				|

		52014PC0667

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (kodifikācija) /* COM/2014/0667 final - 2014/0309 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           Tautu Eiropas kontekstā
Komisija piešķir lielu nozīmi Savienības tiesību
vienkāršošanai un skaidrošanai, lai tās padarītu skaidrākas
un pieejamākas pilsoņiem, tādējādi sniedzot tiem jaunas
iespējas un izdevību izmantot tiem piešķirtās
īpašās tiesības.
Šo mērķi nevar sasniegt kamēr
daudzie noteikumi, kas tikuši grozīti vairākas reizes, bieži diezgan
būtiski, paliek izkaisīti, tādā veidā, ka tie
jāmeklē daļēji oriģinālajā dokumentā un
daļēji vēlākajos grozošajos dokumentos.
Tādējādi, lai identificētu šī brīža noteikumus,
ir vajadzīgs nozīmīgs pētījums, kas salīdzina
dažādus instrumentus.
Šajā sakarā to noteikumu
kodifikācija, kas bieži tikuši grozīti, ir arī svarīga, lai
tiesību akti būtu skaidri un pārskatāmi.
2.           Komisija 1987. gada 1.
aprīlī nolēma[1]
sniegt rīkojumus saviem darbiniekiem, ka visiem tiesību aktiem
jābūt kodificētiem ne vēlāk kā pēc desmit
grozījumiem, uzsverot, ka šī ir minimālā prasība un ka
struktūrām jācenšas kodificēt pat īsākos laika
posmos tekstus par kuriem tās ir atbildīgas, lai nodrošinātu, ka
noteikumi ir skaidri un viegli saprotami.
3.           Edinburgas Eiropadomes (1992. g.
decembris) prezidentūras secinājumi to apstiprināja[2], uzsverot
kodifikācijas nozīmi, jo tā nodrošina piemērojamo
tiesību skaidrību attiecībā uz to, kādas tiesības
attiecīgam jautājumam piemērojamas attiecīgajā
laikā.
Kodifikācija jāveic pilnīgā
atbilstībā normālajai procedūrai Savienības
tiesību aktu pieņemšanai.
Ņemot vērā to, ka nekādas
izmaiņas pēc būtības nevar tikt veiktas dokumentos, kurus skar
kodifikācija, Eiropas Parlaments, Padome un Komisija ir nolēmuši
ar 1994. gada 20. decembra Starpinstitūciju vienošanos, ka var
izmantot pasteidzinātu procedūru kodifikācijas dokumentu
paātrinātai pieņemšanai.
4.           Šī
priekšlikuma mērķis ir uzņemties Padomes 2009. gada 30. novembra
Regulas (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par
dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis
kodifikāciju[3].
Jaunā regula pārņems dažādos tajā ietvertos
tiesību aktus[4];
šis priekšlikums pilnībā saglabā kodificēto tiesību
aktu saturu un līdz ar to tikai apkopo tos ar tādiem formāliem
grozījumiem, ko prasa pats kodifikācijas pasākums.
5.           Kodifikācijas priekšlikums tika
izstrādāts pamatojoties uz iepriekšēju Regulas (EK) Nr. 1225/2009
un tās grozošo tiesību aktu konsolidāciju 22
oficiālajās valodās, ko veica Eiropas Savienības
Publikāciju birojs ar datu apstrādes sistēmas
palīdzību. Ja pantiem ir piešķirti jauni numuri, atbilstību
veco un jauno numuru starpā parāda tabulā, kas atrodas
kodificētās regulas II pielikumā.
ê 1225/2009
(pielāgots)
2014/0309 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
par aizsardzību pret importu par
dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Ö Savienības Õ dalībvalstis
(kodifikācija)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Ö Līgumu par
Eiropas Savienības darbību Õ , un jo īpaši
tā Ö 207. panta
2. punktu Õ ,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[5],
saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
ê 1225/2009 1.
apsvērums (pielāgots)
1)         Padomes Regula (EK) Ö 1225/2009[6] Õ ir vairākas
reizes būtiski grozīta[7].
Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā regula
būtu jākodificē.
ê 1225/2009 3.
apsvērums (pielāgots)
2)         Nolīgums par 1994. gada
Vispārējā nolīguma par tarifiem un tirdzniecību
VI panta īstenošanu (“1994. gada Antidempinga nolīgums”) ietver
detalizētus noteikumus jo īpaši attiecībā uz dempinga
aprēķināšanu, izmeklēšanas uzsākšanu un veikšanu,
ietverot faktu konstatēšanu un apstrādi, pagaidu pasākumu
ieviešanu, antidempinga maksājumu ieviešanu un iekasēšanu,
antidempinga pasākumu ilgumu un pārskatīšanu un sabiedrības
informēšanu par anitdempinga lietu izmeklēšanu.
3)         Lai Ö panāktu
atbilstošu un pārskatāmu to noteikumu piemērošanu, kas
paredzēti 1994. gada Antidempinga nolīgumā minētā Õ nolīguma Ö teksts pēc
iespējas būtu jāatspoguļo Savienības Õ tiesību aktos.
ê 1225/2009 4.
apsvērums (pielāgots)
è1 Labojums,
OV L 7, 12.1.2010., 22. lpp.
4)         Ö 1994. gada
Antidempinga nolīguma Õ noteikumu
piemērošanā ir svarīgi, lai Ö Savienība Õ ņemtu
vērā to, kā šos noteikumus interpretē Ö Savienības Õ galvenie
tirdzniecības partneri, tādējādi saglabājot
tiesību un pienākumu līdzsvaru, è1 ko
noteica Ö Vispārējās
vienošanās par tarifiem un tirdzniecību Õ “VVTT”. ç
ê 1225/2009 5.
apsvērums (pielāgots)
5)         Ir vēlams Ö izklāstīt Õ skaidrus un
sīki izstrādātus noteikumus normālās
vērtības aprēķināšanai. Konkrēti, visos
gadījumos šāda vērtība būtu jānosaka,
pamatojoties uz pietiekamiem pārdošanas apjomiem
eksportētājvalstī parastā tirdzniecības
režīmā. Ir lietderīgi sniegt pamatnostādnes
attiecībā uz to, kad puses var uzskatīt par saistītām,
lai konstatētu dempingu. Ir lietderīgi definēt apstākļus,
kādos iespējams uzskatīt, ka noiets iekšējā tirgū
rada zaudējumus un to var neņemt vērā, un kādos pret
atlikušo noietu vai pret salikto normālo vērtību, vai pret
noietu trešā valstī var vērst regresa prasību. Ir arī
atbilstīgi paredzēt pienācīgu izmaksu sadali
uzņēmuma darbības uzsākšanas situācijā, un sniegt
padomus, kā definēt uzņēmuma darbības uzsākšanu,
kā arī par izmaksu sadales pakāpi un metodi. Veidojot
normālo vērtību ir arī nepieciešams norādīt
metodes, ko jāizmanto, lai noteiktu pārdošanas, vispārējo
un administratīvo izmaksu apmērus un peļņas procentu, kas
būtu jāietver šādā vērtībā.
ê 1225/2009 6.
apsvērums
6)         Nosakot normālo
vērtību valstīs, kurās nav tirgus ekonomikas, ir
racionāli ieviest noteikumus, lai šim nolūkam varētu
izvēlēties atbilstīgu trešo valsti ar tirgus ekonomiku, un, ja
nav iespējams atrast piemērotu trešo valsti, paredzēt, ka
normālo vērtību var noteikt, izmantojot jebkuru citu
pienācīgu pamatojumu.
ê 1225/2009 7.
apsvērums
7)         Ir lietderīgi
definēt eksporta cenu un uzskaitīt korekcijas, kādas būtu
jāveic gadījumos, kad ir nepieciešams rekonstruēt šo cenu,
pamatojoties uz pirmo atvērtā tirgus cenu.
ê 1225/2009 8.
apsvērums
8)         Lai nodrošinātu
eksporta cenas un normālās vērtības taisnīgu
salīdzinājumu, ir ieteicams uzskaitīt faktorus, kas var
ietekmēt cenas un cenu salīdzināmību, un
izklāstīt konkrētus noteikumus par to, kad un kā būtu
jāveic šādas korekcijas, ietverot to, ka būtu
jāizvairās no divkāršām korekcijām. Ir nepieciešams paredzēt
arī salīdzināšanu, izmantojot vidējās cenas, lai gan
gadījumos, kad atsevišķas eksporta cenas mainās
atkarībā no klienta, reģiona vai laikposma, tās var
salīdzināt ar vidējo normālo vērtību.
ê 1225/2009 9.
apsvērums (pielāgots)
9)         Ir Ö vēlams
izklāstīt Õ skaidrus un
sīki izstrādātus norādījumus par faktoriem, kurus var
izmantot, nosakot, vai imports par dempinga cenām ir nodarījis
būtiskus zaudējumus vai arī draud nodarīt zaudējumus.
Demonstrējot, ka attiecīgā importa apjoma un cenu dēļ Ö Savienības Õ ražošanas nozarei ir
nodarīti zaudējumi, būtu jāpievērš uzmanība citu
faktoru ietekmei un jo īpaši Ö Savienībā Õ dominējošajiem
tirgus apstākļiem.
ê 1225/2009 10.
apsvērums (pielāgots)
10)       Ir ieteicams definēt
terminu “Ö Savienības Õ ražošanas nozare” un
nodrošināt, ka ar eksportētājiem saistītās puses var
tikt izslēgtas no šīs nozares, un definēt terminu
“saistītas”. Ir nepieciešams arī paredzēt antidempinga
pasākumus, kas tiek īstenoti kāda Ö Savienības Õ reģiona
ražotāju vārdā un Ö izklāstīt Õ pamatnostādnes
šāda reģiona definēšanai.
ê 1225/2009 11.
apsvērums (pielāgots)
11)       Ir Ö jāprecizē,
kurš Õ var iesniegt
antidempinga sūdzību, ietverot pakāpi, kādā to
vajadzētu atbalstīt Ö Savienības Õ
rūpniecībai, un šādā sūdzībā ietveramo
informāciju par dempingu, zaudējumiem un cēloņiem. Ir
lietderīgi arī konkretizēt sūdzību noraidīšanas
vai lietas izskatīšanas uzsākšana kārtību.
ê 1225/2009 12.
apsvērums (pielāgots)
12)       Ir Ö jāprecizē Õ veids,
kādā ieinteresētajām pusēm būtu
jāpaziņo informācija, ko pieprasa attiecīgās
iestādes. Ö Ieinteresētajām
pusēm Õ būtu jādod
iespēja uzrādīt visus būtiskos pierādījumus un
aizstāvēt savas intereses. Ir arī vēlams skaidri
norādīt noteikumus un kārtību, kas jāievēro
izmeklēšanas laikā, un jo īpaši noteikumus attiecībā
uz to, kā ieinteresētās puses informē par sevi,
iepazīstina ar savu viedokli un iesniedz informāciju
norādītajā termiņā (ja šādus viedokļus un
informāciju ņem vērā). Ir arī jāparedz
nosacījumi, kādos ieinteresētajai pusei var būt pieejama
citu ieinteresēto pušu sniegtā informācija un kādos tā
var komentēt šādu informāciju. Dalībvalstīm un
Komisijai būtu jāsadarbojas, lai ievāktu informāciju.
ê 1225/2009 13.
apsvērums (pielāgots)
13)       Ir Ö jāizklāsta Õ nosacījumi, pie
kādiem var uzlikt pagaidu maksājumus, ietverot nosacījumus, Ö saskaņā
ar kuriem pagaidu maksājumus Õ var uzlikt ne
ātrāk kā pēc 60 dienām, sākot no lietas
izskatīšanas uzsākšanas, un ne vēlāk kā deviņus
mēnešus pēc tās pabeigšanas. Administratīvu iemeslu
dēļ ir jānodrošina, ka visos gadījumos šādus
maksājumus var uzlikt Komisija – uzreiz uz deviņiem mēnešiem vai
arī, sadalot šo laikposmu divās daļās – uz sešiem un trim
mēnešiem.
ê 1225/2009 14.
apsvērums (pielāgots)
14)       Ir Ö jāizklāsta Õ tādu cenu
labojumu pieņemšanas procedūras, kas vērsti uz dempinga un
zaudējumu likvidēšanu, tā vietā, lai ieviestu pagaidu vai
galīgos maksājumus. Ir lietderīgi Ö precizēt Õ, kādas ir cenu
labojumu laušanas vai atsaukšanas sekas un ka pagaidu maksājumus var
uzlikt gadījumos, kad ir aizdomas par cenu labojumu nepildīšanu vai
kad ir nepieciešama turpmāka izmeklēšana, lai papildinātu
konstatēto. Pieņemot cenu labojumus, būtu
jārūpējas, lai piedāvātie cenu labojumi un to
realizēšana neizraisītu darbību, kas vērsta pret
konkurenci.
ê 1225/2009 15.
apsvērums (pielāgots)
15)       Ir jānodrošina, lai
neatkarīgi no tā, vai ir pieņemti galīgie pasākumi vai
nav, lietas parasti būtu jāizbeidz 12 mēnešu laikā un
nekādā gadījumā ne vēlāk kā 15 mēnešus
pēc izmeklēšanas sākuma.
16)       Izmeklēšana vai lietas
izskatīšana būtu jāizbeidz, ja dempings ir de minimis vai
zaudējumi ir nenozīmīgi, un ir jādefinē Ö šīs
situācijas Õ. Ja ir jāievieš
pasākumi, ir jāparedz izmeklēšanas izbeigšana un Ö jāprecizē Õ, ka pasākumiem
vajadzētu būt mazākiem par dempinga starpību, ja ar to
pietiek, lai novērstu zaudējumus, kā arī
jākonkretizē pasākumu līmeņa aprēķināšanas
metode, ja izmeklēšanu veic, izmantojot atlasi.
ê 1225/2009 16.
apsvērums
17)       Ir jāparedz
atpakaļejoša pagaidu maksājumu iekasēšana, ja to uzskata par
vajadzīgu, un jādefinē apstākļi, kas var novest pie
maksājumu atpakaļejošas piemērošanas, lai izvairītos no
piemērojamo galīgo pasākumu iedarbības
mazināšanās. Ir jānodrošina maksājumu atpakaļejoša
piemērošana arī gadījumos, kad tiek lauzti vai atsaukti cenu labojumi.
ê 1225/2009 17.
apsvērums (pielāgots)
18)       Ir jānodrošina
pasākumu izbeigšana pēc pieciem gadiem, ja vien pārbaude
neliecina, ka tie būtu jāturpina. Gadījumos, kad iesniedz
pietiekamus pierādījumus par izmaiņām apstākļos,
ir arī jāveic starpposmu pārbaudes vai izmeklēšanas, lai
noteiktu, vai iekasētais antidempinga maksājums ir atmaksājamas.
Ir arī Ö jāparedz Õ, ka visos dempinga
pārrēķinos, kuros nepieciešams rekonstruēt eksporta cenas,
maksājumus neuzskata par izmaksām, kas rodas starp importu un
tālāku pārdošanu, ja minētie maksājumi
atspoguļojas to izstrādājumu cenās, uz kuriem attiecas Ö Savienības Õ pasākumi.
ê 1225/2009 18.
apsvērums (pielāgots)
19)       Ir īpaši
jānodrošina eksporta cenu un dempinga starpību
pārvērtēšana, ja maksājumu piesaista
eksportētājs, izmantojot kompensācijas mehānismu, un
pasākumi neatspoguļojas to izstrādājumu cenās, uz
kuriem attiecas Ö Savienības Õ pasākumi.
ê 1225/2009 19.
apsvērums (pielāgots)
è1 Labojums,
OV L 7, 12.1.2010., 22. lpp.
20)       1994. gada Antidempinga
nolīgums neietver noteikumus par antidempinga pasākumu apiešanu, lai
gan atsevišķs VVTT ministru lēmums atzina, ka šādu pasākumu
apiešana ir problēma, un šo jautājumu iesniedza izskatīšanai VVTT
Antidempinga komitejā, lai pieņemtu rezolūciju. Ņemot
vērā, ka līdz šim daudzpusējās sarunas ir bijušas
neveiksmīgas, un kamēr nav zināms è1 Pasaules
Tirdzniecības organizācijas ("PTO") Antidempinga komitejas
lēmums, ç Ö Savienības Õ tiesību aktos
ir nepieciešami noteikumi, kas piemērojami atsevišķiem
gadījumiem praksē, ietverot preču montāžu Ö Savienībā Õ vai trešā
valstī, kuras galvenais mērķis ir apiet antidempinga pasākumus.
ê 1225/2009 20.
Apsvērums (pielāgots)
è1 Labojums,
OV L 7, 12.1.2010., 22. lpp.
21)       Ir arī vēlams
precizēt, kādas darbības ir spēkā esošo pasākumu
apiešana. Apiešanas darbības var notikt gan Ö Savienībā Õ, gan ārpus
tās. Tāpēc ir jāparedz, ka atbrīvojumus no
paplašinātajiem maksājumiem, è1 kas
ir piešķirti importētājiem, var piešķirt arī
eksportētājiem, ç ja maksājumus Ö piemēro Õ tā, lai tie
risinātu apiešanas problēmu ārpus Ö Savienības Õ.
ê 1225/2009 21.
apsvērums
22)       Ir lietderīgi ļaut
apturēt antidempinga pasākumus, ja ir notikušas pagaidu
pārmaiņas tirgū, kas šādu pasākumu turpmāku
piemērošanu uz laiku padara nelietderīgu.
ê 1225/2009 22.
apsvērums (pielāgots)
23)       Ir jānodrošina to, ka
izmeklēšanai pakļautais imports tiek reģistrēts
importēšanas brīdī, lai vēlāk pret šādu importu
varētu Ö piemērot Õ pasākumus.
ê 1225/2009 23.
apsvērums
24)       Lai nodrošinātu
pasākumu pienācīgu izpildi, dalībvalstīm ir
jāveic uzraudzība un jāziņo Komisijai par to preču
importa tirdzniecību, uz kurām attiecas izmeklēšana vai
pasākumi, kā arī par maksājumiem, kas iekasēti
saskaņā ar šo regulu.
ê 1225/2009 26.
apsvērums
25)       Ir lietderīgi
paredzēt pārbaudes vizītes, lai pārbaudītu iesniegto
informāciju par dempingu un zaudējumiem, tomēr šādām
pārbaudēm vajadzētu būt atkarīgām no tā, cik
izsmeļošas atbildes ir saņemtas uz aptaujas jautājumiem.
ê 1225/2009 27.
apsvērums
26)       Ir būtiski paredzēt
atlasi gadījumos, kad iesaistīto pušu vai darījumu skaits ir
pārāk liels, lai izmeklēšanu varētu pabeigt noteiktajā
termiņā.
ê 1225/2009 28.
apsvērums
27)       Ja pušu sadarbība nav
apmierinoša, ir jāparedz, ka var izmantot citu informāciju, lai
konstatētu faktus, un to, ka šāda informācija pusēm var
nebūt tik labvēlīga kā tad, ja tās būtu sadarbojušās.
ê 1225/2009 29. apsvērums
28)       Būtu jāparedz
noteikums par konfidenciālas informācijas apstrādi, lai netiktu
izpausti darījumu noslēpumi.
ê 1225/2009 30.
apsvērums (pielāgots)
29)       Ir būtiski paredzēt
noteikumu par būtisku faktu un apsvērumu izpaušanu pusēm, kuras
atbilst attiecīgajiem nosacījumiem, un par to, ka šādai
izpaušanai jānotiek saskaņā ar Ö Savienības Õ lēmumu
pieņemšanas procesu tādā termiņā, lai puses
varētu aizstāvēt savas intereses.
ê 1225/2009 31.
apsvērums (pielāgots)
30)       Ir apdomīgi
paredzēt administratīvu sistēmu, saskaņā ar kuru var
griezties ar iebildumiem par to, vai pasākumi atbilst Ö Savienības Õ interesēm,
ietverot patērētāja intereses, un noteikt termiņus,
kādos šāda informācija ir jāiesniedz, kā arī
iesaistīto pušu tiesības izpaust informāciju.
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 22. punkts
31)       Šīs īstenošanai ir
vajadzīgi vienoti nosacījumi, lai pieņemtu pagaidu un
galīgos maksājumus un lai varētu pārtraukt izmeklēšanu
bez pasākumu noteikšanas. Komisijai minētie
pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Eiropas
Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011[8].
32)       Pagaidu pasākumu
pieņemšanai būtu jāpiemēro konsultēšanās
procedūra, ņemot vērā šādu pasākumu ietekmi un to
loģisko saistību ar galīgo pasākumu pieņemšanu.
Tā būtu arī jāizmanto attiecībā uz saistību
pieņemšanu, termiņa beigu pārskatu sākšanu vai ne,
pasākumu apturēšanu, pasākumu apturēšanas
paplašināšanu un pasākumu atjaunošanu, ņemot vērā
šādu pasākumu ietekmi, salīdzinot ar galīgajiem
pasākumiem. Ja pasākumu piemērošanas kavēšanās
varētu radīt grūti labojamu kaitējumu, jāļauj
Komisijai pieņemt tādus pagaidu pasākumus, kurus piemēro
nekavējoties,
ê 1225/2009
(pielāgots)
è1 Labojums,
OV L 7, 12.1.2010., 22. lpp.
è2 1168/2012
1. panta 1. punkta a) apakšpunkts
è3 37/2014
1. pants un pielikuma 22. punkta 1. apakšpunkts
IR PIEŅĒMUŠAS ŠO REGULU.
1. pants
Principi
1. Antidempinga maksājumu var
piemērot visām precēm par dempinga cenām, kuru brīva
apgrozība Ö Savienībā Õ rada
zaudējumus.
2. Preci uzskata par dempinga preci, ja to
eksportē uz Ö Savienību Õ par cenu, kas
parastās tirdzniecības operācijās eksportētājvalstī
ir zemāka, salīdzinot ar līdzīgas preces cenu.
3. Eksportētājvalsts parasti ir
preces izcelsmes valsts. Tā tomēr var būt arī
starpniekvalsts, izņemot gadījumus, kad, piemēram, preces tiek
tikai sūtītas caur šo valsti vai arī attiecīgās preces
šajā valstī netiek ražotas, vai arī šajā valstī nav,
ar ko salīdzināt šo preču cenu.
4. Šajā regulā “līdzīga
prece” ir prece, kas ir identiska, tas ir, no visiem aspektiem vienāda ar
attiecīgo preci, vai arī, ja šādas preces nav, ar to saprot citu
preci, kuras īpašības ir ļoti līdzīgas
attiecīgās preces īpašībām, kaut arī tās nav
identiskas no visiem aspektiem.
2. pants
Dempinga konstatēšana
A. NORMĀLĀ VĒRTĪBA
1. Normālo vērtību parasti
nosaka, pamatojoties uz cenām, kādas eksportētājvalstī
ir maksājuši vai maksās neatkarīgie klienti.
Taču gadījumos, kad
eksportētājs eksportētājvalstī neražo vai
nepārdod līdzīgu preci, normālo vērtību var
noteikt, pamatojoties uz citu pārdevēju vai ražotāju cenām.
Cenas, ko izmanto puses, kuras
izrādās saistītas vai ir savstarpēji vienojušās par
kompensāciju mehānismu, nedrīkst uzskatīt par
parastajās tirdzniecības operācijās izmantojamām
cenām un nedrīkst izmantot, lai noteiktu normālo vērtību,
ja vien nav noteikts, ka šādas attiecības cenu neietekmē.
Lai noteiktu, vai divas puses ir
saistītas, var ņemt vērā saistīto pušu
definīciju, kas izklāstīta Komisijas Regulā (EEK) Nr. 2454/93[9]143. pantā.
2. Lai noteiktu normālo
vērtību, parasti izmanto pašmāju patēriņam
paredzētas līdzīgas preces pārdošanas apjomu, ja tas veido
5 % vai vairāk no attiecīgās preces pārdošanas apjoma Ö Savienībā Õ. Taču var
izmantot arī mazākus pārdošanas apjomus, ja, piemēram,
noteiktās cenas uzskata par raksturīgām attiecīgajam
tirgum.
3. Ja parastajās tirdzniecības
operācijās nav novērojamas identiskās preces noiets vai tas
ir nepietiekams, vai arī konkrētā tirgus situācija
neļauj veikt pienācīgu salīdzināšanu, identiskās
preces normālo vērtību aprēķina, pamatojoties uz
ražošanas izmaksām preces izcelsmes valstī, kurām pieskaitītas
pārdošanas, vispārējās un administratīvās
izmaksas saprātīgā apmērā, kā arī
peļņa, vai arī pamatojoties uz parastajās
tirdzniecības operācijās izmantotajām eksporta cenām,
eksportējot preci uz atbilstīgu trešo valsti, ar noteikumu, ka
šīs cenas ir reprezentatīvas cenas.
Var uzskatīt, ka attiecīgajam
izstrādājumam pirmās daļas nozīmē ir īpaša
tirgus situācija, inter alia, ja cenas ir mākslīgi
pazeminātas, ja notiek ievērojama bartera tirdzniecība vai ja ir
noslēgti nekomerciāli pārstrādes nolīgumi.
4. Līdzīgas preces pārdošanu
eksportētājvalsts pašmāju tirgū vai eksportētās
preces pārdošanu trešā valstī par cenām, kas ir
zemākas par vienas vienības ražošanas izmaksām (nemainīgajām
un mainīgajām), kurām pieskaitītas pārdošanas,
vispārējās un administratīvās izmaksas, cenas
dēļ var neuzskatīt par parastām tirdzniecības
operācijām un var neņemt vērā, nosakot normālo
vērtību, tikai tādos gadījumos, ja ir konstatēts, ka
šāda pārdošana notiek ievērojamos apjomos ilgākā
laikposmā, turklāt par cenām, kas neļauj segt izmaksas
saprātīgā laikposmā.
Ja cenas, kas pārdošanas brīdī
ir zemākas par izmaksām, pārsniedz vidējās
svērtās izmaksas izmeklēšanas laikā, uzskata, ka šādas
cenas paredz izmaksu segšanu saprātīgā laikposmā.
Par ilgāku laikposmu parasti uzskata vienu
gadu, bet tas nekādā gadījumā nav mazāks par sešiem
mēnešiem, un uzskata, ka šādā laikposmā preci pārdod
ievērojamos apjomos par cenu, kas ir zemāka par vienas vienības
izmaksām, ja nosaka, ka vidējā, svērtā pārdošanas
cena ir zemāka par vidējām, svērtajām vienas
vienības izmaksām vai ka noiets, pārdodot preci par cenu, kas ir
zemāka par vienas vienības izmaksām, ir vismaz 20 % no
pārdošanas apjoma, ko izmanto, lai noteiktu normālo
vērtību.
5. Izmaksas parasti aprēķina,
pamatojoties uz izmeklēšanai pakļautās puses saglabāto
dokumentāciju, ar noteikumu, ka šāda dokumentācija ir
saskaņā ar vispārpieņemtajiem grāmatvedības
principiem attiecīgajā valstī un ka ir parādīts, ka dokumentācija
pieņemami atspoguļo ar ražošanu un attiecīgās preces
pārdošanu saistītās izmaksas.
Ja izmaksas, kas saistītas ar
attiecīgā izstrādājuma ražošanu un pārdošanu, nav
pienācīgi atspoguļotas attiecīgās puses pierakstos,
tās koriģē vai nosaka, pamatojoties uz citu tās pašas
valsts ražotāju vai eksportētāju izmaksām vai arī, ja
tāda informācija nav pieejama vai izmantojama, uz citiem pamatotiem
apsvērumiem, iekļaujot informāciju, kas iegūta no citiem
reprezentatīviem tirgiem.
Tiek aplūkoti iesniegtie
pierādījumi par izmaksu pienācīgu sadali ar noteikumu, ka
ir parādīta šāda sadalījuma izmantošana
vēsturiskā aspektā. Ja trūkst piemērotākas
metodes, priekšroku dod izmaksu sadalei, pamatojoties uz apgrozījumu.
Izmaksas attiecīgi koriģē, ņemot vērā tos
vienreizējos izmaksu posteņus, kas attiecas uz ražošanu šobrīd
un/vai nākotnē, ja vien tas jau nav atspoguļots izmaksu
sadalē saskaņā ar šo daļu.
Ja kādā izmaksu segšanas
laikposmā uz izmaksām atstāj ietekmi jaunas materiāli
tehniskās bāzes izmantošana ražošanā, kurai ir nepieciešami
ievērojami papildu ieguldījumi, vai arī zemi jaudas izmantošanas
līmeņi, kam par iemeslu ir uzņēmuma darbības
uzsākšana, kura notiek izmeklēšanas laikā vai tā
daļā, saskaņā ar iepriekšminētajiem sadales
noteikumiem šāda posma beigās piemēro uzņēmuma
darbības uzsākšanas posma vidējās izmaksas, un
attiecīgajā laikposmā tās šādā apmērā
iekļauj 4. punkta otrajā daļā minētajās
vidējās svērtajās izmaksās. Uzņēmuma
darbības uzsākšanas posma ilgumu nosaka, ņemot vērā
attiecīgā ražotāja vai eksportētāja
apstākļus, bet tas nedrīkst pārsniegt izmaksu segšanas
laikposmam atbilstīgu sākumposmu. Lai koriģētu
izmeklēšanas laikā piemērojamās izmaksas, ņem
vērā informāciju par uzņēmuma darbības
uzsākšanas posmu, kas pārsniedz šo laikposmu, ja to iesniedz pirms
pārbaudes vizītēm un trīs mēnešu laikā pēc
izmeklēšanas uzsākšanas.
6. Pārdošanas, vispārējo un
administratīvo izmaksu, kā arī peļņas summas
balstās uz faktiskajiem datiem par līdzīgas preces ražošanu un
pārdošanu parastās tirdzniecības operācijās, ko veic
izmeklēšanai pakļautais eksportētājs vai ražotājs. Ja,
pamatojoties uz šo, šādas summas nav iespējams noteikt, tās var
noteikt, pamatojoties uz:
a)           vidējām,
svērtajām, faktiskajām summām, kas ir konstatētas
citiem izmeklēšanai pakļautajiem eksportētājiem vai
ražotājiem, kas nodarbojas ar līdzīgas preces ražošanu un
pārdošanu izcelsmes valsts iekšējā tirgū;
b)           faktiskajām summām, ko
piemēro tās pašas vispārīgās preču kategorijas
ražošanai un pārdošanai parastajās tirdzniecības
operācijās, kuras veic attiecīgais eksportētājs vai
ražotājs izcelsmes valsts iekšējā tirgū;
c)           jebkurām citām
saprātīgām metodēm ar noteikumu, ka šādi noteiktā
peļņas summa nepārsniedz peļņu, ko parasti gūst
citi eksportētāji vai ražotāji, pārdodot tajā pašā
vispārīgajā kategorijā ietilpstošās preces izcelsmes
valsts iekšējā tirgū.
7. a)       Importējot preces no
valstīm, kuras nav tirgus ekonomikas valstis[10], parasto
vērtību nosaka, pamatojoties uz cenu vai salikto vērtību
kādā trešā valstī ar tirgus ekonomiku vai pamatojoties uz
cenu, importējot preces no šīs trešās valsts uz citām
valstīm, ietverot Ö Savienību Õ, vai, ja tas nav
iespējams, izmantojot jebkuru citu pieņemamu pamatojumu, ietverot
cenu, kāda Ö Savienībā Õ ir faktiski
samaksāta vai maksājama par līdzīgu preci un kuru
nepieciešamības gadījumā attiecīgi koriģē,
ietverot pieņemamu peļņas procentu.
              Attiecīgu trešo valsti ar
tirgus ekonomiku izvēlas saprātīgā veidā, jo
īpaši ņemot vērā to visu drošo informāciju, kas ir
pieejama izvēles izdarīšanas laikā. Tāpat ņem
vērā arī termiņus. Attiecīgā gadījumā
izmanto trešo valsti ar tirgus ekonomiku, kurā veic tādu pašu
izmeklēšanu.
              Īsi pēc izmeklēšanas
uzsākšanas tajā iesaistītās puses tiek informētas par
izvēlēto trešo valsti ar tirgus ekonomiku, un tām atvēl 10
dienas piezīmju izteikšanai.
b)           Veicot antidempinga izmeklēšanu
attiecībā uz è1 importu
no Ķīnas Tautas Republikas, Vjetnamas un Kazahstānas, kā
arī no tādām valstīm bez tirgus ekonomikas, ç kas ir PTO
dalībvalstis, līdz ar izmeklēšanas sākšanas dienu
normālo vērtību nosaka atbilstīgi 1. līdz
6. punktam, ja, pamatojoties uz pienācīgi argumentētiem
iesniegumiem, ko iesniedz viens vai vairāki izmeklēšanai
pakļauti ražotāji, un saskaņā ar c) apakšpunktā
minētiem kritērijiem un procedūrām iespējams
pierādīt, ka konkrētie ražotāji attiecībā uz
līdzīgu produktu ražošanu un pārdošanu darbojas gandrīz
pilnīgas tirgus ekonomikas apstākļos. Ja to nav iespējams
veikt, tad piemēro saskaņā ar a) apakšpunktu paredzētos
noteikumus.
c)           Saskaņā ar
b) apakšpunktu pieprasījums ir jāiesniedz rakstveidā, un
tajā ir jābūt pietiekamiem pierādījumiem par to, ka
ražotājs darbojas tirgus ekonomikas apstākļos, tas ir, ja:
–
uzņēmumu lēmumi par cenām,
izmaksām un ieguldījumiem, piemēram, ietverot izejvielas,
tehnoloģiju un darbaspēka izmaksas, produkcijas izlaidi,
realizāciju un investīcijām, tiek pieņemti,
reaģējot uz tirgus informāciju, kas atspoguļo
pieprasījumu un piedāvājumu, bez valsts nozīmīgas
iejaukšanās šai sakarā, un lielāko ieguldījumu izmaksas
būtībā atspoguļo tirgus vērtības,
–
uzņēmumiem ir viena, skaidri saprotama
pamata grāmatvedības uzskaite, kuru pārbauda neatkarīgs
revidents saskaņā ar starptautiskajiem grāmatvedības
standartiem un kuru izmanto visiem nolūkiem,
–
uzņēmumu ražošanas izmaksas un
finansiālo stāvokli neietekmē nozīmīgi izkropļojumi,
kas mantoti no agrākās sistēmas, kurā nebija tirgus
ekonomikas, jo īpaši attiecībā uz aktīvu nolietojumu,
citiem norakstījumiem, bartera darījumiem un samaksu,
kompensējot parādus,
–
uz attiecīgajiem uzņēmumiem attiecas
tiesību akti par bankrotu un īpašumtiesībām, kas
garantē juridisku noteiktību un uzņēmumu darbības
stabilitāti,
–
valūtas konvertēšana notiek
atbilstīgi valūtas kursam tirgū.
              To, vai ražotājs atbilst
iepriekšminētajiem kritērijiem, konstatē è2 parasti
septiņu mēnešu laikā, tomēr jebkurā gadījumā
ne ilgāk kā astoņu mēnešu laikā pēc
izmeklēšanas uzsākšanas ç è3 pēc
tam, kad Savienības nozarei ç ir bijusi
iespēja izteikt savas piezīmes. Šis konstatējums paliek
spēkā visu izmeklēšanas laiku. è3 Komisija
sniedz dalībvalstīm informāciju par sūdzību
analīzi, kas veikta saskaņā ar b) apakšpunktu, parasti 28
nedēļās pēc izmeklēšanas sākšanas. ç
ê 1168/2012 1.
panta 1. punkta b) apakšpunkts (pielāgots)
d)           Ja Komisija ir ierobežojusi Ö izmeklēšanu Õ saskaņā ar
17. pantu, konstatēšanu atbilstīgi šā punkta b) un c)
apakšpunktam veic tikai attiecībā uz Ö izmeklēšanā Õ
iekļautajām personām un visiem ražotājiem, uz kuriem
atbilstīgi 17. panta 3. punktam attiecas individuālie noteikumi.
ê 1225/2009
(pielāgots)
B. EKSPORTA CENA
8. Eksporta cena ir tā cena, kas ir
faktiski samaksāta vai maksājama par preci, kuru
eksportētājvalsts eksportē uz Ö Savienību Õ pārdošanai.
9. Gadījumos, kad eksporta cenas nav vai
izrādās, ka tā nav ticama, jo eksportētājs un
importētājs vai trešā persona ir savstarpēji saistīti
vai ir vienojušies par kompensāciju mehānismu, eksporta cenu var
noteikt, pamatojoties uz cenu, par kādu importētās preces pirmo
reizi pārdod tālāk neatkarīgam pircējam, vai arī
izmanto kādu citu pieņemamu pamatu, ja preces netiek pārdotas
tālāk neatkarīgam pircējam vai tās tiek
tālāk pārdotas tādā stāvoklī, kādā
tika importētas.
Lai noteiktu drošu eksporta cenu, šādos
gadījumos Ö Savienības Õ robežas
līmenī tiek koriģētas visas izmaksas, ietverot
maksājumus un nodokļus, kas rodas laikā starp importēšanu
un tālāku pārdošanu, kā arī uzkrāto
peļņu.
Koriģējamie izmaksu posteņi
ietver visas tās izmaksas, kas parasti rodas importētājam, bet
ko nomaksā kāda puse vai nu Ö Savienībā Õ, vai ārpus
tās, un kura ir saistīta ar importētāju vai
eksportētāju vai kura ir vienojusies ar eksportētāju vai
importētāju par kompensāciju mehānismu, ietverot
parastās transporta, apdrošināšanas, kravas apstrādes,
iekraušanas izmaksas un palīgizmaksas, muitas nodokļus, visus antidempinga
maksājumus un citus nodokļus, kas jāmaksā
importētājvalstī par preču importu vai pārdošanu, un
saprātīgas pārdošanas, vispārējās un
administratīvās izmaksas un peļņu.
C. SALĪDZINĀŠANA
10. Eksporta cenu un normālo
vērtību salīdzina taisnīgi. Šo salīdzināšanu
veic, izmantojot vienādus tirdzniecības līmeņus un
izvēloties laika ziņā pēc iespējas tuvākus
pārdošanas apjomus, kā arī pienācīgu uzmanību
pievēršot citām atšķirībām, kas ietekmē cenu
salīdzināmību. Ja normālā vērtība un
eksporta cena nav salīdzināmas tādā formā, kādas
tās ir noteiktas, katrā konkrētā gadījumā
pēc būtības izdara korekcijas, ņemot vērā
faktorus, par kuriem apgalvo (un kuri norāda), ka tie ietekmē cenas
un cenu salīdzināmību. Izdarot korekcijas, izvairās no
jebkādas pārklāšanās, jo īpaši attiecībā uz
atlaidēm, rabatu atlaidēm, daudzumiem un tirdzniecības
līmeni. Ja izpilda konkrētos nosacījumus, var koriģēt
šādus faktorus.
a)           Fiziskās īpašības
              Korekciju izdara, ņemot
vērā attiecīgo ražojumu fizisko īpašību
atšķirības. Korekcijas pakāpe atbilst konkrētās
atšķirības tirgus vērtības saprātīgam
novērtējumam.
b)           Importa maksājumi un
netiešie nodokļi
              Normālo vērtību
koriģē, ņemot vērā summu, kas atbilst visiem importa
maksājumiem vai netiešajiem nodokļiem, ar ko apliek līdzīgo
preci un tajā ietilpstošās fiziskās sastāvdaļas,
ja tas ir paredzēts patēriņam eksportētājvalstī,
un netiek iekasētas vai atmaksātas, eksportējot preci uz Ö Savienību Õ.
c)           Atlaides, rabatu atlaides un
daudzumi
              Korekcijas izdara, ņemot
vērā atlaižu un rabatu atlaižu, ietverot tos, ko piešķir atkarībā
no daudzuma, atšķirības, ja to apmērs ir pienācīgi
noteikts un tās ir tieši saistītas ar attiecīgā ražojuma
pārdošanu. Tāpat var izdarīt korekciju, ņemot
vērā atliktās atlaides un rabatu atlaides, ja prasība
balstās uz stabilu praksi iepriekšējos laikposmos, ietverot
atbilstību nosacījumiem, kas jāizpilda, lai šādas atlaides
vai rabatu atlaides tiktu piešķirtas.
d)           Tirdzniecības līmenis
i)       Korekciju izdara, ņemot
vērā tirdzniecības līmeņu atšķirības,
ietverot atšķirības, kas var rasties ražotāja oriģināliekārtu
noietā, ja, attiecībā uz izplatīšanas kanāliem abos
tirgos, ir redzams, ka, salīdzinājumā ar parasto
vērtību, eksporta cenai, ietverot salikto eksporta cenu, ir
atšķirīgs tirdzniecības līmenis, un šī
atšķirība ir ietekmējusi cenu salīdzināmību, ko
rāda pārdevēja funkciju un cenu stabilas un nozīmīgas
atšķirības dažādos tirdzniecības līmeņos
eksportējošās valsts iekšējā tirgū. Korekcijas
pakāpes pamatā ir atšķirības tirgus vērtībā.
ii)      Tomēr apstākļos, kas nav
paredzēti i) punktā, ja esošo tirdzniecības
līmeņu atšķirību nevar noteikt sakarā ar to, ka
eksportējošo valstu iekšējos tirgos nav attiecīgu
līmeņu, vai ja ir skaidri redzams, ka zināmas funkcijas
saistās ar citiem tirdzniecības līmeņiem, ko neizmanto
salīdzinājumam, var veikt īpašu korekciju.
e)           Transporta, apdrošināšanas,
kravas apstrādes, iekraušanas izmaksas un palīgizmaksas
              Korekciju izdara, ņemot
vērā tādu ar attiecīgo ražojumu tieši saistīto izmaksu
atšķirības, kas rodas, nogādājot attiecīgo produktu no
eksportētāja telpām pie neatkarīga pircēja, ja
šādas izmaksas tiek ietvertas cenā. Šīs izmaksas ietver
transporta, apdrošināšanas, kravas apstrādes, iekraušanas un
palīgizmaksas.
f)            Iesaiņošana
              Korekciju izdara, ņemot
vērā ar attiecīgo ražojumu tieši saistīto iesaiņošanas
izmaksu atšķirības.
g)           Kredīts
              Korekciju izdara, ņemot
vērā atšķirības konkrētajam pārdošanas apjomam
piešķirto kredītu izmaksas, ar noteikumu, ka šo faktoru ņem
vērā, nosakot cenu.
h)           Izmaksas pēc pārdošanas
              Korekciju izdara, ņemot
vērā to tiešo izmaksu atšķirības, kas saistītas ar
garantiju, tehniskās palīdzības un pakalpojumu
nodrošināšanu, kuru paredz tiesību akti un/vai pirkuma–pārdevuma
līgums.
i)            Komisijas maksa
              Korekciju izdara, ņemot
vērā atšķirības komisijas naudā, ko maksā
saistībā ar apskatāmo noietu.
              Termins “komisijas maksa” attiecas
arī uz uzcenojumu, ko saņem izstrādājuma vai
līdzīga izstrādājuma tirgotājs, ja šāda
tirgotāja funkcijas ir līdzīgas tā pārstāvja
funkcijām, kurš strādā, pamatojoties uz komisijas maksu.
j)            Valūtas konvertācija
              Ja nepieciešams konvertēt
valūtas, lai varētu salīdzināt cenas, šādu
konvertēšanu veic, izmantojot pārdošanas datuma valūtas kursu,
izņemot gadījumus, kad ārvalstu valūtas pārdošana
gaidāmajos tirgos ir tieši saistīta ar attiecīgo eksporta noietu
– tad izmanto nākotnes darījuma valūtas kursu. Pārdošanas
datums parasti ir arī faktūras izrakstīšanas datums, bet var
izmantot līguma noslēgšanas datumu, pirkuma pasūtījuma
datumu vai pasūtījuma apstiprinājuma datumu, ja tie labāk
parāda pārdošanas būtiskos nosacījumus. Valūtas kursu
svārstības neņem vērā, un eksportētājiem
atvēl 60 dienas, lai atspoguļotu valūtas kursu stabilu
attīstību izmeklēšanas laikposmā.
k)           Citi faktori
              Korekciju var izdarīt arī
saistībā ar atšķirībām citos faktoros, kas nav
minēti a) līdz j) apakšpunktā, ja ir redzams, ka tie skar
cenu salīdzināmību atbilstīgi šim punktam, un, jo
īpaši, ka patērētāji šo faktoru dēļ
iekšējā tirgū maksā dažādas cenas.
D. DEMPINGA STARPĪBA
11. Ņemot vērā attiecīgos
taisnīgas salīdzināšanas noteikumus, izmeklēšanas laikposmā
parasti nosaka dempinga starpību, pamatojoties uz vidējās,
svērtās normālās vērtības un visu uz Ö Savienību Õ orientēto
eksporta darījumu vidējo, svērto cenu salīdzinājumu
vai arī uz atsevišķu normālo vērtību un atsevišķu
eksporta uz Ö Savienību Õ cenu
salīdzinājumu uz atsevišķu darījumu bāzes. Taču
normālo vērtību, kas noteikta, pamatojoties uz vidējo,
svērto lielumu, var salīdzināt ar visu atsevišķo eksporta
uz Ö Savienību Õ darījumu
cenām tad, ja ir eksporta cenas, kas ievērojami atšķiras
atkarībā no pircējiem, reģioniem vai laikposmiem, un ja
šīs daļas pirmajā teikumā norādītās metodes
pilnībā neatspoguļo veiktā dempinga apmērus. Šī
daļa neizslēdz atlasi saskaņā ar 17. pantu.
12. Dempinga starpība ir summa, par
kādu normālā vērtība pārsniedz eksporta cenu. Ja
dempinga starpība ir mainīga, var noteikt vidējo, svērto
dempinga starpību.
3. pants
Zaudējumu noteikšana
1. Ja nav norādīts citādi,
ievērojot šo regulu, termins “zaudējumi” nozīmē
būtiskus zaudējumus Ö Savienības Õ ražošanas nozarei,
būtisku zaudējumu draudus Ö Savienības Õ ražošanas nozarei
vai šādas ražošanas nozares veidošanās būtisku aizkavēšanu,
un to interpretē saskaņā ar šā panta noteikumiem.
2. Zaudējumu noteikšanā pamatojas uz
tiešiem pierādījumiem un objektīvi pārbauda:
a)           importa par dempinga cenām
apjomu un ietekmi uz līdzīgu preču cenām Ö Savienības Õ tirgū; un
b)           šāda importa turpmāko
ietekmi uz Ö Savienības Õ ražošanas nozari.
3. Atkarībā no tā, kāds ir
importa par dempinga cenām apjoms, spriež, vai ir bijis ievērojams
importa par dempinga cenām pieaugums – vai nu absolūtā
izteiksmē, vai attiecībā pret ražošanu vai patēriņu Ö Savienībā Õ. Atkarībā
no šā importa ietekmes uz cenām spriež, vai imports par dempinga
cenām ir piedāvājis ievērojami zemāku cenu,
salīdzinājumā ar līdzīgas preces cenu Ö Savienības Õ ražošanā, vai
arī šāda importa rezultātā notiek ievērojama cenu
pazemināšanās vai arī tiek ievērojami aizkavēta cenu
celšanās, kas pretējā gadījumā būtu notikusi.
Neviens no šiem faktoriem, ne arī vēl citi faktori nevar droši
norādīt, kāds lēmums būtu jāpieņem.
4. Ja vienlaicīgi antidempinga
izmeklēšanai tiek pakļauts kādas preces imports no
vairākām valstīm, šāda importa ietekmi vērtē
kopumā tikai tad, ja konstatē, ka
a)           dempinga starpība, kas noteikta
katras valsts importam, pārsniedz 9. panta 3. punktā
definēto de minimis apjomu, un katras valsts importa apjoms nav
nenozīmīgs; un
b)           importa ietekmes
novērtējums kopumā ir vēlams, ņemot vērā
importēto ražojumu savstarpējo konkurenci un importēto
preču un līdzīgu Ö Savienības Õ preču
konkurenci.
5. Pārbaudot importa par dempinga
cenām ietekmi uz attiecīgo Ö Savienības Õ ražošanas nozari,
novērtē visus būtiskos ekonomikas faktorus un indeksus, kas
raksturo nozares stāvokli, ietverot to, ka nozare joprojām
atgūstas no dempinga vai subsīdiju ietekmes pagātnē,
faktisko dempinga starpības lielumu, faktisko un iespējamo noieta,
peļņas, produkcijas izlaides, tirgus daļas, ražīguma, investīciju
nestās peļņas, jaudas izmantošanas samazinājumu, faktorus,
kas ietekmē cenas Ö Savienībā Õ, faktisko un
iespējamo ietekmi uz naudas plūsmu, preču krājumiem,
nodarbinātību, darba samaksu, izaugsmi, spēju piesaistīt
kapitālu vai investīcijas. Šīs uzskaitījums nav
visaptverošs, un neviens no šiem faktoriem nevar droši norādīt,
kāds lēmums būtu jāpieņem.
6. Pamatojoties uz visiem būtiskajiem
pierādījumiem, kas iesniegti saistībā ar 2. punktu,
jāparāda, ka imports par dempinga cenām rada zaudējumus
šīs regulas nozīmē. Tas jo īpaši parāda, ka apjoma
un/vai cenas līmeņi, kas noteikti, ievērojot 3. punktu, ir
ietekmējuši Ö Savienības Õ ražošanas nozari,
kā paredzēts 5. punktā, un ka šī ietekme ir
vērojama tādā pakāpē, ka to var dēvēt par
būtisku ietekmi.
7. Tāpat arī pārbauda citus
zināmos faktorus, ne tikai importu par dempinga cenām, kas vienlaikus
rada zaudējumus Ö Savienības Õ ražošanas nozarei,
lai nodrošinātu to, ka saskaņā ar 6. punktu šādu
pārējo faktoru radītie zaudējumi netiek saistīti ar
importu par dempinga cenām. Šajā sakarā apskatāmie faktori
ietver to importēto ražojumu apjomu un cenu, kas nav preces par dempinga
cenām, pieprasījuma samazināšanos vai izmaiņas patēriņa
modelī, tirdzniecības ierobežojumus un konkurenci starp trešo
valsti un ražotājiem Ö Savienībā Õ, tehnoloģiju
attīstību un Ö Savienības Õ ražošanas nozares
eksporta rezultātus un ražīgumu.
8. Importa par dempinga cenām ietekmi
novērtē saistībā ar Ö Savienības Õ ražošanas nozares
ražoto līdzīgo preci, pamatojoties uz tādiem kritērijiem
kā ražošanas process, ražotāju noiets un peļņa, ja
pieejamie dati ļauj nodalīt šo saražoto preci atsevišķi. Ja
šāda atsevišķa nodalīšana nav iespējama, importa par
dempinga cenām ietekmi novērtē, pārbaudot visšaurāko
ražojumu grupu vai klāstu, kas ietver līdzīgo preci un par
ko ir pieejama nepieciešamā informācija.
9. Būtisku zaudējumu draudu
konstatēšana pamatojas uz faktiem, bet ne uz nepamatotiem apgalvojumiem,
pieņēmumiem vai maz ticamām iespējamībām.
Izmaiņām apstākļos, kas varētu radīt
situāciju, kurā dempings rada zaudējumus, ir jābūt
skaidri paredzamām un nenovēršamām.
Konstatējot būtisku Ö materiālu
zaudējumu Õ draudu esamību,
būtu jāapsver šādi faktori:
a)           ievērojams importa par dempinga
cenām pieauguma temps Ö Savienības Õ tirgū, kas
norāda uz ievērojamu importa pieauguma iespējamību;
b)           pietiekami liela
eksportētāja spēja pārdot savu produkciju vai arī
nenovēršams un ievērojams šādas spējas pieaugums, kas
norāda uz ievērojamu eksporta par dempinga cenām
palielināšanās iespēju uz Ö Savienību Õ, ņemot
vērā to, ka ir pieejami citi eksporta tirgi papildu eksporta
uzņemšanai;
c)           vai importēto preču cenas
ievērojami samazina cenas vai arī kavē cenu pieaugumu, kas
pretējā gadījumā būtu noticis, un, iespējams,
palielina pieprasījumu pēc turpmāka importa;
d)           izmeklēšanai pakļauto
preču krājumi.
Neviens no iepriekšminētajiem faktoriem
nevar droši norādīt, kāds lēmums būtu
jāpieņem, bet visu šo faktoru kopumam ir jānoved pie
secinājuma, ka tālāks eksports par dempinga cenām ir
nenovēršams un ka radīsies būtiski zaudējumi, ja vien
netiks veikti aizsardzības pasākumi.
4. pants
Ö Savienības Õ ražošanas nozares
definīcija
1. Šajā regulā ar terminu “ Ö Savienības Õ ražošanas nozare”
saprot līdzīgo preču ražotāju kopumu Ö Savienībā Õ vai arī tos
ražotājus, kuru kopējais saražoto līdzīgo preču apjoms
veido lielāko daļu no šo preču kopējā saražotā
apjoma Ö Savienībā Õ, kā
definēts 5. panta 4. punktā, izņemot gadījumus,
kad:
a)           ražotāji ir saistīti ar
eksportētājiem vai importētājiem, vai arī paši ir par
importa par dempinga cenām uzskatīto ražojumu importētāji,
terminu “Ö Savienības Õ ražošanas nozare”
var attiecināt uz pārējiem ražotājiem;
b)           ja ir ārkārtas
situācija attiecībā uz minēto produkciju, Ö
Savienības Õ teritoriju var
sadalīt divos vai vairākos konkurējošos tirgos, un
ražotājus katrā no tiem var uzskatīt par atsevišķu
ražošanas nozari, ja:
i)       šādā tirgū esošie
ražotāji pārdod visus vai gandrīz visu minēto produkciju
šajā tirgū; un
ii)      minētās preces ražotāji,
kas atrodas citur Ö Savienības Õ teritorijā,
pieprasījumu šajā tirgū apmierina niecīgos apmēros.
              Šādā situācijā
var konstatēt zaudējumus pat tad, ja Ö Savienības Õ ražošanas nozares
lielākajai daļai nekādi zaudējumi nav nodarīti, ar
noteikumu, ka šādu izolētu tirgu ir piesātinājis imports
par dempinga cenām, kā arī ar noteikumu, ka imports par dempinga
cenām rada zaudējumus visu vai gandrīz visu preču
ražotājiem šādā tirgū.
2. Šīs regulas 1. punktā
ražotājus uzskata par saistītiem ar eksportētājiem vai
importētājiem tikai tad, ja:
a)           viens no viņiem tieši vai
netieši kontrolē otru; vai
b)           viņus abus tieši vai netieši
kontrolē trešā persona; vai
c)           viņi kopā tieši vai
netieši kontrolē trešo personu ar noteikumu, ka ir pamats uzskatīt
vai domāt, ka šādas attiecības liek attiecīgajam
ražotājam uzvesties atšķirīgi no citiem, nesaistītiem ražotājiem.
Šajā punktā uzskata, ka viena puse
kontrolē otru, ja pirmās puses stāvoklis, raugoties no
juridiskā vai darbības viedokļa ir tāds, ka tā var
ierobežot vai vadīt otru pusi.
3. Ja ar Ö Savienības Õ ražošanas nozari
saprot konkrēta reģiona ražotājus, eksportētājiem dod
iespēju piedāvāt attiecīgajam reģionam cenu labojumus,
ievērojot 8. pantu. Šādos gadījumos, novērtējot Ö Savienības Õ
ieinteresētību pasākumos, jo īpaši ņem vērā
reģiona intereses. Ja savlaicīgi netiek piedāvāti
piemēroti cenu labojumi vai arī ir attiecināmas 8. panta
9. un 10. punktā minētās situācijas, var uzlikt
pagaidu vai galīgo maksājumu attiecībā uz visu Ö Savienību Õ. Šādos
gadījumos, ja nepieciešams, maksājumus var attiecināt tikai uz
konkrētiem ražotājiem vai eksportētājiem.
4. Šim pantam piemēro 3. panta
8. punkta noteikumus.
5. pants
Lietas izskatīšanas
uzsākšana
1. Izņemot gadījumus, ko paredz
6. punkts, par dempingu uzskatāmas darbības
pastāvēšanu, pakāpi un sekas sāk izmeklēt
pēc rakstiskas sūdzības saņemšanas no fiziskas vai
juridiskas personas, vai apvienības, kam nav juridiskas personas statusa,
bet kas rīkojas Ö Savienības Õ ražošanas nozares
vārdā.
Sūdzību var iesniegt Komisijai vai
dalībvalstij, kas to nosūta Komisijai. Komisija nosūta
dalībvalstij visu saņemto sūdzību kopijas.
Sūdzību uzskata par iesniegtu pirmajā darba dienā, kas seko
datumam, kurā Komisija ir saņēmusi sūdzību kā
ierakstītu pasta sūtījumu, vai dienā, kad Komisija izsniedz
apstiprinājumu par sūdzības saņemšanu.
Ja sūdzības nav saņemtas, bet
dalībvalsts rīcībā ir pietiekami pierādījumi par
dempingu un tā nodarītajiem zaudējumiem Ö Savienības Õ ražošanas nozarei,
dalībvalsts nekavējoties dara zināmus šos pierādījumus
Komisijai.
2. Saskaņā ar 1. punktu
sūdzībā ietver pierādījumus par dempingu,
zaudējumiem un cēloņsakarību starp importu, ko uzskata par
importu par dempinga cenām, un zaudējumiem, kurus uzskata par
dempinga nodarītiem zaudējumiem. Sūdzība satur šādu
informāciju, kas sūdzības iesniedzējam ir pieejama:
a)           dati par sūdzības
iesniedzēju un sūdzības iesniedzēja apraksts, kurā
norādīts Ö Savienībā Õ ražotās
līdzīgās preces apjoms un vērtība. Ja rakstisko
sūdzību iesniedz Ö Savienības Õ ražošanas nozares
vārdā, sūdzībā norāda ražotājus, kuru
vārdā sūdzība ir iesniegta, pievienojot visu zināmo
līdzīgās preces Ö Savienības Õ ražošanas nozares
pārstāvju (vai līdzīgās preces Ö Savienības Õ ražošanas nozares
apvienību) sarakstu, un, ja iespējams, norādot, kāds ir
katra Ö Savienības Õ ražotāja
saražotās līdzīgās preces apjoms un vērtība;
b)           par preces par dempinga cenu
uzskatītā ražojuma pilnīgs apraksts, minētā ražojuma
izcelsmes vai eksporta valsts vai valstu nosaukumi, dati par katru zināmo
eksportētāju vai ražotāju ārzemēs un zināmo
personu saraksts, kas importē minēto ražojumu;
c)           cenas par kādām
minētā prece tiek pārdota, ja tā ir paredzēta
patēriņam preces eksporta vai izcelsmes valsts vai valstu
iekšējā tirgū (vai, ja nepieciešams, cenas par kādām
preces eksporta vai izcelsmes valsts pārdod preci trešai valstij vai
valstīm, vai par preces salikto vērtību), un eksporta cenas vai,
ja nepieciešams, cenas, kādas nosaka, preci pirmo reizi pārdodot
tālāk neatkarīgam pircējam Ö Savienībā Õ;
d)           izmaiņas
varbūtējā importa par dempinga cenām apjomā, šā
importa ietekme uz līdzīgām precēm Ö Savienības Õ tirgū un ar to
saistīto importa ietekmi uz Ö Savienības Õ ražošanas nozari, ko
demonstrē būtiskie faktori un indeksi, kuri raksturo Ö Savienības Õ ražošanas nozares
stāvokli, piemēram, tie, kas minēti 3. panta 3. un
5. punktā.
3. Ciktāl iespējams, Komisija
pārbauda sūdzībā ietverto pierādījumu
precizitāti un atbilstību, lai noteiktu, vai pietiek
pierādījumu izmeklēšanas uzsākšanai.
4. Izmeklēšanu neuzsāk,
ievērojot 1. punktu, ja vien, pamatojoties uz pārbaudi par to,
kādā mērā tiek atbalstīta vai noraidīta Ö Savienības Õ līdzīgās
preces ražotāju izteiktā sūdzība, netiek konstatēts,
ka sūdzību ir iesniegusi Ö Savienības Õ ražošanas nozare vai
tā ir iesniegta nozares vārdā. Uzskata, ka sūdzību ir
iesniegusi Ö Savienības Õ ražošanas nozare vai
tā ir iesniegta nozares vārdā, ja šo sūdzību atbalsta
tie Ö Savienības Õ ražotāji, kuru
kopējā saražotā produkcija veido vairāk nekā 50 %
no kopējo saražoto līdzīgo preču apjoma, ko saražojusi
tā Ö Savienības Õ ražošanas nozares
daļa, kura vai nu atbalsta, vai noraida sūdzību. Taču
neuzsāk nekādu izmeklēšanu, ja tie Ö Savienības Õ ražotāji, kuri
nepārprotami atbalsta sūdzību, ražo mazāk nekā
25 % no kopējā saražoto līdzīgo preču apjoma, ko
saražojusi Ö Savienības Õ ražošanas nozare.
5. Ja vien nav pieņemts lēmums uzsākt
izmeklēšanu, iestādes izvairās darīt sūdzību
zināmu atklātībai, cenšoties panākt izmeklēšanas
sākšanu. Taču pēc pienācīgi dokumentētas
sūdzības saņemšanas un pirms lietas izskatīšanas
uzsākšanas tās informē attiecīgās
eksportētājvalsts valdību.
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 22. punkta 2. apakšpunkts (pielāgots)
6. Ja īpašos apstākļos Ö Komisija
nolemj Õ uzsākt
izmeklēšanu, kaut arī ne no Savienības ražošanas nozares
pārstāvjiem, ne arī nozares vārdā sūdzība nav
saņemta, to uzsāk un attaisno, pamatojoties uz pietiekamiem
pierādījumiem par dempingu, zaudējumiem un to
cēloņsakarību, kas izklāstīti 2. punktā.
Tiklīdz Komisija ir noteikusi, ka šāda izmeklēšana ir
jāsāk, tā dalībvalstīm sniedz informāciju.
ê 1225/2009
(pielāgots)
7. Lēmumā par to, vai uzsākt
vai neuzsākt izmeklēšanu, vienlaikus apsver pierādījumus
gan par dempingu, gan par zaudējumiem. Sūdzību noraida, ja nav
pietiekamu pierādījumu vai nu par dempingu, vai par zaudējumiem,
ar kuriem pamatot lietas izskatīšanu. Lietas izskatīšanu neuzsāk
valstīs, no kurām importēto preču tirgus daļa ir
mazāka par 1 %, ja vien šādas valstis kopā nenodrošina
3 % vai vairāk no Ö Savienības Õ patēriņa.
8. Sūdzību var atsaukt pirms lietas
izskatīšanas uzsākšanas, šādā gadījumā
pieņemot, ka sūdzība vispār nav tikusi iesniegta.
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 22. punkta 2. apakšpunkts
9. Ja izrādās, ka
pierādījumi ir pietiekami, lai pamatotu procedūras sākšanu,
Komisija to dara 45 dienu laikā pēc sūdzības iesniegšanas
dienas un publicē paziņojumu Eiropas Savienības
Oficiālajā Vēstnesī. Ja iesniegtie
pierādījumi nav pietiekami, tad 45 dienu laikā pēc
sūdzības iesniegšanas dienas Komisijai par to informē
sūdzības iesniedzēju. Parasti 21 dienas laikā pēc
dienas, kad Komisijai ir iesniegta sūdzība, Komisija nodrošina
dalībvalstīm informāciju par saņemtās
sūdzības analīzi.
ê 1225/2009
(pielāgots)
è1 37/2014
1. pants un pielikuma 22. punkta 3. apakšpunkts (pielāgots)
10. Paziņojumā par lietas
izskatīšanas uzsākšanu pasludina izmeklēšanas uzsākšanu,
nosauc attiecīgo preci un valstis, sniedz saņemtās
informācijas kopsavilkumu un nodrošina to, lai visa būtiskā
informācija tiktu darīta zināma Komisijai.
Tajā norāda termiņus,
kādos ieinteresētās puses var informēt par sevi, darīt
zināmu savu viedokli rakstveidā un iesniegt informāciju, ja
izmeklēšanā šādus viedokļus un informāciju ņem
vērā. Tajā arī norāda termiņu, kādā
ieinteresētās puses saskaņā ar 6. panta 5. punktu
var pieteikties uz uzklausīšanu Komisijā.
11. Komisija paziņo attiecīgajiem
eksportētājiem, importētājiem un importētāju vai
eksportētāju pārstāvības apvienībām, kā
arī eksportētājvalsts un sūdzību iesniedzēju
pārstāvjiem par lietas izskatīšanas uzsākšanu un,
ņemot vērā prasību neizpaust konfidenciālu
informāciju, iesniedz rakstiskās sūdzības, kas
saņemta, ievērojot 1. punktu, pilnu tekstu zināmajiem
eksportētājiem un eksportētājvalsts iestādēm un
pēc pieprasījuma izsniedz to pārējām iesaistītajām
ieinteresētajām pusēm. Ja iesaistīto eksportētāju
skaits ir īpaši liels, rakstiskās sūdzības pilnu tekstu var
iesniegt tikai eksportētājvalsts iestādēm vai
attiecīgajām tirdzniecības apvienībām.
12. Antidempinga lietas izskatīšana
neaizkavē muitas formalitāšu kārtošanu.
6. pants
Izmeklēšana
1. Pēc lietas izskatīšanas
uzsākšanas Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm sāk
izmeklēšanu Ö Savienības Õ līmenī.
Šāda izmeklēšana ietver gan dempinga, gan zaudējumu
izmeklēšanu, un abas izmeklēšanas veic vienlaicīgi.
Lai konstatējumi būtu
reprezentatīvi, izvēlas attiecīgu izmeklēšanas laikposmu,
kas dempinga gadījumā parasti ir vismaz seši mēneši tieši pirms
lietas izskatīšanas uzsākšanas.
Parasti neņem vērā
informāciju, kas attiecas uz laikposmu, kas seko izmeklēšanas
laikposmam.
2. Pusēm, kurām nosūta
antidempinga izmeklēšanas aptaujas lapas, atvēl 30 dienas atbilžu
sagatavošanai. Eksportētājiem atvēlēto termiņu nosaka,
sākot no datuma, kad ir saņemta aptaujas lapa, un uzskata, ka eksportētājs
to saņem vienu nedēļu pēc tam, kad tā ir
izsūtīta eksportētājam vai nodota attiecīgajam
eksportētājvalsts diplomātiskajam pārstāvim.
30 dienu termiņu var pagarināt, ņemot vērā
izmeklēšanas termiņus, ar noteikumu, ka attiecīgā puse
uzrāda pamatotu iemeslu šāda pagarinājuma nepieciešamībai
sakarā ar tās īpašiem apstākļiem.
3. Komisija var lūgt
dalībvalstīm nodrošināt informāciju, un dalībvalstis
veic visus nepieciešamos pasākumus, lai izpildītu šo lūgumu.
Tās nosūta pieprasīto
informāciju, kā arī visu veikto pārbaužu un
pētījumu rezultātus Komisijai.
Ja par šo informāciju tiek
izrādīta vispārēja interese vai, ja kāda
dalībvalsts to pieprasa, Komisija nosūta šo informāciju
dalībvalstīm ar noteikumu, ka tā nav konfidenciāla;
konfidenciālas informācijas gadījumā tiek
nosūtīts kopsavilkums, kuram nav konfidenciāls raksturs.
4. Komisija var lūgt dalībvalstis
veikt visas nepieciešamās kontroles un pārbaudes, jo īpaši
attiecībā uz importētājiem, tirgotājiem un
ražotājiem Ö Savienībā Õ, kā arī
veikt izmeklēšanu trešās valstīs ar noteikumu, ka
attiecīgie uzņēmumi dod savu piekrišanu un ka minētās
valsts valdība ir saņēmusi oficiālu informāciju, un
tai nav iebildumu.
Dalībvalstis veic visus nepieciešamos
pasākumus, lai izpildītu šādu Komisijas lūgumu.
Ja Komisija vai dalībvalsts pieprasa,
Komisijas amatpersonas tiek pilnvarotas palīdzēt dalībvalsts
amatpersonām izpildīt to pienākumus.
5. Ieinteresētās puses, kas ir
informējušas par sevi saskaņā ar 5. panta 10. punktu,
uzklausa, ja tās Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī publicētajā paziņojumā
norādītajā termiņā ir iesniegušas rakstisku
lūgumu tikt uzklausītām, parādot, ka tās ir
ieinteresētās puses, kuras, iespējams, ietekmēs lietas
izskatīšanas rezultāti un kurām ir konkrēti iemesli,
kādēļ tās būtu jāuzklausa.
6. Pēc pieprasījuma
importētājiem, eksportētājiem, eksportētājvalsts
valdības pārstāvjiem un sūdzību iesniedzējiem,
kuri ir informējuši par sevi saskaņā ar 5. panta
10. punktu, dod iespēju uzklausīt puses, kuru intereses ir pretējas,
tā, lai būtu pārstāvēti pretēji
viedokļi un piedāvāti atspēkojoši argumenti.
Nodrošinot šādas iespējas,
jāņem vērā nepieciešamība saglabāt
konfidencialitāti un pušu intereses.
Nevienai pusei nav pienākums ierasties uz
tikšanos, un neierašanās nedrīkst ietekmēt attiecīgās
puses stāvokli.
Saskaņā ar šo daļu sniegto
mutisko informāciju ņem vērā tikai tādā
mērā, kādā to pēc tam apstiprina rakstveidā.
7. Atbildot uz rakstisku lūgumu,
sūdzību iesniedzēji, importētāji un
eksportētāji, un to pārstāvības apvienības,
lietotāji un patērētāju organizācijas, kas ir
informējuši par sevi saskaņā ar 5. panta 10. punktu,
kā arī eksportētājvalsts pārstāvji, var
pārbaudīt to visu informāciju, kuru kāda puse ir
darījusi zināmu izmeklēšanas vajadzībām un kura
neietilpst Ö Savienības Õ vai tās
dalībvalstu institūciju sagatavotajos iekšējos dokumentos, un
kura ir būtiska konkrētās puses lietai, un kura nav
konfidenciāla 19. panta nozīmē, un kuru izmanto
izmeklēšanā.
Puses var sagatavot atbildes uz šo
informāciju, un viņu komentārus ņem vērā, ja vien
tie ir pietiekami pamatoti.
8. Izņemot 18. pantā paredzētos
apstākļus, ciktāl iespējams pārbauda ieinteresēto
pušu sniegtās informācijas precizitāti.
9. Ja lietas izskatīšana ir uzsākta,
ievērojot 5. panta 9. punktu, izmeklēšanu pabeidz viena
gada laikā, ja iespējams. Katrā ziņā šādas
izmeklēšanas vienmēr pabeidz 15 mēnešus pēc uzsākšanas
saskaņā ar konstatētiem faktiem atbilstīgi 8. pantam
attiecībā uz cenu labojumiem vai konstatētiem faktiem
atbilstīgi 9. pantam attiecībā uz galīgo lēmumu.
7. pants
Pagaidu pasākumi
1. Pagaidu maksājumus var uzlikt, ja:
a)           lietas izskatīšana ir
uzsākta saskaņā ar 5. pantu;
b)           par to ir paziņots un
ieinteresētajām pusēm ir bijušas è1 atbilstīga
iespēja ç iesniegt
informāciju un sniegt komentārus saskaņā ar 5. panta
10. punktu;
c)           provizoriski ir konstatēts
dempings un no tā izrietošie zaudējumi Ö Savienības Õ ražošanas
nozarei; un
d)           Ö Savienības Õ interesēs ir
novērst šādus zaudējumus.
Pagaidu maksājumus ievieš ne agrāk
kā 60 dienas pirms lietas izskatīšanas uzsākšanas, bet ne
vēlāk kā 9 mēnešus pēc lietas izskatīšanas
uzsākšanas.
2. Pagaidu antidempinga maksājuma
apmērs nepārsniedz provizoriski noteikto dempinga starpību, bet
tam vajadzētu būt mazākam par dempinga starpību, ja ar
šādu mazāku maksājumu pietiek, lai novērstu zaudējumus
Ö Savienības Õ ražošanas nozarei.
3. Pagaidu maksājumus nodrošina ar
garantijām, un attiecīgo preču laišana brīvā
apgrozībā Ö Savienības Õ teritorijā ir
atkarīga no šādas garantijas sniegšanas.
ê 37/2014 1.
pants un pielikums 22. punkta 3. apakšpunkts
4. Komisija pieņem pagaidu pasākumus
saskaņā ar 15. panta 4. punktā minēto procedūru.
ê 1225/2009
5. Ja dalībvalsts pieprasa Komisijas
tūlītēju iejaukšanos un ja ir izpildīti 1. punktā
minētie nosacījumi, Komisija, vēlākais, piecu darba dienu
laikā pēc pieprasījuma saņemšanas nolemj, vai ir uzliekams
pagaidu antidempinga maksājums.
6. Pagaidu maksājumus var uzlikt uz
sešiem mēnešiem un pagarināt šo laikposmu vēl par trim
mēnešiem, vai arī uzlikt uz deviņiem mēnešiem. Taču
maksājumu piemērošanu var pagarināt vai uzlikt tikai uz
deviņiem mēnešiem, ja eksportētāji, kas veido
nozīmīgu attiecīgo tirdzniecības darījumu procentu, to
pieprasa vai neiebilst pret Komisijas paziņojumu.
8. pants
Cenu labojumi
ê 37/2014 1.
pants un pielikums 22. punkta 4. apakšpunkts
1. Gadījumā, ja provizoriski ir
konstatēts, ka dempings pastāv un ka tas ir radījis
zaudējumus, Komisija var saskaņā ar 15. panta 2. punktā
minēto konsultēšanas procedūru piekrist, ka
eksportētāji brīvprātīgi uzņemas pietiekamas
saistības pārskatīt savas cenas vai pārtraukt eksportu par
dempinga cenām, ja tā ir pārliecināta, ka
tādējādi tiek novērsta dempinga zaudējumus radošā
ietekme.
Šādā gadījumā un
tikmēr, kamēr saistības ir spēkā, attiecīgi vai
nu pagaidu maksājumi, kurus Komisija noteikusi saskaņā ar 7.
panta 1. punktu, vai galīgie maksājumi, kuri noteikti
saskaņā ar 9. panta 4. punktu, neattiecas uz tādu attiecīgo
produktu importu, kurus ražojuši uzņēmumi, kas minēti Komisijas
lēmumā, ar kuru tā pieņem saistības, ar
vēlākiem grozījumiem.
Saskaņā ar šādām
saistībām cenu paaugstinājums nav lielāks kā
nepieciešams, lai likvidētu dempinga starpību, bet tam vajadzētu
būt mazākam par dempinga starpību, ja ar šādu
paaugstinājumu pietiek, lai novērstu kaitējumu Savienības
ražošanas nozarei.
ê 1225/2009
2. Cenu labojumus var ierosināt Komisija,
bet eksportētāju pienākums nav veikt šādus cenu labojumus.
Fakts, ka eksportētāji nepiedāvā cenu labojumus vai
neņem vērā aicinājumu tos veikt, nekādi neskar lietas
izskatīšanu.
Taču var konstatēt, ka
zaudējumu draudi ir daudz reālāki, ja imports par dempinga
cenām turpinās. No eksportētājiem nepieprasa un
nepieņem cenu labojumus, ja vien provizoriski netiek konstatēts, ka
dempings pastāv un ka tas ir radījis zaudējumus.
Izņemot ārkārtas gadījumus
cenu labojumus drīkst piedāvāt tikai līdz tā
termiņa beigām, kurā, ievērojot 20. panta
5. punktu, var iesniegt protestus.
3. Piedāvātos cenu labojumus nav
jāpieņem, ja to pieņemšana ir nepraktiska, ja faktisko vai
potenciālo eksportētāju skaits ir pārāk liels vai
arī citu iemeslu dēļ, ietverot iemeslus, kas saistīti ar
vispārējo politiku. Attiecīgo eksportētāju var
informēt par iemesliem, kuru dēļ ir ieteikts noraidīt
piedāvājumu, un viņam var dot iespēju šajā sakarā
izteikt savus komentārus. Noraidīšanas iemeslus izklāsta
galīgajā lēmumā.
4. Pusēm, kuras piedāvā cenu
labojumus, pieprasa sniegt šādu cenu labojumu nekonfidenciālu
variantu, lai ar to varētu iepazīties izmeklēšanā
ieinteresētās puses.
ê 37/2014 1.
pants un pielikums 22. punkta 4. apakšpunkts
5. Ja saistības tiek pieņemtas, tad
izmeklēšanu izbeidz. Komisija izbeidz izmeklēšanu saskaņā
ar 15. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru.
ê 1225/2009
6. Ja cenu labojumus pieņem, dempinga un
zaudējumu izmeklēšanu parasti izbeidz. Šādos gadījumos,
konstatējot, ka dempings vai zaudējumi nepastāv, cenu labojumi
automātiski zaudē spēku, izņemot gadījumus, kad
šāds konstatējums galvenokārt pamatots ar spēkā
esošajiem cenu labojumiem. Šādos gadījumos var pieprasīt, lai
cenu labojumus patur spēkā pieņemamu laikposmu.
Gadījumā, ja konstatē dempingu
un zaudējumus, cenu labojumu ieviešanu turpina saskaņā ar
šīs regulas noteikumiem.
7. Komisija pieprasa, lai katrs
eksportētājs, kura cenu labojumi ir pieņemti, regulāri
sniedz informāciju par savu cenu labojumu izpildīšanu un atļauj
pārbaudīt attiecīgos datus. Šādas prasības
neievērošanu uzskata par cenu labojumu laušanu.
8. Ja konkrēti eksportētāji
cenu labojumus pieņem izmeklēšanas laikā, 11. panta
nolūkā uzskata, ka tie stājas spēkā no datuma,
kurā pabeigta izmeklēšana attiecībā uz
eksportētājvalsti.
ê 37/2014 1.
pants un pielikums 22. punkta 4. apakšpunkts (pielāgots)
9. Ja kāda puse nepilda vai atsauc
saistības vai gadījumā, ja Komisija atsauc saistību
pieņemšanu, šo pieņemšanu attiecīgi atsauc ar Komisijas
lēmumu vai Komisijas regulu un automātiski piemēro pagaidu
maksājumu, kuru Komisija noteikusi saskaņā ar 7. pantu, vai
galīgo maksājumu, kurš noteikts saskaņā ar 9. panta 4.
punktu, ar nosacījumu, ka attiecīgajam eksportētājam ir
bijusi dota iespēja sniegt komentārus, izņemot, ja Ö eksportētājs Õ pats ir atsaucis
saistības. Ja Komisija nolemj atsaukt saistības, tā sniedz
informāciju dalībvalstīm.
ê 1225/2009
Ikviena ieinteresētā puse var
iesniegt informāciju, kas sniedz prima facie pierādījumus
par saistību neizpildi. Turpmāku izmeklēšanu, lai
konstatētu, vai saistības ir vai nav izpildītas, parasti pabeidz
sešu mēnešu laikā, bet ne vēlāk kā deviņus
mēnešus pēc tam, kad iesniegts attiecīgi pamatots pieprasījums.

Saistību izpildes novērošanai
Komisija var pieprasīt dalībvalstu kompetento iestāžu
palīdzību.
ê 37/2014 1.
pants un pielikums 22. punkta 4. apakšpunkts
10. Pamatojoties uz labāko pieejamo
informāciju, ja ir iemesls uzskatīt, ka saistības netiek
pildītas, ja tās netiek pildītas vai ir atsauktas,
gadījumos, ja nav pabeigta izmeklēšana, kuras rezultātā
notika saistību uzņemšanās, saskaņā ar 7. pantu var
noteikt pagaidu maksājumu.
ê 1225/2009
(pielāgots)
9. pants
Lietas izbeigšana, nesākot
pasākumus; galīgo maksājumu uzlikšana
1. Ja sūdzību atsauc, lietu var
izbeigt, ja vien šāda izbeigšana nav pretrunā ar Ö Savienības Õ interesēm.
ê 37/2014 1.
pants un pielikums 22. punkta 5. apakšpunkts
2. Ja aizsardzības pasākumi nav
nepieciešami, izmeklēšanu vai procedūru izbeidz. Komisija izbeidz
izmeklēšanu saskaņā ar 15. panta 3. punktā minēto
pārbaudes procedūru.
ê 1225/2009
3. Ja lietas izskatīšana ir uzsākta,
ievērojot 5. panta 9. punktu, zaudējumus parasti uzskata
par nenozīmīgiem, ja attiecīgā importa apjoms ir
mazāks par 5. panta 7. punktā norādītajiem
apjomiem. Šādu lietas izskatīšanu izbeidz nekavējoties, ja
konstatē, ka dempinga starpība ir mazāka par 2 %, izsakot
to procentos no eksporta cenas, ar noteikumu, ka tad, ja atsevišķiem
eksportētājiem dempinga starpība ir mazāka par 2 %,
izbeidz tikai izmeklēšanu, bet uz viņiem joprojām attiecas
lietas izskatīšana, un, saskaņā ar 11. pantu, viņi var
tikt pakļauti atkārtotai izmeklēšanai attiecībā uz
attiecīgo valsti.
ê 37/2014 1.
pants un pielikums 22. punkta 5. apakšpunkts
4. Ja galīgi konstatētie fakti
apliecina dempinga un tā radītā kaitējuma esību un
saskaņā ar 21. pantu Savienības interesēs ir
nepieciešams iejaukties, Komisija saskaņā ar 15. panta 3. punktā
minēto pārbaudes procedūru nosaka galīgo antidempinga
maksājumu. Ja spēkā ir pagaidu maksājumi, tad Komisija
minēto procedūru sāk ne vēlāk kā vienu
mēnesi pirms šādu maksājumu termiņa beigām.
Antidempinga maksājuma apmērs
nepārsniedz konstatēto dempinga starpību, bet tam vajadzētu
būt mazākam par dempinga starpību, ja ar to pietiek, lai
novērstu kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
ê 765/2012 1.
pants
5. Ražojuma importam no visiem avotiem, par
kuriem konstatēts, ka tie īsteno dempingu un nodara kaitējumu,
vienmēr bez diskriminācijas piemēro antidempinga maksājumu
pienācīgā apmērā, ja vien tas nav imports no avotiem,
kuru piedāvātās saistības pieņemtas saskaņā
ar šīs regulas noteikumiem.
Regulā, ar ko nosaka antidempinga
pasākumus, precizē katra piegādātāja maksājumu
vai, ja tas nav iespējams, attiecīgās
piegādātājvalsts mēroga maksājumu. Pat ja
piegādātāji ir juridiski nošķirti no citiem
piegādātājiem vai no valsts, nosakot maksājumu, tos tomēr
var uzskatīt par vienu subjektu. Šīs daļas piemērošanas
nolūkā var ņemt vērā tādus faktorus kā
strukturāla vai korporatīva saistība starp
piegādātājiem un valsti vai starp piegādātājiem,
valsts kontrole vai materiāla ietekme uz cenu noteikšanu un produkcijas
izlaidi vai piegādātājvalsts ekonomikas struktūra.
ê 1225/2009
(pielāgots)
è1 1168/2012
1. panta 2. punkts
è2 37/2014
1. pants un pielikums 22. punkta 6. apakšpunkts
è3 37/2014
1. pants un pielikums 22. punkta 7. apakšpunkts
6. è1 Ja
Komisija ir ierobežojusi Ö izmeklēšanu Õ saskaņā ar
17. pantu, antidempinga maksājums, ko piemēro precēm, kuras tiek
importētas no tādiem eksportētājiem vai ražotājiem, kas
tika informējuši par sevi saskaņā ar 17. pantu, bet kas netika
iekļauti Ö izmeklēšanā Õ, nepārsniedz
vidējo svērto dempinga starpību, kura konstatēta
attiecībā uz atlasē iekļautajām personām,
neatkarīgi no tā, vai normālā vērtība
šādām personām noteikta, pamatojoties uz 2. panta 1. līdz
6. punktu vai 2. panta 7. punkta a) apakšpunktu. ç
Šajā punktā Komisija neņem
vērā nulles un nelielās starpības, ne arī 18.
pantā minētajos apstākļos konstatētās
starpības.
Precēm, ko importē
eksportētāji vai ražotāji, uz kuriem attiecas 17. pantā
paredzētie individuālie noteikumi, piemēro individuālos
maksājumus.
10. pants
Atpakaļejošs
spēks
1. Pagaidu
pasākumus un galīgos antidempinga maksājumus piemēro tikai
tām precēm, kas tiek laistas brīvā apgrozībā
pēc tam, kad ir stājies spēkā Ö pasākums Õ, kas pieņemts,
ievērojot attiecīgi 7. panta 1. punktu vai 9. panta
4. punktu un ņemot vērā šajā regulā noteiktos
izņēmumus.
è2 2.
Ja ir piemērots pagaidu maksājums un galīgi konstatētie
fakti apliecina dempinga un kaitējuma esību, neatkarīgi no
tā, vai tiks noteikts galīgais antidempinga maksājums, Komisija
lemj par to, kāda daļa no pagaidu maksājuma ir iekasējama
galīgi. ç Šajā nolūkā
“zaudējumi” nenozīmē Ö Savienības Õ ražošanas nozares
būtisku aizkavēšanu, ne arī būtisku zaudējumu draudus,
izņemot gadījumu, kad konstatē, ka bez pagaidu pasākumiem
tie būtu pārvērtušies būtiskos zaudējumos. Visos pārējos
gadījumos, kas saistīti ar šādiem draudiem vai aizkavēšanu,
atceļ visus pagaidu maksājumus, un galīgos maksājumus var
ieviest tikai, sākot no datuma, kad ir sastādīts galīgais
lēmums, kas apliecina draudu vai būtiskas aizkavēšanas
esamību.
3. Ja galīgais antidempinga
maksājums pārsniedz pagaidu maksājumu, starpību
neiekasē. Galīgo maksājumu pārrēķina, ja tas ir
mazāks par pagaidu maksājumu. Ja galīgais lēmums ir
negatīvs, pagaidu maksājumu neapstiprina.
4. Galīgo antidempinga maksājumu var
piemērot precēm, kas nonākušas patēriņā ne
agrāk kā 90 dienas pirms pagaidu pasākumu piemērošanas
datuma, bet ne pirms izmeklēšanas uzsākšanas, ja:
a)           imports ir reģistrēts
saskaņā ar 14. panta 5. punktu;
b)           Komisija ir devusi
attiecīgajiem importētājiem iespēju sniegt savus
komentārus;
c)           minētā prece jau
ilgāku laiku ir bijusi prece par dempinga cenām, vai
importētājs ir apzinājies, vai viņam bija
jāapzinās, ka viņš īsteno dempingu, attiecībā uz
dempinga pakāpi un zaudējumiem, kurus uzskata par dempinga
radītajiem zaudējumiem, vai konstatētajiem zaudējumiem; un
d)           papildus tam importa līmenim,
kas radījis zaudējumus izmeklēšanas laikā, importa apjoms
turpina ievērojami pieaugt un, ņemot vērā laiku, apjomu un
citus apstākļus, ticams, ka tas nopietni samazinās
piemērojamā antidempinga maksājuma korektīvo iespaidu.
5. Gadījumos, kad tiek lauzti vai
atsaukti cenu labojumi, galīgos maksājumus var piemērot
precēm, kas nonākušas patēriņā ne agrāk kā
90 dienas pirms pagaidu pasākumu piemērošanas, ar noteikumu, ka
importētās preces ir reģistrētas saskaņā ar
14. panta 5. punktu un ka šādu atpakaļejošu
novērtējumu nepiemēro precēm, kas importētas pirms
cenu labojumu laušanas vai atsaukšanas.
11. pants
Termiņi, pārbaudes un
atlīdzināšana
1. Antidempinga pasākums paliek
spēkā tik ilgi un tādā apmērā, kāds
nepieciešams, lai neitralizētu dempingu, kas rada zaudējumus.
2. Galīgā antidempinga pasākuma
termiņš beidzas piecus gadus pēc tā uzlikšanas vai piecus gadus
pēc datuma, kurā beidzās pēdējais pārskats par
dempingu un zaudējumiem, ja vien pārskatā nekonstatē, ka
pasākuma beigas var novest pie dempinga un zaudējumu
turpināšanās vai atkārtošanās. Šādu termiņa beigu
pārskatu sāk pēc Komisijas iniciatīvas vai pēc Ö Savienības Õ ražotāju
pieprasījuma vai viņu vārdā iesniegta pieprasījuma, un
pasākums paliek spēkā, kamēr nav zināmi šāda
pārskata rezultāti.
Termiņa beigu pārskatu sāk, ja
pieprasījums satur pietiekamus pierādījumus tam, ka
pasākumu beigas varētu novest pie dempinga un zaudējumu
turpināšanās vai atkārtošanās, piemēram, šādu
varbūtību var demonstrēt pierādījumi par
turpinātu dempingu un zaudējumiem vai pierādījumi, ka
zaudējumu novēršana ir daļēji vai pilnīgi
atkarīga no pasākumu piemērošanas, vai pierādījumi, ka
eksportētāju situācija vai tirgus apstākļi norāda,
ka dempings, kas rada zaudējumus, var turpināties.
Veicot izmeklēšanu saskaņā ar
šo punktu, eksportētājiem, importētājiem,
eksportētājvalsts pārstāvjiem un ražotājiem Ö Savienībā Õ nodrošina
iespēju izvērst paskaidrojumus, atspēkot vai sniegt
komentārus par jautājumiem, kas izklāstīti pārskata
pieprasījumā, un secinājumus izdara, ņemot vērā
visus būtiskos un pienācīgi dokumentētos pierādījumus,
kas iesniegti saistībā ar jautājumu, vai pasākumu
izbeigšana var vai nevar novest pie dempinga un zaudējumu
turpināšanās vai atkārtošanās.
Paziņojumu par gaidāmajām
termiņa beigām savlaicīgi publicē Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī pasākumu
piemērošanas termiņa pēdējā gadā, kā
noteikts šajā punktā. Pēc tam ražotājiem Ö Savienībā Õ ne vēlāk
kā trīs mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām, ir
tiesības iesniegt pārskata pieprasījumu saskaņā ar
otro daļu. Publicē arī paziņojumu par pasākumu
faktisko izbeigšanu, ievērojot šo punktu.
3. Ja uzskata par lietderīgu, pēc
Komisijas iniciatīvas vai pēc dalībvalsts pieprasījuma, vai
pēc kāda eksportētāja vai importētāja
pieprasījuma ar noteikumu, ka pēc galīgā pasākuma
ieviešanas ir pagājis attiecīgs laikposms vai vismaz viens gads, vai
pēc Ö Savienības Õ ražotāju
pieprasījuma, kurā ir ietverti pietiekami pierādījumi, kas
pamato nepieciešamību pēc šādas starpposma pārskata, var
pārskatīt arī nepieciešamību turpināt pasākumu
piemērošanu.
Starpposma pārbaudi uzsāk, ja
pieprasījumā ir sniegti pietiekami pierādījumi tam, ka
pasākuma turpmāka piemērošana, lai neitralizētu dempingu,
ilgāk nav nepieciešama, un/vai nav domājams, ka zaudējumi
turpināsies vai atkārtosies, ja pasākumu atceltu vai
mainītu, vai ka ar esošo pasākumu nepietiek vai vairs nepietiek, lai
neitralizētu dempingu, kas rada zaudējumus.
Ja izmeklēšanas pasākumus veic,
ievērojot šo punktu, Komisija cita starpā var apsvērt, vai ar
dempingu un zaudējumiem saistītie apstākļi ir
ievērojami mainījušies un vai esošie pasākumi nodrošina cerētos
rezultātus un novērš zaudējumus, kas ir konstatēti iepriekš
saskaņā ar 3. pantu. Šajā sakarā, pieņemot
galīgo lēmumu, ņem vērā visus būtiskos un
pienācīgi dokumentētos pierādījumus.
4. Pārskatu veic arī, lai
konstatētu attiecīgās eksportētājvalsts to jauno
eksportētāju dempinga individuālās starpības, kuri
netika eksportējuši preci izmeklēšanas laikposmā, ar kuru
pamatoti pasākumi.
Pārskatu uzsāk, ja jaunais
eksportētājs vai ražotājs var parādīt, ka nav
saistīts ar kādu no tiem eksportētājvalsts eksportētājiem
vai ražotājiem, uz kuriem attiecas precei piemērotie antidempinga
pasākumi, un ka tas faktiski ir eksportējis preci uz Ö Savienību Õ pēc
izmeklēšanas laikposma, vai ja tas var nodemonstrēt, ka ir
uzņēmies neatsaucamas līgumsaistības eksportēt uz Ö Savienību Õ ievērojamu
ražojumu daudzumu.
è3 Jaunā
eksportētāja pārbaudi sāk un veic paātrināti
pēc tam, kad Savienības ražotājiem ir bijusi iespēja sniegt
komentārus. ç Komisijas regula par
pārbaudes uzsākšanu atceļ spēkā esošos maksājumus
attiecībā uz attiecīgo jauno eksportētāju, grozot
regulu, kas ir uzlikusi šādus maksājumus, un pakļaujot importu
reģistrācijai saskaņā ar 14. panta 5. punktu, lai
nodrošinātu antidempinga maksājuma atpakaļejošu
piemērošanu, sākot no pārskata uzsākšanas datuma, ja
tā rezultātā tiek konstatēts dempings.
Šā punkta noteikumus nepiemēro, ja
maksājumi uzlikti saskaņā ar 9. panta 6. punktu.
5. Šīs regulas attiecīgos noteikumus
par procedūrām un izmeklēšanu veikšanu, izņemot tos, kas
attiecas uz termiņiem, piemēro ikviena pārskata
gadījumā, ko veic atbilstīgi 2., 3. un 4. punktam.
Pārskatus atbilstīgi 2. un
3. punktam veic paātrināti, un parasti tos pabeidz
12 mēnešu laikā pēc pārskatu sākšanas datuma.
Katrā ziņā pārskatus atbilstīgi 2. un
3. punktam visos gadījumos pabeidz 15 mēnešu laikā pēc
to sākšanas.
Pārskatus atbilstīgi 4. punktam
visos gadījumos pabeidz deviņu mēnešu laikā pēc to
sākšanas.
Ja pārskats, ko veic saskaņā ar
2. punktu, ir sākts, kamēr tajā pašā
procedūrā turpinās pārskats saskaņā ar
3. punktu, tad pārskatu saskaņā ar 3. punktu pabeidz
tajā pašā laikā, kas paredzēts attiecībā uz
pārskatu saskaņā ar 2. punktu.
ê 1225/2009
Ja
izmeklēšana nav pabeigta pirmajā daļā noteikto termiņu
laikā, tad pasākumi:
–
nav spēkā, ja tiek veiktas
izmeklēšanas saskaņā ar 2. punktu,
–
nav spēkā, ja paralēli tiek veiktas
izmeklēšanas saskaņā ar 2. un 3. punktu, ja vai nu
izmeklēšana saskaņā ar 2. punktu ir sākta, kamēr
saskaņā ar to pašu procedūru notiek pārskatīšana
saskaņā ar 3. punktu, vai ja minētie pārskati
sākti vienlaicīgi, vai
–
paliek nemainīti, ja tiek veiktas
izmeklēšanas saskaņā ar 3. un 4. punktu.
Paziņojumu
par pasākumu faktisko izbeigšanu saskaņā ar šo punktu
publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 22. punkta 7. apakšpunkts
6.
Pārskatīšanu, ko veic, ievērojot šo pantu, sāk Komisija.
Komisija saskaņā ar 15. panta 2. punktā minēto
konsultēšanās procedūru pieņem lēmumu par to, vai
sākt pārskatīšanu, ievērojot šā panta 2. punktu.
Tiklīdz operators vai dalībvalsts ir iesnieguši pieprasījumu, ar
ko pamato pārskatīšanas sākšanu, ievērojot 3. un 4. punktu,
un Komisija ir pabeigusi to analizēt, vai Komisija pati ir noteikusi, ka
būtu jāpārskata vajadzība pēc tālākas
pasākumu piemērošanas, Komisija arī sniedz informāciju
dalībvalstīm.
Atkarībā
no pārskatīšanas rezultātiem pasākumus saskaņā ar
15. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru atceļ
vai turpina, ievērojot šā panta 2. punktu, vai atceļ, turpina
vai groza, ievērojot šā panta 3. un 4. punktu. Ja pasākumus
atceļ attiecībā uz atsevišķiem eksportētājiem,
bet ne visai valstij kopumā, uz šiem eksportētājiem turpina
attiekties procedūra un, ievērojot šo pantu, uz tiem automātiski
var attiecināt atkārtotu izmeklēšanu jebkuras jaunas
pārskatīšanas laikā, kura attiecas uz minēto valsti.
ê 1225/2009
(pielāgots)
7. Ja pasākumu pārskats,
ievērojot 3. punktu, tiek veikts pasākumu piemērošanas
laikposma beigās, kā norādīts 2. punktā,
šāda pārbaude aptver arī 2. punktā
izklāstītos apstākļus.
8. Neatkarīgi no 2. punkta
importētājs var pieprasīt atmaksāt iekasētos
maksājumus, ja izrādās, ka dempinga starpība, uz kuras
pamata maksājums veikts, ir likvidēta vai samazināta līdz
līmenim, kas ir zemāks par līmeni, no kura sāk
piemērot spēkā esošos maksājumus.
Pieprasot atmaksāt antidempinga
maksājumus, importētājs iesniedz Komisijai iesniegumu.
Iesniegumu iesniedz ar tās dalībvalsts starpniecību, kuras
teritorijā preces tika laistas brīvā apgrozībā, sešu
mēnešu laikā, sākot no datuma, kad kompetentās
iestādes attiecīgi noteica piemērojamo galīgo
maksājumu apmēru, vai sākot no datuma, kurā tika
pieņemts galīgais lēmums iekasēt pagaidu maksājumus.
Dalībvalstis tūlīt nosūta iesniegumu Komisijai.
Uzskata, ka iesniegums par atmaksāšanu
tikai tad ir attiecīgi papildināts ar pierādījumiem, ja
tajā ir atrodama precīza informācija par pieprasīto
atmaksājamo antidempinga maksājumu summu un visi muitas dokumenti
attiecībā uz šādas summas aprēķiniem un
samaksāšanu. Tajā ir arī reprezentatīvu laikposmu aptveroši
pierādījumi par parastajām cenām un eksporta cenām, ko
eksportētājs vai ražotājs, uz kuru attiecas maksājums, ir
noteicis eksportam uz Ö Savienību Õ. Gadījumos, kad
importētājs nav saistīts ar attiecīgo
eksportētāju vai ražotāju, un šāda informācija nav
tūlīt pieejama, vai ja eksportētājs vai ražotājs
nevēlas to sniegt importētājam, iesniegumā ir
eksportētāja vai ražotāja apliecinājums, ka dempinga
starpība ir samazināta vai likvidēta, kā norādīts
šajā pantā, un ka būtiskos pierādījumus iesniegs
Komisijai. Ja šādi pierādījumi pieņemamā
laikposmā netiek saņemti no eksportētāja vai ražotāja,
iesniegumu noraida.
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 22. punkta 7. apakšpunkts
Komisija lemj, vai un kādā
apmērā pieteikums būtu jāapmierina, vai arī tā
jebkurā laikā var nolemt, ka sāks starpposma
pārskatīšanu saskaņā ar pārskatīšanai
piemērojamiem noteikumiem; šādas pārskatīšanas
rezultātā iegūto informāciju un konstatējumus izmanto,
lai noteiktu, vai un kādā mērā maksājumu
atmaksāšana ir pamatota. Tiklīdz Komisija ir pabeigusi pieteikuma
izskatīšanu, tā dalībvalstīm sniedz informāciju.
ê 1225/2009
(pielāgots)
è1 Labojums,
OV L 7, 12.1.2010., 22. lpp.
Maksājumu atmaksāšana parasti notiek
12 mēnešu laikā un nekādā gadījumā
nepārsniedz 18 mēnešus, sākot no datuma, kurā preces
importētājs, kam uzlikts antidempinga maksājums, ir iesniedzis
atmaksāšanas pieprasījumu, pievienojot attiecīgus pierādījumus.

Parasti atļautā atmaksājuma
summu izmaksā dalībvalstis 90 dienu laikā pēc Komisijas
lēmuma.
9. Visos pārskatos un
izmeklēšanās par atmaksāšanu, kuras, ievērojot šo pantu,
veic Komisija ar noteikumu, ka apstākļi nav mainījušies, izmanto
tās pašas metodes, kas tika izmantotas izmeklēšanā, kuras
rezultātā tika ieviests maksājums, attiecīgi ņemot
vērā 2. pantu un jo īpaši tā 11. un
12. punktu, kā arī 17. pantu.
10. Izmeklēšanā, ko veic,
ievērojot šo pantu, Komisija pārbauda eksporta cenu ticamību
saskaņā ar 2. pantu. Taču, nolemjot veidot eksporta cenu
saskaņā ar 2. panta 9. punktu, tā šo cenu
aprēķina, neieturot samaksāto antidempinga maksājumu summu,
ja tiek sniegti izšķiroši pierādījumi, ka maksājums ir
attiecīgi atspoguļots tālākpārdošanas cenās un
turpmākajās pārdošanas cenās Ö Savienībā Õ.
12. pants
è1 Absorbcija ç
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 22. punkta 8. apakšpunkts
1. Ja Savienības ražošanas nozares
pārstāvji vai cita ieinteresētā persona (parasti divu gadu
laikā pēc pasākumu stāšanās spēkā) iesniedz
pietiekamu informāciju, kas liecina, ka pēc sākotnējās
izmeklēšanas perioda un pirms vai pēc pasākumu noteikšanas
Savienībā importēto ražojumu eksporta cenas ir
samazinājušās vai palikušas nemainīgas, vai nepietiekami
mainījušās tālākpārdošanas cenas vai
turpmākās pārdošanas cenas, Komisija var atsākt
izmeklēšanu, lai pārbaudītu, vai pasākums ir ietekmējis
iepriekšminētās cenas. Tiklīdz ieinteresētā persona ir
iesniegusi pietiekamu informāciju, ar ko pamato izmeklēšanas
sākšanu, un Komisija ir pabeigusi tās analīzi, Komisija
dalībvalstīm sniedz informāciju.
ê 1225/2009
(pielāgots)
è1 Labojums,
OV L 7, 12.1.2010., 22. lpp.
Izmeklēšanu saskaņā ar Ö pirmajā
daļā Õ
izklāstītajiem nosacījumiem var atsākt arī pēc
Komisijas iniciatīvas vai pēc kādas dalībvalsts
pieprasījuma.
2. è1 Ja
veic atkārtotu izmeklēšanu, ievērojot šo pantu,
eksportētājiem, importētājiem un Ö Savienības Õ ražotājiem
nodrošina iespēju precizēt situāciju attiecībā uz
tālākpārdošanas cenām vai turpmākajām
pārdošanas cenām. Ja izdara secinājumu, ka pasākumam
būtu vajadzējis izraisīt pārmaiņas šajās
cenās, lai novērstu saskaņā ar 3. pantu iepriekš
konstatētos zaudējumus, saskaņā ar 2. pantu
pārvērtē eksporta cenas un pārrēķina dempinga
starpības, ņemot vērā par jaunu novērtētās
eksporta cenas. Ja uzskata, ka 12. panta 1. punkta nosacījumi ir
izpildīti eksporta cenu krituma dēļ, kas noticis pēc
sākotnējā izmeklēšanas laikposma un pirms vai pēc
pasākumu piemērošanas, tad var pārrēķināt
dempinga starpības, lai ņemtu vērā šīs zemākās
eksporta cenas. ç
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 22. punkta 8. apakšpunkts
3. Ja atkārtotā
izmeklēšanā saskaņā ar šo pantu konstatē
palielinātu dempingu, Komisija saskaņā ar 15. panta 3.
punktā minēto pārbaudes procedūru var grozīt
spēkā esošos pasākumus atbilstoši jaunajiem konstatējumiem
par eksporta cenām. Antidempinga maksājuma summa, kas noteikta
saskaņā ar šo pantu, nepārsniedz divkāršu
sākotnēji noteiktā maksājuma summu.
ê 1225/2009
(pielāgots)
4. Visu atkārtotu izmeklēšanu
gadījumā, ko veic saskaņā ar šo pantu, piemēro
attiecīgos 5. un 6. panta noteikumus, izņemot, ja
šādas izmeklēšanas veic paātrināti un parasti pabeidz
sešu mēnešu laikā no atkārtotās izmeklēšanas
sākuma datuma. Katrā ziņā šādas atkārtotās izmeklēšanas
visos gadījumos pabeidz deviņu mēnešu laikā no
atkārtotās izmeklēšanas sākšanas.
Ja atkārtotā izmeklēšana nav
pabeigta pirmajā daļā noteikto termiņu laikā, tad
pasākumi paliek nemainīti. Paziņojumu par pasākumu
saglabāšanu saskaņā ar šo punktu publicē Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
5. Saskaņā ar šo pantu
domājamās normālās vērtības izmaiņas
ņem vērā tikai tad, ja termiņos, kas norādīti
paziņojumā par izmeklēšanas uzsākšanu, Komisijai dara
pieejamu pilnīgu informāciju par pārskatītajām normālajām
vērtībām, to papildinot ar pamatotiem pierādījumiem.
Ja izmeklēšana ietver normālo vērtību atkārtotu
pārbaudi, importu var pakļaut reģistrācijai
saskaņā ar 14. panta 5. punktu, kamēr nav zināmi
atkārtotas izmeklēšanas rezultāti.
13. pants
Pasākumu apiešana
1. Saskaņā ar šo regulu uzlikto
antidempinga maksājumu darbības jomu var paplašināt arī
attiecībā uz nedaudz pārveidota vai nepārveidota
līdzīga produkta importu no trešām valstīm vai uz nedaudz
pārveidota līdzīga produkta vai šāda produktu
sastāvdaļu importu no valsts, uz kuru attiecas pasākumi, ja
notiek šo pasākumu apiešana.
Antidempinga maksājumus, kuri
nepārsniedz saskaņā ar 9. panta 5. punktu uzlikto
atlikušo antidempinga maksājuma likmi, var attiecināt arī uz
importu no uzņēmumiem, kas gūst labumu no atsevišķiem maksājumiem
valstīs, uz kurām attiecas pasākumi, ja notiek šo pasākumu
apiešana.
Apiešanu definē kā
pārmaiņas tirdzniecības modelī starp trešām
valstīm un Ö Savienību Õ vai starp
atsevišķiem uzņēmumiem valstī, kas pakļauta
pasākumiem, un Ö Savienību Õ, kuri izriet no
prakses, procesa vai darba un kam bez maksājuma uzlikšanas nav cita
pietiekama cēloņa vai ekonomiskā pamatojuma, ja ir
pierādījumi, ka maksājuma koriģējošā ietekme
mazinās līdzīgo produktu cenu un/vai daudzumu izteiksmē, un
ja vajadzības gadījumā saskaņā ar 2. panta
noteikumiem ir pierādījumi par dempingu attiecībā uz
līdzīgam produktam agrāk noteiktajām normālajām
vērtībām.
Pirmajā daļā minētā
prakse, process vai darbs, inter alia, ietver:
a)           attiecīgā produkta nelielu
pārveidošanu, lai to varētu klasificēt zem muitas kodiem, kuri
parasti nav pakļauti pasākumiem, ar noteikumu, ka šādu
pārveidojumu rezultātā nemainās produkta būtiskās
īpašības;
b)           pasākumiem pakļauta
produkta sūtījumu caur trešām valstīm;
c)           eksportētāju vai
ražotāju veiktu savu tirdzniecības modeļu vai pārdošanas
kanālu reorganizāciju valstī, kas pakļauta pasākumiem,
lai vēlāk savus produktus eksportētu uz Ö Savienību Õ caur
ražotājiem, kuri gūst labumu no atsevišķām maksājuma
likmēm, kas ir zemākas nekā attiecīgā ražotāja
produktiem piemērojamā likme;
d)           2. punktā
norādītajos apstākļos, detaļu montāžu Ö Savienībā Õ vai kādā trešā
valstī.
2. Uzskata, ka montāžas operācija Ö Savienībā Õ vai trešā
valstī apiet spēkā esošos pasākumus, ja:
a)           operācija ir sākusies vai
ir ievērojami pieaudzis tās apmērs pēc vai īsi pirms
antidempinga izmeklēšanas uzsākšanas, un attiecīgās
detaļas nāk no valsts, uz kuru attiecas pasākumi; un
b)           detaļas veido 60 % vai
vairāk no kopējās samontētā izstrādājuma
detaļu vērtības, bet neuzskata, ka notiek pasākumu
apiešana, ja montāžas vai nobeiguma apstrādes laikā
ievestajām detaļām pievienotā vērtība par
25 % pārsniedz ražošanas izmaksas; un
c)           maksājuma korektīvo
ietekmi mazina līdzīgo samontēto preču cenas un/vai
daudzumi, un ir pierādījumi par dempingu attiecībā uz
agrāk noteiktajām līdzīgo vai pielīdzināmo
preču normālajām vērtībām.
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 22. punkta 9. apakšpunkts
3. Izmeklēšanu saskaņā ar šo
pantu sāk pēc Komisijas iniciatīvas vai pēc
dalībvalsts vai jebkuras ieinteresētās personas
pieprasījuma, pamatojoties uz pietiekamiem pierādījumiem
attiecībā uz 1. punktā izklāstītajiem faktoriem.
Izmeklēšanu sāk ar Komisijas regulu, kurā var būt arī
norādījumi muitas dienestiem reģistrēt importu,
ievērojot 14. panta 5. punktu, vai arī pieprasīt garantijas.
Tiklīdz ieinteresētā persona vai dalībvalsts ir iesniegusi
pieprasījumu, ar ko pamato izmeklēšanas sākšanu, un Komisija ir
pabeigusi savu analīzi, vai ja Komisija pati ir noteikusi, ka ir
vajadzība sākt izmeklēšanu, Komisija dalībvalstīm
sniedz informāciju.
Izmeklēšanu veic Komisija. Komisijai var
palīdzēt muitas iestādes, un izmeklēšanu pabeidz
deviņos mēnešos.
Ja galīgi noskaidrotie fakti pamato
pasākumu paplašināšanu, to veic Komisija saskaņā ar
15. panta 3. punktā minēto pārbaudes procedūru.
Paplašināšana stājas spēkā dienā, kad, ievērojot
14. panta 5. punktu, tika ieviesta reģistrācija vai kad tika
pieprasītas garantijas. Attiecīgos šīs regulas procesuālos
noteikumus par izmeklēšanas sākšanu un veikšanu piemēro
atbilstīgi šim pantam.
ê 1225/2009
(pielāgots)
4. Imports nav pakļauts
reģistrācijai saskaņā ar 14. panta 5. punktu vai
pasākumiem, ja tās tirgo uzņēmumi, kuri gūst
priekšrocības no atbrīvojumiem.
Atbrīvojumu pieprasījumus, kas
pienācīgi pamatoti ar pierādījumiem, iesniedz
termiņos, kas noteikti Komisijas regulā, ar kuru sāk
izmeklēšanu.
Ja apiešanas prakse, process vai darbs notiek
ārpus Ö Savienības Õ, atbrīvojumus
var piešķirt tiem attiecīgā produkta ražotājiem, kuri var
pierādīt, ka viņi nav saistīti ne ar vienu ražotāju,
kas ir pakļauts pasākumiem, un kuri pierāda, ka viņi nav iesaistīti
šā panta 1. un 2. punktā definētajā apiešanas
praksē.
Ja apiešanas prakse, process vai darbs notiek Ö Savienībā Õ, atbrīvojumus
var piešķirt tiem importētājiem, kuri var pierādīt, ka
viņi nav saistīti ar ražotājiem, kas ir pakļauti
pasākumiem.
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 22. punkta 9. apakšpunkts
Šos atbrīvojumus piešķir ar
Komisijas lēmumu, un tie paliek spēkā attiecīgajā
lēmumā noteiktajā laikposmā un saskaņā ar
tajā paredzētajiem nosacījumiem. Tiklīdz Komisija ir
pabeigusi pieteikuma izskatīšanu, tā dalībvalstīm sniedz
informāciju.
ê 1225/2009
Ja ir izpildīti 11. panta
4. punktā paredzētie nosacījumi, atbrīvojumus var
piešķirt arī pēc izmeklēšanas pabeigšanas, kuras
rezultātā paplašināta pasākumu darbības joma.
Ja kopš pasākumu darbības jomas
paplašināšanas ir pagājis vismaz viens gads un ja atbrīvojumu
pieprasa vai, iespējams, pieprasīs ievērojams skaits pušu,
Komisija var pieņemt lēmumu sākt pārskatīt
pasākumu darbības jomas paplašināšanu. Ikvienu šādu
pārskatīšanu izdara saskaņā ar 11. panta 5. punkta
noteikumiem, kas piemērojami pārskatīšanai atbilstīgi
11. panta 3. punktam.
5. Šis pants nekavē parastā
kārtībā piemērot spēkā esošos noteikumus par
muitas nodokļiem.
14. pants
Vispārīgi noteikumi
1. Pagaidu vai galīgos antidempinga
maksājumus uzliek ar regulu, un dalībvalstis tos iekasē,
ievērojot regulā par šādu maksājumu ieviešanu noteikto
iekasēšanas veidu, likmi un pārējos kritērijus.
Šādus maksājumus iekasē arī neatkarīgi no muitas
nodokļiem, nodokļiem un citiem maksājumiem, ko parasti uzliek
importam.
Nevienu preci nepakļauj abiem– gan
antidempinga, gan kompensācijas maksājumiem, risinot vienu un to pašu
situāciju, kas izriet no dempinga vai eksporta subsīdijām.
2. Regulas par pagaidu vai galīgo
antidempinga maksājumu uzlikšanu un regulas vai lēmumus par cenu
labojumu pieņemšanu, izmeklēšanas vai lietas izskatīšanas
izbeigšanu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī.
Šādās regulās vai lēmumos,
pienācīgi ievērojot informācijas konfidencialitāti, jo
īpaši norāda, ja iespējams, eksportētāju vārdus
vai arī iesaistītās valstis, preces aprakstu un to visu
būtisko faktu un apsvērumu kopsavilkumu, kas attiecas uz dempinga un
zaudējumu noteikšanu. Visos gadījumos regulas vai lēmuma kopiju
nosūta zināmajām ieinteresētajām pusēm. Šā
punkta noteikumi mutatis mutandis attiecas uz pārskatiem.
3. Ievērojot šo regulu, var pieņemt
īpašus noteikumus, jo īpaši attiecībā uz izcelsmes
koncepcijas kopējo definīciju, kas sniegta Padomes Regulā (EEK)
Nr. 2913/92[11].
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 22. punkta 10. apakšpunkts
4. Saskaņā ar 15. panta 2.
punktā minēto konsultēšanās procedūru pasākumus,
kas piemēroti saskaņā ar šo regulu, Savienības
interesēs ar Komisijas lēmumu var atlikt uz deviņiem mēnešiem.
Komisija saskaņā ar 15. panta 2. punktā minēto konsultēšanās
procedūru var pagarināt pasākumu atlikšanu uz turpmāku
laikposmu, kas nepārsniedz vienu gadu.
Pasākumus var atlikt tikai tajā
gadījumā, ja tirgus apstākļi uz laiku ir mainījušies
tādā apmērā, ka nav domājams, ka pasākumu
atlikšanas dēļ atkal tiks nodarīts kaitējums, un ar
noteikumu, ka Savienības ražošanas nozarei ir bijusi iespēja sniegt
komentārus un minētie komentāri ir ņemti vērā.
Pasākumus var jebkurā brīdī atsākt saskaņā
ar 15. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru,
ja apturēšanas iemesls vairs nav spēkā.
ê 1225/2009
(pielāgots)
è1 37/2014
1. pants un pielikuma 22. punkta 10. apakšpunkts
è1 5.
Komisija, pēc tam, kad ir savlaicīgi informējusi
dalībvalstis, var norīkot muitas iestādes veikt atbilstīgus
pasākumus importa reģistrēšanai, lai pasākumus
attiecībā uz šo importu vēlāk varētu piemērot no
šādas reģistrācijas datuma. ç Importu var
pakļaut reģistrēšanai pēc Ö Savienības Õ ražošanas nozares
pieprasījuma, ja tas satur pietiekamus pierādījumus šādas
rīcības pamatošanai. Reģistrēšanu ievieš ar regulu, kas
konkretizē rīcības mērķi un vajadzības
gadījumā – iespējamo nākotnes saistību apmēru.
Importu nepakļauj reģistrēšanai ilgāk par deviņiem
mēnešiem.
6. Katru mēnesi dalībvalstis
iesniedz ziņojumus Komisijai par izmeklēšanai un pasākumiem
pakļauto preču importa tirdzniecību, kā arī par
maksājumu summām, kas iekasētas, ievērojot šo regulu.
7. Neskarot 6. punktu, Komisija
katrā atsevišķā gadījumā var pieprasīt
dalībvalstīm sniegt informāciju, kas vajadzīga, lai
efektīvi pārraudzītu pasākumu piemērošanu. Šajā
sakarā piemēro 6. panta 3. un 4. punktu. Uz visu
informāciju, ko dalībvalstis iesniegušas saskaņā ar šo
pantu, attiecas 19. panta 6. punkta noteikumi.
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 22. punkta 11. apakšpunkts (pielāgots)
15. pants
Komiteju procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja.
Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011
nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro
Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu.
3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro
Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
4. Ja ir
atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 8. pantu
saistībā ar tās 4. pantu.
5. Ievērojot Regulas (ES)
Nr. 182/2011 3. panta 5. punktu, ja izmanto rakstisko procedūru, lai
pieņemtu galīgos pasākumus atbilstīgi 3. punktam vai lai Ö izlemtu Õ sākt vai
nesākt termiņa beigu pārskatus, ievērojot šīs regulas
11. panta 6. punktu, šādu procedūru izbeidz, nepanākot rezultātu,
ja priekšsēdētāja noteiktajā termiņā tā
nolemj priekšsēdētājs vai to pieprasa
komitejas locekļu vairākums, kā noteikts Regulas (ES)
Nr. 182/2011 5. panta 1. punktā. Ja citos gadījumos, kad
komitejā notiek apspriedes par pasākuma projektu, tiek izmantota
rakstiskā procedūra, šādu procedūru izbeidz, nepanākot
rezultātu, ja priekšsēdētāja noteiktajā
termiņā tā nolemj priekšsēdētājs vai to pieprasa
vienkāršs komitejas locekļu vairākums. Ja citos gadījumos,
kad komitejā nenotiek apspriedes par pasākuma projektu, tiek
izmantota rakstiskā procedūra, šādu procedūru izbeidz,
nepanākot rezultātu, ja priekšsēdētāja noteiktajā
termiņā tā nolemj priekšsēdētājs vai ja to
pieprasa vismaz ceturtā daļa komitejas locekļu.
6. Komiteja var izskatīt jebkuru
jautājumu saistībā ar šīs regulas piemērošanu, kuru
ierosinājusi Komisija vai kurš ierosināts pēc dalībvalsts
pieprasījuma. Dalībvalstis var pieprasīt informāciju un
apmainīties viedokļiem komitejā, vai tieši kontaktējoties
ar Komisiju.
ê 1225/2009 (pielāgots)
16. pants
Pārbaudes vizītes
1. Ja Komisija uzskata par nepieciešamu,
tā var sarīkot vizītes, lai pārbaudītu
importētāju, eksportētāju, tirgotāju, aģentu,
ražotāju, tirdzniecības asociāciju un organizāciju dokumentāciju
un pārbaudītu par dempingu un zaudējumiem sniegto
informāciju. Ja netiek saņemtas pienācīgas un
savlaicīgas atbildes, pārbaudes vizīte var nenotikt.
2. Komisija pēc vajadzības veic
izmeklēšanu trešās valstīs ar noteikumu, ka tā ir
saņēmusi attiecīgo uzņēmumu piekrišanu, ka tā ir
informējusi attiecīgās valsts valdības pārstāvjus
un ka valsts valdībai nav iebildumu pret šādu izmeklēšanu.
Tiklīdz ir saņemta attiecīgo uzņēmumu piekrišana,
Komisijai dara zināmus eksportētājvalsts iestādēm to
uzņēmumu nosaukumus un adreses, kuri tiks apmeklēti, kā
arī norunāto apmeklējuma laiku.
3. Attiecīgajiem uzņēmumiem
dara zināmu tās informācijas raksturu, kas tiks
pārbaudīta pārbaudes vizītes laikā, kā arī
visu turpmāko informāciju, ko nepieciešams sniegt šādas
vizītes laikā, lai gan to nevajadzētu saprast tā, ka
pārbaudes laikā nevar pieprasīt sīkākas
informācijas sniegšanu iegūtās informācijas sakarā.
4. Ja izmeklēšanu veic, ievērojot
1., 2. un 3. punktu, Komisijai sniedz palīdzību to
dalībvalstu ierēdņi, kas pieprasa sev šādu iespēju.
17. pants
Pārbaude izlases veidā
1. Gadījumos, kad ir daudz
sūdzību iesniedzēju, eksportētāju vai
importētāju, preču vai darījumu veidu, izmeklēšanu var
ierobežot ar pieņemamu pušu, produktu vai darījumu skaitu, ko nosaka,
veicot statistiski derīgu atlasi, pamatojoties uz atlases laikā
pieejamo informāciju, vai ar vislielāko pārstāvēto
preču, pārdošanas vai eksporta apjomu, kādu ir iespējams
pieņemami izpētīt atvēlētajā laikā.
2. Komisija veic pušu, produktu vai
darījumu veidu galīgo atlasi saskaņā ar šiem atlases noteikumiem,
lai gan priekšroku dod paraugu atlasei, konsultējoties un saņemot
piekrišanu no attiecīgajām pusēm, ar noteikumu, ka šādas
puses informē par sevi un nodrošina pietiekamu informāciju
trīs nedēļu laikā pēc izmeklēšanas sākšanas,
tādējādi ļaujot izvēlēties raksturīgus
paraugus.
3. Gadījumos, kad Ö izmeklēšanu Õ ierobežo
saskaņā ar šo pantu, tomēr aprēķina individuālu
dempinga starpību katram sākotnēji neizvēlētam
eksportētājam vai ražotājam, kurš ir iesniedzis nepieciešamo informāciju
šajā regulā noteiktajos termiņos, izņemot gadījumus,
kad eksportētāju vai ražotāju skaits ir tik liels, ka
atsevišķas pārbaudes būtu pārmērīgi
apgrūtinošas un neļautu savlaicīgi pabeigt izmeklēšanu.
4. Ja ir pieņemts lēmums par
atlasi un dažas vai visas no atlasītajām pusēm
neizrāda vēlēšanos sadarboties, līdz ar to, iespējams,
būtiski ietekmējot izmeklēšanas iznākumu, var
izvēlēties jaunus paraugus. Tomēr, ja nevēlēšanās
sadarboties ir vērojama būtiskos apmēros vai arī
trūkst laika, lai izvēlētos jaunu paraugu, piemēro
attiecīgos 18. panta noteikumus.
18. pants
Nevēlēšanās
sadarboties
1.
Gadījumā, ja kāda no ieinteresētajām pusēm
atsakās darīt pieejamu vai kā citādi nesniedz nepieciešamo
informāciju šajā regulā paredzētajā termiņā
vai arī ievērojami kavē izmeklēšanu, pamatojoties uz
pieejamajiem faktiem, var izdarīt pagaidu vai galīgos
konstatējumus, pozitīvus vai negatīvus.
Ja
atklājas, ka kāda no ieinteresētajām pusēm ir sniegusi
nepatiesu vai maldinošu informāciju, šo informāciju neņem
vērā un izmanto pieejamos faktus.
Ieinteresētajām
pusēm būtu jāapzinās, kādas sekas var radīt
nevēlēšanās sadarboties.
2. To, ka netiek sniegta atbilde
elektroniskā formā, neuzskata par nevēlēšanos sadarboties
ar noteikumu, ka ieinteresētā puse nodemonstrē, ka atbildes
sagatavošana pieprasītajā formā radītu nepamatotu, lieku
apgrūtinājumu vai nepamatotas papildu izmaksas.
3. Ja arī ieinteresētās puses
iesniegtā informācija nav nevainojama visos aspektos, tā
tomēr būtu jāņem vērā ar noteikumu, ka neviens no
trūkumiem nerada nevajadzīgus sarežģījumus precīza un
pieņemama konstatējuma iegūšanai un ka informācija
tiek iesniegta savlaicīgi un ir pierādāma, un
attiecīgā puse lietas labā ir darījusi, ko spējusi.
4. Ja pierādījumi vai
informācija netiek pieņemta, par iemesliem tūlīt
informē šo pierādījumu vai informācijas iesniedzēju,
un dod iespēju sniegt turpmākus paskaidrojumus
norādītajā termiņā. Ja paskaidrojumus atzīst par
neapmierinošiem, konstatējumus izpauž un publicē, norādot
šādu pierādījumu noraidīšanas iemeslus.
5. Ja konstatējumi, ietverot tos, kas
attiecas uz normālo vērtību, pamatojas uz 1. punkta
noteikumiem, ietverot sūdzībā iekļauto informāciju,
tos pārbauda, ja iespējams un, ņemot vērā
izmeklēšanas termiņus, salīdzinot ar citu pieejamo
neatkarīgo avotu sniegto informāciju, piemēram, ar
publicētajām cenu lapām, oficiālo importa statistiku un
muitas ieņēmumiem, vai informāciju, ko izmeklēšanas
laikā iegūst no pārējām ieinteresētajām
pusēm.
Attiecīgā gadījumā
šāda informācija var iekļaut atbilstīgus datus par pasaules
tirgu vai citiem reprezentatīviem tirgiem.
6. Ja ieinteresētā puse nevēlas
sadarboties vai sadarbojas tikai daļēji un līdz ar to
netiek sniegta būtiska informācija, izmeklēšanas iznākums
šai pusei var būt nelabvēlīgāks nekā tad, ja tā
būtu sadarbojusies.
19. pants
Konfidencialitāte
1. Ar informāciju, kas pēc sava
rakstura ir konfidenciāla (piemēram, tā nodrošinātu
ievērojamas priekšrocības konkurentam vai ļoti negatīvi
ietekmētu personu, kura šādu informāciju ir sniegusi vai no
kuras šāda informācija ir iegūta) vai kuru izmeklēšanai
pakļautās puses sniedz konfidenciāli, iestādes apietas
kā ar konfidenciālu, ja tam ir pamatots iemesls.
2. Ieinteresētajām pusēm, kuras
sniedz konfidenciālu informāciju, pieprasa Ö sniegt Õ tās
nekonfidenciālu kopsavilkumu. Šādi kopsavilkumi ir pietiekami
sīki izstrādāti, lai ļautu pieņemamā veidā
saprast konfidenciāli iesniegtās informācijas būtību.
Ārkārtas situācijā šīs puses var norādīt, ka
šāda informācija nav pieejama kopsavilkuma veidā. Šādā
ārkārtas situācijā jānorāda iemesli,
kāpēc nav iespējams izveidot kopsavilkumu.
3. Ja uzskata, ka prasība pēc
konfidencialitātes ir neattaisnota un ja informācijas sniedzējs
vai nu negrib darīt informāciju pieejamu, vai atļauj to izpaust
vispārīgā vai kopsavilkuma formā, šādu
informāciju var neņemt vērā, ja vien attiecīgi avoti
pieņemamā veidā neapliecina, ka informācija ir pareiza.
Konfidencialitātes prasību patvaļīgi nenoraida.
4. Šis pants neliedz Ö Savienības Õ iestādēm
darīt zināmu vispārīgu informāciju un jo īpaši
iemeslus, kas pamato lēmumus, kuri ir pieņemti, ievērojot šo
regulu, ne arī darīt zināmus pierādījumus, ko izmanto Ö Savienības Õ institūcijas,
ciktāl tas nepieciešams, lai izskaidrotu šos iemeslus tiesā. Darot
zināmu šādu informāciju, jāņem vērā
attiecīgo pušu likumīgās intereses, un šo pušu darījumu
noslēpumi nebūtu jāatklāj.
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 22. punkta 12. apakšpunkts
5. Komisija un dalībvalstis, ietverot to
abu ierēdņus, neizpauž jebkādu informāciju, kas
saņemta, ievērojot šo regulu, un kuru ziņu sniedzējs
lūdz uzskatīt par konfidenciālu, bez minētā ziņu
sniedzēja īpašas atļaujas. Informācijas apmaiņu starp
Komisiju un dalībvalstīm vai jebkurus iekšējos dokumentus, ko
sagatavojušas Savienības vai dalībvalstu iestādes, neizpauž,
izņemot šajā regulā īpaši paredzētus gadījumus.
ê 1225/2009
(pielāgots)
6. Saskaņā ar šo regulu saņemto
informāciju izmanto tikai tam mērķim, kuram tā
pieprasīta.
Šis noteikums neliedz izmeklēšanas
gaitā saņemto informāciju izmantot citu izmeklēšanu
sākšanai tai pašā lietas izskatīšanā saistībā ar
attiecīgo produktu.
20. pants
Informācijas izpaušana
1. Sūdzību iesniedzēji,
importētāji un eksportētāji un to
pārstāvības apvienības, un eksportētājvalsts
pārstāvji var pieprasīt, lai viņiem sniedz sīkāku
informāciju, kas ir pamatā būtiskiem faktiem un
apsvērumiem, uz kuru pamata ir ieviesti pagaidu pasākumi.
Pieprasījumus par šādas informācijas izpaušanu iesniedz rakstveidā
tūlīt pēc pagaidu pasākumu ieviešanas, un informāciju
pēc tam cik ātri vien iespējams sniedz rakstveidā.
2. Šīs regulas 1. punktā
minētās puses var pieprasīt galīgo informāciju par
būtiskiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata paredzēts
ieteikt galīgo pasākumu ieviešanu vai pārtraukt izmeklēšanu
vai lietas izskatīšanu, neieviešot pasākumus, īpašu
uzmanību veltot informācijai par faktiem vai apsvērumiem, kas
atšķiras no tiem, kurus izmantoja, ieviešot kādu no pagaidu
pasākumiem.
3. Prasības par galīgu nodošanu
atklātībai, kā teikts 2. punktā, rakstveidā
adresē Komisijai, un, ja ir Ö uzlikts Õ pagaidu
pasākums, tās saņem ne vēlāk kā vienu mēnesi
pēc tam, kad ir publicēta šā maksājuma uzlikšana. Ja
pagaidu maksājums nav Ö uzlikts Õ, pusēm
nodrošina iespēju pieprasīt galīgu nodošanu atklātībai
Komisijas noteiktajos termiņos.
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 22. punkta 13. apakšpunkts
4. Informācijas galīgo nodošanu
atklātībai veic rakstveidā. To dara, ievērojot prasību
par konfidenciālas informācijas aizsardzību, tiklīdz
iespējams un parasti ne vēlāk kā vienu mēnesi pirms 9.
pantā noteikto procedūru sākšanas. Ja Komisija
minētajā laikā nevar atklāt konkrētus faktus vai
apsvērumus, tad tos atklāj, cik vien ātri iespējams
pēc tam.
Informācijas atklāšana neskar
nevienu turpmāku lēmumu, ko var pieņemt Komisija, bet, ja
šāds lēmums ir pamatots ar atšķirīgiem faktiem un
apsvērumiem, tos nodod atklātībai, cik ātri vien iespējams.
5. Piezīmes, kas iesniegtas pēc
informācijas galīgās nodošanas atklātībā, tiek
ņemtas vērā tikai tad, ja tās ir saņemtas
termiņā, ko nosaka Komisija katrā atsevišķā
gadījumā un kas ir vismaz desmit dienas, pienācīgi
ņemot vērā lietas steidzamību. Ja ir jāveic papildu informācijas
galīgā nodošana atklātībā, var noteikt īsāku
laikposmu.
ê 1225/2009
(pielāgots)
21. pants
Ö Savienības Õ intereses
1.
Konstatējumu par to, vai iejaukšanās ietilpst Ö Savienības Õ interesēs, pamato ar dažādu
interešu novērtēšanu kopumā, ietverot vietējo
ražotāju, lietotāju un patērētāju intereses.
Konstatējumus, ievērojot šo pantu, var izdarīt tikai tad, ja visām
pusēm ir bijusi iespēja darīt zināmus savus viedokļus,
ievērojot 2. punktu. Šādā pārbaudē īpaši
apsver nepieciešamību likvidēt zaudējumus radošā dempinga
izkropļojošo ietekmi uz tirdzniecību un atjaunot efektīvu
konkurenci. Pasākumus, ko nosaka, pamatojoties uz konstatēto dempingu
un zaudējumiem, nedrīkst piemērot, ja iestādes, atsaucoties
uz visu iesniegto informāciju, var izdarīt nepārprotamus
secinājumus, ka Ö Savienības Õ interesēs nav piemērot
šādus pasākumus.
2. Lai iestādes varētu ņemt
vērā visus viedokļus un informāciju, pieņemot
lēmumu par to, vai pasākumu ieviešana ir vai nav Ö Savienības Õ interesēs,
paziņojumā par antidempinga izmeklēšanas sākšanu
noteiktajā termiņā sūdzību iesniedzēji,
importētāji un to pārstāvības apvienības,
reprezentatīvie lietotāji un pārstāvības
patērētāju organizācijas var informēt par sevi un
iesniegt informāciju Komisijai. Šādu informāciju vai
attiecīgu tās kopsavilkumu dara pieejamu pārējām šajā
pantā minētajām pusēm, un tām ir tiesības
atbildēt uz šo informāciju.
3. Puses, kuras ir rīkojušās
saskaņā ar 2. punktu, var pieprasīt tikšanos. Šādas
prasības apmierina, ja tās ir iesniegtas 2. punktā
norādītajā termiņā un ja tajās ir
izklāstīti iemesli attiecībā uz Ö Savienības Õ interesēm,
kāpēc puses būtu jāuzklausa.
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 22. punkta 14. apakšpunkts
4. Personas, kuras ir rīkojušās
saskaņā ar 2. punktu, var sniegt komentārus par ikviena pagaidu
maksājuma piemērošanu. Šādus komentārus saņem 25 dienu
laikā no konkrēto pasākumu piemērošanas dienas, ja tie ir
jāņem vērā, un tos vai attiecīgos to kopsavilkumus
dara pieejamus citām personām, kurām ir tiesības
atbildēt uz šādiem komentāriem.
5. Komisija izskata pienācīgi
iesniegto informāciju un to, ciktāl tā ir reprezentatīva,
un šādas analīzes rezultātus kopā ar atzinumu pēc
būtības nosūta komitejai kā daļu no pasākumu
projekta, ko iesniedz, ievērojot 9. pantu. Komisijai būtu
jāņem vērā komitejā paustie viedokļi,
ievērojot Regulā (ES) Nr. 182/2011 paredzētos
nosacījumus.
6. Puses, kuras ir rīkojušās
saskaņā ar 2. punktu, var pieprasīt, lai tām nosūta
faktus un apsvērumus, uz kuriem, iespējams, pamatosies galīgie
lēmumi. Šādu informāciju dara pieejamu tiktāl, cik tas
iespējams, un neskarot nevienu turpmāku Komisijas lēmumu.
ê 1225/2009
(pielāgots)
7.
Informāciju ņem vērā tikai tad, ja to papildina faktiski
pierādījumi, kas pamato tās derīgumu.
22. pants
Nobeiguma noteikumi
Šī regula nekavē piemērot:
a)           jebkādus īpašus
noteikumus, kas noteikti nolīgumos, kuri noslēgti starp Ö Savienību Õ un trešām
valstīm;
b)           Ö Savienības Õ regulas
lauksaimniecības sektorā un Padomes Regulas (EK) Nr. 1667/2006[12], (EK) Nr. 614/2009[13] un (EK) Nr. 1216/2009[14]. Šī regula
papildina minētās regulas, atkāpjoties no jebkādiem to
noteikumiem, kuri nepieļauj antidempinga maksājumu piemērošanu;
c)           īpašus pasākumus ar
noteikumu, ka šāda rīcība nav pretrunā ar
saistībām Ö saskaņā
ar 1994. gada Vispārējo vienošanos par tarifiem un tirdzniecību Õ.
ê 37/2014 1.
pants un pielikuma 22. punkta 15. apakšpunkts
23. pants
Ziņojums
1. Komisija, pienācīgi ņemot
vērā konfidenciālas informācijas aizsardzības
prasības 19. panta izpratnē, iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei
ikgadēju ziņojumu par šīs regulas piemērošanu un
īstenošanu. Ziņojumā iekļauj informāciju par pagaidu
un galīgo pasākumu piemērošanu, izmeklēšanas
pārtraukšanu bez pasākumu noteikšanas, atkārtotu
izmeklēšanu, pārskatīšanu un pārbaudes apmeklējumiem
uz vietas un to dažādo struktūru darbību, kurām ir
jāuzrauga šīs regulas īstenošana un no tās izrietošo
saistību ievērošana.
2. Eiropas Parlaments viena mēneša
laikā pēc Komisijas ziņojuma iesniegšanas var uzaicināt
Komisiju apmeklēt tā atbildīgās komitejas ad hoc
sanāksmi, lai izklāstītu un izskaidrotu jebkādus
jautājumus saistībā ar šīs regulas īstenošanu.
3. Komisija ziņojumu publisko ne
vēlāk kā sešus mēnešus pēc tā iesniegšanas
Eiropas Parlamentam un Padomei.
ê 1225/2009
(pielāgots)
24. pants
Atcelšana
Regulu (EK) Nr. Ö 1225/2009 Õ atceļ.
Atsauces uz atcelto regulu uzskata par
atsaucēm uz šo regulu un lasa saskaņā ar atbilstības tabulu
II pielikumā.
25. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā
divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā –                         Padomes
vārdā –
priekšsēdētājs                                                 priekšsēdētājs
[1]               COM(87) 868 PV.
[2]               Skat. Secinājumu A daļas 3. pielikumu.
[3]               Iekļauts likumdošanas programmā 2014. gadam.
[4]               Skat. šī priekšlikuma I pielikumu.
[5]               OV C […], […], […] lpp.
[6]               Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr.
1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm,
kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV L 343, 22.12.2009., 51. lpp.).
[7]               Skat. I pielikumu.
[8]               Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16.
februāra Regula (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un
vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem,
kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55,
28.2.2011., 13. lpp.).
[9]               Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regula (EEK) Nr.
2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr.
2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 253, 11.10.1993.,
1. lpp.).
[10]             è1 Tostarp
Albānija, Armēnija, Azerbaidžāna, Baltkrievija, Gruzija,
Kirgizstāna, Moldova, Mongolija, Tadžikistāna, Turkmenistāna,
Uzbekistāna un Ziemeļkoreja. ç
[11]             Padomes 1992. gada 12. oktobra Regula (EEK) Nr. 2913/92
par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 19.10.1992.,
1. lpp.).
[12]             Padomes 2006. gada 7. novembra Regula (EK) Nr.
1667/2006 par glikozi un laktozi (OV L 312, 11.11.2006., 1. lpp.).
[13]             Padomes 2009. gada 7. jūlijā Regula (EK) Nr.
614/2009 par vienotu sistēmu ovalbumīna un laktalbumīna
tirdzniecībai (OV L 181, 14.7.2009., 8. lpp.).
[14]             Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1216/2009,
ar ko nosaka tirdzniecības režīmu, kas piemērojams dažām
lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām
precēm (OV L 328, 15.12.2009., 10. lpp.).
é
I PIELIKUMS
Atceltā
regula ar sekojošo grozījumu sarakstu
 Padomes Regula (EK) Nr. 1225/2009 (OV L 343, 22.12.2009., 51. lpp.) ||   ||
 || Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 765/2012 (OV L 237, 3.9.2012., 1. lpp.) ||
 || Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1168/2012 (OV L 344, 14.12.2012., 1. lpp.) ||
 || Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 37/2014 (OV L 18, 21.1.2014., 1. lpp.) || tikai pielikuma 22. punkts
______________
II PIELIKUMS
Atbilstības tabula
 Regula (EK) Nr 1225/2009 || Šī regula
 1. līdz 4. pants || 1. līdz 4. pants
 5. panta 1. līdz 9. punkts || 5. panta 1. līdz 9. punkts
 5. panta 10. punkta pirmais teikums || 5. panta 10. punkta pirmā daļa
 5. panta 10. punkta otrais un trešais teikums || 5. panta 10. punkta otrā daļa
 5. panta 11. un 12. punkts || 5. panta 11. un 12. punkts
 6. panta 1. punkta pirmais un otrais teikums || 6. panta 1. punkta pirmā daļa
 6. panta 1. punkta trešais teikums || 6. panta 1. punkta otrā daļa
 6. panta 1. punkta ceturtais teikums || 6. panta 1. punkta trešā daļa
 6. panta 2. punkts || 6. panta 2. punkts
 6. panta 3. punkta pirmais teikums || 6. panta 3. punkta pirmā daļa
 6. panta 3. punkta otrais teikums || 6. panta 3. punkta otrā daļa
 6. panta 3. punkta trešais teikums || 6. panta 3. punkta trešā daļa
 6. panta 4. punkta pirmais teikums || 6. panta 4. punkta pirmā daļa
 6. panta 4. punkta otrais teikums || 6. panta 4. punkta otrā daļa
 6. panta 4. punkta trešais teikums || 6. panta 4. punkta trešā daļa
 6. panta 5. punkts || 6. panta 5. punkts
 6. panta 6. punkta pirmais teikums || 6. panta 6. punkta pirmā daļa
 6. panta 6. punkta otrais teikums || 6. panta 6. punkta otrā daļa
 6. panta 6. punkta trešais teikums || 6. panta 6. punkta trešā daļa
 6. panta 6. punkta ceturtais teikums || 6. panta 6. punkta ceturtā daļa
 6. panta 7. punkta pirmais teikums || 6. panta 7. punkta pirmā daļa
 6. panta 7. punkta otrais teikums || 6. panta 7. punkta otrā daļa
 6. panta 8. un 9. punkts || 6. panta 8. un 9. punkts
 7. panta 1. punkta pirmais teikums || 7. panta 1. punkta pirmā daļa
 7. panta 1. punkta otrais teikums || 7. panta 1. punkta otrā daļa
 7. panta 2. līdz 5. punkts || 7. panta 2. līdz 5. punkts
 7. panta 7. punkts || 7. panta 6. punkts
 8. panta 1. punkta pirmais teikums || 8. panta 1. punkta pirmā daļa
 8. panta 1. punkta otrais teikums || 8. panta 1. punkta otrā daļa
 8. panta 1. punkta trešais teikums || 8. panta 1. punkta trešā daļa
 8. panta 2. punkta pirmais un otrais teikums || 8. panta 2. punkta pirmā daļa
 8. panta 2. punkta trešais un ceturtais teikums || 8. panta 2. punkta otrā daļa
 8. panta 2. punkta piektais teikums || 8. panta 2. punkta trešā daļa
 8. panta 3., 4. un 5. punkts || 8. panta 3., 4. un 5. punkts
 8. panta 6. punkta pirmais un otrais teikums || 8. panta 6. punkta pirmā daļa
 8. panta 6. punkta trešais teikums || 8. panta 6. punkta otrā daļa
 8. panta 7. un 8. punkts || 8. panta 7. un 8. punkts
 8. panta 9. punkta pirmā daļa || 8. panta 9. punkta pirmā daļa
 8. panta 9. punkta otrās daļas pirmais un otrais teikums || 8. panta 9. punkta otrā daļa
 8. panta 9. punkta otrās daļas trešais teikums || 8. panta 9. punkta trešā daļa
 8. panta 10. punkts || 8. panta 10. punkts
 9. panta 1., 2. un 3. punkts || 9. panta 1., 2. un 3. punkts
 9. panta 4. punkta pirmais teikums || 9. panta 4. punkta pirmā daļa
 9. panta 4. punkta otrais teikums || 9. panta 4. punkta otrā daļa
 9. panta 5. punkts || 9. panta 5. punkts
 9. panta 6. punkta pirmais teikums || 9. panta 6. punkta pirmā daļa
 9. panta 6. punkta otrais teikums || 9. panta 6. punkta otrā daļa
 9. panta 6. punkta trešais teikums || 9. panta 6. punkta trešā daļa
 10. panta 1. punkts || 10. panta 1. punkts
 10. panta 2. punkta pirmais teikums || 10. panta 2. punkta pirmā daļa
 10. panta 2. punkta otrais un trešais teikums || 10. panta 2. punkta otrā daļa
 10. panta 3. punkts || 10. panta 3. punkts
 10. panta 4. punkta ievadvārdi || 10. panta 4. punkta ievadvārdi un a) un b) apakšpunkti
 10. panta 4. punkta a) apakšpunkts || 10. panta 4. punkta c) apakšpunkts
 10. panta 4. punkta b) apakšpunkts || 10. panta 4. punkta d) apakšpunkts
 10. panta 5. punkts || 10. panta 5. punkts
 11. panta 1. līdz 4. punkts || 11. panta 1. līdz 4. punkts
 11. panta 5. punkta pirmās daļas pirmais teikums || 11. panta 5. punkta pirmās daļa
 11. panta 5. punkta pirmās daļas otrais teikums || 11. panta 5. punkta otrā daļa
 11. panta 5. punkta pirmās daļas trešais teikums || 11. panta 5. punkta trešā daļa
 11. panta 5. punkta pirmās daļas ceturtais teikums || 11. panta 5. punkta ceturtā daļa
 11. panta 5. punkta otrā daļa || 11. panta 5. punkta piektā daļa
 11. panta 5. punkta trešā daļa || 11. panta 5. punkta sestā daļa
 11. panta 6. punkta pirmais, otrais un trešais teikums || 11. panta 6. punkta pirmā daļa
 11. panta 6. punkta ceturtais teikums || 11. panta 6. punkta otrā daļa
 11. panta 6. punkta piektais teikums || 11. panta 6. punkta trešā daļa
 11. panta 7. punkts || 11. panta 7. punkts
 11. panta 8. punkta pirmā, otrā un trešā daļa || 11. panta 8. punkta pirmā, otrā un trešā daļa
 11. panta 8. punkta ceturtās daļas pirmais un otrais teikums || 11. panta 8. punkta ceturtā daļa
 11. panta 8. punkta ceturtās daļas trešais teikums || 11. panta 8. punkta piektā daļa
 11. panta 8. punkta ceturtās daļas ceturtais teikums || 11. panta 8. punkta sestā daļa
 11. panta 9. un 10. punkts || 11. panta 9. un 10. punkts
 12. pants || 12. pants
 13. panta 1. punkta pirmās daļas pirmais teikums || 13. panta 1. punkta pirmā daļa
 13. panta 1. punkta pirmās daļas otrais teikums || 13. panta 1. punkta otrā daļa
 13. panta 1. punkta pirmās daļas trešais teikums || 13. panta 1. punkta trešā daļa
 13. panta 1. punkta otrā daļa || 13. panta 1. punkta ceturtā daļa
 13. panta 2. un 3. punkts || 13. panta 2. un 3. punkts
 13. panta 4. punkta pirmās daļas pirmais teikums || 13. panta 4. punkta pirmā daļa
 13. panta 4. punkta pirmās daļas otrais teikums || 13. panta 4. punkta otrā daļa
 13. panta 4. punkta pirmās daļas trešais teikums || 13. panta 4. punkta trešā daļa
 13. panta 4. punkta pirmās daļas ceturtais teikums || 13. panta 4. punkta ceturtā daļa
 13. panta 4. punkta otrā daļa || 13. panta 4. punkta piektā daļa
 13. panta 4. punkta trešā daļa || 13. panta 4. punkta sestā daļa
 13. panta 4. punkta ceturtā daļa || 13. panta 4. punkta septītā daļa
 13. panta 5. punkts || 13. panta 5. punkts
 14. panta 1. punkta pirmais un otrais teikums || 14. panta 1. punkta pirmā daļa
 14. panta 1. punkta trešais teikums || 14. panta 1. punkta otrā daļa
 14. panta 2. punkta pirmais teikums || 14. panta 2. punkta pirmā daļa
 14. panta 2. punkta otrais, trešais un ceturtais teikums || 14. panta 2. punkta otrā daļa
 14. panta 3. punkts || 14. panta 3. punkts
 14. panta 4. punkta pirmais un otrais teikums || 14. panta 4. punkta pirmā daļa
 14. panta 4. punkta trešais un ceturtais teikums || 14. panta 4. punkta otrā daļa
 14. panta 5., 6. un 7. punkts || 14. panta 5., 6. un 7. punkts
 15. un 16. pants || 15. un 16. pants
 17. panta 1., 2. un 3. punkts || 17. panta 1., 2. un 3. punkts
 17. panta 4. punkta pirmais teikums || 17. panta 4. punkta pirmā daļa
 17. panta 4. punkta otrais teikums || 17. panta 4. punkta otrā daļa
 18. panta 1. punkta pirmais teikums || 18. panta 1. punkta pirmā daļa
 18. panta 1. punkta otrais teikums || 18. panta 1. punkta otrā daļa
 18. panta 1. punkta trešais teikums || 18. panta 1. punkta trešā daļa
 18. panta 2. līdz 6. punkts || 18. panta 2. līdz 6. punkts
 19. panta 1. līdz 5. punkts || 19. panta 1. līdz 5. punkts
 19. panta 6. punkta pirmais teikums || 19. panta 6. punkta pirmā daļa
 19. panta 6. punkta otrais teikums || 19. panta 6. punkta otrā daļa
 20. panta 1., 2. un 3. punkts || 20. panta 1., 2. un 3. punkts
 20. panta 4. punkta pirmais, otrais un trešais teikums || 20. panta 4. punkta pirmā daļa
 20. panta 4. punkta ceturtais teikums || 20. panta 4. punkta otrā daļa
 20. panta 5. punkts || 20. panta 5. punkts
 21. un 22. pants || 21. un 22. pants
 22.a pants || 23. pants
 23. pants || 24. pants
 24. pants || 25. pants
 I pielikums || ____
 II pielikums || ____
 ____ || I pielikums
 ____ || II pielikums
_____________