title: Proposal for a Council Decision amending Decision No 2002/463/EC adopting an action programme for administrative cooperation in the fields of external borders, visas, asylum and immigration (ARGO programme)

text:
                    EIROPAS KOPIENU KOMISIJA
                                                    Briselē, 19.05.2004
                                                    KOM(2004) 384 galīgā versija
                                                    2004/0122 (CNS)
                                        Priekšlikums
                                 PADOMES LĒMUMAM
       ar kuru groza Lēmumu Nr. 2002/463/EK, ar ko pieņem rīcības programmu
   administratīvai sadarbībai ārējo robežu, vīzu, patvēruma un imigrācijas jomā (ARGO
                                        programma)
                                    (iesniegusi Komisija)
LV                                                                                LV
 ---pagebreak---                                        PASKAIDROJUMA RAKSTS
   1.         IEVADS
   ARGO programma, kas veicina administratīvo sadarbību ārējo robežu, vīzu, patvēruma un
   imigrācijas jomā, ir nepieciešams likumdošanas iniciatīvu, kas ir aizsāktas saskaņā ar Līguma
   62. un 63. pantu, papildinājums. Fakts, ka likumdošanas sasniegumi paši par sevi nav
   pietiekami un ka ir nepieciešamība pēc efektīvas operatīvas sadarbības starp dalībvalstu
   kompetentām varas iestādēm, lai izveidotu Brīvības, drošības un taisnības zonu, ir atkārtoti
   uzsvērts, tai skaitā arī Eiropas konstitūcijas projektā.
   Tajā pašā dienā, 2002. gada 13. jūnijā, kurā Padome pieņēma ARGO programmu, tā arī
   pieņēma ES dalībvalstu ārējo robežo vadības plānu1, kas atkal uzsvēra koordinācijas un
   sadarbības mehānisma nozīmīgumu šajā jomā. Šis darbības plāns saskaņā ar Komisijas
   2002. gada maija paziņojumu2 arī attiecas uz atbildības dalīšanu starp dalībvalstīm kā ārējo
   robežu integrētas vadības daļu. Seviljā Eiropas Padome pieprasīja, lai Komisija pārbaudītu
   jautājumus attiecībā uz finansiālo problēmu dalīšanu ārējo robežu pārvaldības lietā. Komisija
   to sīki izvērsa savā 2002. gada un 2003. gada jūnija3 paziņojumā. Otrajā paziņojumā Komisija
   apstiprināja investīciju un operāciju izmaksu īstenot apjomu, kas rodas no šī uzdevuma jo
   īpaši attiecībā uz personu kontroli. Tomēr detalizētu un salīdzinošu datu apkopošana šādiem
   mērķiem, kā arī to analīze ir ļoti sarežģīta. Komisija noslēdza, apstiprinot, ka nozīmīgi un
   piemēroti risinājumi problēmas dalīšanai ir jāgaida pēc 2006. gada finanšu perspektīvas, bet
   īslaicīgajiem jautājumiem Komisijai varētu izanalizēt ARGO programmas pārskatīšanas
   iespēju.
   2.         MĒRĶIS
   Ierosinātā ARGO lēmuma grozījuma mērķis ir padarīt iespējamu finansiālā atbalsta
   nacionālajiem projektiem ārējo robežu zonā noteikumu, virzot specifiskos strukturālos vājos
   punktus uz stratēģiskajiem robežpunktiem. Tie tiks integrēti līgumā ar dalībvalstīm uz
   objektīva kritērija pamata (riska novērtējuma). Grozītie noteikumi skaidri nosaka mērķus,
   kurus šiem projektiem vai darbībām ir jāsasniedz. Šīs darbības nepieprasa aktīvu citu
   dalībvalstu, kandidātu vai trešo valstu iesaistīšanos. Tomēr tām ir nozīmīga loma, definējot
   riska novērtējuma kritēriju, kopš tas ir kopējs uzdevums starp visām dalībvalstīm un nozīmīga
   ārējo robežu integrētās vadības daļa. Turklāt dalībvalstis ar Komitejas starpniecību arī ir
   bildušas vārdu ikgada darba programmas sagatavošanā un šī jaunā veida projekta izvēlē. Citas
   dalībvalstis arī var piedalīties kā novērotājas šo darbību sagatavošanā un/vai īstenošanā.
   1
            Padomes dokuments 10019/02.
   2
            Paziņojums attiecībā uz ES dalībvalstu ārējo robežu integrētu vadību.
   3
            3.12.2002 paziņojums KOM (2002) 703, kas integrē migrācijas jautājumus ES attiecībās ar trešajām
            valstīm, un paziņojums KOM (2003) 323 par kopējās nelegālās imigrācijas, kontrabandas, cilvēku
            nelikumīgas pārvadāšanas, ārējo robežu un nelegālo rezidentu atgriešanas politikas attīstību.
LV                                                         2                                                 LV
 ---pagebreak---    3.        ARGO ĪSTENOŠANA
   Komisijas dienesti ir nesen nodevuši atklātībai savu pirmo ikgada ziņojumu Padomei un
   Eiropas Parlamentam par ARGO programmas īstenošanu (2002.-2003.).4 Šajā ziņojumā
   Komisija atzīmēja, ka 2003. gadam ir skaidra norāde par ARGO programmas nepilnīgu
   izpildi, galvenokārt sakarā ar grūtībām, kādas radušās valstu administrācijām organizējot un
   mobilizējot resursus ar saviem ES partneriem tiem darbības veidiem, kurus sekmē ARGO
   programma. Nešķiet, ka nacionālās aģentūras ir atbrīvotas no dažām atbilstības kritēriju
   prasībām, kas ir izklāstītas ARGO lēmumā, jo īpaši saskaņā ar nosacījumiem par citu
   dalībvalstu vai trešo valstu aģentūru iesaistīšanu. Iegūtā pieredze no iepriekšējām īstenošanām
   ir arī nozīmīgs arguments par labu ierosinātajiem grozījumiem, kas tiek ierobežots līdz ārējo
   robežu zonai. Galvenais instruments ARGO īstenošanai ir darba programma, kas nosaka
   ikgada prioritātes, mērķus, un nosaka to darbību pamatprincipus, kurus Komisija uzņemas.
   Komisija arī paredz izmantot ikgada darba programmu, lai sadarbībā ar dalībvalstīm noteiktu,
   kurš ir vissvarīgākais mērķa kritērijs, nosakot šo jauno darbību atbilstību par kritērijiem.
   4.        FINANSĒJUMS
   Savā 2003. gada jūnija paziņojumā Komisija aplūkoja veidus, kā iegūt papildu finanšu
   resursus inter alia ārējo robežu kontrolei, ko 2004. gadā varētu piešķirt ar ARGO programmas
   palīdzību. Eiropas Padome atbalstīja šo pieeju un budžeta lēmējinstitūcijas nolēma būtiski
   palielināt kopējo budžetu, kas ir piešķirts šī gada programmai. Šķiet, ka Padome un Eiropas
   Parlaments piekrita, ka ārējo robežu zonai ir vajadzīgs neatliekams problēmu risinājums.
   2003. gadā šis pieaugošais budžets apvienojumā ar ARGO nepilnīgu izpildi bija cits faktors,
   kas mudināja Komisiju pārskatīt pašreizējos ARGO nosacījumus un ierosināt šo lēmumu par
   grozījumiem. Tāpēc ierosinājums nepieprasa finansiālā ieguldījuma izpēti, tā kā grozītie
   nosacījumi nav sākotnēji iekļauti jaunajā paplašinātajā budžetā, bet drīzāk ir tā rezultāts.
   5.        SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE
   Komisija vēlētos uzstāt, kā jau Padome daudzas reizes ir apstiprinājusi, ka atbildība par ārējo
   robežu kontroli paliek dalībvalstu ziņā. Galvenais Kopienas politikas mērķis šajā jomā ir
   izveidot integrētu pieeju robežu pārvaldībai. Visām ES ārējām robežām ir paredzēts
   viendabīgs un efektīvs kontroles un uzraudzības līmenis. Tas ir nozīmīgi ne tikai dalībvalstu
   iekšējai drošībai zonā bez iekšējām robežām, bet arī vadot un veicinot cilvēku plūsmu starp
   ES un pārējām pasaules valstīm. Komisija ir pilnībā ņēmusi vērā subsidiaritātes principu,
   tādējādi jebkāda veida finansiālai intervencei pie ES dalībvalstu ārējām robežām ir pievienotā
   vērtība. Komisija arī nodrošina to, lai šeit nesakristu ARGO veicinātās darbības ārējo robežu
   jomā un ierosinātās Eiropas Aģentūras operatīvās sadarbības vadībai pie ārējām robežām
   darbības. Tādējādi 2005. gadā aģentūra nevarēs finansēt no pašas darbību budžeta dalībvalstu
   kopīgās darbības un izmēģinājuma projektus. ARGO (2006.) pēdējā gada programmas
   izveides dēļ Komisija var svītrot no ikgadējās darba programmas nodaļu par ārējām robežām.
   4
            Skat. dokumentu SEK (2004) 211.
LV                                                  3                                              LV
 ---pagebreak---                                                             2004/0122 (CNS)
                                              Priekšlikums
                                        PADOMES LĒMUMAM
          ar kuru groza Lēmumu Nr. 2002/463/EK, ar ko pieņem rīcības programmu
     administratīvai sadarbībai ārējo robežu, vīzu, patvēruma un imigrācijas jomā (ARGO
                                              programma)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 66. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu5,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu6,
   nemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu7,
   ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu8,
   tā kā:
   (1)    Lēmuma Nr. 463/2002/EK9 galvenais mērķis ir veicināt administratīvo sadarbību ārējo
          robežu, vīzu, patvēruma un imigrācijas jomās.
   (2)    Savā 2003. gada 3. jūnija paziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei par Kopējas
          politikas nelegālās imigrācijas, kontrabandas, cilvēku nelikumīgas pārvadāšanas, ārējo
          robežu un nelegālo rezidentu atpakaļatgriešanas jomā attīstību10 Komisija izvirza
          ARGO programmas pārskatīšanas iespēju, lai nodrošinātu finansiālo atbalstu valstu
          projektiem ārējo robežu jomā, īpaši virzot strukturālās nepilnības stratēģiskajos
          robežpunktos, kas ir noteikti līgumā ar dalībvalstīm, pamatojoties uz objektīviem
          kritērijiem.
   (3)    Eiropas Padome sanāksmē Salonikos aicināja Komisiju pārbaudīt līdzekļu piešķiršanas
          iespējas saskaņā finanšu perspektīvu 3. pozīciju, lai laika posmā no 2004. gada līdz
          2006. gadam risinātu vissteidzamākās strukturālās vajadzības un lai plašāk īstenotu
          solidaritātes definīciju, kura ietvertu inter alia Kopienas atbalstu ārējo robežu
          pārvaldībai11.
   5
          OJ C […], […], p. […]..
   6
          OJ C […], […], p. […].
   7
          OJ C […], […], p. […].
   8
          OJ C […], […], p. […].
   9
          OJ L 161, 19.6.2002., 1. lpp.
   10
          KOM (2003) 323 galīgā versija
   11
          Eiropas Padomes sanāksmes Salonikos secinājumu 23. punkts.
LV                                                   4                                           LV
 ---pagebreak---    (4)   Budžeta lēmējinstitūcija12 ir ievērojami palielinājusi apropriācijas, kas ir paredzētas
         ARGO programmai 2004. gadam labākai ārējo robežu pārvaldībai.
   (5)   Lai veicinātu vispārējos ARGO programmas mērķus, ir lietderīgi palielināt to darbību
         skaitu, kas ir ierosinātas ārējo robežu jomā, un paredzēt jauna veida darbības.
   (6)   Dalībvalstīm ir jāierosina darbības, kuras noteikti neiesaista citas dalībvalstis, bet
         veicina vispārējos mērķus un atbalsta darbības ārējo robežo jomā, kā tas ir izklāstīts
         Lēmumā Nr. 2002/463/EK.
   (7)   Noteikumi par apspriešanos ar Lēmumā Nr. 2002/463/EK paredzēto ARGO komiteju
         ir jāiekļauj jaunajā Finanšu regulā, kas attiecas uz EK vispārējo budžetu13.
   (8)   Saskaņā ar Protokola par Dānijas situāciju 1. un 2. pantu, kas ir pievienots Eiropas
         Savienības līgumam un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās šā
         lēmuma pieņemšanā, tāpēc tas nav tai saistošs un tai to nepiemēro.
   (9)   Saskaņā ar Protokola par Apvienotās Karalistes un Īrijas situāciju 3. pantu, kas ir
         pievienots Eiropas Savienības līgumam un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam,
         Apvienotā Karaliste ar 2002. gada 29. janvāra vēstuli sniedza paziņojumu par savu
         vēlmi piedalīties Lēmuma Nr. 2002/463/EK pieņemšanā un piemērošanā.
   (10)  Saskaņā ar Protokola par Apvienotās Karalistes un Īrijas situāciju 3. pantu, kas ir
         pievienots Eiropas Savienības līgumam un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam,
         Īrija nepiedalās šī lēmuma pieņemšanā. Rezultātā un neierobežojot minētā protokola
         4. pantu, šā lēmuma noteikumi Īrijai nav piemērojami.
   (11)  Lēmums Nr. 2002/463/EK tāpēc ir grozīts šādi,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   12
         ES vispārējais budžets 2004. finanšu gadam (OV L 53, 23.2.2004.)
   13
         Regula Nr. 1605/2002 O.V. L 248 16.09.2002.
LV                                                    5                                          LV
 ---pagebreak---                                              1. pants
   Lēmums 2002/463/EK tiek grozīts šādi:
   1.    10. pantā iekļauj šādu 1.a punktu:
         „1.a Darbības, kas minētas 8. pantā un kas ir vienas dalībvalsts nacionālās aģentūras
               ierosināta, ar kuru īsteno vienu no 4. pantā minētajām rīcībām politikas jomā,
               atbilst kopfinansējuma saņemšanai saskaņā ar ARGO programmu, kas
               nodrošina, ka tie:
               (a)      seko vienam no 3. pantā minētajiem galvenajiem mērķiem,
               (b)      sekmē integrētu robežu pārvaldību, risinot īpašas strukturālās
               problēmas stratēģiskajos robežpunktos, kas ir noteiktas uz objektīvu kritēriju
               pamata.”
   2.    11. pantu groza šādi:
         (a)   3., 4. un 6. pantā vārdus „10. panta 1. punkts” aizstāj ar vārdiem „10. panta
               1. un 1a. punkts”.
         (b)   5. punktu aizstāj ar šo:
               „(5) Lēmumus par Kopienas dotāciju piešķiršanu 10. panta 1. un 1a. punktā
                      minētajām darbībām var pieņemt saskaņā ar dotāciju līgumiem starp
                      Komisiju un valstu aģentūrām, kas ierosina darbības. Šo dotāciju lēmumu
                      un līgumu īstenošana ir pakļauta Komisijas finanšu kontrolei un
                      Revīzijas palātas pārbaudēm.
   3.    12. pantu groza šādi:
         a)    3. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šo:
               „(a) sagatavot ikgada darba programmu, kurā ietverti īpaši mērķi, tematiskās
                      prioritātes, mērķu kritēriji, kas minēti 10. panta 1a. punkta
                      b) apakšpunktā, 10. panta 3. punktā minēto darbību apraksts, kuras
                      Komisija paredz īstenot un, ja nepieciešams, citu darbību saraksts.”
         (b)   4. pantu aizstāj ar šo:
               “4.    Ikgada darba programmu, kas ietver Komisijas ierosinātās darbības un
                      īpašās 9. pantā minētās darbības, pieņem saskaņā ar 13. panta 2. punktā
                      minēto procedūru.
                      Attiecībā uz 10. panta 1a. punktā minētajām darbībām, izvēlēto darbību
                      sarakstu pieņem saskaņā ar 13. panta 3. punktā minēto procedūru.
LV                                               6                                             LV
 ---pagebreak---                                               2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā no tā publicēšanas dienas „Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī”.
   Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm saskaņā ar Līgumu.
   Briselē,
                                               Padomes vārdā —
                                               priekšsēdētājs
LV                                                7                                            LV
 ---pagebreak---                      FINANŠU PĀRSKATS LIKUMDOŠANAS NOLŪKOS
   Politikas joma(-s):    Tieslietas un iekšlietas
   Darbība(-s): Kopējā imigrācijas un patvēruma politika
   DARBĪBAS NOSAUKUMS:            IEROSINĀJUMA PROJEKTS PADOMES LĒMUMAM, AR KURU GROZA
            LĒMUMU NR. 2002/463/EK, AR KO PIEŅEM RĪCĪBAS PROGRAMMU ADMINISTRATĪVAI
            SADARBĪBAI ĀRĒJO ROBEŽU, VĪZU, PATVĒRUMA UN IMIGRĀCIJAS JOMĀ (ARGO
            PROGRAMMA)
   1.       BUDŽETA POZĪCIJA(-S) + POSTENIS(-ŅI)
            18 03 07: ARGO programma
            18 01 04 06: ARGO – administratīvās pārvaldības izdevumi
   2.       VISPĀRĪGIE SKAITĻI
   2.1.     Kopējais piešķīrums darbībai (B daļa): 46,179 € miljoni saistībām
   2.2.     Piemērošanas laiks:
            2002.-2006. gads
   2.3.     Vispārīgais daudzgadu izdevumu novērtējums
   (a)      Saistību apropriāciju/maksājumu apropriāciju (finanšu intervences) grafiks (skat.
            6.1.1. punktu)
                                                     € miljoni (līdz trim zīmēm aiz komata)
                               2002.    2003.    2004.    2005.     2006.    2007.
                                                                               un     Kopā
                                                                             sekojo
                                                                               šie
             Saistības         3,000    7,675    21,300   6,200     7,200            45,375
           Maksājumi           2,400    4,438    12,549   7,476     9,836     8,678  45,375
   (b)      Tehniskā un administratīvā atbalsta izmaksas (skat. 6.1.2. punktu)
                               2002.    2003.    2004.    2005.     2006.    2007.
                                                                               un     Kopā
                                                                             sekojo
                                                                               šie
             Saistības        0,024    0,200    0,180    0,200     0,200             0,804
           Maksājumi          0,024    0,200    0,180    0,200     0,200             0,804
LV                                                 8                                          LV
 ---pagebreak---          Starpsumma a+b         2002.     2003.    2004.   2005.     2006.    2007. Kopā
                                                                                un
                                                                              sekojo
                                                                                šie
       Saistības               3,024     7,875    21,480   6,400     7,400           46,179
       Maksājumi               2,424     4,638    12,729   7,676     10,036   8,678  46.179
   (c)       Vispārīgā cilvēku resursu un citu administratīvo izdevumu finansiālā ietekme (skat.
             7.2. un 7.3. punktu)
       Saistības/maksājumi     0,357     0,357    0,357    0,357     0,357    0,324  2,109
           KOPĀ a+b+c           2002.     2003.    2004.   2005.     2006.    2007. Kopā
                                                                                un
                                                                              sekojo
                                                                                šie
       Saistības               3,381     8,232    21,837   6,757     7,757    0,324
                                                                                48,288
       Maksājumi               2,781     4,995    13,086   8,033     10,393
                                                                              9,002  48,288
   2.4.      Atbilstība finanšu programmai un finanšu perspektīvai
             X     Ierosinājums atbilst esošajai finanšu programmai.
                   Ierosinājums    izraisīs  atbilstošās   pozīcijas    pārprogrammēšanu    finanšu
                   perspektīvā.
                   Ierosinājums, iespējams, prasīs iestāžu nolīguma nosacījumu piemērošanu.
   2.5.      Finansiāla ietekme uz ieņēmumiem:
             X     Ierosinājumam nav finansiālas ietekmes (ietver tehniskos aspektus attiecībā uz
                   pasākuma īstenošanu)
             VAI
LV                                                  9                                               LV
 ---pagebreak---              Ierosinājumam ir finansiāla ietekme – ietekme uz ieņēmumiem ir šāda:
                                                                 (€ miljoni līdz vienai zīmei aiz komata)
                                                 Pirms               Situācija pēc darbības
                                                darbības
         Budžeta              Ieņēmumi          [Gad       [Gad [n+1] [n+2] [n+3 [n+4] [n+5]
         pozīcija                               s n-1]      s n]                    ]
                    a)     Ieņēmumi    absolūtā
                    izteiksmē
                    b) Ieņēmumu izmaiņas        ∆
   3.        BUDŽETA RAKSTUROJUMS
        Izdevumu veids               Jauns           EBTA         Kandidātvalstu              Pozīcija
                                                    devums          ieguldījums               finanšu
                                                                                perspektīvā
      Neobl.            Daž.           NĒ               NĒ                NĒ                    Nr. 3
   4.        JURIDISKAIS PAMATS
             Eiropas Kopienu dibināšanas līguma 66. pants.
             Padomes Lēmums Nr. 2002/463/EK, ar ko pieņem rīcības programmu
             administratīvai sadarbībai ārējo robežu, vīzu, patvēruma un imigrācijas jomā (ARGO
             programma)
   5.        APRAKSTS UN PAMATOJUMS
   5.1.      Nepieciešamība pēc Kopienas intervences
   5.1.1.    Sasniedzamie mērķi
             ARGO programmu izveidoja ar Padomes 2002. gada 13. jūnija Lēmumu
             2002/463/EK (OV L 161, 19/06/2002, 11. lpp.). ARGO programmas mērķis bija
             nodrošināt finansiālu atbalstu dažām dalībvalstu ierosinātām darbībām ārējo robežu,
             vīzu, patvēruma un imigrācijas jomās, kas ir paredzētas, lai veicinātu sadarbību starp
             valstu administrācijām un pastiprinātu šajās jomās esošo procedūru efektivitāti,
             nosakot sarežģījumus jaunu Kopienas tiesību aktu īstenošanā un nodrošinot atklātību
             to piemērošanā.
             Padomes 2002. gada 13. jūnija Lēmuma 2002/463/EK, ar kuru izveidota ARGO
             programma, 11. panta 1. punktā ir ietverta finanšu atsauce 25 miljonu eiro apjomā
             periodā no 2002. līdz 2006. gadam. Tomēr pēc politikas attīstīšanas jo īpaši ārējo
             robežu jomā budžeta lēmējinstitūcijas ievērojami palielināja apjomus, kas ir piešķirti
             ARGO programmai 2003. gadā (+ 4,675 miljoni eiro) un 2004. gadā (+ 19,5 miljoni
             eiro). Šā nozīmīgā pieauguma dēļ, kas atspoguļoja nozīmi, ko Komisija, Padome un
LV                                                       10                                               LV
 ---pagebreak---             Eiropas Parlaments piešķīra darbību attīstībai īpašā ārējo robežu sadarbības jomā, kā
            arī grūtības, kas ir noteiktas ARGO programmas īstenošanā tās pirmajos divos gados,
            kā tas ir raksturots pirmajā ikgada ziņojumā Padomei un Eiropas Parlamentam par
            ARGO programmas (SEK(2004)211, 17/02/2004) īstenošanu, Komisija ierosina
            izmaiņas Padomes Lēmumā 2002/463/EK, lai padarītu iespējamu noteikumu par
            finansiālo atbalstu valstu projektiem ārējo robežu jomā, risinot īpašas strukturālās
            problēmas stratēģiskos robežpunktos.
   5.1.2.   Pasākumi, kas ir veikti saistībā ar ex ante izvērtēšanu
            Eiropas Padome Seviļas sanāksmē lūdza Komisijai pārbaudīt jautājumus attiecībā uz
            finansiālā sloga dalīšanu ārējo robežu pārvaldībā. Komisija to sīki izvērsa savā
            2002. gada decembra un 2003. gada jūnija paziņojumos14. Otrajā paziņojumā
            Komisija apstiprināja investīciju un operāciju izmaksu īsteno apjomu, kas rodas no šī
            uzdevuma jo īpaši attiecībā uz personu kontroli. Tomēr detalizētu un salīdzinošu datu
            apkopošana šādiem mērķiem, kā arī to analīze ir ļoti sarežģīta. Komisija noslēgumā
            apstiprināja, ka nozīmīgs un piemērots risinājums sloga dalīšanai būtu sagaidīt
            2006. gada finanšu perspektīvas pieņemšanu, bet īstermiņā Komisija varētu izpētīt
            ARGO programmas pārskatīšanas iespēju, lai atbalstītu valstu projektus ārējo robežu
            jomā, risinot īpašas strukturālās problēmas stratēģiskajos robežpunktos, tiktu
            noteiktas līgumā ar dalībvalstīm uz objektīvu kritēriju pamata (riska izvērtēšana).
            Ziņojumā par ARGO programmas īstenošanu 2002. un 2003. gadā atbalstītas
            izmaiņas nosacījumos par projektu atbilstību saskaņā ar ARGO programmu.
            Dalībvalstu grūtības finansiālajā programmēšanā attiecībā uz kopfinansējuma
            prasībām saskaņā ar ARGO programmu ir pat akūtākas, kad tās lūdz kopīgas rīcības
            saskaņošanu ar citām dalībvalstīm. Darbības ārējo robežu jomā prasa nozīmīgas
            investīcijas (personāla pieņemšana un apmācība, aprīkojuma iegāde un atjaunošana),
            ko ir grūti plānot starpvalstu līmenī. Tomēr jāatzīmē, ka šādām investīcijām pat, ja
            tās īsteno viena dalībvalsts, varētu būt pozitīva ietekme, pastiprinot Eiropas
            Savienības ārējo robežu pārvaldību visu dalībvalstu labā. ES pievienotajai vērtībai ir
            jābūt izveidotai pirms ARGO finansējuma nodrošināšanas, pamatojoties uz
            objektīviem kritērijiem, par ko ir vienojušās vairums dalībvalstu.
   5.1.3.   Pasākumi, kas ir īstenoti pēc ex post izvērtēšana
            N/A.
   5.2.     Paredzētās darbības un budžeta intervences kārtība.
            Ierosināto grozījumu mērķis ir pārskatīt atbilstības nosacījumus dalībvalstu projektu
            iesniegšanai (10. pants). Tādējādi projektus, kas ir vienas dalībvalsts iesniegti ārējo
            robežu jomā, varētu uzskatīt par piemērotiem, ja tie attiecas uz īpašu strukturālo
            problēmu risinājumu stratēģiskajos robežpunktos, kas ir noteiktas, pamatojoties uz
            objektīviem kritērijiem (riska izvērtējums), kuri tiks definēti Komisijas izveidotajā
            ikgada darba programmā saskaņā ar Argo komiteju (vadības procedūra). ARGO
            komitejai arī jāsniedz atzinums (padomdevēja procedūra) par to projektu sarakstu,
   14
          3.12.2002 Paziņojums KOM (2002) 703, kas integrē migrācijas jautājumus ES attiecībās ar trešajām
          valstīm un Paziņojums KOM (2003) 323 par nelegālās migrācijas, kontrabandas, cilvēku nelegālās
          transportēšanas, ārējo robežu un nelegālo rezidentu atgriešanas kopējās politikas attīstību.
LV                                                      11                                                 LV
 ---pagebreak---                 kas ir izvēlēti saskaņā ar šiem jaunajiem nosacījumiem, lai apstiprinātu atbalstīto
                projektu ES pievienoto vērtību.
    5.3.        Īstenošanas metodes.
                Īstenošanas metodi attiecībā uz dotācijām valstu aģentūru iesniegtajiem projektiem
                neietekmē šis ierosinājums par Padomes Lēmuma grozījumiem.
    6.          FINANSIĀLĀ IETEKME
    6.1.        Kopējā finansiālā ietekme uz B daļu – (ārpus visa programmas laikposma)
    6.1.1.      Finansiālā intervence
                                                      Saistības (miljonos € līdz trim zīmēm aiz komata)
              Sadalījums              2002.*   2003.*      2004.      2005.      2006.    2007. un   Kopā
                                                                                sekoj.
   1. rīcība     –      dalībvalstu 2,116    2,636       19,000     4,200      5,200               33,152
   projekti attiecībā uz ārējām
   robežām, vīzām, patvērumu
   un imigrāciju
   2. rīcība      –      Komisijas  0,699    0           2,300      2,000      2,000               6,999
   iniciatīvas (pētniecība)
                            KOPĀ    2,815    2,636       21,300     6,200      7,200               40,151
   * 2002. un 2003. gads ir balstīts uz faktisko īstenošanu
   6.1.2.      Tehniskā un administratīvā palīdzība, atbalsta izdevumi un IT izdevumi (saistību
               apropriācijas)
                                      2002.    2003.       2004.      2005.      2006.    2007. un   Kopā
                                                                                sekoj.
   1)         Tehniskais        un
   administratīvais atbalsts
   b) Tehniskā atbalsta dienesti
   b) Cits tehniskais un
   administratīvais atbalsts:
   - iekšējs:
   - ārējs:
   tostarp datorizētu vadības
   sistēmu         izveide      un
   uzturēšana
LV                                                     12                                                 LV
 ---pagebreak---                   Starpsumma 1
   2) Atbalsta izdevumi
   a) Izpēte                                   0,176         0,156         0,176    0,176                0,684
   b) Ekspertu tikšanās           0,024        0,024         0,024         0,024    0,024                0,120
   c) Informācija un
   publikācijas
                  Starpsumma 2    0,024        0,200         0,180         0,200    0,200                0,804
                         KOPĀ     0,024        0,200         0,180         0,200    0,200                0,804
   6.2.       Izmaksu aprēķināšana katram B daļā paredzētajam pasākumam (visā
              programmas laikā)
                                                         Saistības (miljonos € līdz trim zīmēm aiz komata)
                Sadalījums                 Izlaižu veids        Izlaižu skaits   Vidējā maksa Kopējās izmaksas
                                         (projekti, lietas)                       par vienību
                                                               (1 .... n gadam                 (1 .... n gadam
                                                                     kopā)                           kopā)
                                                 1                      2              3          4=(2X3)
   1. darbība – dalībvalstu projekti
   attiecībā uz ārējām robežām,
                                        Projekti saistībā
   vīzām, patvērumu un imigrāciju
                                        ar       kopējām
                                                                       70            0,350          24,000
   - Ārējās robežas                     darbībām,
                                        apmācību,                      36            0,125           4,500
   - Patvērums
                                        personāla
                                                                       60            0,075           4,652
   - Imigrācija/Vīzas                   apmaiņu, jaunu
                                        tehnoloģiju
                                        izmantošanu,
                                        pozitīvu
                                        pieredžu
                                        attīstīšanu
   2. darbība. Komisijas darbības             Izpēte,                  15
                                           pakalpojumi,
                                                                                6,999
                                            piegādātāji
          KOPĒJĀS IZMAKSAS                                            181                           40,151
   Ja ir nepieciešams, izskaidrot aprēķinu metodi
LV                                                          13                                                 LV
 ---pagebreak---    7.         IETEKME UZ PERSONĀLA UN ADMINISTRATĪVAJĀM IZMAKSĀM
   7.1.       Ietekme uz cilvēkresursiem
                               Personāls, kas ir nozīmējams darbības              Uzdevumu, kas izriet no darbības,
                                 vadībai, izmantojot esošos resursus                          apraksts
         Amatu veidi                                                      Kopā
                               Pastāvīgo amatu         Pagaidu amatu
                                    skaits                 skaits
                        A    1                                          1
   Ierēdņi              B    1                                          1
                        C    1                                          1
   Citi cilvēkresursi
   Kopā                      3                                                 3
   7.2.       Vispārējā finansiālā ietekme uz cilvēkresursiem
                      Cilvēkresursu veids                          Summa (€)              Aprēķinu metode*
   Darbinieki 1A + 1B + 1C                                     324.000         108,000 vidējais mat./gadā x 3
   Pagaidu personāls
   Citi cilvēkresursi
                                    (īpašā budžeta pozīcija)
                                                      Kopā     324.000
   Apjoms ir kopējie divpadsmit mēnešu izdevumi.
   7.3.       Citas no darbības izrietošās administratīvās izmaksas
   Budžeta pozīcija
                                                                    Summa (€)               Aprēķinu metode
   (numurs un postenis)
   Vispārējais sadalījums (A7 )
   A0701 - Komandējumi
   A07030 – Sapulces
   A07031 – Obligātās komitejas (Programmu komiteja)           33.600            € 672 x 25 eksperti x 2 komitejas
   A07032 – Neobligātās komitejas
   A07040 – Konferences
   A0705 – Izpēte un konsultācijas
   Citi izdevumi (konkretizēt)
   Informācijas sistēmas (A-5001/A-4300)
   Citi izdevumi – A daļa (konkretizēt)
                                                      Kopā     33.600
   Summa ir kopējie divpadsmit mēnešu izdevumi.
LV                                                        14                                                    LV
 ---pagebreak---    Konkretizēt komitejas veidu un grupu, kurai tā pieder.
   7.4.    Sadalījums
   Cilvēku un administratīvo resursu nepieciešamību sedz ar piešķīrumu, kas ir iedalīts
   vadošajam ĢD saskaņā ar ikgada sadalījuma procedūru.
   I.    Ikgada kopsumma (7,2 + 7,3)                      €357.600
   II.   Darbības ilgums                                  5 gadi
   III.  Kopējās darbības izmaksas (I x II)               €1.788.000
   8.      TURPMĀKIE PASĀKUMI UN IZVĒRTĒŠANA
   8.1.    Turpmākie pasākumi
           Nav paredzētas izmaiņas.
   8.2.    Plānotās izvērtēšanas pasākumi un grafiks
           Nav paredzētas izmaiņas.
   9.      KRĀPŠANAS APKAROŠANAS PASĀKUMI
           Nav paredzētas izmaiņas.
LV                                              15                                      LV


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 8.4.2016
            COM(2016) 191 final
            2016/0101(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Tuvalu par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001
                  1
                izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas. Regula (EK) Nr. 539/2001 tiek piemērota visās dalībvalstīs, izņemot Īriju un Apvienoto Karalisti.

               Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 509/2014
                  2
                grozīja Regulu (EK) Nr. 539/2001, pārceļot 19 valstis uz II pielikumu, kurā ir uzskaitītas tās trešās valstis, kuru pilsoņi ir atbrīvoti no vīzas prasības. Minētās 19 valstis ir Apvienotie Arābu Emirāti, Austrumtimora, Dominika, Grenāda, Kiribati, Kolumbija, Māršala salas, Mikronēzija, Nauru, Palau, Peru, Sentlūsija, Sentvinsenta un Grenadīnas, Samoa, Zālamana salas, Tonga, Trinidāda un Tobāgo, Tuvalu un Vanuatu. Atsaucei uz katru no II pielikumā minētajām valstīm ir pievienota zemsvītras piezīme, kurā norādīts, ka “atbrīvojumu no vīzu prasības piemēro no dienas, kad stājas spēkā ar Eiropas Savienību noslēgts nolīgums par atbrīvojumu no vīzu prasības”.

               Regula (ES) Nr. 509/2014 tika pieņemta 2014. gada 20. maijā un stājās spēkā 2014. gada 9. jūnijā. Komisija 2014. gada jūlijā iesniedza Padomei ieteikumu pilnvarot Komisiju sākt sarunas par nolīgumiem par vīzu režīma atcelšanu ar katru no šādām 17 valstīm: Apvienotajiem Arābu Emirātiem, Austrumtimoru, Dominiku, Grenādu, Kiribati, Māršala salām, Mikronēziju, Nauru, Palau, Sentlūsiju, Sentvinsentu un Grenadīnām, Samoa, Zālamana salām, Tongu, Trinidādu un Tobāgo, Tuvalu un Vanuatu
                  3
               . Padome 2014. gada 9. oktobrī izdeva Komisijai adresētas sarunu norādes.

               Pirmie nolīgumi par vīzu režīma atcelšanu tika parakstīti 2015. gada 6. maijā (Apvienotie Arābu Emirāti), 2015. gada 26. maijā (Austrumtimora) un 2015. gada 28. maijā (Dominika, Grenāda, Sentlūsija, Sentvinsenta un Grenadīnas, Samoa, Trinidāda un Tobāgo, Vanuatu) un tos provizoriski piemēro no parakstīšanas dienas līdz dienai, kad tie stājas spēkā. Padome ir pilnvarojusi parakstīt otro vīzu režīma atcelšanas nolīgumu paketi ar Tonga (parakstīts 2015. gada 20. novembrī), Kolumbiju (parakstīts 2015. gada 2. decembrī), Kiribati (parakstīšanas datums vēl jānosaka) un Palau (parakstīts 2015. gada 7. decembrī). Šos četrus nolīgumus provizoriski piemēro no nākamās dienas pēc nolīguma parakstīšanas dienas līdz brīdim, kad tie stājas spēkā.

               Sarunas ar Tuvalu tika uzsāktas 2014. gada 19. novembrī. Šīs sanāksmes laikā bija iespējams izskatīt visu teksta projektu un turpmākas informācijas apmaiņas rezultātā tika panākta vienošanās par visiem tā aspektiem. Galvenie sarunu vedēji šo nolīgumu parafēja 2015. gada 8. oktobrī. Dalībvalstis tika informētas Padomes Vīzu jautājumu darba grupas sanāksmē 2015. gada 26. oktobrī.

               2.JURIDISKAIS PAMATS

               No Savienības puses nolīguma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 77. panta 2. punkta a) apakšpunkts saistībā ar tā 218. pantu.

               Pievienotais priekšlikums ir tiesību akts nolīguma parakstīšanai. Padome pieņems lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.

               Ņemot vērā to, ka Tuvalu spēs pabeigt savu iekšējo ratifikācijas procedūru īsā laikā un ilgo laiku, kas pagājis kopš Komisija pirmo reizi ierosināja atbrīvot Tuvalu pilsoņus no vīzas prasības (2012. gada novembris), ierosinātajā lēmumā par parakstīšanu noteikta nolīguma provizoriska piemērošana no tā parakstīšanas dienas saskaņā ar LESD 218. panta 5. punktu. Ņemot vērā, ka pirms nolīguma noslēgšanas ir nepieciešama Eiropas Parlamenta piekrišana, Komisija informēs Eiropas Parlamentu par nolīguma provizorisku piemērošanu.

               3.SARUNU REZULTĀTI

               Komisija uzskata, ka ir sasniegti Padomes sarunu norādēs noteiktie mērķi un nolīguma par vīzu režīma atcelšanu projekts ir Savienībai pieņemams.

               Tā galīgo saturu var apkopot šādi.

               Mērķis

               Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Tuvalu pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju, ne vairāk kā uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā.

               Lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret visiem ES pilsoņiem, nolīgumā ir iekļauts noteikums, kas paredz, ka Tuvalu var apturēt vai izbeigt nolīguma darbību tikai attiecībā uz visām Eiropas Savienības dalībvalstīm un Savienība arī var apturēt vai izbeigt nolīguma darbību tikai attiecībā uz visām tās dalībvalstīm.

               Apvienotās Karalistes un Īrijas īpašā situācija ir atspoguļota preambulā.

               Piemērošanas joma

               Vīzu režīma atcelšana attiecas uz visām personu kategorijām (parasto, diplomātisko, dienesta/oficiālo un īpašo pasu turētājiem), kas ceļo jebkādos nolūkos, izņemot nolūkā veikt algotu darbu. Attiecībā uz pēdējo minēto kategoriju katrai dalībvalstij un arī Tuvalu ir rīcības brīvība piemērot vīzas prasību otras līgumslēdzējas puses pilsoņiem saskaņā ar piemērojamiem Savienības vai valsts tiesību aktiem. Lai nodrošinātu saskaņotu īstenošanu, nolīgumam ir pievienota kopīga deklarācija par to personu kategorijas interpretāciju, kuras ceļo nolūkā veikt algotu darbu.

               Uzturēšanās ilgums

               Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Tuvalu pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju, ne vairāk kā uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā. Kopīga deklarācija par to, kā interpretēt šo 90 dienu laikposmu jebkurā 180 dienu laikposmā, ir pievienota nolīgumam.

               Nolīgumā ņemta vērā to dalībvalstu situācija, kas Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā. Kamēr tās vēl neietilpst Šengenas zonā bez iekšējām robežām, vīzu atcelšana dod Tuvalu pilsoņiem tiesības katras šādas dalībvalsts (šobrīd Bulgārija, Horvātija, Kipra un Rumānija) teritorijā uzturēties 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā neatkarīgi no laikposma, kas aprēķināts attiecībā uz visu Šengenas zonu.

               Teritoriālā piemērošana

               Nolīgumā ir iekļauti noteikumi par tā teritoriālo piemērošanu – Francijas un Nīderlandes gadījumā vīzu atcelšana dotu tiesības Tuvalu pilsoņiem uzturēties tikai šo dalībvalstu Eiropas teritorijās.

               Deklarācijas

               Papildus iepriekš minētajām kopīgajām deklarācijām nolīgumam pievieno vēl divas kopīgās deklarācijas:

               –par Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā.

               –par informācijas izplatīšanu pilnā apjomā par nolīguma par vīzu režīma atcelšanu saturu un sekām un par saistītajiem jautājumiem, piemēram, ieceļošanas nosacījumiem,

               4.SECINĀJUMI

               Ņemot vērā iepriekšminētos rezultātus, Komisija ierosina Padomei

               –lemt par nolīguma parakstīšanu Savienības vārdā un atļaut Padomes priekšsēdētājam iecelt attiecīgi pilnvarotu(-as) personu(-as) tā parakstīšanai Savienības vārdā,

               –apstiprināt nolīguma provizorisku piemērošanu, kamēr tas nav stājies spēkā.

               2016/0101 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Tuvalu par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar tā 218. panta 5.punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 509/2014
                  4
                atsauci uz Tuvalu pārcēla no Padomes Regulas (EK) Nr. 539/2001
                  5
                I pielikuma uz II pielikumu.

               (2)Minētajai atsaucei uz Tuvalu ir pievienota zemsvītras piezīme, kurā norādīts, ka atbrīvojumu no vīzu prasības piemēro no dienas, kad stājas spēkā nolīgums par atbrīvojumu no vīzu prasības, kas jānoslēdz ar Eiropas Savienību.

               (3)Padome 2014. gada 9. oktobrī pieņēma lēmumu, ar ko pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar Tuvalu par to, lai noslēgtu nolīgumu starp Eiropas Savienību un Tuvalu par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu (“nolīgums”).

               (4)Sarunas par nolīgumu tika sāktas 2014. gada 19. novembrī, un tās veiksmīgi pabeidza, nolīgumu parafējot 2015. gada 8. oktobrī.

               (5)Nolīgums būtu jāparaksta un nolīgumam pievienotās deklarācijas būtu jāapstiprina Savienības vārdā. Nolīgums būtu jāpiemēro provizoriski no nākamās dienas pēc tā parakstīšanas, kamēr nav pabeigtas procedūras tā oficiālai noslēgšanai.

               (6)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuros Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK
                  6
               ; tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (7)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK
                  7
               ; Tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo atļauj Savienības vārdā parakstīt Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Tuvalu par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu (“nolīgums”), ņemot vērā tā noslēgšanu.

               Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Savienības vārdā apstiprina šim lēmumam pievienotās deklarācijas.

               3. pants

               Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu.

               4. pants

               Nolīgumu provizoriski piemēro no nākamās dienas pēc tā parakstīšanas, kamēr tiek pabeigtas procedūras tā noslēgšanai.

               5. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.

                     (2)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 509/2014 (2014. gada 15. maijs), ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (OV L 149, 20.5.2014., 67. lpp.).

                     (3)
                  COM (2014) 467, 17.7.2014.

                     (4)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 509/2014 (2014. gada 15. maijs), ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, OV L 149, 20.5.2014., 67. lpp.

                     (5)
                  Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.

                     (6)
                  Padomes Lēmums 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.).

                     (7)
                  Padomes 2002. gada 28. februāra Lēmums 2002/192/EK par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 8.4.2016
            COM(2016) 191 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            priekšlikums Padomes lēmumam
            par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Tuvalu par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               PIELIKUMS

               dokumentam

               priekšlikums Padomes lēmumam

               par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Tuvalu par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               NOLĪGUMS

               starp Eiropas Savienību un Tuvalu par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

               EIROPAS SAVIENĪBA, turpmāk “Savienība” vai “ES”, un

               TUVALU,

               turpmāk kopā “Līgumslēdzējas puses”,

               NOLŪKĀ vēl vairāk pilnveidot draudzīgās attiecības starp līgumslēdzējām pusēm un vēloties atvieglot ceļošanu, nodrošinot bezvīzu ieceļošanu un īstermiņa uzturēšanos saviem pilsoņiem,

               ŅEMOT VĒRĀ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 509/2014 (2014. gada 15. maijs), ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas
                  1
               , inter alia 19 trešās valstis, tostarp Tuvalu, pārceļot uz to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņi ir atbrīvoti no īstermiņa uzturēšanās vīzas prasības dalībvalstīs,

               ŅEMOT VĒRĀ to, ka Regulas (ES) Nr. 509/2014 1. pantā paredzēts, ka attiecībā uz minētajām 19 valstīm atbrīvojums no vīzas prasības ir piemērojams tikai no dienas, kad stājas spēkā nolīgums par vīzu atbrīvojumiem, kas jānoslēdz ar Savienību,

               VĒLOTIES nodrošināt vienlīdzīgas attieksmes principu attiecībā pret visiem ES pilsoņiem,

               ŅEMOT VĒRĀ to, ka šis nolīgums neattiecas uz personām, kas ceļo nolūkā veikt algotu darbu savas īstermiņa uzturēšanās laikā, un tādējādi minētajai personu kategorijai turpina piemērot attiecīgās Savienības un dalībvalstu tiesību normas un Tuvalu tiesību aktus par vīzas prasību vai atbrīvojumu no tās, kā arī par piekļuvi nodarbinātībai,

               ŅEMOT VĒRĀ Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību pievienoto Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu un Protokolu par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, un apstiprinot, ka šā nolīguma noteikumi neattiecas uz Apvienoto Karalisti un Īriju,

               IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.

               1. PANTS

               Mērķis

               Šis nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Savienības pilsoņiem un Tuvalu pilsoņiem, kas ceļo uz otras Līgumslēdzējas puses teritoriju, ne vairāk kā uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā.

               2. PANTS

               Definīcijas

               Šajā nolīgumā:

               a)
                     “dalībvalsts” ir jebkura Savienības dalībvalsts, izņemot Apvienoto Karalisti un Īriju;

               b)
                     “Savienības pilsonis” ir dalībvalsts pilsonis atbilstīgi a) punktā sniegtajai definīcijai;

               c)
                     “Tuvalu pilsonis” ir jebkura persona, kurai ir Tuvalu pilsonība;

               d)
                     “Šengenas zona” ir zona bez iekšējām robežām, kas aptver to dalībvalstu teritorijas atbilstoši a) punkta definīcijai, kurās Šengenas acquis tiek piemērots pilnībā.

               3. PANTS

               Piemērošanas joma

               1.
                     Savienības pilsoņi, kuriem ir derīga dalībvalsts izsniegta parastā, diplomātiskā, dienesta, oficiālā vai īpašā pase, Tuvalu teritorijā var ieceļot un uzturēties bez vīzas laikposmā, kas noteikts 4. panta 1. punktā.

               Tuvalu pilsoņi, kuriem ir derīga Tuvalu izsniegta parastā, diplomātiskā, dienesta, oficiālā vai īpašā pase, dalībvalstu teritorijā var ieceļot un uzturēties bez vīzas laikposmā, kas noteikts 4. panta 2. punktā.

               2.
                     Šā panta 1. punkts neattiecas uz personām, kas ceļo ar mērķi veikt algotu darbu.

               Attiecībā uz šo personu kategoriju katra dalībvalsts var saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 539/2001
                  2
                4. panta 3. punktu lemt par vīzas prasības piemērošanu vai tās atcelšanu Tuvalu pilsoņiem.

               Attiecībā uz šo personu kategoriju Tuvalu var saskaņā ar saviem tiesību aktiem lemt par vīzas prasības piemērošanu vai atcelšanu katras dalībvalsts pilsoņiem atsevišķi.

               3.
                     Šajā nolīgumā paredzēto vīzu režīma atcelšanu piemēro, neskarot Līgumslēdzēju pušu tiesību aktus, kas saistīti ar ieceļošanas un īstermiņa uzturēšanās nosacījumiem. Dalībvalstis un Tuvalu patur tiesības atteikt ieceļošanu un īstermiņa uzturēšanos savā teritorijā, ja viens vai vairāki no šiem nosacījumiem nav izpildīti.

               4.
                     Vīzu režīma atcelšana ir piemērojama neatkarīgi no transporta veida, kas izmantots Līgumslēdzēju pušu robežu šķērsošanai.

               5.
                     Šajā nolīgumā neaptvertos jautājumus reglamentē Savienības tiesību akti, dalībvalstu tiesību akti un Tuvalu tiesību akti.

               4. PANTS

               Uzturēšanās ilgums

               1.
                     Savienības pilsoņi var uzturēties Tuvalu teritorijā uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.

               2.
                     Tuvalu pilsoņi var uzturēties dalībvalstu teritorijā, kas pilnībā piemēro Šengenas acquis, uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā. Minēto laikposmu aprēķina neatkarīgi no jebkuras uzturēšanās reizes dalībvalstī, kura Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā.

               Tuvalu pilsoņi var uzturēties katras dalībvalsts teritorijā, kas Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā, uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, neatkarīgi no uzturēšanās laika, kas aprēķināts attiecībā uz to dalībvalstu teritoriju, kas pilnībā piemēro Šengenas acquis.

               3.
                     Šis nolīgums neietekmē Tuvalu un dalībvalstu iespēju pagarināt uzturēšanās laiku vairāk par 90 dienām saskaņā ar to attiecīgajiem valsts tiesību aktiem un Savienības tiesību aktiem.

               5. PANTS

               Teritoriālā piemērošana

               1.
                     Šo nolīgumu attiecībā uz Francijas Republiku piemēro tikai Francijas Republikas Eiropas teritorijā.

               2.
                     Šo nolīgumu attiecībā uz Nīderlandes Karalisti piemēro tikai Nīderlandes Karalistes Eiropas teritorijā.

               6. PANTS

               Apvienotā komiteja nolīguma pārvaldībai

               1.
                     Līgumslēdzējas puses izveido Apvienoto ekspertu komiteju (turpmāk “komiteja”), kurā ir Savienības pārstāvji un Tuvalu pārstāvji. Savienību pārstāv Eiropas Komisija.

               2.
                     Komitejai inter alia ir šādi uzdevumi:

               a)
                     uzraudzīt šā nolīguma īstenošanu;

               b)
                     ierosināt šā nolīguma grozījumus vai papildinājumus;

               c)
                     risināt domstarpības, kas radušās sakarā ar šā nolīguma interpretāciju vai piemērošanu;

               3.
                     Komiteju sasauc pēc vajadzības, ja to lūdz viena no Līgumslēdzējām pusēm.

               4.
                     Komiteja izstrādā savu reglamentu.

               7. PANTS

               Šā nolīguma saistība ar pašreizējiem divpusējiem nolīgumiem par vīzu režīma atcelšanu
                  starp dalībvalstīm un Tuvalu

               Šim nolīgumam ir priekšroka attiecībā pret jebkuriem divpusējiem nolīgumiem vai pasākumiem, kas noslēgti starp atsevišķām dalībvalstīm un Tuvalu, ciktāl tie aptver jautājumus, kas ietilpst šā nolīguma darbības jomā.

               8. PANTS

               Nobeiguma noteikumi

               1.
                     Līgumslēdzējas puses šo nolīgumu ratificē vai apstiprina saskaņā ar to attiecīgajām iekšējām procedūrām, un tas stāsies spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad saņemts pēdējais no abiem paziņojumiem, ar kuriem Līgumslēdzējas puses viena otrai paziņo par minēto procedūru pabeigšanu.

               Šo nolīgumu piemēro provizoriski no nākamās dienas pēc tā parakstīšanas.

               2.
                     Šis nolīgums ir noslēgts uz nenoteiktu laiku, ja vien tas netiek izbeigts saskaņā ar 5. punktu.

               3.
                     Šo nolīgumu var grozīt, Līgumslēdzējām pusēm rakstiski vienojoties. Grozījumi stājas spēkā pēc tam, kad Līgumslēdzējas puses ir paziņojušas viena otrai par šim nolūkam vajadzīgo iekšējo procedūru pabeigšanu.

               4.
                     Katra Līgumslēdzēja puse var pilnībā vai daļēji apturēt šā nolīguma darbību, jo īpaši sabiedriskās kārtības, valsts drošības aizsardzības vai sabiedrības veselības aizsardzības, nelegālās imigrācijas apsvērumu dēļ vai arī, ja jebkura Līgumslēdzēja puse atjauno vīzas prasību. Lēmumu par darbības apturēšanu otrai Līgumslēdzējai pusei paziņo ne vēlāk kā divus mēnešus pirms šā lēmuma plānotās stāšanās spēkā. Līgumslēdzēja puse, kas apturējusi šā nolīguma piemērošanu, nekavējoties informē otru Līgumslēdzēju pusi, ja minētās apturēšanas iemesli vairs nepastāv, un minēto apturēšanu atceļ.

               5.
                     Katra Līgumslēdzēja puse var izbeigt šā nolīguma darbību, par to rakstveidā paziņojot otrai Pusei. Šis nolīgums zaudē spēku 90 dienas pēc paziņojuma.

               6.
                     Tuvalu var apturēt vai izbeigt šā nolīguma darbību vienīgi attiecībā uz visām dalībvalstīm.

               7.
                     Savienība var apturēt vai izbeigt šā nolīguma darbību vienīgi attiecībā uz visām tās dalībvalstīm.

               Sagatavots divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, horvātu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā, visi teksti ir vienlīdz autentiski.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA ATTIECĪBĀ UZ ISLANDI, NORVĒĢIJU, ŠVEICI
                  UN LIHTENŠTEINU

               Līgumslēdzējas puses ņem vērā ciešās attiecības starp Eiropas Savienību un Norvēģiju, Islandi, Šveici un Lihtenšteinu, jo īpaši ņemot vērā 1999. gada 18. maija un 2004. gada 26. oktobra nolīgumus par minēto valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā.

               Šādos apstākļos ir vēlams, ka Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas iestādes, no vienas puses, un Tuvalu, no otras puses, nekavējoties noslēdz divpusējus nolīgumus par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu ar tādiem pašiem nosacījumiem kā šajā nolīgumā.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR TO PERSONU KATEGORIJAS INTERPRETĀCIJU, KURAS CEĻO AR MĒRĶI VEIKT ALGOTU DARBU ATBILSTOŠI ŠĀ NOLĪGUMA 3. PANTA 2. PUNKTĀ PAREDZĒTAJAM

               Vēloties nodrošināt vienotu interpretāciju, Līgumslēdzējas puses vienojas, ka šajā nolīgumā to personu kategorija, kuras veic algotu darbu, aptver personas, kas otras Līgumslēdzējas puses teritorijā ieceļo nolūkā veikt algotu darbu vai atlīdzinātu darbību kā darbinieks vai pakalpojumu sniedzējs.

               Šajā kategorijā neietilpst:

               –
                     uzņēmēji, t. i., personas, kas ceļo darījumdarbības apspriežu nolūkā (un nav nodarbinātas otras Līgumslēdzējas puses valstī),

               –
                     sportisti vai mākslinieki, kas veic darbību pēc ad hoc principa,

               –
                     žurnālisti, kurus nosūtījuši viņu mītnes valsts plašsaziņas līdzekļi, un

               –
                     uzņēmumu iekšējie praktikanti.

               Šīs deklarācijas īstenošanu uzrauga Apvienotā komiteja atbilstīgi savai kompetencei saskaņā ar šā nolīguma 6. pantu, un tā var ierosināt pielāgojumus, ja tā uzskata tos par vajadzīgiem, pamatojoties uz Līgumslēdzēju pušu pieredzi.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR 90 DIENU LAIKPOSMA JEBKURĀ 180 DIENU LAIKPOSMĀ
                  INTERPRETĀCIJU, KĀ NOTEIKTS ŠĀ NOLĪGUMA 4. PANTĀ

               Līgumslēdzējas puses saprot, ka laiks, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, kā paredzēts šā nolīguma 4. pantā, nozīmē vai nu nepārtrauktu apmeklējumu vai vairākus secīgus apmeklējumus, kuru kopējais ilgums nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.

               Jēdziens “jebkurš” nozīmē, ka tiek piemērots “kustīgs” 180 dienu atsauces laikposms, skaitot atpakaļ katru uzturēšanās dienu pēdējo 180 dienu laikposmā, lai pārbaudītu, vai joprojām tiek izpildīta prasība par 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā. Tas inter alia nozīmē, ka pēc nepārtrauktas 90 dienu ilgas prombūtnes var atkal uzturēties uz laiku līdz 90 dienām.

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR PILSOŅU INFORMĒŠANU PAR NOLĪGUMU PAR VĪZU REŽĪMA ATCELŠANU

               Ņemot vērā pārskatāmības svarīgumu Eiropas Savienības un Tuvalu pilsoņiem, Līgumslēdzējas puses vienojas nodrošināt informācijas izplatīšanu pilnā apjomā par nolīguma par vīzu režīma atcelšanu saturu un sekām, kā arī par saistītajiem jautājumiem, piemēram, ieceļošanas nosacījumiem.

               _________________

                     (1)
                  OV L 149, 20.5.2014., 67. lpp.

                     (2)
                  Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas, OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.


title: Priekšlikums Padomes lēmums par pagaidu aizliegumu Grieķijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu vasaras rapsi (Brassica napus L. ssp. oleifera), kas iegūts, transformējot Topas 19/2, atbilstoši direktīvai 2001/18/EK

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005PC0164

Priekšlikums Padomes lēmums par pagaidu aizliegumu Grieķijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu vasaras rapsi (Brassica napus L. ssp. oleifera), kas iegūts, transformējot Topas 19/2, atbilstoši Direktīvai 2001/18/EK  /* COM/2005/0164 galīgā redakcija */

	Briselē, 26.4.2005COM(2005) 164 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar pagaidu aizliegumu Grieķijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu vasaras rapsi ( Brassica napus L. ssp. oleifera ), kas iegūts, transformējot Topas 19/2, atbilstoši Direktīvai 2001/18/EK(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSAttiecībā uz ģenētiski modificēta vasaras rapša ( Brassica napus L. ssp. oleifera ), kas iegūts, transformējot Topas 19/2, laišanu tirgū, ar Komisijas 1998. gada 22. aprīļa Lēmumu 98/291/EK atbilstoši Padomes Direktīvai 90/220/EEK ir nolemts dot piekrišanu šā produkta laišanai tirgū.Apvienotās Karalistes iestādes 1998. gada 9. jūnijā deva piekrišanu šā produkta laišanai tirgū.Atbilstoši 35. panta 1. punktam Direktīvā 2001/18/EK, kas aizstāja Direktīvu 90/220/EEK, paziņojumu procedūras par ģenētiski modificētu organismu laišanu tirgū, kas nebija pabeigtas līdz 2002. gada 17. oktobrim, ir pakļautas Direktīvas 2001/18/EK prasībām.Atbilstoši Direktīvas 90/220/EEK 16. pantam Grieķijas iestādes 1998. gada 3. novembrī informēja Komisiju par to lēmumu pagaidām aizliegt izmantot un pārdot attiecīgo ģenētiski modificēto vasaras rapsi un minēja iemeslus tam.Augu zinātniskā komiteja uzskatīja, ka Grieķijas sniegtajā informācijā nebija ietverti atbilstošie jaunie zinātniskie dati, kas netika ņemti vērā dokumentācijas sākotnējā novērtējumā, un tādēļ būtu nepieciešama tās sākotnējā atzinuma pārskatīšana attiecībā uz šo produktu.Grieķija 2004. gada 5. martā Komisijai iesniedza papildu informāciju, lai pamatotu savus valsts pasākumus attiecībā uz vasaras rapsi, kas iegūts, transformējot Topas 19/2.Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde uzskatīja, ka Grieķijas sniegtajā informācijā nebija ietverti atbilstošie jaunie zinātniskie dati, kas atzītu par spēkā neesošu vides riska novērtējumu attiecībā uz vasaras rapsi, kas iegūts, transformējot Topas 19/2, un tādējādi pamatotu šā produkta izmantošanas un tirdzniecības aizliegumu Grieķijā.Šādos apstākļos saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 23. pantu Komisijai ir jāpieņem lēmums atbilstoši kārtībai, kas noteikta šīs direktīvas 30. panta 2. punktā, kam piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus.Tā kā gan Augu zinātniskā komiteja, gan Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde uzskatīja, ka šis produkts nav bīstams ne cilvēka veselībai, ne videi, Komisija sagatavoja lēmuma projektu, aicinot Grieķiju atcelt tās pasākumus attiecībā uz vasaras rapsi, kas iegūts, transformējot Topas 19/2.Atbilstoši Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 2. punktam lēmuma projektu iesniedza komitejai, kura izveidota atbilstoši Direktīvas 2001/18/EK 30. pantam, lai tā sniegtu atzinumu.Pēc apspriešanās 2004. gada 29.novembrī komiteja nesniedza atzinumu, tādēļ Komisijai atbilstoši Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 4. punktam tūlīt jāiesniedz Padomei priekšlikums par veicamajiem pasākumiem un jāinformē Eiropas Parlaments.Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzēts, ka Padome, ja vajadzīgs, ņemot vērā visas šādas nostājas, var pieņemt lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu trīs mēnešu laikā atbilstoši Direktīvas 2001/18/EK 30. panta 2. punktam. Ja šo trīs mēnešu laikā Padome ar kvalificētu balsu vairākumu ir norādījusi, ka tā iebilst priekšlikumam, Komisija to izskata atkārtoti. Ja minētā termiņa beigās Padome nav pieņēmusi ierosināto ieviešanas aktu vai norādījusi savus iebildumus, tad ierosināto ieviešanas aktu pieņem Komisija.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar pagaidu aizliegumu Grieķijā izmantot un pārdot ģenētiski modificētu vasaras rapsi ( Brassica napus L. ssp. oleifera ), kas iegūts, transformējot Topas 19/2, atbilstoši Direktīvai 2001/18/EK(Dokuments attiecas uz EEZ)(Autentisks ir tikai teksts grieķu valodā)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvu 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu[1] un jo īpaši tās 23. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [2],tā kā(1) Komisijas 1998. gada 22. aprīļa Lēmumā 98/291/EK par ģenētiski modificēta pavasara [vasaras] rapša (Brassica napus L. ssp. oleifera) laišanu tirgū saskaņā ar Padomes Direktīvu 90/220/EEK[3] ir nolemts dot piekrišanu laist šo produktu tirgū.(2) Apvienotās Karalistes kompetentās iestādes 1998. gada 9. jūnijā deva piekrišanu šā produkta laišanai tirgū.(3) Atbilstoši 35. panta 1. punktam Direktīvā 2001/18/EK, kas aizstāja Direktīvu 90/220/EEK[4], paziņojumu procedūras par ģenētiski modificētu organismu laišanu tirgū, kas nebija pabeigtas līdz 2002. gada 17. oktobrim, ir pakļautas Direktīvas 2001/18/EK prasībām.(4) Grieķija 1998. gada 3. novembrī informēja Komisiju par tās lēmumu pagaidām aizliegt izmantot un pārdot attiecīgo ģenētiski modificēto vasaras rapsi un minēja iemeslus tam atbilstoši Direktīvas 90/220/EEK 16. panta 1. punktam.(5) Augu zinātniskā komiteja uzskatīja, ka Grieķijas sniegtajā informācijā nebija ietverti atbilstošie jaunie zinātniskie dati, kas netika ņemti vērā dokumentācijas sākotnējā novērtējumā, un tādēļ būtu nepieciešama tās sākotnējā atzinuma pārskatīšana attiecībā uz šo produktu.(6) Grieķija 2004. gada 5. martā Komisijai iesniedza papildu informāciju, lai pamatotu savus valsts pasākumus attiecībā uz vasaras rapsi, kas iegūts, transformējot Topas 19/2.(7) Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde uzskatīja, ka Grieķijas sniegtajā informācijā nebija ietverti atbilstošie jaunie zinātniskie dati, kas atzītu par spēkā neesošu vides riska novērtējumu attiecībā uz vasaras rapsi, kas iegūts, transformējot Topas 19/2, un tādējādi pamatotu šā produkta izmantošanas un tirdzniecības aizliegumu Grieķijā.(8) Šādos lietas apstākļos nav pamata uzskatīt, ka produkts ir bīstams cilvēka veselībai vai videi.(9) Tādēļ Grieķijai jāatceļ šie pasākumi.(10) Komiteja, kura izveidota atbilstoši Direktīvas 2001/18/EK 30. pantam, pēc apspriešanās 2004. gada 29. novembrī nesniedza atzinumu par pasākumiem, kas noteikti Komisijas lēmuma projektā, atbilstoši kārtībai, kas noteikta šīs Direktīvas 30. panta 2. punktā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsGrieķijas veiktie pasākumi, lai aizliegtu izmantot un pārdot ģenētiski modificētu vasaras rapsi, ko atļauts laist tirgū atbilstoši Lēmumam 98/291/EK, nav pamatoti saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK 23. panta noteikumiem.2. pantsGrieķija veic vajadzīgos pasākumus, lai šo lēmumu izpildītu vēlākais 20 dienas pēc tā paziņošanas.3. pantsŠis lēmums ir adresēts Grieķijas Republikai.Briselē,Padomes vārdā–priekšsēdētājs

[1] OV L 106, 17.04.2001., 1. lpp

[2] OV C […], […], p. […].

[3] OV L 131, 05.05.1998., 26. lpp

[4] OV L 117, 08.05.1990., 15. lpp


|

52010PC0556

/* COM/2010/0556 galīgā redakcija - NLE 2010/0288 */  Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par finanšu iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai 2011. un 2012. gadā finansētu Eiropas Attīstības fondu, tostarp pirmo maksājumu 2011. gadam

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 14.10.2010COM(2010) 556 galīgā redakcija2010/0288 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar finanšu iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai 2011. un 2012. gadā finansētu Eiropas Attīstības fondu, tostarp pirmo maksājumu 2011. gadamPASKAIDROJUMA RAKSTSIekšējā nolīgumā un 10. EAF finanšu regulā ir paredzēta jauna procedūra aicinājumiem dalībvalstīm veikt iemaksas EAF finansēšanai. Saskaņā ar Finanšu regulas 157. pantu šo jauno procedūru pirmo reizi piemēroja attiecībā uz 2009. finanšu gada iemaksām.Saskaņā ar Finanšu regulas 57. panta 2. punktu šis priekšlikums attiecas uz:-  maksimālo gada iemaksas summu 2012. finanšu gadam;-  gada iemaksas summu 2011. finanšu gadam; kā arī-  iemaksas pirmās daļas summu 2011. finanšu gadam.Saskaņā ar Finanšu regulas 57. panta 7. punktu ar katru no šīm summām precizē Komisijas pārvaldīto summu un EIB pārvaldīto summu.Saskaņā ar Finanšu regulas 145. pantu EIB nosūtīja Komisijai tās atjauninātās saistību un maksājumu tāmes par tās pārvaldītajiem instrumentiem.Saskaņā ar Finanšu regulas 57. panta 2. punktu Padomei jāpieņem lēmums par minēto priekšlikumu līdz 2010. gada 15. novembrim, un dalībvalstīm jāveic pirmās daļas iemaksa vēlākais līdz 2011. gada 21. janvārim.Finanšu regulas 58. panta 2. punktā ir noteikts, ka, aicinot veikt iemaksas, vispirms vienu pēc otras izlieto summas, kas norādītas iepriekšējos EAF. Tādējādi šajā priekšlikumā aicinājumi veikt iemaksas attiecas uz summām saskaņā ar 9. EAF, un pirmo reizi arī — saskaņā ar 10. EAF.Tiek atgādināts, ka Finanšu regulas 60. panta 1. punktā noteikts, ka tad, ja iemaksas daļa netiek samaksāta noteiktajā termiņā, attiecīgajai dalībvalstij ir jāmaksā procenti par nesamaksāto summu; procentu maksāšanas kārtība ir noteikta tajā pašā pantā.2010/0288 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar finanšu iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai 2011. un 2012. gadā finansētu Eiropas Attīstības fondu, tostarp pirmo maksājumu 2011. gadamEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,ņemot vērā Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju Iekšējo nolīgumu par Kopienas palīdzības finansēšanu saskaņā ar daudzgadu finanšu shēmu laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam atbilstīgi ĀKK un EK partnerattiecību nolīgumam un par finansiālās palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, uz ko attiecas EK līguma ceturtā daļa[1], un jo īpaši tā 7. pantu,ņemot vērā Padomes 2008. gada 18. februāra Regulu (EK) Nr. 215/2008 par Finanšu regulu, ko piemēro 10. Eiropas Attīstības fondam[2] (turpmāk tekstā 10. EAF finanšu regula), un jo īpaši tās 57. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:(1) Saskaņā ar 10. EAF finanšu regulas 57. līdz 61. pantā noteikto procedūru Komisijai līdz 2010. gada 15. oktobrim jāiesniedz priekšlikums, ar ko precizē maksimālo gada iemaksas summu, kas dalībvalstīm jāiemaksā Eiropas attīstības fondā (EAF) 2012. gadam, ikgadējo iemaksas summu 2011. gadam, kā arī 2011. gadam paredzētās iemaksas pirmo daļu.(2) EAF finanšu regulas 58. panta 2. punktā noteikts, ka, aicinot veikt iemaksas, vispirms izlieto summas, kas norādītas iepriekšējos EAF. Tādēļ aicinājumu veikt iemaksas saskaņā ar 9. EAF jādefinē, pamatojoties arī uz 10. EAF finanšu regulas 58. panta 2. punktu. Ar aicinājumiem veikt iemaksas 10. EAF pirmo reizi nāks klajā 2011. gadā.(3) Saskaņā ar 10. EAF finanšu regulas 145. panta pirmo daļu Eiropas Investīciju banka nosūtīja Komisijai tās atjauninātās saistību un maksājumu tāmes par tās pārvaldītajiem instrumentiem.(4) Padomei jāpieņem lēmums par minēto priekšlikumu līdz 2010. gada 15. novembrim, un dalībvalstīm jāveic pirmās daļas iemaksa 2011. finanšu gadam vēlākais līdz 2011. gada 21. janvārim.IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsMaksimālā dalībvalstu EAF gada iemaksas summa 2012. finanšu gadam Komisijai ir noteikta 4 000 000 000 euro apmērā un Eiropas Investīciju bankai — 350 000 000 euro apmērā.2. pantsDalībvalstu EAF gada iemaksas summa 2011. finanšu gadam Komisijai ir noteikta 3 690 000 000 euro apmērā un Eiropas Investīciju bankai – 210 000 000 euro apmērā.3. pantsAtsevišķas EAF iemaksas, ko dalībvalstis veic Komisijai un Eiropas Investīciju bankai saskaņā ar iemaksu pirmo daļu 2011. gadam, ir norādītas pielikumā iekļautajā tabulā.4. pantsŠo lēmumu piemēro no tā pieņemšanas dienas.5. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPIELIKUMS2011. gada iemaksu pirmā daļa (EUR)[pic][1] OV L 247, 9.9.2006., 32. lpp.[2] OV L 78, 19.3.2008., 1. lpp.


title: Priekšlikums padomes Lēmums, kas ļauj Portugālei piemērot pasākumu, ar kuru atkāpjas no 21. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 22. panta Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā (77/388/EEK) par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem

text:
                     EIROPAS KOPIENU KOMISIJA
                                                     Briselē, 21.06.2004
                                                     COM(2004)436 galīgā redakcija
                                          Priekšlikums
                                    PADOMES LĒMUMS,
                 kas ļauj Portugālei piemērot pasākumu, ar kuru atkāpjas no
   21. panta 1. punkta a) apakšpunkta un 22. panta Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā
   direktīvā (77/388/EEK) par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma
                                           nodokļiem
                                      (iesniegusi Komisija)
LV                                                                                LV
 ---pagebreak---                                       PASKAIDROJUMA RAKSTS
   Par lettre enregistrée le 19 février 2004 auprès du secrétariat général de la Commission, le
   Portugal a demandé, sur la base de l'article 27 de la directive 77/388/CEE du Conseil du
   17 mai 1977 en matière d'harmonisation des législations des Etats membres relatives aux
   taxes sur le chiffre d'affaires - système commun de taxe sur la valeur ajoutée : assiette
   uniforme1 (ci-après la sixième directive), l'autorisation d'appliquer une mesure dérogatoire
   pour le secteur des ventes à domicile.
   Conformément à l’article 27 précité, paragraphe 2, dans sa rédaction issue de la directive
   2004/7/CE du Conseil du 20 janvier 20042, les autres États membres ont été informés de cette
   demande par lettre datée du 26.03.2004 et le Portugal a été notifié le 30.03.2004 du fait que la
   Commission possède toutes les données d'appréciation dont elle a besoin pour pouvoir traiter
   le dossier.
   Le régime particulier que le Portugal a soumis à la Commission contient les éléments
   suivants:
   - La possibilité pour certaines entreprises de demander à l'administration fiscale l'autorisation
   d'acquitter, à la place des revendeurs directs de leurs produits, la TVA grevant le prix de vente
   au public de ces produits dès lors que les conditions suivantes sont réunies:
             1. la totalité du chiffre d'affaires de ces entreprises est obtenue sur les ventes à
             domicile opérées par des détaillantes agissant en leur nom et pour leur propre
             compte;
             2. des listes des prix de vente au public sont établies d'avance et respectées pour tous
             leurs produits.
   - Le régime demandé exige l'existence de deux cessions successives des produits: de
   l'entreprise vendeuse aux revendeurs, en premier lieu; de ces derniers aux consommateurs, en
   deuxième lieu.
   - Les entreprises qui remplissent les conditions susmentionnées et qui seraient autorisées à
   appliquer le régime dérogatoire doivent verser la taxe au trésor sur la base du prix de vente au
   détail préalablement fixé et inscrit sur des listes.
   - Les détaillants revendeurs ne seront plus redevables de la TVA pour les livraisons effectuées
   et ne pourront pas non plus, en conséquence, déduire la TVA payée en amont.
   Selon la demande du Portugal, ce régime a pour but de simplifier la perception de la taxe pour
   les vendeurs à domicile qui sont en nombre significatif et qui ne disposent pas des capacités
   d'organisation et des structures leur permettant de satisfaire aux diverses obligations découlant
   de son assujettissement à la TVA et dont les conditions particulières d'activité accroissent les
   risques de porter préjudice aux recettes fiscales. Selon la demande, les mesures envisagées
   auraient en plus l'avantage d'assurer un meilleur contrôle de la TVA dans ce secteur.
   1
           JO L 145 du 13.6.1977, p. 1. Directive modifiée en dernier lieu par la directive 2004/15/CE (JO L 52 du
           21.2.2004, p. 61).
   2
           JO L 27 du 30.01.2004, p. 44.
LV                                                       2                                                         LV
 ---pagebreak---    Le régime proposé par le Portugal a déjà fait objet d'une précédente décision du Conseil, la
   décision 1999/82/CE du 18 janvier 19993, qui a été en vigueur du 1er janvier 1999 au 31
   décembre 2000. Le Portugal considère que les raisons qui étaient à l'origine de cette décision
   dérogatoire restent toujours valables et justifient donc la présente demande.
   La Commission considère que l'acquittement de la TVA par l'entreprise qui fournit les
   produits aux détaillants sur la base du prix de vente aux consommateurs finaux constitue une
   simplification du régime de taxation du secteur des ventes à domicile dans la mesure où ce
   secteur est caractérisé par l'existence d'un très grand nombre de petits détaillants dont les
   moyens et l'organisation ne leur permettent pas de satisfaire aux obligations correspondantes.
   En outre, compte tenu de la multiplicité et de la petite taille commerciale des revendeurs, le
   présent régime dérogatoire est de nature à permettre un contrôle plus aisé du secteur qu'il
   serait difficile d'organiser d'une autre manière.
   La Commission estime que l'administration fiscale devra instituer un système d'autorisation
   préalable afin d'assurer un contrôle efficace sur le secteur en question.
   La Commission est ainsi d'avis que les raisons qui ont justifié l'octroi de la précédente
   dérogation continuent d'exister.
   Par conséquent, la Commission considère que la présente dérogation répond aux conditions
   requises par l'article 27 de la sixième directive.
   Le régime en question constitue une dérogation à l'article 21, paragraphe 1 point a) dans la
   mesure où le grossiste est considéré comme le redevable de la taxe en ce qui concerne les
   livraisons effectuées par les détaillants aux consommateurs finaux.
   En conséquence, les obligations déclaratives, de facturation, de paiement, etc. correspondant à
   ces livraisons incombent aux entreprises grossistes. Les détaillants qui s'approvisionnent chez
   ces dernières sont ainsi, et par dérogation à l'article 22, dispensées de ces mêmes obligations
   en ce qui concerne la livraison de leurs produits aux consommateurs finaux.
   Enfin, il convient de limiter l’autorisation dans le temps, jusqu'au 31 décembre 2008,
   permettant ainsi d'évaluer à ce moment l'efficacité de la mesure.
   3
           JO L 27 du 02.02.1999, p. 27.
LV                                                   3                                             LV
 ---pagebreak---                                                    Priekšlikums
                                            PADOMES LĒMUMS,
        kas ļauj Portugālei piemērot pasākumu, ar kuru atkāpjas no 21. panta 1. punkta
           a) apakšpunkta un 22. panta Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā
          (77/388/EEK) par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma
                                                    nodokļiem
                                (Autentisks ir tikai teksts portugāļu valodā.)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Padomes 1977. gada 17. maija Sesto direktīvu 77/388/EEK par to, kā saskaņojami
   dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – kopēja pievienotās vērtības nodokļu
   sistēma: vienota aprēķinu bāze 4, un jo īpaši tās 27. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu 5,
   tā kā:
   (1)      Portugāle ar vēstuli, kas 2004. gada 19. februārī reģistrēta Komisijas
            ģenerālsekretariātā, lūdza atļauju piemērot izņēmuma pasākumu iznēsātājtirdzniecības
            sektorā;
   (2)      Citas dalībvalstis tika informētas par šo lūgumu 2004. gada 26. martā;
   (3)      Komisija informēja Portugāli 2004. gada 30. martā par to, ka tās rīcībā ir visi
            nepieciešamie dati, lai varētu izskatīt lietu;
   (4)      Īpašais pasākums paredz ļaut dažiem uzņēmumiem, kas darbojas iznēsātājtirdzniecības
            sektorā, samaksāt mazumtirgotāju vietā PVN par produktiem, ko mazumtirgotāji ir
            pārdevuši saviem klientiem, ar nosacījumu, ka kopējo uzņēmuma apgrozījumu veido
            iznēsātājtirdzniecība, ko veikuši mazumtirgotāji savā vārdā un uz sava rēķina, un ka
            pārdošanas cenu saraksti ir izveidoti un tiek ievēroti visiem produktiem;
   (5)      Šis atļautais izņēmums attiecas tikai uz gadījumiem, kad uzņēmums pārdot savus
            produktus tieši mazumtirgotājiem, un mazumtirgotāji tos pārdod tieši
            galapatērētājiem;
   (6)      Uzņēmumi, kuri atbilst minētajiem nosacījumiem un kuriem to attiecīgi ir atļāvusi
            nodokļu pārvalde, iemaksā PVN Valsts kasē, pamatojoties uz iepriekš noteikto
            mazumtirdzniecības cenu;
   4
            OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp. Jaunākie grozījumi direktīvā izdarīti ar Direktīvu 2004/15/EK (OV L 52,
            21.2.2004., 61. lpp.).
   5
            OV C […], […], […]. lpp.
LV                                                        4                                                       LV
 ---pagebreak---    (7)     Tātad attiecīgajiem mazumtirgotājiem vairs nav jāmaksā nodoklis par savu pārdoto
           produktu un līdz ar to viņiem nav nekādu tiesību uz atvilkumiem;
   (8)     Šis pasākums paredz atkāpi no Sestās direktīvas 21. panta 1. punkta a) apakšpunkta
           tiktāl, ciktāl vairumtirgotājs tiek uzskatīts par atbildīgu par nodokļa samaksu attiecībā
           uz mazumtirgotāju veiktajām piegādēm galapatērētājiem;
   (9)     Līdz ar to vairumtirgotājiem ir jāuzņemas saistības attiecībā uz nodokļu deklarāciju,
           rēķinu sastādīšanu, apmaksu utt., kas atbilst šīm piegādēm. Tādējādi mazumtirgotāji,
           kuri iegādājas preci pie šiem vairumtirgotājiem, pamatojoties uz atkāpi no 22. panta, ir
           atbrīvoti no šīm saistībām attiecībā uz viņu preču piegādi galapatērētājiem.
   (10)    Attiecīgais pasākums Portugālei tika atļauts iepriekš ar Padomes 1999. gada
           18. janvāra Lēmumu 1999/82/EK, kas tika piemērots no 1999. gada 1. janvāra līdz
           2000. gada 31. decembrim;
   (11)    Komisijas uzskata, ka šī atkāpe atbilst Sestās direktīvas 27. pantā noteiktajiem
           nosacījumiem;
   (12)    Izņēmums ir jānosaka līdz 2008. gada 31. decembrim;
   (13)    Izņēmuma pasākums nemaina PVN summu, kas saņemta galapatēriņa stadijā, un tas
           neradīs negatīvas sekas Eiropas Kopienu resursiem, ko veido pievienotās vērtības
           nodoklis.
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
                                                 1. pants
   Portugāles Republikai līdz 2008. gada 31. decembrim ir atļauts piemērot īpašu nodokļu
   piemērošanas sistēmu iznēsātājtirdzniecības sektorā, kas ietver pasākumus, ar ko atkāpjas no
   Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK.
   Uzņēmumi, kuru kopējo uzņēmuma apgrozījumu veido iznēsātājtirdzniecība, ko veikuši
   mazumtirgotāji savā vārdā un uz sava rēķina, var prasīt nodokļu pārvaldei atļauju piemērot
   2. un 3. pantā minētos pasākumus ar nosacījumu, ka:
             -      visi uzņēmuma pārdotie produkti ir ietverti iepriekš noteiktā galapatēriņa cenu
             sarakstā;
             -      uzņēmums pārdod savus produktus tieši mazumtirgotājiem, un mazumtirgotāji,
             savukārt, tos pārdod tieši galapatērētājiem.
                                                 2. pants
   Uzņēmumi, kuriem ir atļauts piemērot šo pasākumu, ar kuru atkāpjas no Sestās direktīvas
   77/388/EEK 21. panta 1. punkta a) apakšpunkta, ir atbildīgi par nodokļu samaksu attiecībā uz
   mazumtirgotāju veiktajām piegādēm galapatērētājiem.
LV                                                   5                                               LV
 ---pagebreak---                                                3. pants
   Mazumtirgotāji, kuri iegādājas preci uzņēmumos, kuriem atļauts piemērot šo izņēmuma
   pasākumu, ir atbrīvoti no Sestās direktīvas 77/388/EEK 22. pantā paredzētajām saistībām
   attiecībā uz produkta piegādi galapatērētājiem.
                                               4. pants
   Šis lēmums ir adresēts Portugāles Republikai.
   Briselē,
                                                Padomes vārdā —
                                                priekšsēdētājs
LV                                                 6                                       LV