.49.  Mātes uzņēmums kontrolē savus saistītos uzņēmumus, tostarp to darbības saistībā ar attiecīgo ražojumu. Tādējādi jebkādi konstatējumi par to, ka mātes uzņēmums nerīkojas saskaņā ar tirgus ekonomikas principiem, tieši ietekmē visu grupu. Izmeklēšana liecināja, ka pastāv cieša saikne starp mātes uzņēmumu un tā meitas uzņēmumiem, jo īpaši tādēļ, ka iesniedzējs un cits sadarbībā iesaistīts uzņēmums bija saistīts ar attiecīgo ražojumu. Starp minētajiem uzņēmumiem bija notikuši daudzi darījumi. Turklāt aktīvi un pieskaitāmās izmaksas nebija skaidri nošķirti. Turklāt mātes uzņēmums pārbaudes apmeklējuma laikā izteica vēlmi nākotnē ražot magnēzija ķieģeļus, un tā uzņēmējdarbības atļauja šim uzņēmumam to neaizliedza. Tādēļ arī šis apgalvojums bija jānoraida.50.  Iesniedzējs apliecināja, ka iepriekš 20. apsvērumā minētais uzņēmums neatbilst TER prasībām, bet minēja, ka to vairs nevar uzskatīt par ražotāju, jo tobrīd tā ražošanas telpas ir izīrētas saistītam ražotājam.51.  Šajā saistībā atklāja, ka šim uzņēmumam ir iespēja un tiesības jebkurā brīdī nākotnē atsākt ražošanu. Tādēļ šis apgalvojums bija jānoraida.52.  Iesniedzējs izteica vēl citas iebildes un informēja par jauniem elementiem, lai pierādītu, ka 19. apsvērumā minētais uzņēmums atbilst visiem TER kritērijiem. Turpmāk ir aprakstīti un apsvērti šie apgalvojumi.53.  Kas attiecas uz pirmo kritēriju, iesniedzējs turpmāk iebilda, ka jebkādi statūtos paredzēti ierobežojumi ir privāta vienošanās starp akcionāriem, ko valsts neietekmē. Iesniedzējs turklāt apgalvoja, ka Ķīnas līgumslēgšanas likumdošana neuzliek pienākumu noslēgt rakstveida līgumu par enerģijas piegādi.54.  Šajā saistībā jāpiebilst, ka Ķīnas uzņēmējdarbības tiesībās paredzēts, ka uzņēmumu statūti ir saistoši uzņēmumam, tā akcionāriem, direktoriem, pārvaldītājiem un augstākajai vadībai. Turklāt statūti un jebkādi to grozījumi ir jāreģuistrē valsts iestādēs. Pretēji iesniedzēja apgalvojumam atklāja arī to, ka Ķīnas uzņēmējdarbības tiesībās nepārprotami ir minēti piegādes un enerģijas izmantošanas līgumi, un tajās ir skaidri noteikumi par šādu līgumu saturu. Pamatojoties uz to, apgalvojumi attiecībā uz pirmo kritēriju tika noraidīti.55.  Kas attiecas uz otro kritēriju, iesniedzējs iesniedza dokumentus, saskaņā ar kuriem grāmatvedības reģistros konstatētie trūkumi, jo īpaši attiecībā uz darījumu starp saistītiem uzņēmumiem, vēlāk, 2008. gada aprīlī, tika novērsti, un iebilda, ka tādējādi otrs kritērijs ir izpildīts.56.  Šajā saistībā jāmin, ka pasākumi, kas veikti 2008. gadā, negroza faktu, ka iesniedzēja grāmatvedības dokumenti, kas bija norādīti pieprasījuma veidlapā, nebija ticami, saskaņā ar iepriekš minēto 19. apsvērumu. Pamatojoties uz iepriekš minēto, apgalvojumu nācās noraidīt.57.  Kas attiecas uz trešo kritēriju, iesniedzējs apgalvoja, ka ziņojums par kapitāla izcelsmi, kas pievienots TER pieprasījumam, ir pietiekams aktīvu novērtējuma apliecinājums. Turklāt viņš apgalvoja, ka nodokļu atlaides šajā antidempinga izmeklēšanā nav jāņem vērā, jo tās skar vienīgi antisubsīdiju izmeklēšanas.58.  Jāmin, ka izmeklēšanā atklāja kļūdas kapitāla pārbaudes ziņojumā, tādēļ šo ziņojumu nevar uzskatīt par uzticamu un neatkarīgu aktīvu novērtēšanas avotu. Attiecībā uz iesniedzēja saņemtajām nodokļu atlaidēm uzskata, ka tās būtiski maina uzņēmuma finansiālo situāciju un patiesi ietekmē trešo TER kritēriju. Tāpēc šie apgalvojumi attiecībā uz trešo kritēriju bija jānoraida.59.  Pamatojoties uz iepriekš minēto, Komisija negrozīja konstatējumus un secinājumus attiecībā uz pirmo līdz trešo kritēriju. Tādējādi apstiprina, ka iesniedzējam un grupai, kurā tas darbojas, nevar piešķirt TER.60.  Atsevišķs režīms ("AR")61.  Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 7. punktu valstīm, uz kurām attiecas šis pants, tiek noteikts valsts mēroga maksājums, izņemot gadījumus, kad uzņēmums spēj pierādīt, ka atbilst visiem pamatregulas 9. panta 5. punktā noteiktajiem kritērijiem atsevišķa režīma (AR) piešķiršanai. Minētie kritēriji izklāstīti kopsavilkuma veidā:62.  ja firmas vai kopuzņēmumi pilnīgi vai daļēji pieder ārvalstniekiem, tie var brīvi repatriēt kapitālu un peļņu;63.  eksporta cenas un daudzumi, un pārdošanas noteikumi ir brīvi noteikti;64.  vairākums tā akciju pieder privātpersonām, un jāpierāda, ka uzņēmums ir pietiekami neatkarīgs no valsts ietekmes;65.  valūtas maiņas kursu pārrēķina atbilstīgi tirgus likmei;66.  valsts iesaistīšanās nepieļauj pasākumu apiešanu, ja individuālajiem eksportētājiem piemēro dažādas maksājuma likmes.67.  Iesniedzējs ne vien lūdza TER, bet arī pieprasīja AR, ja TER tam nepiešķirtu.68.  Kā paskaidrots iepriekš 16. apsvērumā, Komisijas konsekventā prakse ir pārbaudīt, vai saistītu uzņēmumu grupa kopumā atbilst AR piešķiršanas nosacījumiem. Kā norādīts 15. apsvērumā, bija viens papildu ražotājs un viens eksportētājs, kas bija saistīti ar iesniedzēju izmeklēšanas periodā un nesadarbojās šajā izmeklēšanā. Tādējādi secinājumu par to, vai šie divi uzņēmumi atbilst AR kritērijam, nevar izdarīt.69.  Tādēļ tika secināts, ka iesniedzējam nav piešķirams ne TER, ne AR.70.  Iesniedzējam, eksportētājvalsts iestādēm un ieinteresētajām personām tika dota iespēja komentēt iepriekš minētos konstatējumus. Vienīgi iesniedzējam bija komentāri, kas izklāstīti turpmāk.71.  Pirmkārt, iesniedzējs atkārtoja apgalvojumu, ka izmeklēšana gan TER, gan AR gadījumā jāattiecina vienīgi uz uzņēmumiem, kas attiecīgo ražojumu ražojuši vai pārdevuši izmeklēšanas periodā, un izteica apgalvojumu, ka abi uzņēmumi, kas nesadarbojās, nebija iesaistīti attiecīgā ražojuma ražošanā un pārdošanā. Vēl tas iebilda, ka Komisijas ierēdņi, atrodoties uzņēmumu telpās, ir saņēmuši visu nepieciešamo informāciju, lai izvērtētu AR attiecībā uz diviem sadarbībā neiesaistītajiem uzņēmumiem.72.  Attiecībā uz pirmo apgalvojumu jāmin, ka šo divu uzņēmumu darbību izmeklēšanas periodā pārbaudes apmeklējuma laikā nevarēja precīzi pārbaudīt nesadarbošanās dēļ, kā minēts jo īpaši iepriekš 15. apsvērumā. Tādēļ iesniedzējs nepierādīja, ka divi sadarbībā neiesaistītie uzņēmumi nebija ražojuši attiecīgo ražojumu izmeklēšanas periodā vai nebija iesaistīti tā pārdošanā. Turklāt jāmin, ka neatkarīgi no ražotāja darbībām izmeklēšanas periodā, arī uz to jāattiecina grupas novērtējums to iemeslu dēļ, kas jo īpaši ir izskaidroti iepriekš 16. apsvērumā. Tādējādi vēlreiz tiek apstiprināts tas, ka šiem uzņēmumiem bija jāsadarbojas izmeklēšanā.73.  Kā minēts iepriekš 24. līdz 27. apsvērumā, informācija, kas saņemta, apmeklējot uzņēmumu, nebija pietiekama, lai veiktu AR novērtējumu attiecībā uz diviem sadarbībā neiesaistītajiem uzņēmumiem. Turklāt šī informācija netika sniegta laikā, kas atvēlēts AR pieprasījuma iesniegšanai, bet tika sniegta tik vēlu, ka Komisijai nebija iespējams to pārbaudīt. Tādēļ šis apgalvojums bija jānoraida.74.  Turklāt iesniedzējs minēja, ka Komisijas pašreizējā prakse pārbaudīt AR kritērijus ir PTO Antidempinga nolīguma 2. panta 3. punkta pārkāpums, un šis nolīgums ir jāuzskata par EK tiesību neatņemamu sastāvdaļu.75.  Tomēr, ievērojot abu saistīto uzņēmumu nesadarbošanos, šajā izmeklēšanā AR kritēriji netika tālāk pārbaudīti, un tādējādi jautājums par to atbilstību PTO noteikumiem šajā gadījumā nebija svarīgs. Tādēļ apgalvojuma izskatīšanu varēja pārtraukt.76.  Tādējādi, pamatojoties uz iepriekš minētajiem faktiem un apsvērumiem, apstiprinās, ka iesniedzējam un grupai, kurā tas darbojas, nevar piešķirt AR.77.  SECINĀJUMS78.  Šās pārskatīšanas nolūks bija noteikt iesniedzējam atsevišķo dempinga starpību, kas pēc tā uzskata atšķiras no pašreizējās atlikušās starpības, ko piemēro attiecīgā ražojuma importam no ĶTR. Pieprasījuma pamatā galvenokārt bija pieņēmums, ka iesniedzējs atbilst TER piešķiršanas kritērijiem.79.  Tā kā izmeklēšanā jo īpaši secināts, ka saistītā ražotāja un eksportētāja nesadarbošanās dēļ iesniedzējam nav piešķirts ne TER, ne AR, Komisijai neizdevās konstatēt, ka iesniedzēja atsevišķā dempinga starpība patiešām atšķirtos no sākotnējā izmeklēšanā noteiktās atlikušās dempinga starpības. Tādēļ iesniedzēja pieprasījums būtu jānoraida un pārskatīšana attiecībā uz jaunu eksportētāju jāizbeidz. Tādējādi atlikušais antidempinga maksājums, kas tika konstatēts sākotnējā izmeklēšanā, t.i., 39,9 %, attiecībā uz iesniedzēju jāpatur spēkā.80.  ANTIDEMPINGA MAKSĀJUMA PIEMĒROŠANA AR ATPAKAĻEJOŠU DATUMU81.  Tā kā pārskatīšanas rezultātā attiecībā uz uzņēmumu ir konstatēts dempings, uzņēmumam piemērojamo antidempinga maksājumu ar atpakaļejošu datumu uzliek attiecīgā ražojuma importam, kas tika pakļauts reģistrācijai atbilstīgi 3. pantam Regulā (EK) Nr. 1536/2007.82.  PASĀKUMU IZZIŅOŠANA UN ILGUMS83.  Iesniedzējs tika informēts par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata bija paredzēts piemērot galīgo antidempinga maksājumu tā importam Kopienā, un tam tika dota iespēja izteikt komentārus.84.  Šī pārskatīšana neietekmē datumu, kad saskaņā ar pamatregulas 11. panta 2. punktu vairs nav spēkā Regula (EK) Nr. 1659/2005,IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.1. pants85.  Ar šo tiek izbeigta pārskatīšana attiecībā uz jaunu eksportētāju, ko uzsāka ar Komisijas Regulu (EK) 1536/2007, un ar šo importam, kas noteikts Komisijas Regulas (EK) Nr. 1536/2005 1. pantā, nosaka antidempinga maksājumu, ko saskaņā ar 1. pantu Padomes Regulā (EK) Nr. 1659/2006 piemēro "visiem pārējiem uzņēmumiem" Ķīnas Tautas Republikā.86.  Ar šo antidempinga maksājums, kas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1659/2005 1. pantu attiecas uz "visiem pārējiem uzņēmumiem" Ķīnas Tautas Republikā, no 2007. gada 22. decembra tiek attiecināts uz konkrētu magnēzija ķieģeļu importu, kas reģistrēts atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1536/2007 3. pantam.87.  Ar šo muitas iestādēm tiek uzdots pārtraukt importa reģistrēšanu, kas veikta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1536/2007 3. pantu.88.  Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas maksājumiem.2 . pantsŠī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Regulas 1. panta 2. punktu piemēro no 2007. gada 22. decembra.Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] OV L 56, 6.3.1996., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2117/2005 (OV L 340, 23.12.2005., 17. lpp.).[2] OV L 267, 12.10.2005., 1. lpp.[3] OV L 337, 21.12.2007., 42. lpp.


title: Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regula, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1717/2006, ar ko izveido Stabilitātes instrumentu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0195

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 21.4.2009COM(2009) 195 galīgā redakcija2009/0058 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA,ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1717/2006, ar ko izveido Stabilitātes instrumentu  PASKAIDROJUMA RAKSTS1.  Ārējo darbību finanšu instrumentu 2007.–2013. gadam reformas gaitā, ar kuru aizstāja vairāk nekā 30 dažādus juridiskus instrumentus ar septiņiem jauniem instrumentiem, ar 2006. gada 15. novembra Regulu (EK) 1717/2006 (turpmāk – Regula) izveidoja Stabilitātes instrumentu (turpmāk –SI), lai Kopiena varētu saskaņoti un integrēti reaģēt uz krīzēm un iespējamām krīzēm, izmantojot vienu juridisku instrumentu ar vienkāršotām lēmumu pieņemšanas procedūrām.2.  Komisija saskaņā ar 25. pantu pārskata Regulas īstenošanu; ja Komisija uz pārskata pamata secina, ka ir vajadzīgi noteikti Regulas grozījumi, tā var iesniegt atbilstošus tiesību aktu priekšlikumus. Tas attiecas uz Stabilitātes instrumentu.3.  Pieņemot 2006. gada 15. novembrī SI Regulu, Padome un Komisija pieņēma kopīgu deklarāciju, piekrītot tam, ka „ nevienu noteikumu šajā regulā nedrīkst interpretēt kā tādu, kas skar nostājas, kas pieņemtas Lietā 91/05 . Līdz brīdim, kamēr Tiesa nebūs pieņēmusi lēmumu šajā lietā, Komisija neparedz pieņemt pasākumus saskaņā ar 3. panta 2. punkta i) apakšpunktu. Padome un Komisija ir vienojušās, ka, veicot Regulas, ar ko izveido Stabilitātes instrumentu, pārskatīšanu, kas paredzēta minētās regulas 25. pantā, 3. panta 2. punkta i) apakšpunkta darbības jomu vajadzības gadījumā pārskatīs, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu un ņemot vērā Tiesas spriedumu Lietā C-91/05 (Komisija pret Padomi).” [1]4.  Eiropas Kopienu Tiesa 2008. gada 20. maijā atcēla Padomes 2004. gada 2. decembra Lēmumu 2004/833/KĀDP, ar ko Vienoto rīcību 2002/589/KĀDP īsteno saistībā ar Eiropas Savienības ieguldījumu ECOWAS atbilstīgi moratorijam attiecībā uz kājnieku ieročiem un vieglajiem ieročiem (turpmāk – ECOWAS lieta)[2]. Tiesa secināja, ka Kopiena savas attīstības politikas ietvaros var īstenot pasākumus cīņā pret kājnieku ieroču un vieglo ieroču izplatīšanu.5.  Tādēļ, pamatojoties uz Padomes un Komisijas kopīgo deklarāciju, ir jāierosina grozīt 3. panta 2. punkta i) apakšpunktu, lai tas atbilstu Tiesas praksei. Šā paša iemesla dēļ jāgroza 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts par pasākumiem, ar kuriem atbalsta nelegālās tirdzniecības apkarošanu, attiecinot to viennozīmīgi uz „kājnieku ieročiem un vieglajiem ieročiem”.6.  Saskaņā ar Regulas 17. pantu partneriem no attīstītajām valstīm, kas nav ES un EEZ dalībvalstis, nav tiesību piedalīties pasākumos, ar kuriem atbalsta pirms un pēc krīzes kapacitātes veidošanu (gatavība reaģēt krīzes situācijās) atbilstoši Regulas 4. panta 3. punktam. Tādēļ partneriem, kam saskaņā ar Regulas 3. pantu ir tiesības piedalīties reaģēšanas pasākumos krīzes situācijās, saskaņā ar 17. pantu nav tiesību piedalīties pasākumos, kas attiecas uz gatavību reaģēt krīzes situācijās. Tas ir pretrunīgi un nopietni apdraud 4. panta 3. punktā minēto mērķu sasniegšanu. Tādēļ tiek ierosināts piedāvāt globālā mērogā tiesības piedalīties iepirkuma vai subsīdiju līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanā atbilstoši 4. panta 3. punktam (tāpat, kā saskaņā ar 17. panta 4. punktu tas jau šobrīd ir 3. pantā minēto pasākumu gadījumā), lai tādējādi līdzdalības un izcelsmes noteikumi, kas attiecas uz palīdzību krīzes situācijās, atbilstu noteikumiem, kas attiecas uz gatavību reaģēt krīzes situācijās.7.  Regulas 24. pantā ir noteikts, ka ne vairāk kā 7 % no finansējuma piešķir pasākumiem, kas atbilst 4. panta 1. punktam. Tomēr izrādās, ka finansējuma daļa, kas paredzēta pasākumiem, kuri atbilst 4. panta 1. punktam, nav pietiekama un ir jāpalielina, jo 4. panta 1. punkta aptvertās jomas ir daudzskaitlīgas un, pat piemērojot daudzfunkcionālas programmas, efektīvu atbalstu ierobežoto pieejamo resursu dēļ var sniegt tikai nedaudzās jomās. Tādu efektīvu darbību veikšanai, kas attiecas uz būtiskām infrastruktūrām, sabiedrības veselības apdraudējumiem un globāla mēroga reakciju uz starpreģionāliem draudiem, ir vajadzīgi aptverošāki pasākumi, lai panāktu patiesu ietekmi, pamanāmību un ticamību. Turklāt starpreģionālām darbībām, kas papildina valsts un reģionālo finansējumu, ir vajadzīgs pietiekams finansējums, lai sasniegtu kritisko masu. Līdzšinējie budžeta piešķīrumi (9 miljoni euro 2007. gadā, 10 miljoni euro 2008. gadā un 13 miljoni euro 2009. gadā) un Regulas 24. pantā paredzētā 7 % robeža neļauj sasniegt šos mērķus. Tāpēc attiecībā uz pasākumiem, kas atbilst 4. panta 1. punktam, tiek ierosināts paaugstināt maksimālo robežu no 7 % līdz 10 %.2009/0058 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA,ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1717/2006, ar ko izveido Stabilitātes instrumentuEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 179. panta 1. punktu un 181.a pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,rīkojoties saskaņā ar Līguma 251. pantā minēto procedūru[3],tā kā:(1) Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. novembra Regulu (EK) Nr. 1717/2006, ar ko izveido Stabilitātes instrumentu[4], izstrādāja, lai Kopiena varētu saskaņoti un integrēti reaģēt uz krīzēm un iespējamām krīzēm, izmantojot vienu juridisku instrumentu ar vienkāršotām lēmumu pieņemšanas procedūrām.(2) Regulas (EK) Nr. 1717/2006 25. pantā paredzētās pārskatīšanas rezultātā ir secināts, ka ir lietderīgi ierosināt dažus Regulas grozījumus.(3) Regula (EK) Nr. 1717/2006 ir jāgroza, lai tā atbilstu Eiropas Kopienu Tiesas (virspalāta) 2008. gada 20. maija spriedumam (Lieta C-91/05), kurā noteikts, ka Kopiena savas attīstības politikas ietvaros un tādējādi saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1717/2006 var īstenot pasākumus, lai apkarotu kājnieku ieroču un vieglo ieroču izplatīšanu, nelikumīgu izmantošanu un piekļuvi tiem.(4) Lai sasniegtu 4. panta 3. punktā minētos mērķus un uzlabotu konsekvenci, jāļauj globālā mērogā piedalīties iepirkuma vai subsīdiju līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanā atbilstoši 4. panta 3. punktam (tāpat, kā jau 3. pantā minēto pasākumu gadījumā), lai tādējādi līdzdalības un izcelsmes noteikumi, kas attiecas uz palīdzību krīzes situācijās, atbilstu noteikumiem, kas attiecas uz gatavību reaģēt krīzes situācijās.(5) Finansējuma daļa, kuru saskaņā ar 24. pantu piešķir pasākumiem, kas atbilst 4. panta 1. punktam, ir izrādījusies nepietiekama un ir jāpalielina. Aptveramās jomas ir daudzskaitlīgas un, pat piemērojot daudzfunkcionālas programmas, efektīvu atbalstu ierobežoto pieejamo resursu dēļ var sniegt tikai nedaudzās jomās. Tādu efektīvu darbību veikšanai, kas attiecas uz būtiskām infrastruktūrām, sabiedrības veselības apdraudējumiem un globāla mēroga reakciju uz starpreģionāliem draudiem, ir vajadzīgi aptverošāki pasākumi, lai panāktu patiesu ietekmi, pamanāmību un ticamību. Turklāt starpreģionālām darbībām, kas papildina valsts un reģionālo finansējumu, ir vajadzīgs pietiekams finansējums, lai sasniegtu kritisko masu. Finansējuma maksimālā procentuālā daļa, ko piešķir pasākumiem, kas atbilst 4. panta 1. punktam, ir jāpalielina no 7 % līdz 10 %, lai arī turpmāk varētu sasniegt 4. panta 1. punktā noteiktos mērķus.(6) Ņemot vērā to, ka šīs Regulas mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka nepieciešamās rīcības mēroga dēļ šos mērķus var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā Regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai,IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.1. pantsRegulu (EK) Nr. 1717/2006 groza šādi.1. Regulas 3. panta 2. punkta i) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:„i) atbalsts pasākumiem, kas saskaņā ar Kopienas sadarbības politiku un tās mērķiem paredzēti, lai apkarotu kājnieku ieroču un vieglo ieroču nelikumīgu izmantošanu un piekļuvi tiem; šāds atbalsts var aptvert arī pārbaudes darbības, palīdzību upuriem, sabiedrības informēšanu un īpašas juridiskās un administratīvās pieredzes un labas prakses izveidi.”2. Regulas 4. panta 1. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:„a) tiesībaizsardzības un tiesu, kā arī to civilo iestāžu kapacitātes stiprināšanu, kas iesaistītas cīņā pret terorismu, kā arī organizēto noziedzību, tostarp cilvēku, narkotiku, šaujamieroču, kājnieku ieroču un vieglo ieroču, un sprāgstvielu tirdzniecību un efektīvu nelegālās tirdzniecības un tranzīta kontroli.”3. Regulas 17. panta 4. un 5. punktu aizstāj ar šādiem punktiem:„4. Regulas 6. pantā minēto ārkārtas palīdzības pasākumu un pagaidu reaģēšanas programmu gadījumā un pasākumu, kas pieņemti 4. panta 3. punktā minēto mērķu īstenošanai, gadījumā tiesības piedalīties iepirkuma vai subsīdiju līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanā tiek piedāvātas globālā mērogā.5. Tādu pasākumu gadījumā, kas pieņemti 4. panta 1. un 2. punktā minēto mērķu īstenošanai, tiesības piedalīties iepirkuma vai subsīdiju līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanā ir jebkurai fiziskai vai juridiskai personai no jaunattīstības vai pārejas posmā esošas valsts, kā noteikusi ESAO, un fiziskām vai juridiskām personām no jebkuras citas valsts, kas pretendē uz tiesību piešķiršanu saskaņā ar atbilstīgu stratēģiju, un uz tām attiecina izcelsmes noteikumus.”4. Regulas 24. pantu aizstāj ar šādu pantu:„ 24. pantsFinansējumsŠīs regulas īstenošanai paredzētais finansējums laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam ir EUR 2 062 000 000. Gada apropriācijas piešķir budžeta lēmējinstitūcija atbilstīgi finanšu shēmai.Laikposmā no 2007. gada līdz 2013. gadam:a) ne vairāk kā 10 procentu punktus no finansējuma piešķir pasākumiem, kas atbilst 4. panta 1. punktam;b) ne vairāk kā 15 procentu punktus no finansējuma piešķir pasākumiem, kas atbilst 4. panta 2. punktam;c) ne vairāk kā 5 procentu punktus no finansējuma piešķir pasākumiem, kas atbilst 4. panta 3. punktam.”2. pantsStāšanās spēkāŠī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē, [...]Eiropas Parlamenta vārdā – Padomes vārdā –priekšsēdētājs priekšsēdētājs[…] […] [1] Padomes 2006. gada 27. oktobra dokuments 14010/06, ADD 1.[2] EKT, Lieta C-91/05 ( ECOWAS ).[3] Eiropas Parlamenta 2009. gada XXXX atzinums ( Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2009. gada XXXX lēmums.[4] OV L 327, 24.11.2006., 1. lpp.