Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005PC0712

Priekšlikums Padomes lēmums ar ko pagarina piemērošanas termiņu Lēmumam 82/530/EEK, ar kuru pilnvaro Apvienoto Karalisti atļaut Menas salas valdībai izmantot īpašu importa licenču sistēmu attiecībā uz aitas, liellopu un teļa gaļu  /* COM/2005/0712 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 9.1.2006COM(2005) 712 galīgā redakcijaKOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEIpar Padomes Lēmuma piemērošanu, ar kuru pilnvaro Apvienoto Karalisti atļautMenas salas varas iestādēm izmantot īpašu importa licenču sistēmuattiecībā uz aitas, liellopu un teļa gaļuPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSar ko pagarina piemērošanas termiņu Lēmumam 82/530/EEK, ar kuru pilnvaro Apvienoto Karalisti atļaut Menas salas valdībai izmantot īpašu importa licenču sistēmu attiecībā uz aitas, liellopu un teļa gaļu(iesniegusi Komisija)KOMISIJAS ZIŅOJUMS PADOMEIpar Padomes Lēmuma piemērošanu, ar kuru pilnvaro Apvienoto Karalisti atļaut Menas salas varas iestādēm izmantot īpašu importa licenču sistēmu attiecībā uz aitas, liellopu un teļa gaļuIEVADSŠis ziņojums ir sastādīts atbilstīgi Padomes Lēmuma 82/530/EEK[1] 2. pantam. Ar šo lēmumu Apvienotā Karaliste tiek pilnvarota atļaut Menas salas valdībai izmantot īpašu importa licenču sistēmu aitas, liellopu un teļa gaļas produktiem. Šī sistēma ir jāpiemēro tādā veidā, lai tā vienlīdz attiektos uz visiem produktiem, neatkarīgi no to izcelsmes, un uz visiem gaļas eksportētājiem, vienlaicīgi saglabājot pēc iespējas tradicionālus tirdzniecības modeļus un ievērojot Kopienas noteikumus par dzīvnieku veselību.JURIDISKIE PAMATPRINCIPIMenas sala, kas atrodas Īrijas jūrā, neietilpst Apvienotajā Karalistē, bet ir no Lielbritānijas karaļa varas atkarīga teritorija ar savu iekšējo pašpārvaldi. Menas sala nav Eiropas Savienības dalībvalsts, taču tai ir īpašs statuss, kurš ir noteikts Pievienošanās līguma[2] 3. protokolā. Saskaņā ar šo īpašo statusu Menas sala akceptē preču brīvu kustību, bet neveic ieguldījumu Kopienas budžetā un nevar izmantot tā resursus. Sala ir finansiāli autonoma, un tās atbalsta pasākumus lauksaimniecības jomā finansē Menas valdība, izmantojot vietējos nodokļos iekasētos līdzekļus.Saskaņā ar 3. protokolu Padome 1973. gada 12. martā pieņēma Regulu (EEK) Nr. 706/77 par Kopienas režīmu, ko Normandijas salās un Menas salā piemēro lauksaimniecības produktu tirdzniecībai[3].Atbilstīgi 3. protokola 1. panta 2. punktam un Regulai (EEK) Nr. 706/73 Padome Lēmumā 82/530/EEK norādīja, ka Menas salas valdībai tiks atļauts piemērot īpašu importa licenču sistēmu attiecībā uz trešo valstu un Kopienas dalībvalstu izcelsmes aitas un liellopu un teļa gaļu, lai aizsargātu salas ražošanu un lauksaimniecības sistēmu.Atkāpe attiecībā uz importu Menas salā, ko piešķīra ar iepriekš minēto lēmumu, ir vairākas reizes pagarināta uz laiku kopš tās stāšanās spēkā 1982. gadā. Pēdējais pagarinājums ir noteikts Padomes Lēmumā 2000/665/EK[4]. Menas salas valdība pieprasīja turpmāku atkāpes termiņa pagarinājumu.SITUāCIJA LAUKSAIMNIECīBAS TIRGū UN Tā ORGANIZāCIJAAptuveni 2 % no Menas salas aktīvajiem iedzīvotājiem ir nodarbināti lauksaimniecībā. Aptuveni 80 % no salas kopējās teritorijas tiek izmantota lauksaimniecības vajadzībām. Augsne nav īpaši laba. Klimats ir maigs, bet mitrs, lai gan pastāv arī ievērojamas atšķirības, tā, piemēram, ziemeļu līdzenumos ir tendence uz sausumu.Lauksaimniecība galvenokārt ir bijusi jaukta tipa, taču komerciālā spiediena rezultātā gadu gaitā tā ir lielā mērā specializējusies. Lauksaimniecības apsaimniekošanā netiek izmantotas intensīvas metodes. Menas salā ir 3 galvenie lauksaimniecības veidi: „jauktā lopkopība" (liellopi un aitas), piena produktu ražošana un labības audzēšana.Menas salas valdības mērķis ir nodrošināt Menas salas lauksaimniekiem tādu pašu atbalstu, kādu saņem ES lauksaimnieki ar KLP palīdzību. Atbalsta pasākumi var nebūt tādi paši kā tie, kas īstenoti Apvienotajā Karalistē, taču tiem ir jānodrošina, lai ražotāji saņem līdzvērtīgu atbalstu. Šos pasākumus pilnībā finansē Menas salas valdība. Uz doto brīdi Menas salas valdība ir attīstījusi un ieviesusi vairākas atbalsta shēmas (skatīt 2. pielikumu).Pēdējo piecu gadu laikā, kopš pēdējo reizi tika pagarināta īpašā atkāpe par importu, situācija salas jauktās lopkopības nozarē nav ievērojami mainījusies. Aitu un liellopu skaits ir saglabājies stabils, kā rezultātā tāda pati tendence ir vērojama gaļas ražojumu nozarē. Pastāv ļoti augsts pašnodrošinātības līmenis: gandrīz 200 % attiecībā uz liellopiem un 400 % attiecībā uz aitām. Dzīvu dzīvnieku eksports abās nozarēs divkāršojās 2003. – 2004. gadā, tomēr šie rādītāji joprojām nav pietiekami. Ražotāju cenas vidēji pieauga par 15 % attiecībā uz aitām un 10,5 % attiecībā uz liellopiem tajā pašā laikposmā, salīdzinot ar iepriekšējiem gadiem (skatīt 1. pielikumu).Lauksaimnieki pārdod savus ražojumus oficiāli atzītām tirgotāju asociācijām. Atbilstīgi jauktās lopkopības sistēmai ir izveidota organizācija Menas salas Fatstock Marketing Association (FMA), un ražotāji ir noslēguši līgumu ar šo iestādi, kurai, savukārt, ir jāuzpērk visi lopi, ko tai piedāvā nolīgtie ražotāji. FMA nomā salas valdībai piederošu gaļas uzņēmumu.Menas salas valdības izdotajos lauksaimniecības tiesību aktos ir paredzēts, ka kaušanai paredzētos lauksaimniecības dzīvniekus var pārdot tikai vietējai lopkautuvei. Tāpēc Menas salā gaļu piegādā tikai lopkautuve. Ir pamats uzskatīt, ka papildu pārstrādes uzņēmumu izveidošana ir ierobežota un netiek veicināta.Menas salas valdība pieprasa atkāpes pagarinājumu tikai tā iemesla dēļ, lai tai būtu pietiekami daudz laika uzlabot lopkautuves darbība jaudu. Faktiskā informācija liecina, ka sarkanās gaļas nozares pārstrādes uzņēmumi, pateicoties tam, ka tika saglabāta atkāpe, ir kļuvuši relatīvi mazāk konkurētspējīgi salīdzinājumā ar mazāk aizsargātām nozarēm.Pašlaik mazumtirdzniecības nozari pārstāv pieci lielveikali, no kuriem četri ir Apvienotās Karalistes lielveikalu ķēžu filiāles, un viens pārstāv Menas salas lielveikalu ķēdi. Tā rezultātā ir radies zināms jaudas pārpalikums un lielveikalu starpā ir izveidojusies konkurence. Pašlaik ir saglabājušies vairs tikai 14 neatkarīgi mazie gaļas veikali, salīdzinot ar 20, kas pastāvēja vēl laikā, kad tika iesniegts pēdējais pieteikums par atkāpes pagarinājumu.Menas salas valdība ievieš atkāpi attiecībā uz importu, nosakot, ka1. aitas gaļas ievešana ir aizliegta.2. ievedumiem salā ir noteikta kvota 20 % apmērā no aprēķinātā liellopu un teļa gaļas iekšējā patēriņa.Ar Menas salas pārvaldes ieviestajiem eksporta noteikumiem ir ierobežots dzīvu dzīvnieku eksports. Šie ierobežojumi ietver lauksaimnieku tiešo subsīdiju, augsto veterināro izmaksu, administratīvo izmaksu un pārmērīgi augsto jūras pārvadājumu izmaksu atcelšanu vai samazināšanu.PAšREIZēJO PASāKUMU NOVēRTēJUMSIr saprotama vēlme ierobežot importu tajās nozarēs, kur ražojumi pārsniedz iekšējā patēriņa vajadzības divas (liellopu un teļa gaļa) līdz četras (aitas gaļa) reizes. Tomēr vairāki tirgus dalībnieki, it īpaši mazie gaļas veikali un tirgotāji, norādīja, ka noteikto importa ierobežojumu rezultātā ir samazinājies mazumtirdzniecības preču piedāvājums un patērētāju izvēles iespējas.Fakts, ka patērētāju cenas ir diezgan augstas, bet, no otras puses, ražotāju cenas ir diezgan zemas, liecina par pārstrādes/tirdzniecības nozares neefektivitāti, ko, iespējams, izraisa konkurences trūkums. Augstais aitas, liellopu un teļa gaļas nozares ražojumu pašnodrošinātības līmenis uz salas liecina, ka lauksaimnieciskā darbība uz salas tika saglabāta. Tomēr importa atkāpes režīms ir uz laiku, un tam, kā jau iepriekšminēts, ir vairāki negatīvi faktori.Preču kustībai starp Menas salu un citām vienotā tirgus daļām jānodrošina pozitīvs rezultāts it īpaši attiecībā uz uzņēmējdarbības iespējām un patērētāju apmierinātību, taču pašreizējie praktiskie tirdzniecības ierobežojumi var to ievērojami samazināt. Turklāt pašreizējo ES un starptautisko politiku nosaka tendence attīstīt tādu lauksaimniecību, kuras attīstību nosaka tirgus, un tās mērķis ir ne tikai labāk nodrošināt patērētāju vajadzības, bet arī piedāvāt lauksaimniekiem izvēles iespējas.Pašreizējā sistēmā pastāv risks, ka Menas salas lauksaimniekiem netiks radītas papildu tirgus iespējas (eksports uz ES) un ka vietējie lauksaimnieki kļūst par sistēmas gūstekņiem. Konkurences trūkums var traucēt attiecīgo nozaru nepieciešamās pārstrukturēšanas īstenošanu. No otras puses, pateicoties pašreizējai sistēmai, Menas salas lauksaimnieki varēja saglabāt aitas, liellopu un teļa gaļas ražošanu un veicināt salas ekonomiku.SECINāJUMILauksaimniecībai kopumā un it īpaši dzīvnieku audzēšanai ir ļoti svarīgas nozīme Menas salas lauksaimniecības apgabalu dzīvotspējā un saglabāšanā.Lai nodrošinātu ilgtermiņa ilgtspēju, Menas salai būs jāpiemērojas ES lauksaimniecības nozarēs notiekošajai attīstībai.Neseno īstenoto reformu būtisks elements ir orientēšanās uz tirgu. Pašreizējie aitas un liellopu gaļas importa ierobežojumi kopā ar monopolistiskajām tendencēm pārstrādes un transporta nozarēs Menas salā traucē efektīvu nozares attīstību, kā rezultātā veidojas diezgan augstas patērētāju cenas un zemas ražotāju cenas. Šāda attīstība neatbilst ES norisēm un nav ilgtspējīga.Komisija, rūpīgi apsvērusi ziņojuma dažādos jautājumus, secināja, ka šo īpašo režīmu nevajadzētu pagarināt bezgalīgi. Nozaru ieinteresētajām personām vajadzētu pacensties uzlabot konkurētspēju vidējā laika posmā.Tādēļ Komisija ierosina pagarināt pašreizējo īpašo importa pagaidu režīmu pēdējo reizi līdz 2010. gada 31. decembrim, lai ļautu pienācīgi pārstrukturēt aitas un liellopu gaļas nozari.Paredzams, ka atkāpes pagarinājums palīdzēs uzlabot Menas salas sarkanās gaļas nozares konkurētspēju, lai tā turpmāk varētu izdzīvot ES vienotā tirgus konkurences apstākļos bez nepieciešamības vēlreiz pagarināt atkāpi.Šajā sakarā Komisija aicina Menas salas valdību veikt attiecīgus pasākumus, lai atbalstītu nozari tās pārstrukturēšanas procesā.I PIELIKUMSAITAS UN LIELLOPU GAĻAS BILANCE – MENAS SALA(2005. gada aprīļa aprēķini)AITAS | vienība | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 |Aitu skaits jūnijā | dzīvnieku skaits tūkstošos | 176 | 169 | 171 | 169 | 171 |Vietējā ražošana bruto | tonnas | 1 417 | 1 401 | 1 291 | 1 419 | 1 362 |„Dzīvu dzīvnieku” imports | tonnas | 9 | 9 | 9 | 13 | 14 |„Dzīvu dzīvnieku” eksports | tonnas | 119 | 114 | 103 | 267 | 234 |Nokaušana | tonnas | 1 308 | 1 297 | 1 197 | 1 165 | 1 141 |„Gaļas” imports | tonnas | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |„Gaļas” eksports | tonnas | 962 | 982 | 846 | 832 | 798 |Patēriņš | tonnas | 347 | 316 | 353 | 334 | 344 |Patēriņš uz vienu iedzīvotāju | kg | 4,6 | 4,2 | 4,6 | 4,4 | 4,5 |Pašnodrošinātības līmenis | % | 409 | 443 | 366 | 425 | 396 |Cena – uz 100 kg kautķermeņa svara | EUR | 283 | 286 | 281 | 334 | 317 |LIELLOPI | vienība | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 |Liellopu skaits jūnijā | dzīvnieku skaits tūkstošos | 14 | 14 | 15 | 15 | 16 |Vietējā ražošana bruto | tonnas | 1 630 | 1 676 | 1 726 | 1 767 | 1 989 |„Dzīvu dzīvnieku” imports | tonnas | 59 | 78 | 85 | 114 | 124 |„Dzīvu dzīvnieku” eksports | tonnas | 86 | 90 | 90 | 180 | 252 |Nokaušana | tonnas | 1 604 | 1 664 | 1 721 | 1 701 | 1 861 |„Gaļas” imports | tonnas | 165 | 204 | 222 | 238 | 196 |„Gaļas” eksports | tonnas | 792 | 830 | 828 | 1 074 | 995 |Patēriņš | tonnas | 977 | 1 038 | 1 115 | 865 | 1 062 |Patēriņš uz vienu iedzīvotāju | kg | 12,9 | 13,7 | 14,7 | 11,4 | 14,0 |Pašnodrošinātības līmenis | % | 167 | 161 | 155 | 204 | 187 |Cena – uz 100 kg kse | EUR | 221 | 225 | 226 | 241 | 254 |Avoti: DAFF, Fatstock Marketing Association, Annual Census |kse – kautsvara ekvivalents dzīvu dzīvnieku imports ir pārrēķināts kravnesībā 45 kg uz dzīvnieku eiro pārrēķins ir veikts, pamatojoties uz fiksēto valūtas maiņas kursu 70p/ EUR. |II PIELIKUMSSUBSĪDIJU SHĒMAS ĪSUMĀ – MENAS SALAPiemaksu shēma par aitāmAtbalsts tiek izmaksāts par atbilstošajiem dzīvniekiem, kas nokauti gaļas uzņēmumā (lopkautuvē). Maksājumu summa ir atkarīga no liemeņa kvalitātes klasificēšanas, lai veicinātu piedāvājuma labāku atbilstību tirgus vajadzībām. Atbalstu sastāda fiksēta summa, ko izmaksā par katru atbilstošo dzīvnieku, un mainīgā piemaksa, ko aprēķina katru nedēļu procentuāli atkarībā no Apvienotās Karalistes vidējās tirgus cenas.Atbalsta shēma par kalnu aitāmAtbalsts tiek izmaksāts, lai turētu noteiktu skaitu vaislas aitu dabīgos apstākļos apstiprinātās kalnu platībās. Tā nolūks ir palielināt ganību lomu retas, ar viršiem bagātas kalnu vides saglabāšanā, rūpīgi kontrolējot ganāmpulku blīvumu, kuram jābūt zemākam par 1 aitu (mātīti) uz 2 akriem (0,8 ha).Subsīdiju shēma par govīmAr šo shēmu sniedz atbalstu par govīm, kas rada un audzē teļus, kuri ir piemēroti liellopu gaļas ražošanai. Shēmas mērķis ir veicināt teļu ražošanu liellopu gaļas iegūšanai, un tas neattiecas uz piena sugām. Papildu summa izmaksājama attiecībā uz govīm, kuras tur mazauglīgās platībās.Atbalsta shēma par liellopiemAr šo shēmu piešķir atbalstu par atbilstošiem un tirdzniecībai derīgiem liellopiem, kas nokauti gaļas uzņēmumā. Maksājumu summa ir atkarīga no liemeņa kvalitātes klasificēšanas un piedāvājuma sezonalitātes, lai veicinātu piedāvājuma labāku atbilstību tirgus vajadzībām.PASKAIDROJUMA RAKSTSKomisijas ziņojums Padomei ir sastādīts atbilstīgi Padomes Lēmuma 82/530/EEK 2. pantam un pamatojoties uz Menas salas valdības pieprasījumu par termiņa pagarinājumu īpašajai atkāpei attiecībā uz importu. Ziņojuma mērķis ir novērtēt importa atkāpes ietekmi uz Menas salas liellopu, teļa un aitas gaļas nozari un attiecīgi ierosināt turpmāku regulēšanu.Ziņojumā ietverts pārskats par juridisko pamatojumu un lauksaimniecības tirgus organizāciju un novērtēta pašreizējā situācija. No vienas puses, importa atkāpes piemērošanas laikā ir saglabāta aitu un liellopu nozares darbība, un šai nozarei vēl joprojām ir liela nozīme salas ekonomikā. Tomēr, no otras puses, sakarā ar gaļas nozarē novērojamām monopolstāvokļa tendencēm, kā rezultātā izveidojušās diezgan augstas patērētāju cenas un zemas ražotāju cenas, nozaru efektivitāte un orientēšanās uz tirgu ir apšaubāma. Pastāv bažas, ka tas kavētu KLP norisi un ilgtermiņā arī tās ilgtspēju.Tādēļ Komisija uzskata, ka šo īpašo režīmu nevar pagarināt bezgalīgi. Komisija attiecīgi ierosina pagarināt pašreizējo īpašo importa pagaidu režīmu pēdējo reizi līdz 2010. gada 31. decembrim, lai ļautu pienācīgi pārstrukturēt Menas salas aitas un liellopu gaļas nozari.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSar ko pagarina piemērošanas termiņu Lēmumam 82/530/EEK, ar kuru pilnvaro Apvienoto Karalisti atļaut Menas salas valdībai izmantot īpašu importa licenču sistēmu attiecībā uz aitas, liellopu un teļa gaļuEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā 1972. gada Pievienošanās akta 3. protokolu un jo īpaši tā 1. pantu un 5. panta otro daļu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:1.  Kopienas noteikumi par lauksaimniecības produktu tirdzniecību ar trešām valstīm, uz kuru attiecas kopīgā tirgus organizācija, ir piemērojami Menas salai atbilstīgi Pievienošanās akta 3. protokola 1. panta 2. punktam un Padomes Regulas (EEK) Nr. 706/773 par Kopienas režīmu, ko Normandijas salās un Menas salā piemēro lauksaimniecības produktu tirdzniecībai[5].2.  Lopkopība ir tradicionāla nodarbošanās Menas salā, un tai ir centrālā loma salas lauksaimniecībā.3.  Ņemot vērā tirdzniecības režīmu ar konkrētām trešām valstīm, kas atbilst kopējai tirgus organizācijai un ir attiecināma uz Menas salu, kā arī Kopienas nosacījumus par salas un Kopienas attiecību reglamentēšanu, radās vajadzība atļaut salas valdībai izmantot konkrētus pasākumus savu ražojumu un savas lauksaimniecības atbalsta sistēmas aizsardzībai.4.  Tādēļ ar Padomes Lēmumu 82/530/EEK[6] Apvienotā Karaliste tika pilnvarota atļaut Menas salas valdībai izmantot īpašu licenču sistēmu aitas, liellopu un teļa gaļas, kuru izcelsme ir trešās valstīs, importēšanai, neierobežojot pasākumus par tirdzniecību ar trešām valstīm atbilstīgi Padomes Regulai (EK) Nr. 1254/1999 par liellopu un teļa gaļas tirgus kopīgo organizāciju[7] un Padomes Regulai (EK) Nr. 2529/2001 par aitu un kazu gaļas tirgus kopīgo organizāciju[8]. Šī pilnvara izdota uz periodu kas beidzas 2005. gada 31. decembrī.5.  Sistēmas izmantošanas laikā tika saglabāta darbošanās aitu un liellopu nozarē Menas salā. Tomēr Komisija ziņoja Padomei, ka nozares strukturālās problēmas var kavēt salas lopkopības nozares ilgtermiņa ilgtspēju. Tādēļ pašreizējo režīmu pagarina pēdējo reizi, lai ļautu pārstrukturēt Menas salas aitas un liellopu gaļas nozari.6.  Lai nodrošinātu nepārtrauktu sistēmas piemērošanu pēc 2005. gada 31. decembra, par šā lēmuma spēkā stāšanās dienu jānosaka 2006. gada 1. janvāris.7.  Tādēļ attiecīgi jāgroza Lēmums 82/530/EEK,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsLēmuma 82/530/EEK 2. pantu aizstāj ar šādu:„Šis lēmums ir spēkā līdz 2010. gada 31. decembrim."2. pantsŠis lēmums stājas spēkā 2006. gada 1. janvārī.3. pantsŠis lēmums ir adresēts Lielbritānijas Apvienotajai Karalistei un Ziemeļīrijai.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsFINANŠU PĀRSKATS |1. | BUDŽETA POZĪCIJA 05 02 14. pants Aitas gaļa un kazas gaļa 10. nodaļa – Lauksaimniecības nodokļi | APROPRIĀCIJAS pm. (PBP 2006) 763,5 miljoni EUR |2. | NOSAUKUMS Priekšlikums par Padomes lēmumu, lai pagarinātu piemērošanas laikposmu Lēmumam 82/530/EEK, ar ko pilnvaro Apvienoto Karalisti atļaut Menas salas valdībai izmantot īpašu importa licenču sistēmu attiecībā uz aitas, liellopu un teļa gaļu. |3. | JURIDISKAIS PAMATS 1972. gada Pievienošanās līguma 3. protokols un it īpaši tā 1. pants un 5. panta otrā daļa. Padomes 1973. gada 12. marta Regula (EK) Nr. 706/73, ar kuru groza Regulu (EEK) Nr. 706/73 par Kopienas režīmu, ko Normandijas salās un Menas salā piemēro lauksaimniecības produktu tirdzniecībai. |4. | MĒRĶI Ar šo lēmumu ierosina pagarināt (bez izmaiņām) Apvienotās Karalistes pilnvaru atļaut īpašu importa licenču sistēmu aitas, liellopu un teļa gaļas ievešanai Menas salā no Apvienotās Karalistes vai trešām valstīm. Tiek ierosināts pagarināt atļauju līdz 2010. gada 31. decembrim. |5. | FINANSIĀLĀS SEKAS | 12 MĒNEŠU ILGS PERIODS (miljonos EUR) | KĀRTĒJAIS 2005. FINANŠU GADS (miljonos EUR) | NĀKAMAIS 2006. FINANŠU GADS (miljonos EUR) |5.0 | IZDEVUMI – SEGTI NO EK BUDŽETA (KOMPENSĀCIJAS / INTERVENCES PASĀKUMI) – VALSTS IESTĀDES – CITI | – | – | – |5.1 | IEŅĒMUMI – EK PAŠU RESURSI (MAKSĀJUMI/MUITAS NODOKĻI) – VALSTS | – | – | – |2007 | 2008 | 2009 | 2010 |5.0.1 | APRĒĶINĀTIE IZDEVUMI | – | – | – | – |5.1.1 | APRĒĶINĀTIE IEŅĒMUMI | – | – | – | – |5.2 | APRĒĶINA METODE: |6.0 | VAI PROJEKTU VAR FINANSĒT NO KĀRTĒJĀ BUDŽETA APROPRIĀCIJĀM, KAS IERAKSTĪTAS ATBILSTĪGAJĀ NODAĻĀ? | nav piemērojams |6.1 | VAI PROJEKTU VAR FINANSĒT NO KĀRTĒJĀ BUDŽETA STARPNODAĻU PĀRVEDUMIEM? | nav piemērojams |6.2 | VAI BŪS NEPIECIEŠAMI BUDŽETA PAPILDINĀJUMI? | JĀ NĒ |6.3 | VAI APROPRIĀCIJAS JĀIERAKSTA NĀKAMO GADU BUDŽETOS? | JĀ NĒ |NOVĒROJUMI: Pasākums finansiāli neietekmēs ne budžeta izdevumus, ne budžeta ieņēmumus. |[1] Padomes 1982. gada 19. jūlija Lēmums 82/530/EEK, ar ko pilnvaro Apvienoto Karalisti atļaut Menas salas valdībai izmantot īpašu importa licenču sistēmu attiecībā uz aitas, liellopu un teļa gaļu (OV L 234, 9.8.1982., 7. lpp.).[2] OV L 73, 27.3.1972., 1. lpp.[3] OV L 68, 15.3.1973., 1. lpp. Regula grozīta ar Regulu (EK) Nr. 1174/86 (OV L 167, 24.4.1986., 1. lpp.).[4] Padomes 1982. gada 19. jūlija Lēmums 82/530/EEK, ar ko pilnvaro Apvienoto Karalisti atļaut Menas salas valdībai izmantot īpašu importa licenču sistēmu attiecībā uz aitas, liellopu un teļa gaļu (OV L 278, 9.8.1982., 25. lpp.).[5] OV L 68, 30.4.2004., 1. lpp. Regula grozīta ar Regulu (EEK) Nr. 1174/86 (OV L 167, 24.4.1986., 1. lpp.).[6] OV L 234, 9.8.1982., 7. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2000/665/EK (OV L 278, 31.10.2000., 25. lpp.).[7] OV L 160, 26.6.1999., 21. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1782/2003 (OV L 270, 21.10.2003., 1. lpp.).[8] OV L 341,22.12.2001., 3. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1782/2003 (OV L 270, 21.10.2003., 1. lpp.).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 17.6.2016
            COM(2016) 400 final
            2016/0186(COD)
            Priekšlikums
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS,
            ar kuru groza Lēmumu Nr. 445/2014/ES, ar ko nosaka Savienības rīcību "Eiropas kultūras galvaspilsētas" no 2020. līdz 2033. gadam
            (Dokuments attiecas uz EEZ)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

                  Rīcību "Eiropas kultūras galvaspilsētas" (EKG) no 2020. līdz 2033. gadam nosaka Lēmums Nr. 445/2014/ES
                     1
                  . Lēmuma pielikumā ir ietverts hronoloģisks saraksts, kurā norādīts, kad katrai dalībvalstij ir tiesības rīkot šo pasākumu (divas dalībvalstis gadā). Konkursi par Eiropas kultūras galvaspilsētas nosaukuma piešķiršanu sākas sešus gadus pirms nosaukuma gada, publicējot uzaicinājumu attiecīgajām valsts iestādēm iesniegt pieteikumus.

                  Salīdzinot ar iepriekšējo Lēmumu Nr. 1622/2006/EK
                     2
                  , ar Lēmumu Nr. 445/2014/ES rīcību paplašina attiecībā uz kandidātvalstīm un iespējamām kandidātvalstīm dalībai ES, ar nosacījumu, ka dienā, kad publicēts uzaicinājums iesniegt pieteikumus, tās piedalās programmā "Radošā Eiropa" vai turpmākās Savienības kultūras atbalsta programmās. Tādējādi katru trešo gadu, sākot no 2021. gada (t.i., 2021., 2024., 2027., 2030. un 2033. gadā), pilsētas no kandidātvalstīm vai iespējamām kandidātvalstīm var iegūt nosaukumu. Šie konkursi, Komisijai publicējot uzaicinājumu iesniegt pieteikumus, arī sākas ne vēlāk kā sešus gadus pirms nosaukuma gada.

                  Tomēr Lēmumā Nr. 445/2014/ES nav ietvertas Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas valstis, kuras ir Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu puses ("EBTA/EEZ valstis") (Norvēģija, Islande un Lihtenšteina). Tādēļ šo valstu pilsētām nav iespējams saņemt EKG nosaukumu laikposmā no 2020. līdz 2033. gadam.

                  Lai stiprinātu kultūras saites starp Eiropas Savienību un EBTA/EEZ valstīm, tiek ierosināts grozīt Lēmumu Nr. 445/2014/ES, lai pilsētām no EBTA/EEZ valstīm, kas piedalās programmā "Radošā Eiropa" vai turpmākās Savienības kultūras atbalsta programmās, dotu iespēju kandidēt uz EKG nosaukumu.

                  Tas būtu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 167. panta 3. punktu, kurā teikts, ka "Savienība un dalībvalstis kultūras jomā veicina sadarbību ar trešām valstīm [...]".

                  Turklāt EBTA/EEZ valstu iekļaušana arī būtu saskaņā ar EEZ līguma 81. pantu un tā 31. protokola 13. pantu par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               Ar šo priekšlikumu groza Lēmumu Nr. 445/2014/ES, ar ko izveido Savienības rīcību "Eiropas kultūras galvaspilsētas" no 2020. līdz 2033. gadam, un tādēļ tas baltās uz to pašu juridisko pamatu, proti, LESD 167. panta 5. punktu.

               •Subsidiaritāte

               Tā kā Lēmums Nr. 445/2014/ES ir Savienības tiesību akts, to var grozīt tikai ar līdzvērtīgu tiesību aktu. Dalībvalstis nevar rīkoties atsevišķi.

               •Samērīgums

                  Skatīt iepriekš. Nav citu iespēju atvērt EKG rīcību pilsētām no EBTA/EEZ valstīm.

               •Instrumenta izvēle

               Skatīt iepriekš. Ierosinātais instruments: lēmums.

               •Sabiedriskā apspriešana

               Gatavojot priekšlikumu lēmumam par EKG rīcību nosaukuma piešķiršanai 2020.–2033. gadā, Komisija no 2010. gada 27. oktobrim līdz 2011. gada 12. janvārim organizēja sabiedrisko apspriešanu un saņēma 212 atbildes. Viens no jautājumiem bija par to, vai dot iespēju rīcībā piedalīties valstīm, kas nav ES dalībvalstis
                  3
               . Par šo ideju tika izteikti dažādi viedokļi, un Komisija tolaik ierosināja daļēji atvērt rīcību valstīm, kas nav ES dalībvalstis, dodot šo iespēju tām valstīm, kas vēlas kļūt par pilntiesīgām Savienības dalībvalstīm.

               Komisija uzskata, ka turpmāka apspriešana nav vajadzīga, jo jaunā lēmuma priekšlikuma mērķis ir tikai (mazliet) paplašināt piekļuvi EKG rīcībai, ietverot arī EBTA/EEZ valstis.

               3.IETEKME UZ BUDŽETU

               Tāpat kā Lēmuma Nr. 445/2014/ES gadījumā, arī Komisijas priekšlikumam nav tiešas ietekmes uz budžetu, jo Melina Mercouri balvu un Savienības iestāžu un struktūru izraudzīto ekspertu grupas locekļu izmaksas sedz no programmas "Radošā Eiropa" pašreizējiem līdzekļiem 2014.–2020. gada finanšu shēmai vai tās segs no turpmākām Savienības kultūras atbalsta programmām laikposmam pēc 2020. gada. Turklāt priekšlikums nepalielinās Eiropas kultūras galvaspilsētu skaitu laikposmā no 2020. līdz 2033. gadam, jo pilsētas no EBTA/EEZ valstīm konkurēs ar pilsētām no kandidātvalstīm/iespējamām kandidātvalstīm, kas jau bija tiesīgas piedalīties konkursā.

               4.CITI ELEMENTI

               Savā priekšlikumā Komisija ierosina:

               dot iespēju EKG rīcībā piedalīties pilsētām no EBTA/EEZ valstīm, ar nosacījumu, ka dienā, kad publicēts uzaicinājums iesniegt pieteikumus, šīs valstis piedalās programmā "Radošā Eiropa" vai turpmākās Savienības kultūras atbalsta programmās;

               ņemot to vērā, paplašināt atklāto konkursu, lai tajā var piedalīties ne tikai pilsētas no kandidātvalstīm/iespējamām kandidātvalstīm, bet arī pilsētas no EBTA/EEZ valstīm;

               EKG nosaukumu piešķirt pilsētai no kandidātvalsts/iespējamās kandidātvalsts vai EBTA/EEZ valsts 2028. gadā, nevis 2027. gadā, lai šīs valstis varētu risināt sarunas par savu dalību Savienības kultūras atbalsta programmā, kas sekos programmai "Radošā Eiropa" laikposmā no 2021. līdz 2027. gadam, pirms Komisija publicē attiecīgo uzaicinājumu iesniegt pieteikumus ne vēlāk kā sešus gadus pirms nosaukuma gada;

               attiecīgi izdarīt grozījumus kalendārā Lēmuma Nr. 445/2014/ES pielikumā.

               2016/0186 (COD)

               Priekšlikums

               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS,

               ar kuru groza Lēmumu Nr. 445/2014/ES, ar ko nosaka Savienības rīcību "Eiropas kultūras galvaspilsētas" no 2020. līdz 2033. gadam

               (Dokuments attiecas uz EEZ)

               EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 167. panta 5. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

               ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu
                  4
               ,

               saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,

               tā kā:

               (1)Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmuma Nr. 445/2014/ES
                  5
                mērķis ir aizsargāt un veicināt kultūru daudzveidību Eiropā un uzsvērt to kopīgās iezīmes, kā arī vairot iedzīvotāju piederības apziņu kopējai kultūras telpai. Turklāt minētā lēmuma mērķis ir veicināt kultūras ieguldījumu pilsētu ilgtermiņa attīstībā saskaņā ar to attiecīgajām stratēģijām un prioritātēm.

               (2)Lēmuma Nr. 445/2014/ES 3. pantā paredzēts, ka Savienības rīcībā "Eiropas kultūras galvaspilsētas" var piedalīties tikai pilsētas no dalībvalsts, no kandidātvalsts vai iespējamās kandidātvalsts, vai no valsts, kas pievienojas Savienībai minētā lēmuma 3. panta 5. punktā izklāstītajos apstākļos.

               (3)Ievērojot dažus nosacījumus, Savienības rīcībai vajadzētu būt atvērtai pilsētām no Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas valstīm, kuras ir Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu puses ("EBTA/EEZ valstis"), lai stiprinātu kultūras saites starp šīm valstīm un Eiropas Savienību saskaņā ar Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 81. pantu.

               (4)Tomēr, lai nodrošinātu līdztiesību ar dalībvalstu pilsētām, laikposmā, uz kuru attiecas minētais lēmums, proti, no 2020. līdz 2033. gadam, EBTA/EEZ valstu pilsētām būtu jāļauj piedalīties tikai vienā konkursā par nosaukumu. Turklāt minētajā laikposmā katrai EBTA/EEZ valstij būtu jāļauj pasākumu rīkot tikai vienu reizi.

               (5)Kandidātvalstij/iespējamai kandidātvalstij vai EBTA/EEZ valstij būtu jārīko "Eiropas kultūras galvaspilsētas" pasākums 2028. gadā, nevis 2027. gadā, lai šīs valstis varētu risināt sarunas par savu dalību Savienības kultūras atbalsta programmā, kas sekos programmai "Radošā Eiropa" laikposmā no 2021. līdz 2027. gadam, pirms tiek publicēts attiecīgais uzaicinājums iesniegt pieteikumus ne vēlāk kā sešus gadus pirms nosaukuma gada.

               (6)Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Lēmums Nr. 445/2014/ES,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Lēmumu Nr. 445/2014/ES groza šādi:

               1) lēmuma 3. pantu groza šādi:

               a) panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

               "2. Vienā gadā ("nosaukuma gads") nosaukumu piešķir ne vairāk kā trim pilsētām.

               Nosaukumu katru gadu piešķir ne vairāk kā vienai pilsētai katrā no divām dalībvalstīm, kas norādītas pielikumā iekļautajā kalendārā ("kalendārs"), un attiecīgos gados – vienai pilsētai no EBTA/EEZ valsts, kandidātvalsts vai iespējamās kandidātvalsts, vai vienai pilsētai no valsts, kas pievienojas Savienībai 5. punktā izklāstītajos apstākļos.";

               b) panta 4. punktu aizstāj ar šādu:

               "4. EBTA/EEZ valstu, kandidātvalstu un iespējamo kandidātvalstu pilsētas, kuras 10. panta 2. punktā minētā uzaicinājuma iesniegt pieteikumus publicēšanas dienā piedalās programmā "Radošā Eiropa" vai turpmākās Savienības kultūras atbalsta programmās, var kandidēt uz nosaukumu uz vienu gadu atklātā konkursā, ko saskaņā ar kalendāru rīko katru trešo gadu.

               EBTA/EEZ valstu, kandidātvalstu un iespējamo kandidātvalstu pilsētas laikposmā no 2020. līdz 2033. gadam drīkst piedalīties tikai vienā konkursā.

               Laikposmā no 2020. līdz 2033. gadam katra EBTA/EEZ valsts, kandidātvalsts vai iespējamā kandidātvalsts pasākumu drīkst rīkot tikai vienu reizi.";

               2) lēmuma 10. pantu groza šādi:

               a) virsrakstu aizstāj ar šādu:

               "Priekšatlase un atlase EBTA/EEZ valstīs, kandidātvalstīs un iespējamās kandidātvalstīs";

               b) panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

               "1. Komisija ir atbildīga par konkursa organizēšanu EBTA/EEZ valstu, kandidātvalstu un iespējamo kandidātvalstu pilsētām.";

               c) panta 6. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:

               "6. Žūrija sniedz atlases ziņojumu par atlasīto kandidātpilsētu pieteikumiem kopā ar ieteikumu izraudzīties ne vairāk kā vienu pilsētu vienā EBTA/EEZ valstī, kandidātvalstī vai iespējamā kandidātvalstī.";

               3) lēmuma 11. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

               "2. EBTA/EEZ valstu, kandidātvalstu un iespējamo kandidātvalstu gadījumā Komisija izraugās vienu pilsētu, kurai piešķir nosaukumu attiecīgajos gados, pamatojoties uz žūrijas atlases ziņojumā izklāstītajiem ieteikumiem, un ne vēlāk kā četrus gadus pirms nosaukuma gada par šo nosaukuma piešķiršanu paziņo Eiropas Parlamentam, Padomei un Reģionu komitejai.";

               4) lēmuma 13. pantu groza šādi:

               a) panta 2. punkta otro daļu aizstāj ar šādu:

               "Attiecīgā dalībvalsts, EBTA/EEZ valsts, kandidātvalsts vai iespējamā kandidātvalsts var izvirzīt vienu novērotāju, kas piedalās minētajās sanāksmēs.";

               b) panta 3. punkta otro daļu aizstāj ar šādu:

               "Žūrija uzraudzības ziņojumus nosūta Komisijai, kā arī izraudzītajām pilsētām un attiecīgajai dalībvalstij, EBTA/EEZ valstij, kandidātvalstij vai iespējamai kandidātvalstij.";

               5) pielikumu aizstāj ar šī lēmuma pielikuma tekstu.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               Briselē,

                  Eiropas Parlamenta vārdā –
                        Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs
                        priekšsēdētājs

                     (1)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Lēmums Nr. 445/2014/ES, ar ko izveido Savienības rīcību "Eiropas kultūras galvaspilsētas" no 2020. līdz 2033. gadam un atceļ Lēmumu Nr. 1622/2006/EK (OV L 132, 3.5.2014., 1. lpp.).

                     (2)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 24. oktobra Lēmums Nr. 1622/2006/EK, ar ko nosaka Kopienas rīcību pasākumam “Eiropas Kultūras galvaspilsēta” no 2007. līdz 2019. gadam (OV L 304, 3.11.2006., 1. lpp.).

                     (3)
                  Apspriešanas rezultātu analīze:

                     http://ec.europa.eu/programmes/creative-europe/actions/documents/ecoc/consultation-analysis-results_en.pdf.

                     (4)
                  OV C [...], [...], [...]. lpp.

                     (5)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Lēmums Nr. 445/2014/ES, ar ko izveido Savienības rīcību “Eiropas kultūras galvaspilsētas” no 2020. līdz 2033. gadam un atceļ Lēmumu Nr. 1622/2006/EK (OV L 132, 3.5.2014., 1. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 17.6.2016
            COM(2016) 400 final
            PIELIKUMS
            Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMAM, ar kuru groza Lēmumu Nr. 445/2014/ES, ar ko nosaka Savienības rīcību "Eiropas kultūras galvaspilsētas" no 2020.gada līdz 2033. gadam

               PIELIKUMS

               Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMAM, ar kuru groza Lēmumu Nr. 445/2014/ES, ar ko nosaka Savienības rīcību "Eiropas kultūras galvaspilsētas" no 2020.gada līdz 2033. gadam

               KALENDĀRS

                        2020

                        Horvātija

                        Īrija

                        2021

                        Rumānija

                        Grieķija

                        Kandidātvalsts vai iespējamā kandidātvalsts

                        2022

                        Lietuva

                        Luksemburga

                        2023

                        Ungārija

                        Apvienotā Karaliste

                        2024

                        Igaunija

                        Austrija

                        EBTA/EEZ valsts, kandidātvalsts vai iespējamā kandidātvalsts
                           1

                        2025

                        Slovēnija

                        Vācija

                        2026

                        Slovākija

                        Somija

                        2027

                        Latvija

                        Portugāle

                        2028

                        Čehijas Republika

                        Francija

                        EBTA/EEZ valsts, kandidātvalsts vai iespējamā kandidātvalsts

                        2029

                        Polija

                        Zviedrija

                        2030

                        Kipra

                        Beļģija

                        EBTA/EEZ valsts, kandidātvalsts vai iespējamā kandidātvalsts

                        2031

                        Malta

                        Spānija

                        2032

                        Bulgārija

                        Dānija

                        2033

                        Nīderlande

                        Itālija

                        EBTA/EEZ valsts, kandidātvalsts vai iespējamā kandidātvalsts

                     (1)
                  Ja vien šis lēmums stājas spēkā, pirms paredzēts publicēt uzaicinājumu iesniegt pieteikumus 2024. gada konkursam, t.i., sešus gadus pirms pasākuma norises gada.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 19.2.2016
            COM(2016) 77 final
            2016/0048(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Atvieglošanas komitejas 40. sesijā, Jūras vides aizsardzības komitejas 69. sesijā un Kuģošanas drošības komitejas 96. sesijā attiecībā uz MARPOL Konvencijas par starptautiskās jūras satiksmes atvieglošanu IV pielikuma, SOLAS konvencijas II-2/13. un II-2/18. noteikuma, Ugunsdrošības sistēmu kodeksa un 2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas kodeksa grozījumu pieņemšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.IEVADS

               Šis Komisijas priekšlikums attiecas uz Savienības nostājas noteikšanu Starptautiskās jūrniecības organizācijas (SJO) Atvieglošanas komitejas 40. sesijā (FAL 40), SJO Jūras vides aizsardzības komitejas 69. sesijā (MEPC 69) un SJO Kuģošanas drošības komitejas 96. sesijā (MSC 96) attiecībā uz 6 grozījumiem, kas atsevišķi izklāstīti turpmākajās apakšiedaļās.

               1.1. Konvencijas par starptautiskās jūras satiksmes atvieglošanu vispārējs pārskats

               Atvieglošanas komitejas 39. sesijā (FAL 39) tika apstiprināti Konvencijas par starptautiskās jūras satiksmes atvieglošanu pielikuma grozījumi, kurus bija paredzēts pieņemt FAL 40, pēc vienošanās FAL 35 par konvencijas visaptverošas pārskatīšanas uzsākšanu nolūkā nodrošināt, ka tā pienācīgi risina kuģniecības nozares pašreizējās un jaunās vajadzības, kā arī lai modernizētu tās noteikumus, ņemot vērā tehnoloģiju attīstību informācijas un datu pārsūtīšanas jomā, izmantojot elektroniskus līdzekļus, un viena kontaktpunkta koncepciju.

               ES ir īpaši ieinteresēta jautājumā par vīzas numura norādīšanu pasažieru sarakstos, ja tas vajadzīgs, un jautājumā par ziņošanas formalitāšu kārtošanu elektroniskā formātā.

               Joprojām pastāv dažas atšķirības starp FAL konvenciju un ES tiesību aktiem attiecībā uz 2.6.1. standartu (attiecībā uz datiem, ko valsts iestādes pieprasa iekļaut apkalpes sarakstā), 2.23. standartu, 3.10. standartu, 3.10.2. standartu, 3.45. standartu un 3.21. ieteicamo praksi. Saskaņā ar FAL konvencijas VIII pantu šādas atšķirības līgumslēdzējas valdības paziņo SJO ģenerālsekretāram.

               Šīs Atvieglošanas konvencijas izmaiņas ir ietvertas FAL 39 ziņojuma (39/16) 1. pielikumā. FAL 39. ziņojuma 4.43. punktā norādīts, ka grozījumi tiks pieņemti FAL 40.

               1.2.MARPOL konvencijas IV pielikuma 1. un 11. noteikuma grozījumi attiecībā uz īpaši aizsargājamām teritorijām piemērojamām prasībām

               Jūras vides aizsardzības komitejas 68. sesijā (MEPC 68) tika apsvērts, vai ir saņemti pietiekami paziņojumi par ostas atkritumu uzņemšanas iekārtu pieejamību saskaņā ar MARPOL IV pielikuma 13. noteikumu, lai ļautu stāties spēkā noteikumiem par Baltijas jūras īpaši aizsargājamām teritorijām, kā arī noteikt teritoriju, kurā noteikumi par īpaši aizsargājamām teritorijām varētu stāties spēkā, ņemot vērā, ka paziņojumu bija sniegušas tikai astoņas no deviņām Baltijas valstīm.

               Tika panākta vienošanās, ka ir saņemti pietiekami paziņojumi un ka tādējādi ir iespējams noteikt īpaši aizsargājamo teritoriju spēkā stāšanās datumus, kā noteikts dokumentā MEPC 68/10/2. Tika konstatēts, ka ierosinātā teritorijas definīcija atšķiras no tās, kas noteikta MARPOL IV  pielikumā un ka būtu nepieciešams MARPOL IV pielikuma grozījums, lai varētu stāties spēkā jaunā īpaši aizsargājamo teritoriju definīcija, kāda noteikta dokumentā MEPC 68/10/2.

               Minētie MARPOL IV pielikuma 1. un 11. noteikuma grozījumi ir izklāstīti dokumenta MEPC 69/3/3 pielikumā, lai tos pieņemtu MEPC 69, kā norādīts MEPC 68. ziņojuma 10.22. punktā (MEPC 68/21). Saskaņā ar MARPOL 16. pantu SJO sekretariāts grozījumus izplatīja ar 2015. gada 7. oktobra Apkārtrakstu Nr. 3591, tostarp MEPC rezolūcijas projektu par to pieņemšanu.

               1.3.SOLAS konvencijas II-2/13. noteikuma grozījumi

               MSC 95 apstiprināja SOLAS konvencijas II-2/13. noteikuma grozījumus, kas noteiks prasības par evakuācijas ceļu novērtējumu, veicot evakuācijas analīzi projektēšanas sākumā, kas attieksies uz jauniem ro-ro pasažieru kuģiem un citiem pasažieru kuģiem, kuri pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus. Šo analīzi izmanto, lai identificētu un pēc iespējas novērstu sastrēgumus, kas var veidoties kuģa pamešanas laikā sakarā ar pasažieru un apkalpes pārvietošanos evakuācijas ceļā, tostarp ņemot vērā iespēju, ka apkalpei var rasties vajadzība virzīties pa šiem maršrutiem pretēji pasažieru kustības virzienam. Turklāt šo analīzi izmanto, lai pierādītu, ka glābšanas organizācija ir pietiekami elastīga un paredz iespēju, ka daži evakuācijas ceļi, pulcēšanās vietas, iekāpšanas vietas vai glābšanas laivas un plosti nelaimes gadījuma dēļ nav pieejami.

               Šīs izmaiņas ir izklāstītas MSC 95/22/Add.2. 14. pielikumā. MSC 95. ziņojuma (MSC 95/22) 10.19. punktā norādīts, ka grozījumi tiks pieņemti MSC 96.

               1.4. SOLAS konvencijas II-2/18. noteikuma grozījumi attiecībā uz helikopteru nolaišanās laukumiem uz jauniem ro-ro pasažieru kuģiem saistībā ar Ugunsdrošības sistēmu kodeksa jaunu 17. nodaļu

               SOLAS konvencijas II-2/18. nodaļā ietvertas prasības helikopteru iekārtām. Šo SOLAS konvencijas grozījumu mērķis ir no 2012. gada 22. jūnija ieviest SJO Cirkulāru MSC.1/Circ.1431 – Pamatnostādnes attiecībā uz helikopteru iekārtās uzstādītu putu ugunsdzēsības iekārtu apstiprināšanu –, padarot tā noteikumus obligātus. Tādējādi tiek prasīts, lai putu ugunsdzēsības sistēma atbilstu pamatnostādnēm. Šie grozījumi tika apstiprināti Kuģošanas drošības komitejas sanāksmes 92. sesijā (MSC 92), lai tiktu pieņemti tās 93. sesijā (MSC 93).

               Saistībā ar paredzēto pieņemšanu MSC 93 Padome 2013. gada 8. maijā pieņēma Lēmumu 2014/280/ES
                  1
                par ES nostāju atbalstīt ES SOLAS konvencijas II-2/18. noteikuma grozījumu pieņemšanu.

               Tomēr pieņemšanas posmā MSC 93 nolēma nodot grozījumu projektu atpakaļ SJO Kuģu sistēmu un aprīkojuma apakškomitejas 2. sesijai (SSE 2) turpmākai izskatīšanai.

               Pēc SSE 2 rezultātiem saistībā ar SOLAS konvencijas II-2/18. noteikuma grozījumu projektu MSC 95 norādīja, ka SSE 2 ir sagatavojusi apstiprināšanai arī Ugunsdrošības sistēmu kodeksa (FSS kodekss) jaunu 17. nodaļu attiecībā uz helikopteru iekārtās uzstādītām putu ugunsdzēsības ierīcēm, lai to pieņemtu MSC 96. Sakarā ar lēmumu izstrādāt FSS kodeksa jaunu 17. nodaļu SSE 2 prasīja, lai MSC 95 apsvērtu attiecīgas SOLAS konvencijas II-2/18. noteikuma grozījumu projekta izmaiņas nolūkā to pieņemt MSC 96, nevis MSC 95, līdz ar FSS kodeksa jaunās 17. nodaļas pieņemšanu.

               Tādēļ mainītie SOLAS konvencijas II-2/18. noteikuma grozījumi ir iekļauti arī šajā Padomes lēmuma priekšlikumā, jo tie tiks izskatīti MSC 96, lai tos pieņemtu līdz ar FSS kodeksa jauno 17. nodaļu.

               Šīs SOLAS konvencijas II-2/18. noteikuma grozījumu izmaiņas ir izklāstītas SSE 2/20 2. pielikumā. MSC 95. ziņojuma (MSC 95/22) 12.16. punktā norādīts, ka minētie grozījumi tiks pieņemti MSC 96. FSS kodeksa jaunā 17. nodaļa ir izklāstīta MSC 95. ziņojuma (MSC 95/22/Add.2) 18. pielikuma 2. punktā. MSC 95. ziņojuma (MSC 95/22) 12.15. punktā norādīts, ka jaunā nodaļa tiks pieņemta MSC 96.

               1.5. Ugunsdrošības sistēmu kodeksa pārskatītā 8. nodaļa par automātiskajiem sprinkleriem, uguns detektorsistēmām un ugunsgrēka signalizāciju

               Tā kā automātiskās sprinkleru sistēmas darbību mēdz traucēt minerālvielu radīti aizsērējumi vai nosprostojumi, MSC 95 apstiprināja Ugunsdrošības sistēmu kodeksa (FSS kodekss) 8. nodaļas grozījumus, kas paredz, ka īpaša uzmanība jāpievērš ūdens kvalitātes specifikācijām, kuras sniedzis sistēmas ražotājs, lai novērstu sprinkleru iekšējo koroziju un nosprostošanos.

               Ražotāja norādījumiem par nodošanu ekspluatācijā, pārbaudi un apkopi jāietver tā ūdens kvalitātes specifikācijas, kuru izmanto visā sistēmas aprites ciklā un ūdens kvalitāte uz kuģa aktīvi jāuzrauga.

               Minētie grozījumi ir izklāstīti MSC 95/22/Add.2. 18. pielikuma 1. punktā. MSC 95. ziņojuma (MSC 95/22) 12.11. punktā norādīts, ka šie grozījumi tiks pieņemti MSC 96.

               1.6.Grozījumi 2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas (ESP) kodeksā

               SJO Stāvokļa novērtēšanas sistēmā (CAS) ir noteikta pastiprinātas pārbaudes shēma kuģiem, kuri ir vecāki par 15 gadiem. Uzlabotu pārbaužu programmā beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā jeb pastiprinātās apsekošanas programmā (ESP) norādīts, kā īstenot šādas paaugstinātas intensitātes pārbaudes. Tā kā CAS izmanto ESP sava mērķa sasniegšanai, tad CAS min ESP kā instrumentu tā sasniegšanai. Minētie ESP kodeksa grozījumi attiecas uz to jēdzienu saskaņošanu, kurus visā kodeksā lieto atzītu organizāciju kontekstā. Ierosinātie grozījumi ir redakcionāli. Tādēļ MSC 95 vienojās, ka tiks sagatavots MSC 94 ziņojuma 2. pielikuma (MSC 94/21) labojums, lai iekļautu minētās izmaiņas MSC.381(94) rezolūcijas par grozījumiem 2011. gada Starptautiskajā kodeksa par uzlabotu pārbaužu programmu beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā (2011. gada ESP kodekss) sākotnējā tekstā.

               Šīs izmaiņas ir izklāstītas MSC 95/22/Add.2. 15. pielikumā. MSC 95. ziņojuma (MSC 95/22) 10.26. punktā norādīts, ka minētie grozījumi tiks pieņemti MSC 96.

               2.SJO GROZĪJUMU PIEŅEMŠANA

               2.1.Grozījumu pieņemšana

               Grozījumi, kas norādīti 1.1.–1.6. punktā, tika apstiprināti Atvieglošanas komitejas 39. sesijā, kura notika 2014. gada 22.–-26. septembrī, Jūras vides aizsardzības komitejas 68. sesijā, kura notika 2015. gada 11.–15. maijā, un Kuģošanas drošības komitejas 95. sesijā, kura notika 2015. gada 3.–12. jūnijā, un tie tiks iesniegti pieņemšanai Atvieglošanas komitejas 40. sesijā 2016. gada 4.–8. aprīlī, Jūras vides aizsardzības komitejas 69. sesijā 2016. gada 18.–22. aprīlī un Kuģošanas drošības komitejas 96. sesijā 2016. gada 11.–20. maijā.

               2.2.Apstiprināšana

               Pēc apstiprināšanas un pieņemšanas trīs komitejās, grozījumus, kas izklāstīti iepriekš 1.1.–1.6. punktā, nosūta attiecīgajām līgumslēdzējām pusēm apstiprināšanai.

               3.ATTIECĪGIE ES TIESĪBU AKTI UN ES KOMPETENCE

               3.1.Konvencijas par starptautiskās jūras satiksmes atvieglošanu vispārējs pārskats

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2010/65/ES par ziņošanas formalitātēm kuģiem, kuri ienāk dalībvalstu ostās un/vai iziet no tām, un ar ko atceļ Direktīvu 2002/6/EK, darbības joma ir to administratīvo procedūru, kuras piemēro jūras pārvadājumiem, vienkāršošana un saskaņošana, padarot obligātu informācijas nosūtīšanu elektroniski un racionalizējot ziņošanas formalitātes. Ziņošanas formalitātes, kas noteiktas direktīvas pielikumā ir iedalītas 3 kategorijās: A) Savienības tiesību akti, B) FAL veidlapas un formalitātes saskaņā ar FAL konvenciju un C) citas formalitātes, ko pieprasa valsts tiesību akti. FAL veidlapu izmantošana Eiropas Savienībā ir novērtēta, un informācija, ko pieprasa Savienības tiesību akti un FAL veidlapas, ir saplānota tā, lai attiecīgā gadījumā nodrošinātu elektronisko FAL veidlapu specifikāciju izmantošanu. Direktīvas 7. pantā ir paredzēts, ka dalībvalstis ziņošanas formalitāšu izpildei pieņem FAL veidlapas, turklāt pēc 2015. gada 1. jūnija — tikai elektroniski.

               Prasība attiecīgā gadījumā apkalpes un pasažieru sarakstos norādīt vīzas numuru izriet no VI pielikuma 3.1.2. punkta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss)  (iekļauta Direktīvas 2010/65/ES pielikuma A.2. punktā).

               Līdz ar to FAL konvencijas vispārējā pārskatīšana varētu ietekmēt Direktīvu 2010/65/ES un Regulu (EK) Nr. 562/2006.

               3.2. MARPOL konvencijas IV pielikuma 1. un 11. noteikuma grozījumi attiecībā uz īpaši aizsargājamām teritorijām piemērojamām prasībām

               Jautājums par piemērotu ostu atkritumu uzņemšanas iekārtu esību ir ES ekskluzīvā kompetencē, balstoties uz 4. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2000/59/EK par ostas atkritumu uzņemšanas iekārtām, kas paredzētas kuģu atkritumu un kravu atlieku uzņemšanai. Saistības nodrošināt ostas atkritumu uzņemšanas iekārtas saskaņā ar Rezolūcijas MEPC.200(62) 12.bis pantu ietekmē jomu, uz kuru attiecas minētā direktīva. Ja SJO to pieņems, tad Savienībai būs saistošs MARPOL IV pielikuma grozījumu projekts, lai noteiktu spēkā stāšanās datumus attiecībā uz daļas Baltijas jūras norādīšanu par īpaši aizsargājamu teritoriju.

               3.3. Grozījumi SOLAS konvencijas II-2/13. noteikumā attiecībā uz pasažieru kuģu evakuācijas analīzi

               SOLAS konvencijas II-2/13. noteikums regulē jautājumu par glābšanas izejām. Grozījumi, kurus pieņems MSC 96 un kuri ieviestu izmaiņas SOLAS konvencijas II-2/13. noteikumā, ietekmētu ES tiesību aktus saistībā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/45/EK par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem piemērošanu. Direktīvas 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) daļā paredzēts, ka jauni A klases pasažieru kuģi pilnībā atbilst 1974. gada SOLAS konvencijas prasībām, ņemot vērā grozījumus. Turklāt Direktīvā 2009/45/EK ir iekļauti sīki izstrādāti noteikumi par evakuācijas ceļiem uz B, C un D klases ro-ro pasažieru kuģiem, kā noteikts I pielikuma II nodaļas B daļas B.6-1. punktā.

               3.4.SOLAS konvencijas II-2/18. noteikuma grozījumi attiecībā uz helikopteru nolaišanās laukumiem uz jauniem ro-ro pasažieru kuģiem saistībā ar Ugunsdrošības sistēmu kodeksa jaunu 17. nodaļu

               Ar Direktīvas 2009/45/EK I pielikuma II-2. nodaļu Savienība ir ieviesusi prasības par helikopteru nolaišanās laukumu nodrošināšanu. Konkrēti minētās nodaļas B daļas 18. noteikumā paredzēts, ka "kuģiem, uz kuriem ir helikopteru pacelšanās un nolaišanās laukums, piemēro 2003. gada 1. janvārī pārskatītās SOLAS konvencijas II-2. nodaļas G daļas 18. noteikuma prasības". Direktīvas 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) daļā paredzēts, ka jauni A klases pasažieru kuģi pilnībā atbilst 1974. gada SOLAS konvencijas prasībām, ņemot vērā grozījumus. Ja SOLAS konvencijas II-2/18. noteikuma grozījumi tiktu pieņemti, būtu jāpārskata Direktīvā 2009/45/EK noteiktās prasības par helikopteru nolaišanās laukumiem uz jauniem ro-ro pasažieru kuģiem.

               Turklāt Direktīvas 2009/45/EK I pielikuma II-2. nodaļas A daļas 2. noteikums Ugunsdrošības sistēmu kodeksu, kas pieņemts ar rezolūciju MSC.98(73), attiecina uz B, C un D klases kuģiem, kas būvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk.

               Līdz ar to SOLAS konvencijas grozījumi un Ugunsdrošības sistēmu kodeksa jaunā 17. nodaļa, kurus paredzēts pieņemt MSC 96, ietekmētu Direktīvā 2009/45/EK noteiktās prasības par helikopteru nolaišanās laukumiem, nosakot satvaru šādu noteikumu pārskatīšanai.

               3.5. Ugunsdrošības sistēmu kodeksa pārskatītā 8. nodaļa par automātiskajiem sprinkleriem, uguns detektorsistēmām un ugunsgrēka signalizāciju

               Direktīvas 2009/45/EK I pielikuma II-2. nodaļas A daļas 8. punktā par automātisko sprinkleru, ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmām pieprasīts, ka šādas sistēmas jebkurā laikā spēj tūlīt sākt darboties, un to palaišanai nav vajadzīga apkalpes rīcība. Direktīvas 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) daļā paredzēts, ka jauni A klases pasažieru kuģi pilnībā atbilst 1974. gada SOLAS konvencijas prasībām, ņemot vērā grozījumus.

               Turklāt Direktīvas 2009/45/EK I pielikuma II-2. nodaļas A daļas 8. punkts ugunsdrošības sistēmu kodeksu, kas pieņemts ar rezolūciju MSC.98(73), kurā izdarīti grozījumi, attiecina uz B, C un D klases kuģiem, kas būvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk.

               Līdz ar to Ugunsdrošības sistēmu kodeksa 8. nodaļas grozījumi skartu ES tiesību aktus, piemērojot Direktīvu 2009/45/EK.

               3.6. Grozījumi 2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas (ESP) kodeksā

               Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (ES) Nr. 530/2012, ar ko paredz paātrināti pakāpeniski ieviest prasību par dubultkorpusu vai līdzvērtīgu konstrukciju attiecībā uz vienkorpusa naftas tankkuģiem, ir noteikts mērķis — izveidot MARPOL 73/78 dubultkorpusa vai līdzvērtīgas konstrukcijas prasību paātrinātas pakāpeniskas ieviešanas plānu vienkorpusa naftas tankkuģiem, kā noteikts minētās regulas 3. pantā, un aizliegt transportēt uz vai no dalībvalstu ostām smagos naftas produktus vienkorpusa naftas tankkuģos.

               Ar šo regulu tiek padarīta obligāta SJO stāvokļa novērtēšanas sistēmas (CAS) piemērošana vienkorpusa naftas tankkuģiem, kuri ir vairāk nekā 15 gadus veci. Regulas 5. pantā pieprasīts šādiem tankkuģiem piemērot CAS, kas ir definēta 6. pantā kā stāvokļa novērtēšanas sistēma, kura pieņemta ar 2001. gada 27. aprīļa Rezolūciju MEPC 94(46), kas grozīta ar 2002. gada 11. oktobra Rezolūciju MEPC 99(48) un 2003. gada 4. decembra Rezolūciju MEPC 112(50). Beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā veicamo uzlaboto pārbaužu programmā jeb pastiprinātās apsekošanas programmā (ESP) norādīts, kā īstenot šādu pastiprinātu novērtēšanu. Tā kā CAS izmanto ESP kā līdzekli savu mērķu sasniegšanai, jebkuras ESP pārbaužu izmaiņas kļūs tieši un automātiski piemērojamas ar Regulas (ES) Nr. 530/2012 starpniecību. Līdz ar to grozījumi, kurus paredzēts pieņemt MSC 96. sesijā un kuri ieviestu izmaiņas Pastiprinātās apsekošanas programmas kodeksā, skartu ES tiesību aktus, piemērojot Regulu (ES) Nr. 530/2012.

               3.7.Kopsavilkums

               Ņemot vērā iepriekš norādīto saistību starp ierosinātajiem grozījumiem un attiecīgajiem ES tiesību aktiem, Komisija uzskata, ka iepriekš izklāstīto grozījumu pieņemšana, kas paredzēta FAL 40, MEPC 69 un MSC 96, ir ES ekskluzīvā ārējā kompetencē, kas Savienībai piešķirta ar LESD 3. panta 2. punktu, ciktāl attiecīgo starptautisko tiesību instrumentu pieņemšana ietekmē kopīgos noteikumus vai maina to darbības jomu.

               Atbilstīgi konsolidētajai judikatūrai, pat ja Savienība nav ne SJO locekle, ne attiecīgo starptautisko instrumentu līgumslēdzēja puse, dalībvalstis nav pilnvarotas uzņemties saistības, kas var ietekmēt ES tiesību aktus, kuri pieņemti, lai sasniegtu līgumu mērķus, ja vien tās nav pilnvarotas tā rīkoties ar Padomes lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma.

               4.Secinājums

               Tāpēc Komisija nāk klajā ar priekšlikumu Padomes lēmumam par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem attiecībā uz 1.1.–1.6. punktā norādītajiem grozījumiem, kurus paredzēts pieņemt attiecīgi Atvieglošanas komitejas 40. sesijā, Jūras vides aizsardzības komitejas 69. sesijā un Kuģošanas drošības komitejas 96. sesijā.

               2016/0048 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Atvieglošanas komitejas 40. sesijā, Jūras vides aizsardzības komitejas 69. sesijā un Kuģošanas drošības komitejas 96. sesijā attiecībā uz MARPOL Konvencijas par starptautiskās jūras satiksmes atvieglošanu IV pielikuma, SOLAS konvencijas II-2/13. un II-2/18. noteikuma, Ugunsdrošības sistēmu kodeksa un 2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas kodeksa grozījumu pieņemšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu un 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Eiropas Savienībai jūras transporta nozarē būtu jāpievēršas kuģošanas drošības uzlabošanai un jūras vides aizsardzībai.

               (2)Starptautiskās jūrniecības organizācijas (SJO) Atvieglošanas komiteja (FAL) 39. sesijā apstiprināja Atvieglošanas konvencijas grozījumus. Minētos grozījumus ir paredzēts pieņemt FAL 40. sesijā, kas notiks 2016. gada aprīlī.

               (3)SJO Jūras vides aizsardzības komitejas (MEPC) 68. sesijā vienojās, ka ir saņemti pietiekams daudzums paziņojumu saskaņā ar MARPOL IV pielikuma 12.bis noteikumu, lai daļu Baltijas jūras noteiktu par īpaši aizsargājamu teritoriju, tātad attiecībā uz šo īpaši aizsargājamo teritoriju varētu noteikt spēkā stāšanās datumu, kas norādīts IV pielikuma 11.3. noteikumā. MEPC 68. sesija secināja, ka MARPOL IV pielikuma 1. un 11. noteikuma grozījumi būs nepieciešami, lai stātos spēkā minētās īpaši aizsargājamās teritorijas daļas statuss, un tādā nolūkā būtu jāierosina MARPOL IV pielikuma grozījumi. Minētos grozījumus ir paredzēts pieņemt MEPC 69. sesijā, kas notiks 2016. gada aprīlī.

               (4)SJO Kuģošanas drošības komiteja (MSC) 96. sesijā apstiprināja SOLAS konvencijas II-2/13. un II-2/18. noteikuma, Starptautiskā ugunsdrošības sistēmu kodeksa (FSS kodeksa) un 2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas kodeksa (ESP kodeksa) grozījumus. Minētos grozījumus ir paredzēts pieņemt MSC 96. sesijā, kas notiks 2016. gada maijā.

               (5)FAL konvencijas vispārējā pārskatīšana modernizē tās noteikumus, ņemot vērā tehnoloģiju attīstību saistībā ar informācijas un datu pārsūtīšanu, izmantojot elektroniskus līdzekļus, un viena kontaktpunkta koncepciju. Ar to ievieš pasākumus, kas skar Eiropas Savienību attiecībā uz vīzas numura norādīšanu pasažieru sarakstos, bet ne apkalpes sarakstos, un iestāžu tiesības veidlapu elektronisku iesniegšanu padarīt obligātu. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2010/65/ES
                  2
                5. un 7. pantā noteikts, ka pēc 2015. gada 1. jūnija ziņošanas formalitātes, kas jāpilda kuģiem, kuri ienāk dalībvalstu ostās un iziet no tām, pieņem tikai elektroniskā formātā, izmantojot vienu kontaktpunktu, un ka dalībvalstis ziņošanas formalitāšu izpildei pieņem FAL veidlapas papīra formātā līdz minētajam datumam. Informācija, kas prasīta saskaņā ar Savienības tiesību aktu, pēc 2015. gada 1. jūnija ir jāiesniedz elektroniski. Prasība attiecīgā gadījumā norādīt vīzas numuru apkalpes un pasažieru sarakstos izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 562/2006
                  3
                VI pielikuma 3.1.2. punkta. Šīs prasības paredz stingrākas saistības nekā FAL konvencijas attiecīgie noteikumi un ir atšķirīgas minētās Konvencijas VIII panta nozīmē. Dalībvalstīm kā FAL Konvencijas līgumslēdzējām pusēm par šo atšķirību būtu attiecīgi jāinformē SJO.

               (6)MARPOL IV pielikuma grozījumi ir paredzēti, lai nodrošinātu tiesisko regulējumu tam, kā īstenot MEPC 68 panākto vienošanos, par to, ka ir saņemti pietiekami daudz paziņojumu par ostas atkritumu uzņemšanas iekārtu pieejamību, lai nodrošinātu noteikumu par Baltijas jūras īpaši aizsargājamo teritoriju stāšanos spēkā, tādēļ ir iespējams noteikt spēkā stāšanās datumu attiecībā uz daļas Baltijas jūras noteikšanu par īpaši aizsargājamu teritoriju atbilstīgi šiem paziņojumiem. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/59/EK
                  4
                4. pants attiecas uz jautājumu par ostas atkritumu uzņemšanas iekārtu pieejamību, uz ko attiecas arī Rezolūcijas MEPC.200(62) 12.bis noteikums, un to mērķis ir samazināt kuģu atkritumu un kravu atlieku noplūdes jūrā, īpaši nelikumīgu izkraušanu no kuģiem, kuri izmanto Savienības ostas.

               (7)Grozījumi SOLAS konvencijas II-2/13. noteikumā ieviesīs prasības par evakuācijas ceļu novērtējumu, veicot evakuācijas analīzi projektēšanas sākumā, kas attieksies uz jauniem ro-ro pasažieru kuģiem un citiem pasažieru kuģiem, kuri pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/45/EK
                  5
                6. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) daļā noteikts, ka jauni A klases pasažieru kuģi pilnībā atbilst 1974. gada SOLAS konvencijas prasībām, ņemot vērā grozījumus. Turklāt Direktīvā 2009/45/EK ir iekļauti sīki izstrādāti noteikumi par evakuācijas ceļiem uz B, C un D klases ro-ro pasažieru kuģiem, kā noteikts I pielikuma II nodaļas B daļas 6-1. punktā.

               (8)Grozījumi SOLAS konvencijas II-2/18. noteikumā attiecībā uz helikopteru nolaišanās laukumiem uz jauniem ro-ro pasažieru kuģiem padarīs obligātas prasības, kas noteiktas SJO 2012. gada 31. maija Cirkulārā MSC.1/Circ.1431 – Pamatnostādnes attiecībā uz helikopteru iekārtās uzstādītu putu ugunsdzēsības iekārtu apstiprināšanu. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/45/EK I. pielikuma II-2. nodaļas B daļas 18. punktā paredzēts, ka kuģiem, uz kuriem ir helikopteru pacelšanās un nolaišanās laukums, piemēro 2003. gada 1. janvārī pārskatītās SOLAS konvencijas noteikumu prasības, ko tagad nodomāts grozīt.

               (9)Ugunsdrošības sistēmu (FSS) kodeksa pārskatītā 8. nodaļa nodrošinās, ka īpaša uzmanība tiks pievērsta ūdens kvalitātes specifikācijai, kādu paredz sistēmas ražotājs, lai novērstu iekšējo sistēmas koroziju un sprinkleru iekšēju nosprostojumu. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/45/EK 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) daļā noteikts, ka jauni A klases pasažieru kuģi pilnībā atbilst 1974. gada SOLAS konvencijas prasībām, ņemot vērā grozījumus, kas ar SJO rezolūciju MSC.99(73) kā obligātu SOLAS konvencijā ietver FSS kodeksu. Turklāt Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/45/EK ir iekļauti sīki izstrādāti noteikumi par ugunsdzēsību uz B, C un D klases kuģiem, kā noteikts I pielikuma II-2. nodaļas A daļas 4.5. un 4.8. punktā.

               (10)FSS kodeksa jaunā 17. nodaļa sīkāk precizēs helikopteru iekārtu aizsardzības putu ugunsdzēsības ierīces specifikācijas atbilstīgi SOLAS II-2. nodaļai. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/45/EK 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) daļā noteikts, ka jauni A klases pasažieru kuģi pilnībā atbilst 1974. gada SOLAS konvencijas prasībām, ņemot vērā grozījumus, kas ar SJO rezolūciju MSC.99(73) kā obligātu SOLAS konvencijā ietver FSS kodeksu. Turklāt Direktīvā 2009/45/EK ir iekļauti sīki izstrādāti noteikumi par prasībām helikopteru iekārtām uz B, C un D klases kuģiem, kā noteikts I pielikuma II nodaļas B daļas 18. punktā.

               (11)Grozījumi 2011. gada ESP kodeksā ir paredzēti, lai terminu izmantošanu saskaņotu saistībā ar atzītajām organizācijām. Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 530/2012
                  6
                5. un 6. pants padara obligātu SJO stāvokļa novērtēšanas sistēmas (CAS) piemērošanu vienkorpusa naftas tankkuģiem, kas ir vairāk nekā 15 gadus veci. Beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā veicamo uzlaboto pārbaužu programmā jeb pastiprinātās apsekošanas programmā norādīts, kā īstenot šādu pastiprinātu novērtēšanu. Tā kā CAS izmanto ESP kā līdzekli savu mērķu sasniegšanai, jebkuras šīs programmas pārbaužu izmaiņas kļūs automātiski piemērojamas ar Regulu (ES) Nr. 530/2012.

               (12)Savienība nav ne SJO locekle, ne attiecīgo konvenciju un kodeksu līgumslēdzēja puse. Tādēļ nepieciešams, ka Padome pilnvaro dalībvalstis paust Savienības nostāju un dot savu piekrišanu uzņemties saistības, kas izriet no minētajiem grozījumiem,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1.SJO Atvieglošanas komitejas 40. sesijā Savienības nostāja ir atbalstīt to Atvieglošanas konvencijas grozījumu pieņemšanu, kas izklāstīti SJO dokumenta FAL 39/16 1. pielikumā.

               2.Saskaņā ar FAL konvencijas VIII pantu attiecīgā gadījumā dalībvalstis sniedz paziņojumu SJO ģenerālsekretāram attiecībā uz 1. punktā minētajiem grozījumiem iespējami drīz pēc tam, kad ir stājušies spēkā minētie grozījumi.

               2. pants

               SJO Jūras vides aizsardzības komitejas 69. sesijā Savienības nostāja ir atbalstīt to MARPOL konvencijas IV pielikuma 1. un 11. noteikuma grozījumu pieņemšanu, kas izklāstīti SJO dokumenta MEPC 3/3 pielikumā.

               3. pants

               SJO Kuģošanas drošības komitejas 96. sesijā Savienības nostāja ir atbalstīt šādu grozījumu pieņemšanu:

               –SOLAS konvencijas II-2/13. noteikuma grozījumi, kas izklāstīti SJO dokumenta MSC 95/22/add.2. 14. pielikumā,

               –SOLAS konvencijas II-2/18. noteikuma grozījumi, kas izklāstīti SJO dokumenta SSE 2/20 2. pielikumā,

               –Ugunsdrošības sistēmu kodeksa 8. nodaļas grozījumi, kas izklāstīti SJO dokumenta 95/22/add.2 18. pielikuma 1. punktā,

               –Ugunsdrošības sistēmu kodeksa 17. nodaļas grozījumi, kas izklāstīti SJO dokumenta 95/22/add.2 18. pielikuma 2. punktā,

               –2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas grozījumi, kas izklāstīti SJO dokumenta 95/22/add.2 15. pielikumā.

               4. pants

               1.Savienības nostāju, kas noteikta 1. panta 1. punktā, 2. un 3. pantā, izsaka dalībvalstis, kuras ir SJO dalībvalstis, kopīgi rīkojoties Savienības interesēs.

               2.Par formālām un nelielām izmaiņām 1.,2. un 3. pantā minētajās nostājās var vienoties, neizdarot grozījumus minētajās nostājās.

               5. pants

               Ar šo dalībvalstis tiek pilnvarotas Savienības interesēs dot savu piekrišanu uzņemties saistības, kas izriet no 1.,2. un 3. pantā minētajiem grozījumiem.

               6. pants

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

               Briselē,

                     priekšsēdētājs

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Padomes Lēmums 2014/280/ES par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Kuģošanas drošības komitejas 93. sesijā attiecībā uz SOLAS konvencijas II-1/29., II-2/3., 2/9.7., 2/13.4., 2/18., III/20. noteikuma, Glābšanas līdzekļu kodeksa un 2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas kodeksa grozījumu pieņemšanu, OV L 145, 16.5.2014., 40. lpp.

                     (2)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 20. oktobra Direktīva 2010/65/ES par ziņošanas formalitātēm kuģiem, kuri ienāk dalībvalstu ostās un/vai iziet no tām, un ar ko atceļ Direktīvu 2002/6/EK, OV L 283, 29.10.2010., 1. lpp.

                     (3)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Regula (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.

                     (4)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 27. novembra Direktīva 2000/59/EK par ostas iekārtām, kas paredzētas kuģu atkritumu un kravu atlieku uzņemšanai (OV L 332, 28.12.2000., 81. lpp.).

                     (5)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīva 2009/45/EK par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem (OV L 163, 25.6.2009., 1. lpp.).

                     (6)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 13. jūnija Regula (ES) Nr. 530/2012, ar ko paredz paātrināti pakāpeniski ieviest prasību par dubultkorpusu vai līdzvērtīgu konstrukciju attiecībā uz vienkorpusa naftas tankkuģiem (OV L 172, 30.6.2012., 3. lpp.).