|

52011PC0312

/* COM/2011/0312 galīgā redakcija - NLE 2011/0163 */  Priekšlikums PADOMES REGULA ar ko pielāgo korekcijas koeficientus Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumam un pensijām

	PASKAIDROJUMA RAKSTS1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS-  Priekšlikuma pamatojums un mērķiSaskaņā ar Civildienesta noteikumu XI pielikuma 4. panta 1. punktu starpposma korekcija algām un pensijām atbilstoši Civildienesta noteikumu 65. panta 2. punktam tiek veikta, pamatojoties uz Eurostat sniegto informāciju, ja periodā no jūnija līdz decembrim ir būtiski mainījusies dzīves dārdzība, un ņemot vērā pirktspējas izmaiņu prognozi tekošā gada pārskata perioda laikā.Komisija nosūta priekšlikumus Padomei ne vēlāk kā aprīļa otrajā pusē.-  Vispārīgais kontekstsSaskaņā ar Civildienesta noteikumu XI pielikuma 6. panta 1. punktu starpposma korekciju veic visām vietām (ieskaitot Briseli), ja Briselē tiek sasniegta vai pārsniegta jutīguma robeža. Ja Briselē jutīguma robeža netiek sasniegta, koriģē tikai to vietu starpposma korekcijas koeficientus, kur jutīguma robeža ir pārsniegta.Saskaņā ar Civildienesta noteikumu XI pielikuma 7. pantu starpposma korekcijas lielums ir Briseles starptautiskais indekss, ko vajadzības gadījumā reizina ar pusi no prognozētā specifiskā rādītāja, ja tas ir negatīvs.Ar specifisko rādītāju mēra dalībvalstu centrālajā pārvaldē strādājošo valsts civildienesta ierēdņu reālā neto atalgojuma izmaiņas, neskaitot inflāciju. Eurostat ir aprēķinājis šo rādītāju, pamatojoties uz informāciju, ko sniegušas Civildienesta noteikumu XI pielikuma 1. panta 4. punktā minētās astoņas dalībvalstis.Ar Briseles starptautisko indeksu mēra Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku dzīves dārdzības līmeņa izmaiņas Briselē. Eurostat ir noteicis šo indeksu, balstoties uz Beļģijas iestāžu sniegto informāciju.Korekcijas koeficienti ir attiecība starp attiecīgo ekonomisko paritāti un Civildienesta noteikumu 63. pantā noteikto maiņas kursu, ko reizina ar korekcijas vērtību, ja korekcijas robeža Briselē netiek sasniegta.Atalgojuma pirktspējas paritāte nosaka atalgojuma pirktspējas attiecību starp atsauces pilsētu Briseli un citām darba vietām. Eurostat ir aprēķinājis šo paritāti saskaņā ar dalībvalstu statistikas iestāžu datiem.Pensiju pirktspējas paritāte nosaka pensiju pirktspējas attiecību starp atsauces valsti Beļģiju un citām dzīvesvietām. Eurostat ir aprēķinājis šo paritāti saskaņā ar dalībvalstu statistikas iestāžu datiem.-  Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma darbības jomāŠis priekšlikums papildina priekšlikumu, ko iesniedz katru gadu, lai pielāgotu algas un pensijas.2. APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMS-  Apspriešanās ar ieinteresētajām personāmApspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojumsPriekšlikuma elementi ir saskaņoti ar personāla pārstāvjiem atbilstīgi spēkā esošajām procedūrām.Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērāPriekšlikumā ņemti vērā to personu atzinumi, ar kurām notikusi apspriešanās.-  Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošanaNeatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs.-  Ietekmes novērtējums-  Priekšlikuma nolūks ir atalgojuma un pensiju korekcija saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem.-  Spēkā esošie tiesību akti nepieļauj alternatīvu iespēju.3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI-  Ierosināto pasākumu kopsavilkumsSaskaņā ar Civildienesta noteikumu XI pielikuma 4. pantu ierosinātā pasākuma mērķis ir algu un pensiju pielāgošana vietās, kurās ir būtiski mainījusies dzīves dārdzība.Dzīves dārdzības izmaiņas Briselē, ko aprēķina, izmantojot Briseles starptautisko indeksu periodam no iepriekšējā gada jūnija līdz decembrim, ir 1,3 %.Dzīves dārdzības attīstību atsauces periodā ārpus Beļģijas un Luksemburgas mēra ar netiešiem indeksiem, ko aprēķina Eurostat . Šos indeksus aprēķina, reizinot Briseles starptautisko indeksu ar pirktspējas paritātes izmaiņām.Jutīguma robeža būtiskām dzīves dārdzības izmaiņām ir procentu likme, kas ir 7 % divpadsmit mēnešu periodam (3,5 % sešu mēnešu periodam).Netiešais indekss, ko piemēro atalgojumam, ir pārsniedzis jutīguma robežu Igaunijā (4,5 %).Netiešais indekss, ko piemēro pensijām, nav sasniedzis jutīguma robežu nevienā valstī.Starpposma korekcijas lielums ir Briseles starptautiskais indekss, kas vajadzības gadījumā pareizināts ar pusi no prognozētā specifiskā rādītāja, ja tas ir negatīvs.Prognozētais specifiskais rādītājs ir -1,3 %, un tādējādi starpposma korekcija ir 0,7 %.Korekcijas koeficienti ir attiecība starp attiecīgo ekonomisko paritāti un maiņas kursu, ko reizina ar starpposma korekciju, ja korekcijas jutīguma robeža Briselē netiek sasniegta.Jaunie korekcijas koeficenti stājas spēkā 1. janvārī. Taču valstīs vai vietās, kur netiešais indekss ir lielāks par 6,3 %, tie stājas spēkā 16. novembrī. Valstīs vai vietās, kur netiešais indekss ir lielāks nekā 12,6 %, tie stājas spēkā 1. novembrī.Līdz ar to no 2011. gada 1. janvāra korekcijas koeficients, ko piemēro Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumam Igaunijā, ir šāds: 78,5.Korekcijas koeficentus, ko piemēro pensijām un algas daļas pārvedumiem, nemaina.-  Juridiskais pamatsJuridiskais pamats ir Civildienesta noteikumi un jo īpaši to XI pielikums.-  Subsidiaritātes principsPriekšlikums attiecas uz jomu, kas ir Savienības ekskluzīvā kompetencē. Tādējādi subsidiaritātes principu nepiemēro.-  Proporcionalitātes principsPriekšlikums atbilst proporcionalitātes principam turpmāk minēto iemeslu dēļ.-  Civildienesta noteikumu XI pielikumā ir paredzēta Padomes regula.-  Finansiālais slogs izriet tieši no Civildienesta noteikumos paredzētās korekcijas metodes piemērošanas.-  Instrumentu izvēleIerosinātais juridiskais instruments: regula.Citi instrumenti būtu neatbilstīgi šāda iemesla dēļ:-  Civildienesta noteikumu XI pielikumā ir paredzēta Padomes regula.4. IETEKME UZ BUDŽETUKorekcijas koeficentu, ko piemēro Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumam un pensijām, pielāgošanas ietekme uz administratīvajiem izdevumiem un ieņēmumiem ir plašāk izklāstīta pievienotajā finanšu pārskatā.2011/0163 (NLE)PriekšlikumsPADOMES REGULAar ko pielāgo korekcijas koeficientus Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumam un pensijāmEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,ņemot vērā Protokolu par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā un jo īpaši tā 12. pantu,ņemot vērā Eiropas Savienības Civildienesta noteikumus un Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību, kas noteikta ar Regulu (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68[1], un jo īpaši Civildienesta noteikumu 64. pantu, 65. panta 2. punktu un VII, XI un XIII pielikumu, kā arī Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 20. panta pirmo daļu, 64. un 92. pantu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,tā kā:1.  Laikposmā no 2010. gada jūnija līdz decembrim Igaunijā bija būtisks dzīves dārdzības pieaugums, un līdz ar to ir jāpielāgo korekcijas koeficienti, ko piemēro Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumam,IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.1. pantsNo 2011. gada 1. janvāra saskaņā ar Civildienesta noteikumu 64. pantu turpmāk minētajās valstīs un vietās nodarbinātu ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumam piemēro šādus korekcijas koeficientus:-  Igaunija 78,5.2. pantsŠī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē,Padomes vārdā –priekšsēdētājs  PIELIKUMSTIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATSIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTSPriekšlikuma/iniciatīvas nosaukumsPriekšlikums Padomes regulai, ar ko pielāgo korekcijas koeficientus Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumam un pensijām.Attiecīgās politikas jomas ABM/ABB struktūrā[2]Iespējams, attiecas uz visām jomām un darbībām.Priekšlikuma/iniciatīvas būtība( Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību (tas ir periodisks, ar kuru pielāgo spēkā esošu regulu).MērķiParedzamie rezultāti un ietekmeNorādīt, kāda ir priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz finansējuma saņēmējiem/mērķgrupām.Korekcijas koeficienta, ko piemēro Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumam Igaunijā, pielāgojums, kas tika veikts pēc tur konstatētajām būtiskām dzīves dārdzības izmaiņām, nozīmēs to, ka tiks saglabāta Civildienesta noteikumos paredzētā pirktspējas paritāte.Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojumsĪstermiņa vai ilgtermiņa vajadzībasNodrošināt, ka būtisku dzīves dārdzības izmaiņu gadījumā korekcijas koeficienti, ko piemēro Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumam un pensijām, ir pielāgoti un, vajadzības gadījumā, piemēroti ar atpakaļejošu spēku. Nodrošināt, ka izmaiņas ES ierēdņu atalgojuma un pensiju pirktspējā seko izmaiņām dalībvalstu centrālajā pārvaldē strādājošo civildienesta ierēdņu pirktspējā, kā minēts Civildienesta noteikumu XI pielikumā.Ilgums un finansiālā ietekme( Beztermiņa priekšlikums/iniciatīva-  Īstenošana ar uzsākšanas periodu no 2011. gada 1. janvāra,-  pēc kura turpinās normāla darbība.Paredzētie pārvaldības veidi[3]( Komisijas īstenota centralizēta tieša pārvaldība : PMOPRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKMEAttiecīgās daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas-  Esošās budžeta izdevumu pozīcijasSarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijām.Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija | Budžeta pozīcija | Izdevumu veids | Iemaksas |Numurs [Izdevumu kategorija………………………...……….] | Dif./nedif. ([4]) | no EBTA[5] valstīm | no kandidātvalstīm[6] | no trešām valstīm | Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē |XX.01.01.01. un 11. nodaļa, 42. nodaļa ,,Izdevumi saistībā ar parlamentārajiem palīgiem” | Nedif. | NĒ | NĒ | NĒ | NĒ |Paredzamā ietekme uz izdevumiemParedzamās ietekmes uz izdevumiem kopsavilkumsMiljonos EUR (3 zīmes aiz komata)Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: | Numurs | XX.01.01.01 un 11. nodaļa, 42. nodaļa ,,Izdevumi saistībā ar parlamentārajiem palīgiem” |Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)Paredzamās cilvēkresursu vajadzības-  ( Priekšlikums/iniciatīva neparedz cilvēkresursu izmantošanuSaderība ar kārtējo daudzgadu finanšu shēmu-  ( Priekšlikums/iniciatīva atbilst kārtējai daudzgadu finanšu shēmaiTrešo personu iemaksas-  ( Priekšlikums/iniciatīva neparedz trešo personu līdzfinansējumuParedzamā ietekme uz ieņēmumiem-  ( Priekšlikums/iniciatīva finansiāli neietekmē ieņēmumus.[1] OV L 56, 4.3.1968., 1. lpp.[2] ABM – budžeta vadība pa darbības jomām, ABB – budžeta līdzekļu sadale pa darbības jomām.[3] Skaidrojumus par pārvaldības veidiem un atsauces uz Finanšu regulu skatīt BudgWeb tīmekļa vietnē http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.[4] Dif. — diferencētās apropriācijas, nedif. — nediferencētās apropriācijas.[5] EBTA – Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācija.[6] Kandidātvalstis un attiecīgā gadījumā potenciālās kandidātvalstis no Rietumbalkāniem.[7] N gads ir gads, kurā sāk īstenot priekšlikumu/iniciatīvu.[8] Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi (kādreizējās „BA” pozīcijas), netiešā pētniecība, tiešā pētniecība.[9] N gads ir gads, kurā sāk īstenot priekšlikumu/iniciatīvu.[10] Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi (kādreizējās „BA” pozīcijas), netiešā pētniecība, tiešā pētniecība.


				|

		52013PC0737

			Priekšlikums PADOMES REGULA, ar ko groza I pielikumu Regulai (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu /* COM/2013/0737 final - 2013/0353 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Šā Padomes regulas projekta nolūks
ir vienkāršot nomenklatūru, kā arī vienkāršot autonomos
muitas nodokļus atsevišķām higiēnas precēm
[sanitārie dvieļi (paketes) un tamponi, bērnu autiņi un
autiņu ieliktņi un tamlīdzīgi higiēnas
izstrādājumi, no visa veida materiāliem].
Pirms Harmonizētās sistēmas
(HS)[1] 2012. gada versijas
pieņemšanas šādus higiēnas izstrādājumus
klasificēja atkarībā no to rakstura vai to materiāla
dažādās HS nomenklatūras nodaļās – galvenokārt 39.,
48., 56., 61., 62. un 63. nodaļā. Šiem izstrādājumiem
tika piemērotas dažādas muitas nodokļa likmes. Tā
rezultātā klasifikācijai bija sarežģīta tarifu
sistēma.
HS nomenklatūras 2012. gada
versijā šiem higiēnas izstrādājumiem tika izveidota viena atsevišķa
HS pozīcija (9619 00). Tomēr Kombinētās nomenklatūras 2012. gada
versijā situācija pirms 2012. gada tika pārņemta bez
papildu grozījumiem. Tādējādi jaunajam KN kodam 9619 00
tika saglabāta tā pati sarežģītā tarifu sistēma
klasifikācijai.
Tā kā šāda
sarežģītība var izraisīt nevajadzīgas
grūtības un slogu KN piemērošanā, vajadzētu
vienkāršot gan nomenklatūru, gan tarifu struktūru autonomi
(t.i., lai nebūtu vajadzīgi grozījumi Savienības PTO
grafikā) ar spēkā stāšanās datumu 2014. gada 1. janvārī.
Priekšlikuma mērķis ir noteikt
četras izstrādājumu kategorijas (astoņu vietā), un
katrai no šīm kategorijām noteikt vienotu autonomo nodokļa likmi
(četras dažādas likmes astoņu vietā).
Pievienotais priekšlikums ir apspriests ar
Eiropas federācijām. Uzskatāms, ka tajā ietverta
līdzsvarota pieeja, kurā ņemts vērā juridiskais
konteksts un Eiropas rūpniecības intereses.
Būtiski statistikas dati netiek
zaudēti.
Priekšlikums ir apspriests arī ar
dalībvalstīm.
Priekšlikums ir saskaņā ar
Savienības ārējās tirdzniecības un
rūpniecības politiku.
Ņemot vērā iepriekš
minēto, tiek ierosināts attiecīgi grozīt Padomes Regulu
(EEK) Nr. 2658/87.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMI
Notika vairākas apspriedes ar Muitas
kodeksa komitejas Tarifu un statistikas nomenklatūras nodaļu (2012. gada
oktobrī un decembrī un 2013. gada martā un
jūlijā).
Apspriede ar Ekonomikas un tarifu
jautājumu darba grupu notika 2013. gada 10. jūlijā.
Priekšlikuma sagatavošanas laikā notika
vairākas apspriedes ar nozares pārstāvjiem (jo īpaši 2011. gada
jūnija un jūlija apspriedēs).
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir
Līguma par Eiropas Savienības darbību 31. pants.
Subsidiaritātes principu nepiemēro,
jo priekšlikums ir Savienības ekskluzīvā kompetencē.
Priekšlikums ir saskaņā ar
proporcionalitātes principu, jo, kā paredzēts Līgumā,
tas veicina tirdzniecību starp dalībvalstīm un trešām
valstīm un, neietekmējot ES PTO plānu, līdzsvaro
uzņēmumu (Eiropas Savienības ražotāju un
importētāju) komerciālās intereses.
Autonomo nodokļa likmi pēc Komisijas
priekšlikuma nosaka Padome ar kvalificētu balsu vairākumu
atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību 31. pantam.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Tradicionālo pašu resursu zaudējums
ir aptuveni 320 000 euro gadā (pamatojoties uz 2012. gada
importa statistiku un neņemot vērā preferenciālos
režīmus).
2013/0353 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES REGULA,
ar ko groza I pielikumu Regulai (EEK) Nr. 2658/87
par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 31. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
tā kā:
(1)       Līdz 2012. gadam
sanitārie dvieļi (paketes) un tamponi, bērnu autiņi un
autiņu ieliktņi un tamlīdzīgi izstrādājumi, no
visa veida materiāliem, tika klasificēti dažādās
Harmonizētās sistēmas nomenklatūras nodaļās
atkarībā no preces rakstura vai materiāla. Šiem
izstrādājumiem tika piemērotas dažādas muitas nodokļa
likmes. Tā rezultātā klasifikācijai bija sarežģīta
tarifu sistēma.
(2)       2012. gadā
Harmonizētajā sistēmā tika izveidota viena pozīcija 9619 00,
lai ietvertu visas higiēnas preces. Tomēr jaunajā
pozīcijā tika saglabāta tā pati sarežģītā
klasifikācijas tarifu sistēma, kas tika iedalīta divpadsmit apakšpozīcijās
atbilstoši izstrādājuma materiālam, kur katra apakšpozīcija
atbilst atšķirīgai līgtajai nodokļu likmei.
(3)       Šīs
sarežģītās sistēmas dēļ ir radušās
nevajadzīgas grūtības un slogs, piemērojot kombinēto
nomenklatūru. Tādējādi, tiesību aktu vienkāršošanas
nolūkā un lai izvairītos no nevajadzīgām
grūtībām Kombinētās nomenklatūras
piemērošanā, ir lietderīgi vienkāršot gan
nomenklatūru, gan tarifu struktūru šiem higiēnas
izstrādājumiem, lai ieviestu četras produktu kategorijas
(astoņu vietā) un katrai no tām noteiktu vienotu autonomo nodokļa
likmi.
(4)       Tāpēc
attiecīgi jāgroza Padomes Regula (EEK) Nr. 2658/87[2].
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulas (EEK) Nr. 2658/87 I pielikumu groza
saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
2. pants
Šī regula stājas spēkā 2014.
gada 1. janvārī.
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
PIELIKUMS
Regulas (EEK) Nr. 2658/87 I pielikuma otrās daļas
XX sadaļas 96. nodaļā ierakstus par KN kodiem 9619 00
līdz 9619 00 90 aizstāj ar šādiem.
 "9619 00 ||   || Sanitārie dvieļi (paketes) un tamponi, bērnu autiņi un autiņu ieliktņi, un tamlīdzīgi izstrādājumi no visa veida materiāliem:
 9619 00 30 || – || no vates no tekstilmateriāliem
(1)
—
   || – || no citiem tekstilmateriāliem:
 9619 00 40 || – –  || sanitārie dvieļi (paketes), tamponi un tamlīdzīgi higiēnas izstrādājumi
(2)
—
 9619 00 50 || – –  || salvetes un zīdaiņu autiņi, un tamlīdzīgi higiēnas izstrādājumi
(3)
—
   || –  || no citiem materiāliem:
   || – –  || sanitārie dvieļi (paketes), tamponi un līdzīgi izstrādājumi:
 9619 00 71 || – – – || sanitārie dvieļi (paketes)
(4)
—
 9619 00 75 || – – – || tamponi
(4)
—
 9619 00 79 || – – – || citādi
(4)
—
   || – –  || salvetes un zīdaiņu autiņi, un tamlīdzīgi higiēnas izstrādājumi:
 9619 00 81 || – – – || salvetes un zīdaiņu autiņi
(4)
—
 9619 00 89 || – – – || citādi (piemēram, kopšanas līdzekļi pacientiem ar urīna nesaturēšanu)
(4)
—
(1)
Autonomā nodokļa likme: 3,8 %.
Līgtā
nodokļa likme:
- no
mākslīgām šķiedrām: 5 %,
- no
šķiedrām, kas nav mākslīgās šķiedras: 3,8 %.
(2)
Autonomā nodokļa likme: 6,3 %.
Līgtā
nodokļa likme:
- trikotāžas: 12 %,
- citādi: 10,5 %.
(3)
Autonomā nodokļa likme: 10,5 %.
Līgtā
nodokļa likme:
- trikotāžas: 12 %,
- citādi: 10,5 %.
(4)
Autonomā nodokļa likme: bez nod.
Līgtā
nodokļa likme:
- no papīra masas,
papīra, celulozes vates vai celulozes šķiedru tīklveida auduma: bez
nod.,
- no citiem
materiāliem: 6,5%."
TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA
FINANŠU PĀRSKATS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
              1.1.    Priekšlikuma nosaukums
Padomes regula, ar ko groza I pielikumu
Padomes Regulai (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas
nomenklatūru un kopējo muitas tarifu
1.2.    Priekšlikuma būtība
Nodrošināt autonomos muitas nodokļus
atsevišķiem higiēnas izstrādājumiem [sanitārie dvieļi
(paketes) un tamponi, bērnu autiņi un autiņu ieliktņi, un
tamlīdzīgi izstrādājumi no visa veida materiāliem] ar
piemērotām izmaiņām tarifu struktūrā.
              1.3.    Mērķis
Atvieglot atsevišķu higiēnas
izstrādājumu klasifikāciju, kā arī vienkāršot
tarifus, autonomi
              1.4.    Priekšlikuma pamatojums
Atbilstoši Harmonizētās sistēmas 2012. gada
versijai atsevišķi higiēnas izstrādājumi ir apvienoti
vienā pozīcijā, nevis klasificēti dažādās
Kombinētās nomenklatūras nodaļās. Šiem higiēnas
izstrādājumiem piemēro dažādas muitas nodokļa likmes
atkarībā no to materiāla.
Šā priekšlikuma mērķis ir atvieglot
importētājiem un eksportētājiem attiecīgo
izstrādājumu pareizu klasificēšanu, kā arī
vienkāršot kontroles muitas dienestos. Nav paredzami ne ievērojami
zaudējumi budžetā, ne būtisku statistikas datu zudumi.
1.5.    Ilgums un finansiālā ietekme
Ilgums:           beztermiņa priekšlikums
Tradicionālo pašu resursu ieņēmumu
zaudējums — aptuveni 320 miljoni euro gadā (pamatojoties uz
importa statistiku par 2012. gadu; preferenču nolīgumi nav
ņemti vērā).
              1.6.    Paredzētais pārvaldības veids
Piemēro Savienības muitas kodeksa
uzraudzības, kontroles un pārvaldības noteikumus.
2.           PRIEKŠLIKUMA PAREDZAMĀ
FINANSIĀLĀ IETEKME
PAREDZAMĀ IETEKME UZ
IEŅĒMUMIEM
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva finansiāli neietekmē ieņēmumus
–
x   Priekšlikums/iniciatīva finansiāli
ietekmē:
x          pašu resursus
¨         dažādus ieņēmumus
 Budžeta ieņēmumu pozīcija || Kārtējā budžeta gadā pieejamās apropriācijas || Priekšlikuma/iniciatīvas ietekme[3] || ||
 2012. gads 0,326 (Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)) ||
 120. pants || / ||
Beztermiņa priekšlikums.
Norādīt, ar kādu metodi
aprēķināta ietekme uz ieņēmumiem.
Zaudējumi
ieņēmumos no tradicionālajiem pašu resursiem
aprēķināti, pamatojoties uz 2012. gadā
Savienībā importēto preču vērtību. Datus
nodrošinājis Eurostat.
Aprēķinos
netiek ņemtas vērā iespējamās tarifu preferences.
Tādējādi tie ir maksimālie iespējamie zaudējumi.
Pašreizējie
KN kodi ir ietverti četrās kategorijās, katrā
kategorijā ir izvēlēta zemākā autonomā nodokļa
likme; muitas nodokļu resursu zaudējums ir starpība starp
iekasēto summu saistībā ar pašreizējo nodokli un summu, kas
iekasēta saistībā ar ierosināto nodokli.
Tādējādi
detalizētu paredzamo kopējo zaudējumu aprēķina
šādi:
Jauns KN kods 9619 00 30 (tiek
apvienoti iepriekšējie KN kodi 9619 00 31 un 9619 00 39):
piemēro
autonomo nodevas likmi 3,8 % apmērā (iepriekšējais KN kods 9619 00 39)
tiem izstrādājumiem, kam iepriekš tika piemērota likme 5 %
apmērā (iepriekšējais KN kods 9619 00 39),
zaudējums ir 5 490 EUR          (tirdzniecības
vērtības: 457 140 EUR × 5 % = 22 860 EUR; 457 140 × 3,8 % =
17 370 EUR; starpība = 5 490 EUR);
Jauns KN kods 9619 00 40 (tiek
apvienoti iepriekšējie KN kodi 9619 00 41 un 9619 00 49):
piemēro
autonomo nodokļa likmi 6,3 % apmērā (iepriekšējais KN
kods 9619 00 49) tiem izstrādājumiem, kam iepriekš tika
piemērota likme 12 % apmērā (iepriekšējais KN kods 9619 00 41),
zaudējums ir 3 880EUR          (tirdzniecības
vērtības: 68 030 EUR × 12 % = 8 160 EUR; 68 030 EUR × 6,3 % = 4 290 EUR;
starpība = 3 880 EUR);
Jauns KN kods 9619 00 50 (tiek
apvienoti iepriekšējie KN kodi 9619 00 51 un 9619 00 59):
piemēro
autonomo nodevas likmi 10,5 % apmērā (iepriekšējais KN kods
9619 00 59) tiem izstrādājumiem, kam iepriekš tika
piemērota likme 12 % apmērā (iepriekšējais KN kods 9619 00 51),
zaudējums ir 31 020 EUR          (tirdzniecības
vērtības: 2 068 060 EUR × 12 % = 248 170 EUR; 2 068 060 EUR × 10,5 %
= 217 150 EUR; starpība = 31 020 EUR);
Jaunie KN kodi 9619 00 71 līdz 9619 00 89 (tiek apvienoti iepriekšējie KN kodi 9619 00 11
līdz 9619 00 29 ar 9619 00 90):
piemēro
autonomo nodokļa likmi 0 % apmērā (iepriekšējie KN
kodi no 9619 00 11 līdz 9619 00 29) tiem
izstrādājumiem, kam iepriekš tika piemērota likme 6,5 %
apmērā (iepriekšējais KN kods 9619 00 90),
zaudējums ir 394 690 EUR         (tirdzniecības
vērtības: 6 072 100 EUR × 6,5 % = 394 690 EUR;
6 072 100 EUR × 0 % = 0 €; starpība = 394 690 EUR.
Tādējādi
paredzamais kopējais tradicionālo pašu resursu zaudējums gada
laikā ir aprēķināts šādi (tagad atskaitot
iekasēšanas izmaksas (25 %):
5 490 EUR
+ 3 880 EUR+ 31 020 EUR + 394 690 EUR = 435 080 EUR
* 75% = 326 310 EUR
Tradicionālo
pašu resursu ieņēmumu zaudējumu sedz no dalībvalstu
iemaksām, pamatojoties uz NKI.
[1]               Preču
aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētā sistēma
(Harmonizētā sistēma) ir preču starptautiskā
nomenklatūra, ko izstrādājusi un pārvalda Pasaules Muitas
organizācija (PMO). Savienības Kombinētā nomenklatūra
ir pieņemta, pamatojoties uz šo Harmonizēto sistēmu. Katrai KN
apakšpozīcijai ir astoņciparu kods. Šā koda numura pirmie seši
cipari atbilst harmonizētās sistēmas attiecīgajai
pozīcijai vai apakšpozīcijai.
[2]               Padomes
1987. gada 23. jūlija Regula (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un
statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 256, 7.9.1987.,
1. lpp.).
[3]               Norādītajām
tradicionālo pašu resursu (muitas nodokļi, cukura nodevas)
summām jābūt neto summām, t.i., bruto summām, no
kurām atskaitītas iekasēšanas izmaksas 25 %
apmērā.


               EIROPAS KOMISIJA
            Strasbūrā, 14.2.2017
            COM(2017) 85 final
            2017/0035(COD)
            Priekšlikums
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA,
            ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

                  Šī iniciatīva ir tapusi pēc Komisijas priekšsēdētāja runas par stāvokli Savienībā, ko viņš sniedza Eiropas Parlamentā 2016. gada septembrī un kurā viņš paziņoja: “Nav pareizi, ka tad, ja ES valstis savstarpēji nevar izlemt par to, vai atļaut vai aizliegt glifosāta izmantošanu herbicīdos, Parlaments un Padome piespiež Komisiju pieņemt lēmumu. Tāpēc mēs mainīsim šos noteikumus, jo tā nav demokrātija
                     1
                  ”.

                  Saistībā ar to tiesību aktu pieņemšanu, uz kuriem attiecas komiteju procedūra, Komisija pēdējos gados vairākkārt ir pieredzējusi situācijas, kad tai ir juridisks pienākums pieņemt lēmumu par atļaujas piešķiršanu, jo nav panākts dalībvalstu, kuras pieņem nostāju komitejā (par vai pret), kvalificēts balsu vairākums. Komisija uzskata, ka šāda “atzinuma nesniegšanas” situācija ir īpaši problemātiska gadījumos, kad tiek skarti politiski sensitīvi jautājumi, kas tieši ietekmē iedzīvotājus un uzņēmumus, piemēram, cilvēku, dzīvnieku un augu veselības un drošības jomā.

                  Lielāko daļu Savienības tiesību aktu katru gadu pieņem Komisija atbilstoši pilnvarām, ko tai piešķīris Eiropas Parlaments un Padome kā likumdevēji, vai nu izmantojot deleģētos aktus saskaņā ar LESD 290. pantu, vai arī īstenošanas aktus saskaņā ar LESD 291. pantu
                     2
                  . Atšķirībā no deleģētajiem aktiem, ko reglamentē ar LESD 290. pantu, normas un vispārīgi principi par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kas attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu, saskaņā ar LESD 291. panta 3. punktu tiek iepriekš paredzēti regulās, ko pieņem saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru. Šīs normas un principi ir noteikti Regulā (ES) Nr. 182/2011 (turpmāk “Komiteju procedūras regula”)
                     3
                  .

                  Šajā priekšlikumā ir paredzēti mērķtiecīgi un ierobežoti Regulas (ES) Nr. 182/2011 grozījumi, tāpēc tas attiecas tikai uz īstenošanas aktiem.

                  Komisija 2016. gada februārī ziņoja Eiropas Parlamentam un Padomei par Regulas (ES) Nr. 182/2011 īstenošanu
                     4
                  . Minētajā ziņojumā bija secināts, ka regulā tika ļauts efektīvi izmantot Komisijas īstenošanas pilnvaras dalībvalstu kontrolē. Tādējādi šā priekšlikuma mērķis nav mainīt komiteju procedūru kā tādu. Tomēr šis ziņojums ieskicēja arī dažus problemātiskus gadījumus, jo īpaši saistībā ar lēmumu pieņemšanu par ģenētiski modificētiem organismiem (ĢMO). Šajos gadījumos nekad vēl nav bijis kvalificēta dalībvalstu balsu vairākuma ne par, ne pret Komisijas lēmumprojektu par ģenētiski modificētu organismu (ĢMO) un ģenētiski modificētas (ĢM) pārtikas un barības atļauju piešķiršanu. Tā vietā visu balsojumu iznākums bija tā sauktais “atzinuma nesniegšanas” rezultāts, t. i., komiteja nevarēja panākt nostāju par vai pret akta projektu. Pēc tam šis rezultāts tika vienmēr atkārtots pārsūdzības komitejā – struktūrā, kuras mērķis  ir palīdzēt pieņemt lēmumus sensitīvos un problemātiskos jautājumos. Tā rezultātā lēmumi šajā jomā bija sistemātiski jāpieņem bez dalībvalstu kvalificēta balsu vairākuma komitejā
                     5
                  .

                  Komisija jau ir veikusi pasākumus, lai ņemtu vērā īpašo situāciju ĢMO jomā. Pēc tam, kad 2015. gadā stājās spēkā direktīva par audzēšanas atļaujām
                     6
                  , Komisija 2015. gada aprīlī pieņēma priekšlikumu, ievērojot to pašu loģiku, lai grozītu tiesisko regulējumu attiecībā uz pārtiku un barību
                     7
                  . Ierosinātais risinājums ir saglabāt centralizētu atļauju piešķiršanas procesu, vienlaikus atļaujot dalībvalstīm izmantot atteikšanās iespējas. Šis priekšlikums joprojām ir likumdošanas procesā.

                  Pārsūdzības komitejā 2016. gada vasarā notikušās diskusijas par apstiprinājuma perioda pagarināšanu attiecībā uz darbīgo vielu glifosātu ir apliecinājušas, ka atzinuma nesniegšanas problēma neaprobežojas tikai ar ĢMO. Arī šajā gadījumā dalībvalstis nespēja panākt balsu vairākumu par vai pret apstiprinājuma lēmumu pārsūdzības komitejā, un Komisijai bija jāpieņem lēmums bez dalībvalstu atbalsta
                     8
                  . Kā norādīts iepriekš, šī situācija ir īpaši problemātiska, jo šie lēmumi bieži vien attiecas uz politiski sensitīviem jautājumiem, kas tieši ietekmē iedzīvotājus un uzņēmumus, jo īpaši cilvēku, dzīvnieku un augu veselības un drošības jomā. Lai arī Komisija ir pilnvarota pieņemt lēmumus šādos gadījumos, tā uzskata, ka, ņemot vērā attiecīgo jautājumu īpašo sensitivitāti, dalībvalstīm vajadzētu šajās konkrētajās situācijās lielākā mērā uzņemties atbildību lēmumu pieņemšanas procesā. Tomēr tas nav pietiekamā mērā nodrošināts gadījumos, kad dalībvalstis nevar panākt kvalificētu balsu vairākumu, jo dažas no tām balsojuma brīdī nolemj atturēties vai  nepiedalās komiteju vai pārsūdzības komitejas sanāksmēs.

                  Tādēļ Komisija uzskata, ka ir nepieciešams risināt šo jautājumu, veicot nedaudzas ļoti mērķtiecīgas izmaiņas noteikumos par komiteju procedūrām. Līdz ar to Komisija savā 2017. gada darba programmā paziņoja par iniciatīvu modernizēt komiteju procedūras
                     9
                  .

                  Šajā priekšlikumā ir paredzēti četri mērķtiecīgi grozījumi. Šā priekšlikuma priekšmets aptver tikai šos četrus mērķtiecīgus grozījumus un neattiecas uz ne uz vienu citu Regulas (ES) Nr. 182/2011 elementu. Komisija uzskata, ka ar Regulu (ES) Nr. 182/2011 izveidotā sistēma praksē kopumā darbojas labi un nodrošina atbilstīgu institucionālo līdzsvaru attiecībā uz Komisijas un citu iesaistīto dalībnieku uzdevumiem. Tādēļ Komisija uzskata, ka būtiski ir, lai šī sistēma turpina darboties bez izmaiņām, izņemot ierosinātos mērķtiecīgos grozījumus. Šo grozījumu vienīgais mērķis ir uzlabot komiteju procedūru darbību pārsūdzības komitejas līmenī, lai nodrošinātu plašāku politisko pārskatatbildību un līdzatbildību par politiski sensitīviem īstenošanas aktiem, tomēr nemainot juridisko un institucionālo atbildību par īstenošanas aktiem, kā noteikts Regulā (ES) Nr. 182/2011.

               •Pašreizējais tiesiskais regulējums

                  Regulā (ES) Nr. 182/2011 ir izklāstīti dalībvalstu kontroles mehānismi, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu. Saskaņā ar visbiežāk izmantoto procedūru, tā saukto “pārbaudes procedūru”
                     10
                  , Komisijas pārstāvji iesniedz īstenošanas aktu projektus komitejai, kurā piedalās dalībvalstu pārstāvji, kas sniedz savu atzinumu, parasti balsojot. Šajos balsojumos tiek ņemti vērā noteikumi par kvalificētu balsu vairākumu, kā noteikts Līgumos. Šajā posmā, kad notiek balsošana komitejā, var īstenoties trīs scenāriji.

               –Ja dalībvalstis ar kvalificētu balsu vairākumu atbalsta Komisijas tiesību akta projektu (pozitīvs atzinums), Komisijai ir jāpieņem šis akts.

               –Ja ar kvalificētu balsu vairākumu tiek nobalsots pret (negatīvs atzinums), Komisija nevar pieņemt attiecīgo tiesību aktu.

               –Ja nav kvalificēta balsu vairākuma nedz par, nedz pret (atzinuma nav), Komisija var pieņemt īstenošanas akta projektu – tas nozīmē, ka tā var nolemt arī nepieņemt šo projektu.

                  Atļauja Komisijai pieņemt īstenošanas aktus, lai gan nav panākts dalībvalstu kvalificēts balsu vairākums pret pasākumu, ir pamatojams ar nepieciešamību nodrošināt tiesību aktu efektīvu īstenošanu. Tikai dalībvalstu negatīvs balsojums ar kvalificētu balsu vairākumu var bloķēt Komisijas veiktu īstenošanas aktu pieņemšanu. Šajā jautājumā pastāv paralēlisms ar noteikumiem par deleģētajiem aktiem, jo, lai novērstu to, ka akts stājas spēkā, arī attiecībā uz šiem aktiem ir nepieciešams (kvalificēts) balsu vairākums, tomēr nevis komitejā, bet gan Eiropas Parlamentā vai Padomē.

                  Tomēr pastāv vairāki īpaši gadījumi, kas uzskaitīti Komiteju procedūras regulā
                     11
                  , kad Komisijai ir juridiski aizliegts pieņemt īstenošanas aktu atzinuma nesniegšanas situācijā pārbaudes komitejā. Tas attiecas uz trim dažādiem gadījumiem:

                  (1)noteiktās politikas jomās (nodokļi, finanšu pakalpojumi, cilvēku veselības un drošības aizsardzība, dzīvnieku vai augu aizsardzība vai galīgi daudzpusējās aizsardzības pasākumi);

                  (2)ja pamataktā paredzēts, ka īstenošanas akta projektu nevar pieņemt, ja nav sniegts atzinums (tā dēvētā “klauzula par atzinuma nesniegšanu”);

                  (3)ja komitejas locekļi ar vienkāršu balsu vairākumu iebilst pret akta projektu.

                  Šādos gadījumos Komisija īstenošanas aktu iesniedz pārsūdzības komitejai, kuras sastāvā arī ir dalībvalstu pārstāvji, tomēr augstākā līmenī. Ja pārsūdzības komiteja atkārtoti netiek sniegts atzinums, Komisija var pieņemt projektu. Tas nozīmē, ka šādos gadījumos, kad pārbaudes procedūras beigās netiek sniegts atzinums, Komisijai ir rīcības brīvība, lai izlemtu, vai pieņemt īstenošanas akta projektu.

                  Šī Komisijas rīcības brīvība atzinuma nesniegšanas gadījumā tika ieviesta ar Regulu (ES) Nr. 182/2011. Pirms 2011. gada, ja komitejā netika sniegts atzinums un Padome nereaģēja, Komisijai nebija citas izvēles kā pieņemt īstenošanas akta projektu. Tika ieviesta lielāka elastība, lai Komisija varētu pārskatīt īstenošanas akta projektu, apsvērt, vai tas būtu jāpieņem vai nē, vai iesniegt komitejai grozītu projektu, ņemot vērā inter alia dalībvalstu paustās nostājas komitejā. Tas ir uzsvērts arī Regulas (ES) Nr. 182/2011 14. apsvērumā, kurā noteikts, ka “apspriežot jautājumu par citu īstenošanas aktu projektu pieņemšanu īpaši jutīgās jomās, it sevišķi nodokļu, patērētāju veselības, pārtikas nekaitīguma un vides aizsardzības jomā, Komisija, lai rastu līdzsvarotu risinājumu, pēc iespējas darbosies tā, lai nepieļautu, ka tās nostāja ir pretrunā jebkādai dominējošai nostājai pret īstenošanas akta piemērotību, kura var rasties pārsūdzības komitejā”.

                  Tomēr šis elastīgums neatbrīvo Komisiju no tās pienākuma pieņemt lēmumu tādos gadījumos, kas, piemēram, saistīti ar lūgumiem piešķirt atļaujas produktu vai vielu laišanai tirgū. Tā kā ražotājam, kurš iesniedzis pieteikumu atļaujas saņemšanai, ir tiesības saņemt lēmumu par šo pieprasījumu, Komisijai ir pienākums pieņemt lēmumu saprātīgā termiņā. Saskaņā ar iepriekšējo komiteju procedūru Vispārējā tiesa uzskatīja, ka Komisija nav rīkojusies, ja tā atturējās īstenot atļauju izsniegšanas procedūru pēc “atzinuma nesniegšanas” balsojuma komitejā
                     12
                  .

               Kopumā no 1726 atzinumiem, ko komitejas sniegušas 2015. gadā, divi bija negatīvi atzinumi un 36 atzinuma nesniegšanas gadījumi, kas veido aptuveni 2 % no kopējā skaita. 10 no tiem tika iesniegti pārsūdzības komitejai, kas arī nesniedza atzinumu. Laikposmā no 2011. gada līdz 2015. gadam 36 no 40 lietām, kas iesniegtas pārsūdzības komitejai, tika apstiprināts “atzinuma nesniegšanas” balsojums. Lai gan tas attiecas uz kopumā nelielu skaitu lietu, šīs situācijas rodas ļoti sensitīvās jomās. Tādējādi pārsūdzības komiteja nav palīdzējusi panākt dalībvalstu skaidru nostāju, un līdz šim tai ir bijusi maza pievienotā vērtība. Tāpēc Komisija uzskata, ka ir jāmaina pārsūdzības komiteju reglamentējošie noteikumi, lai tā varētu pilnībā īstenot savu lomu.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

               Ierosinātie Regulas (ES) Nr. 182/2011 grozījumi ir mērķtiecīgi un ierobežoti, un tie attiecas uz izņēmuma gadījumiem pārsūdzības komitejas līmenī. Tā kā ar šo regulu ieviestā sistēma kopumā ir apliecinājusi savu lietderību, Komisija uzskata, ka ir svarīgi turpmāk šo sistēmu saglabāt neskartu.

               •Saskanība ar citām ES politikas jomām

               Šis priekšlikums saskan ar Komisijas priekšlikumu attiecībā uz ģenētiski modificētu pārtiku un barību
                  13
               . Lai gan arī šis priekšlikums tika daļēji pamatots ar atzinuma nesniegšanas rezultātu šajā jomā, tajā ierosinātā pieeja ir atļaut dalībvalstīm ierobežot vai aizliegt ģenētiski modificētas pārtikas un barības lietošanu savā teritorijā. Tas attiecas uz īpašo situāciju šajā nozarē un neattiecas uz lēmumu pieņemšanas procesu kā tādu. Pašreizējā priekšlikumā īstenotā pieeja attiecas uz pašiem procedūras noteikumiem neatkarīgi no nozares. Tādējādi šīs abas pieejas papildina viena otru.

               Tāpat arī šis priekšlikums saskan ar divām ierosinātajām regulām, ar ko vairākus tiesību aktu, kuros paredzēta regulatīvās kontroles procedūras izmantošana, pielāgo Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. un 291. pantam saskaņā ar saistībām, kas pieņemtas Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu
                  14
               . Šajās ierosinātajās regulās nav paredzētas nekādas izmaiņas attiecībā uz pašām lēmumu pieņemšanas procedūrām, bet to mērķis ir saskaņot pašreizējās pilnvaras ar deleģēto aktu un dažos gadījumos – ar īstenošanas aktu pieņemšanas pilnvarām.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Šā priekšlikuma pamatā ir LESD 291. panta 3. punkts, kas ir Regulas (ES) Nr. 182/2011 juridiskais pamats, kuru ar šo priekšlikumu paredz grozīt.

               •Subsidiaritāte

               Saskaņā ar LESD 291. panta 3. punktu Savienībai ir ekskluzīva kompetence noteikt normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu.

               •Proporcionalitāte

               Ierosinātie grozījumi stingri aprobežojas ar to, kas nepieciešams, lai risinātu šo jautājumu, un tie nepārsniedz to, kas ir nepieciešams, lai sasniegtu izvirzītos mērķus. Tie ietver tikai izmaiņas pārsūdzības komitejas līmenī.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               Priekšlikumā ir paredzētas ierobežotas izmaiņas īstenošanas aktu pieņemšanas procedūrās pārsūdzības komitejas līmenī. Šīs izmaiņas ir tikai institucionāla un procesuāla rakstura izmaiņas, tās nemaina, piemēram, noteikumus, ar kuriem nosaka faktorus, uz kuru pamata būtu jāizvērtē kādas vielas apstiprināšana. Tāpēc šīm izmaiņām nav tik būtiskas ietekmes uz ekonomiku, sociālo jomu un vidi. Tādējādi ietekmes novērtējums nav nepieciešams.

               4.PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI

               Pārsūdzības komiteja tika ieviesta ar Regulu (ES) Nr. 182/2011, lai debates paceltu jaunā politiskā līmenī, jo īpaši, ja pārbaudes komiteja nav sniegusi atzinumu. Tomēr līdz šim tas parasti nav ļāvis novērst atzinuma nesniegšanas situāciju rašanos, nedz arī palīdzējis precizēt dalībvalstu nostāju, tādējādi apliecinot savu ierobežoto pievienoto vērtību. Ierosināto izmaiņu mērķis ir samazināt atzinuma nesniegšanas risku pārsūdzības komitejas līmenī, atvieglot lēmumu pieņemšanu un nodrošināt dalībvalstu politisko atbildību par noteiktiem sensitīviem lēmumiem. Ierosinātie grozījumi, tiklīdz tie tiks pieņemti, būs jāatspoguļo pārsūdzības komitejas reglamentā, kas tādējādi būs jāpielāgo saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 182/2011 3. panta 7. punktu.

               •Izmaiņas pārsūdzības komitejas balsošanas noteikumos

               Pārbaudes procedūrā komitejas, tostarp pārsūdzības komiteja, sniedz savus atzinumus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. panta 1. punktu, pamatojoties uz balsu vairākumu, kā tas noteikts LES 16. panta 4. un 5. punktā un, attiecīgā gadījumā, LESD 238. panta 3. punktā.   LES 16. panta 4. punktā un LESD 238. panta 3. punktā ir paredzēts divkāršs balsu vairākums. Attiecīgi kvalificēts balsu vairākums ir sasniegts, ja vairākums:

                  1) ietver vismaz 55 % no dalībvalstīm. Tas nozīmē, ka kvalificētam balsu vairākumam ir jāiekļauj vismaz 16 dalībvalstis;

                  2) pārstāv dalībvalstis, kurās dzīvo vismaz 65 % no Savienības iedzīvotājiem
                     15
                  .

                  Gadījumos, kad ne visas dalībvalstis piedalās balsojumā, 238. panta 3. punkta a) apakšpunktā kvalificēts balsu vairākums ir definēts kā vismaz 55 % iesaistīto dalībvalstu, kas aptver vismaz 65 % šo dalībvalstu iedzīvotāju. Šādos gadījumos bloķējošajam mazākumam ir jāietver vismaz minimālais dalībvalstu skaits, kas pārstāv vairāk nekā 35 % iesaistīto dalībvalstu iedzīvotāju, plus viena dalībvalsts; pretējā gadījumā uzskata, ka panākts kvalificēts balsu vairākums.

               Saskaņā ar spēkā esošajiem noteikumiem atturēšanos vai dalībvalstis, kuras nepiedalās vai nav pārstāvētas, neņem vērā kvalificētajā balsu vairākumā par vai pret kādu projektu, tomēr tās neatskaita no kopējiem rādītājiem, pamatojoties uz kuriem aprēķina 55 % no dalībvalstīm un 65 % no Savienības iedzīvotāju skaita. Praksē tas nozīmē, ka atturēšanās balsošanas laikā un to dalībvalstu nepiedalīšanās, kuras nolemj nebūt klāt vai nebūt pārstāvētām, rada lielāku iespējamību, ka atzinums netiks sniegts, tādējādi novirzot lēmumu Komisijai. Pašreizējie noteikumi nemudina dalībvalstis balsot par vai pret īstenošanas akta projektu. Tādējādi pašreizējie balsošanas noteikumi nav ļāvuši pārsūdzības komitejai īstenot savu lomu.

               Tādēļ tiek ierosināts mainīt balsošanas noteikumus attiecībā uz pārsūdzības komiteju, lai samazinātu atzinuma nesniegšanas risku un lai precizētu dalībvalstu nostāju, nosakot, ka dalībvalstis, kuras nepiedalās balsošanā vai kuras atturas, kvalificēta balsu vairākuma aprēķināšanas nolūkos ir “neiesaistītās dalībvalstis”.  Tas nozīmē, ka divkāršais balsu vairākums (55 % dalībvalstu, kas pārstāv 65 % no iedzīvotāju skaita) tiks aprēķināts, pamatojoties tikai uz dalībvalstīm, kuras piedalās balsošanā, t.i., balso par vai pret, saskaņā ar LESD 238. panta 3. punkta a) apakšpunktu. Arī bloķējošais mazākums tiks aprēķināts saskaņā ar minēto Līguma noteikumu.

               Lai nodrošinātu, ka balsojums ir reprezentatīvs, Komiteju procedūras regulā ir jāievieš kvorums
                  16
               , paredzot, ka balsojums tiek uzskatīts par derīgu tikai tad, ja dalībvalstu vienkāršs vairākums piedalās balsojumā pārsūdzības komitejā. Attiecīgās izmaiņas tiks ieviestas Regulas (ES) Nr. 182/2011 6. panta 1. punktā. Kā tas jau notiek tagad, lai izvairītos no tā, ka šis process tiek bloķēts, jo nav sasniegts kvorums, gadījumos, kad ir beidzies pārsūdzības komitejas atzinuma sniegšanas termiņš, uzskata, ka pārsūdzības komiteja nav sniegusi atzinumu.

               •Turpmāka vēršanās pārsūdzības komitejā ministru līmenī

                  Kā aprakstīts iepriekš, pārsūdzības komiteja līdz šim parasti nespēja novērst atzinuma nesniegšanas situāciju rašanos, nedz arī palīdzēja precizēt dalībvalstu nostāju. Regulā (ES) Nr. 182/2011 ir sniegta atsauce uz pienācīga līmeņa pārstāvību,
                     17
                   un pārsūdzības komitejas reglamentā, par ko vienojušās dalībvalstis, ir norādīts, ka parasti pārstāvībai komitejā nevajadzētu būt zemākai par pastāvīgo pārstāvju līmeni
                     18
                  . Pieredze liecina, ka līdz šim dalībvalstis vairumā gadījumu pārstāvēja to pastāvīgās pārstāvniecības.

                  Lai pastiprinātu pārsūdzības komitejas lomu īpaši sensitīvos jautājumos, ir ierosināts paredzēt iespēju vēlreiz vērsties pārsūdzības komitejā, ja nav sniegts atzinums. Tas ļaus vēlreiz izskatīt problemātiskus jautājumus pienācīgā politiskā līmenī. Tādēļ ir ierosināts noteikt, ka priekšsēdētājs var nolemt rīkot jaunu pārsūdzības komitejas sanāksmi, vienlaikus norādot, ka pienācīgs pārstāvības līmenis šajā sanāksmē ir ministru līmenī. Lai būtu iespējams organizēt šādu jaunu sanāksmi, termiņš pārsūdzības komitejas atzinuma sniegšanai būtu jāpagarina par vienu mēnesi līdz kopumā trim mēnešiem no sākotnējā pieprasījuma. Attiecīgās izmaiņas tiks iekļautas Regulas (ES) Nr. 182/2011 3. panta 7. punktā.

               •Atsevišķu dalībvalstu pārstāvju balsojuma pārsūdzības komitejā publiskošana

                  Pašlaik uz dalībvalstu pārstāvju balsojumu pārsūdzības komitejā attiecas konfidencialitātes noteikumi, kas paredzēti pārsūdzības komitejas reglamentā
                     19
                  , tāpat kā tas ir attiecībā uz pārbaudes komitejām un padomdevējām komitejām
                     20
                  . Regulas (ES) Nr. 182/2011 10. pantā ir noteikta informācija par komitejas darbību reģistru, ko var publiskot, un attiecībā uz balsošanu tiek norādīts uz “balsošanas rezultātiem”, t. i., tikai kopējiem balsošanas rezultātiem, nevis atsevišķu dalībvalstu balsojumu. Komisija uzskata, ka ir nepieciešama lielāka pārredzamība attiecībā uz dalībvalstu pārstāvju nostājām pārsūdzības komitejā. Mērķis priekšlikumam publiskot dalībvalstu pārstāvju balsojumus ir palielināt skaidrību par dalībvalstu nostāju. Attiecīgais noteikums, ar ko paredz atsevišķu dalībvalstu pārstāvju balsojumu pārsūdzības komitejā publiskošanu, tiks iekļauts Regulas (ES) Nr. 182/2011 10. panta 1. punkta e) apakšpunktā un 5. punktā.

               • Noteikumi par tiesībām nodot lietu Padomei atzinuma sniegšanai

                  Saskaņā ar LESD 291. pantu likumdevējs ir pilnvarojis Komisiju pieņemt īstenošanas aktus dalībvalstu kontrolē. Tādējādi Eiropas Parlaments un Padome nepiedalās pašā lēmumu pieņemšanas procedūrā un to iesaistīšanās ir aprobežota ar pārbaudes tiesībām saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 182/2011 11. pantu.

                  Saskaņā ar LESD 291. panta 1. punktu dalībvalstis ir atbildīgas par Savienības tiesību aktu īstenošanu un tās kontrolē Komisiju gadījumā, ja tai ir uzticētas īstenošanas pilnvaras. Gadījumos, kad dalībvalstis nevar panākt skaidru atzinumu šī kontroles procesa ietvaros, vajadzētu paredzēt iespēju lietu nodot Padomei kā Savienības iestādei, kurā ir pārstāvētas dalībvalstu valdības ministru līmenī un kurai ir visaptverošs priekšstats par visām Savienības politikas jomām. Tāpēc ir ierosināts atļaut Komisijai pēc tam, kad pārsūdzības komitejā nav sniegts atzinums, oficiāli nodot konkrētas lietas Padomei nesaistoša atzinuma sniegšanai, lai iegūtu tās politisko nostāju par atzinuma nesniegšanas ietekmi, tostarp institucionālā, tiesiskā, politiskā un starptautiskā līmenī. Komisijai būtu jāņem vērā visas nostājas, ko Padome paudusi 3 mēnešu laikā pēc lietas nodošanas izskatīšanai. Pienācīgi pamatotos gadījumos Komisija jautājuma iesniegšanas brīdī var norādīt īsāku termiņu.

               2017/0035 (COD)

               Priekšlikums

               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA,

               ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu

               EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 291. panta 3. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

               saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,

               tā kā:

               (1)Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 182/2011
                  21
                ir noteiktas normas un vispārīgi principi par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu.

               (2)Ar Regulu (ES) Nr. 182/2011 izveidotā sistēma praksē kopumā darbojas labi un nodrošina atbilstīgu institucionālo līdzsvaru attiecībā uz Komisijas un citu iesaistīto dalībnieku uzdevumiem. Tāpēc šai sistēmai būtu jāturpina darboties bez izmaiņām, izņemot dažus mērķtiecīgus grozījumus attiecībā uz konkrētiem procedūras aspektiem pārsūdzības komitejas līmenī. Šie grozījumi ir paredzēti, lai nodrošinātu plašāku politisko pārskatatbildību un līdzatbildību par politiski sensitīviem īstenošanas aktiem, tomēr nemainot juridisko un institucionālo atbildību par īstenošanas aktiem, kā noteikts Regulā (ES) Nr. 182/2011.

               (3)Vairākos konkrētos gadījumos Regulā (ES) Nr. 182/2011 ir paredzēta vēršanās pārsūdzības komitejā. Praksē pārsūdzības komitejai ir bijis jāizskata lietas, kad komitejā saistībā ar pārbaudes procedūru netika panākts kvalificēts balsu vairākums ne par, ne pret un tādējādi atzinums netika sniegts. Vairumā gadījumu tas skāra jautājumus saistībā ar ģenētiski modificētiem organismiem,  ģenētiski modificētu pārtiku un barību un augu aizsardzības līdzekļiem.

               (4)Pieredze rāda, ka lielākajā daļā gadījumu pārsūdzības komiteja atkārto pārbaudes komitejas rezultātu un atzinums netiek sniegts. Tādējādi pārsūdzības komiteja nav palīdzējusi nodrošināt skaidrību par dalībvalstu nostāju.

               (5)Regula (ES) Nr. 182/2011 paredz, ka Komisija šādos gadījumos var pieņemt īstenošanas akta projektu, tādējādi dodot Komisijai rīcības brīvību.

               (6)Tomēr šī rīcības brīvība ir ievērojami samazināta gadījumos, kas saistīti ar atļauju piešķiršanu produktiem vai vielām, piemēram, attiecībā uz ģenētiski modificētu pārtiku un barību, jo Komisijai ir pienākums pieņemt lēmumu saprātīgā termiņā un tā nevar atturēties no lēmuma pieņemšanas.

               (7)Lai arī Komisija ir pilnvarota pieņemt lēmumus šādos gadījumos, ņemot vērā attiecīgo jautājumu īpašo sensitivitāti, dalībvalstīm lēmumu pieņemšanas procesā būtu pilnībā jāuzņemas atbildība. Tomēr tas neattiecas uz gadījumiem, kad dalībvalstis nespēj panākt kvalificētu balsu vairākumu, jo cita starpā ievērojams skaits dalībvalstu atturas vai nepiedalās balsošanā.

               (8)Lai palielinātu pārsūdzības komitejas pievienoto vērtību, būtu jāpastiprina tās loma, paredzot iespēju rīkot turpmākas pārsūdzības komitejas sanāksmes, ja nav sniegts atzinums. Pienācīgs pārstāvības līmenis pārsūdzības komitejas papildu sanāksmē būtu ministru līmenī, lai nodrošinātu politisku diskusiju. Lai būtu iespējams organizēt šādu jaunu sanāksmi, būtu jāpagarina termiņš pārsūdzības komitejas atzinuma sniegšanai.

               (9)Būtu jāmaina pārsūdzības komitejas balsošanas noteikumi, lai samazinātu atzinuma nesniegšanas risku un mudinātu dalībvalstu pārstāvjus paust skaidru nostāju. Šim nolūkam tikai dalībvalstis, kuras piedalās vai ir pārstāvētas un kuras neatturas, būtu jāuzskata par iesaistītajām dalībvalstīm kvalificēta balsu vairākuma aprēķināšanai. Lai nodrošinātu, ka balsojums ir reprezentatīvs, balsojums būtu jāuzskata par derīgu tikai tad, ja dalībvalstu vienkāršs vairākums piedalās balsojumā pārsūdzības komitejā. Ja kvorums nav sasniegts pirms termiņa beigām, līdz kuram komitejai jāpieņem lēmums,  tiks pieņemts, ka komiteja nav sniegusi atzinumu, kā tas ir pašlaik.

               (10)Komisijai vajadzētu būt iespējai īpašos gadījumos lūgt Padomi paust savu viedokli un sniegt norādes par atzinuma nesniegšanas plašāku ietekmi, tostarp institucionālā, tiesiskā, politiskā un starptautiskā līmenī. Komisijai būtu jāņem vērā visas nostājas, ko Padome paudusi 3 mēnešu laikā pēc jautājuma iesniegšanas dienas. Pienācīgi pamatotos gadījumos Komisija jautājuma iesniegšanas brīdī var norādīt īsāku termiņu.

               (11)Būtu jāpalielina dalībvalstu pārstāvju balsojuma pārredzamība pārsūdzības komitejas līmenī un jāpublisko atsevišķu dalībvalstu pārstāvju balsojums.

               (12)Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Regula (ES) Nr. 182/2011,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.

               1. pants

               Regulu (ES) Nr. 182/2011 groza šādi:

               1) regulas 3. panta 7. punktam pievieno šādu sesto daļu:

               “Ja saskaņā ar 6. panta 3. punkta otro daļu pārsūdzības komitejā netiek sniegts atzinums, priekšsēdētājs var nolemt par pārsūdzības komitejas jaunas sanāksmes rīkošanu ministru līmenī. Šādos gadījumos pārsūdzības komiteja sniedz savu atzinumu 3 mēnešu laikā pēc sākotnējās jautājuma iesniegšanas dienas. “;

               2) regulas 6. pantu groza šādi:

               a) 1. punktā pievieno šādu otro daļu:

               “Tomēr par pārsūdzības komitejas iesaistītajiem locekļiem uzskata tikai tos pārsūdzības komitejas locekļus, kuri piedalās vai ir pārstāvēti balsojumā un kuri neatturas no balsošanas. Regulas 5. panta 1. punktā minētais balsu vairākums ir LESD 238. panta 3. punkta a) apakšpunktā noteiktais kvalificētais balsu vairākums. Balsojumu uzskata par derīgu tikai tad, ja iesaistītie locekļi veido dalībvalstu vienkāršu vairākumu.”;

               b) iekļauj šādu 3 a. punktu:

               “3.a. Ja pārsūdzības komitejā netiek sniegts atzinums, Komisija var nodot lietu Padomei atzinuma sniegšanai, lai tā paustu savu viedokli un sniegtu norādes par atzinuma nesniegšanas plašāku ietekmi, tostarp institucionālā, tiesiskā, politiskā un starptautiskā līmenī. Komisija ņem vērā visas nostājas, ko Padome paudusi 3 mēnešu laikā pēc jautājuma iesniegšanas dienas. Pienācīgi pamatotos gadījumos Komisija jautājuma iesniegšanas brīdī var norādīt īsāku termiņu.”;

               3) regulas 10. pantu groza šādi:

               a) 1. punkta e) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

               “e) balsošanas rezultātus, tostarp pārsūdzības komitejas gadījumā – katras dalībvalsts pārstāvja balsojumu; “;

               b) 5. punktu aizstāj ar šādu:

               “5. Reģistrā tiek publiskotas atsauces uz visiem dokumentiem, kas minēti 1. punkta a) līdz d), f) un g) apakšpunktā, kā arī informācija, kas minēta 1. punkta e) un h) apakšpunktā.

               2. pants

               Šo regulu nepiemēro nepabeigtajām procedūrām, par kurām pārsūdzības komiteja jau ir sniegusi atzinumu šīs regulas spēkā stāšanās dienā.

               3. pants

               Šī regula stājas spēkā  dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

               Strasbūrā,

                  Eiropas Parlamenta vārdā —
                        Padomes vārdā —

                  priekšsēdētājs
                        priekšsēdētājs

                     (1)
                  Runa par stāvokli Savienībā 2016. gadā:

                     https://ec.europa.eu/priorities/state-union-2016_en

                     (2)
                  Komisija 2016. gadā pieņēma 137 deleģētos aktus un 1494 īstenošanas aktus.

                     (3)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu, OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.

                     (4)
                  Komisijas ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei par Regulas (ES) Nr. 182/2011 īstenošanu, 26.2.2016., COM(2016) 92.

                     (5)
                  Sk. Komisijas paziņojumu Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai "Ar ģenētiski modificētiem organismiem (ĢMO) saistīto lēmumu pieņemšanas procedūras pārskatīšana", 22.4.2015., COM(2015) 176.

                     (6)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/412 (2015. gada 11. marts), ar ko Direktīvu 2001/18/EK groza attiecībā uz iespēju, ka dalībvalstis var ierobežot vai aizliegt ģenētiski modificētu organismu (ĢMO) audzēšanu savā teritorijā, OV L 68, 13.3.2015., 1. lpp.

                     (7)
                  Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko Regulu (EK) Nr. 1829/2003/EK groza attiecībā uz iespēju, ka dalībvalstis var ierobežot vai aizliegt ģenētiski modificētas pārtikas un barības lietošanu savā teritorijā, 22.4.2015., COM (2015) 177.

                     (8)
                  Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2016/4152/1 (2016. gada 29. jūnijs), ar ko groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 540/2011 attiecībā uz apstiprinājuma perioda pagarināšanu darbīgajai vielai glifosātam.

                     (9)
                  Komisijas 2017. gada darba programma “Panākot tādu Eiropu, kas aizsargā, dod iespējas un aizstāv”, 25.10.2016., COM(2016) 710.

                     (10)
                  Konsultēšanās procedūra šajā gadījumā nav piemērojama.

                     (11)
                  Uzskaitīti Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. panta 4. punktā.

                     (12)
                  Vispārējās tiesas 2013. gada 26. septembra spriedums lietā T-164/10 Pioneer Hi-Bred International, Inc. pret Komisiju.

                     (13)
                  Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko Regulu (EK) Nr. 1829/2003/EK groza attiecībā uz iespēju, ka dalībvalstis var ierobežot vai aizliegt ģenētiski modificētas pārtikas un barības lietošanu savā teritorijā, 22.4.2015., COM (2015) 177.

                     (14)
                  COM(2016)799: Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko vairākus tiesību aktus, kuros paredzēta regulatīvās kontroles procedūras izmantošana, pielāgo Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. un 291. pantam, un COM(2016)798: Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko vairākus tādus tiesību aktus tiesiskuma jomā, kuros paredzēta regulatīvās kontroles procedūras izmantošana, pielāgo Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantam.  Sk. 27. punktu 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā starp Eiropas Parlamentu, Padomi un Komisiju par labāku likumdošanas procesu, OV L 123, 12.5.2016., 1. lpp. Attiecībā uz vairākiem tiesību aktiem veselības un drošības jomā, kas tika izslēgti no iepriekš minētajiem priekšlikumiem, Komisija iesniegs saskaņošanas priekšlikumu pienācīgā laikā.

                     (15)
                  Iedzīvotāju skaita rādītāji un procentuālie lielumi, ko tie veido, ir izklāstīti III pielikumā Padomes Reglamentam, proti, Padomes Lēmumam 2009/937 (2009. gada 1. decembris), ar ko pieņem Padomes reglamentu (2009/937/ES) (OV L 325, 11.12.2009., 35. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Padomes Lēmumu 2016/2353 (2016. gada 8. decembris), OV L 348, 21.12.2016., 27. lpp.

                     (16)
                  Pašlaik reglamentā ir paredzēts kvorums un noteikts, ka ir nepieciešama dalībvalstu vairākuma klātbūtne, OV C 183, 24.6.2011., 13. lpp.

                     (17)
                  Regulas (ES) Nr. 182/2011 3. panta 7. punkts.

                     (18)
                  Pārsūdzības komitejas standarta reglamenta 1. panta 5. punkts,  OV C 183, 24.6.2011., 13. lpp.

                     (19)
                  Saskaņā ar standarta reglamenta 9. panta 2. punktu un 12. panta 2. punktu sanāksmju protokolu kopsavilkumos nenorāda atsevišķu dalībvalstu nostāju komitejas apspriedēs un komitejas apspriedes ir konfidenciālas.

                     (20)
                  Sk. Komiteju standarta reglamenta 10. panta 2. punktu un 13. panta 2. punktu, OV C 206, 12.7.2011., 11. lpp.

                     (21)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/20011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).