				|

		52012PC0277

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 2371/2002 par zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku /* COM/2012/0277 final - 2012/0143 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 par
zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu
izmantošanu saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku[1] 17. panta 2. punkta
pirmajā daļā ir noteikta atkāpe attiecībā uz
dalībvalstu teritoriālo ūdeņu 12 jūras jūdžu zonu
no minētās regulas 17. panta 1. punktā
paredzētā noteikuma par Savienības zvejas kuģu
vispārēju vienlīdzīgu piekļuvi Savienības
ūdeņiem un resursiem, ļaujot dalībvalstīm
piekļuvi minētajā zonā attiecināt uz atsevišķiem
kuģiem. Pamatojoties uz minēto atkāpi, ar dalībvalstu
noteiktiem piekļuves ierobežojumiem ir samazināta zvejas
radītā slodze bioloģiski jutīgākajos apgabalos un ar
to palīdzību ir panākta ekonomiskā stabilitāte
mazapjoma piekrastes zvejas darbībās.
Atkāpe ir spēkā no
2003. gada 1. janvāra līdz 2012. gada
31. decembrim. 12 jūras jūdžu piekļuves režīma
turpinājums ir paredzēts 6. panta 2. punktā
priekšlikumā par jaunu regulu par kopējo zivsaimniecības
politiku [2].
Gadījumā, ja KZP reforma nebūs noslēgusies līdz
2012. gada beigām, 12 jūras jūdžu piekļuves
režīma spēkā esības termiņš ir jāpagarina
līdz datumam, kad stāsies spēkā jaunā Eiropas Parlamenta
un Padomes regula par kopējo zivsaimniecības politiku, lai
nodrošinātu zvejas darbību netraucētu turpināšanu pēc
2013. gada 1. janvāra.
Saskaņā ar Regulas (EK)
Nr. 2371/2002 17. panta 2. punkta otro daļu Komisija
Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedza ziņojumu par ierobežojumiem
attiecībā uz piekļuvi resursiem, kas atrodas dalībvalstu 12
jūras jūdžu zonā[3].
Ziņojumā ir norādīts, ka piekļuves režīma
darbība ir ļoti stabila un kopš 2002. gada aizvien
noritējusi sekmīgi.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
Priekšlikums attiecas uz pašreizējā
piekļuves režīma spēkā esības pagarinājumu uz
ierobežotu laiku, kā pašlaik noteikts Regulas (EK) Nr. 2371/2002
17. panta 2. punktā. Piekļuves režīma
pagarinājums līdz 2022. gada 31. decembrim ir iekļauts
6. panta 2. punktā priekšlikumā jaunai regulai par
kopējo zivsaimniecības politiku, uz kuru attiecas ietekmes
novērtējums SEC(2011)891.
Tāpēc apspriešanās ar
ieinteresētajām personām vai jauns ietekmes
novērtējums nebija vajadzīgi.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
·      Ierosināto pasākumu kopsavilkums
Galvenā darbība ir novērst
Regulas (EK) Nr. 2371/2002 17. panta 2. punktā
noteiktā īpašā piekļuves režīma pārtraukšanu
gadījumā, ja priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par
kopējo zivsaimniecības politiku netiks pieņemts un nebūs
stājies spēkā līdz 2012. gada 31. decembrim.
·      Juridiskais pamats
Līguma par Eiropas Savienības
darbību 43. panta 2. punkts.
·      Subsidiaritātes princips
Priekšlikums ir Savienības
ekskluzīvā kompetencē.
·      Proporcionalitātes princips
Šis priekšlikums ietver Regulā (EK) Nr.
2371/2002 noteiktā pašreizējā pasākuma spēkā
esības pagarinājumu uz ierobežotu laiku, tāpēc
proporcionalitātes princips netiek skarts.
·      Juridisko instrumentu izvēle
Ierosinātais juridiskais instruments:
Eiropas Parlamenta un Padomes regula.
Citi instrumenti nebūtu piemēroti
šāda iemesla dēļ: regula ir jāgroza ar regulu.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Šis pasākums Savienībai nerada
papildu izdevumus.
2012/0143 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA,
ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 2371/2002
par zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu
izmantošanu saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta
2. punktu,
ņemot vērā
Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[4],

saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
(1)          Savienības zvejas
kuģiem ir vienlīdzīga piekļuve Savienības
ūdeņiem un resursiem, uz kuriem attiecas kopējās
zivsaimniecības politikas noteikumi.
(2)          Komisijas 2002. gada
20. decembra Regulā (EK) Nr. 2371/2002 par zivsaimniecības
resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu saskaņā
ar kopējo zivsaimniecības politiku[5]
paredzēta atkāpe no vienlīdzīgas piekļuves noteikuma,
ļaujot dalībvalstīm piekļuvi ūdeņos līdz 12
jūras jūdzēm no to bāzes līnijām attiecināt
uz atsevišķiem kuģiem.
(3)          Komisija 2011. gada 13. jūlijā
saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2371/2002 par
procedūrām attiecībā uz piekļuvi zvejas resursiem 12
jūras jūdžu zonā[6]
Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedza ziņojumu, kurā
secināts, ka piekļuves režīma darbība ir ļoti stabila
un kopš 2002. gada aizvien noritējusi sekmīgi.
(4)          Pašreizējie noteikumi,
kas ierobežo piekļuvi resursiem minētajā zonā, ir bijuši
efektīvi attiecībā uz saglabāšanu, ierobežojot zvejas
piepūli visjutīgākajā Savienības ūdeņu daļā.
Turklāt šie noteikumi ir saglabājuši tradicionālās zvejas
darbības, kuras ir svarīgas konkrētu piekrastes reģionu
sociālai un ekonomiskai attīstībai.
(5)          Atkāpe stājās
spēkā 2003. gada 1. janvārī un zaudēs
spēku 2012. gada 31. decembrī. Tās spēkā
esības termiņš būtu jāpagarina, kamēr nav pieņemta
jauna Eiropas Parlamenta un Padomes regula par kopējo zivsaimniecības
politiku[7].

(6)          Tādēļ
būtu attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 2371/2002,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Regulas (EK) Nr. 2371/2002 17. panta
2. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
"2.
Dalībvalstīm ir atļauts no 2013. gada 1. janvāra
līdz 2014. gada 31. decembrim to suverenitātē vai
jurisdikcijā esošajos ūdeņos ne vairāk kā 12
jūras jūdžu attālumā no bāzes līnijas ierobežot
zveju, atļaujot to veikt tikai zvejas kuģiem, kuri no blakus
piekrastē esošām ostām tradicionāli zvejo minētajos
ūdeņos, neskarot kārtību, kas saskaņā ar
pastāvošajām kaimiņattiecībām starp
dalībvalstīm noteikta Savienības zvejas kuģiem, kuri peld
ar citu dalībvalstu karogu, un kārtību, kas izklāstīta
I pielikumā, kurā katrai dalībvalstij ir noteiktas
ģeogrāfiskās zonas citu dalībvalstu piekrastes joslās,
kurās tiek veiktas zvejas darbības, un attiecīgās
sugas."
2. pants

Šī regula stājas spēkā septītajā dienā
pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības
Oficiālajā Vēstnesī.
To
piemēro no 2013. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā –                         Padomes
vārdā –
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
[1]               OV L 358, 31.12.2002.,
59. lpp.
[2]               COM(2011)425.
[3]               COM(2011)418.
[4]               OV C […], […], […] lpp. .
[5]               OV L 358, 31.12.2002.,
59. lpp.
[6]               COM(2011)418.
[7]               COM(2011)425.


				|

		52013PC0894

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par jauno pārtiku /* COM/2013/0894 final - 2013/0435 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
·        Priekšlikuma
pamatojums un mērķi
Šī priekšlikuma mērķis ir
nodrošināt pārtikas nekaitīgumu, aizsargāt sabiedrības
veselību un nodrošināt iekšējā tirgus darbību
pārtikas jomā, vienlaikus atbalstot inovāciju pārtikas
nozarē.
Tā mērķis ir racionalizēt
atļaujas izsniegšanas procedūru, uzlabot tās efektivitāti
un pārredzamību. Tajā precizēta jaunās pārtikas
definīcija, ietverot jaunās tehnoloģijas, kurām ir ietekme
uz pārtiku.
Ar to ievieš ātrāku un
samērīgāku nekaitīguma novērtējumu
tradicionālai pārtikai no trešām valstīm ar nekaitīgas
pārtikas lietošanas vēsturi.
Jaunās pārtikas definīcijas
vispārīgie kritēriji nav mainījušies: jaunā
pārtika ir tāda pārtika un pārtikas sastāvdaļas,
kuras ES netika patērētas ievērojamā
nozīmīgā apmērā pirms līdzšinējās Jauno
pārtikas produktu regulas stāšanās spēkā
(1997. gada 15. maijā).
·        Vispārīgais
konteksts
Komisija 2008. gada
14. janvārī pieņēma priekšlikumu Eiropas Parlamenta un
Padomes Regulai par jauniem pārtikas produktiem[1].
Likumdošanas apspriedes saskaņā ar
parasto likumdošanas procedūru koncentrējās galvenokārt uz
noteikumiem, kas piemērojami nanomateriāliem, dzīvnieku
klonēšanu pārtikas ražošanai, tradicionālo pārtiku no
trešām valstīm, kritērijiem riska novērtējumam un
risku pārvaldībai un jaunās pārtikas atļauju
izsniegšanas procedūru saskaņā ar Līgumu par Eiropas
Savienības darbību (Lisabonas līgumu).
Diskusijas nonāca strupceļā
attiecībā uz ierobežotu jautājumu skaitu (īpaši
attiecībā uz tiem, kas saistīti ar dzīvnieku
klonēšanu). Samierināšanas komiteja nepanāca galīgo
vienošanos tās pēdējā sanāksmē 2011. gada
28. martā, un Savienības likumdevējs priekšlikumu
nepieņēma.
Komisija uzskata, ka jautājumi, kas
saistīti ar dzīvnieku klonēšanu, būtu jārisina atsevišķā
priekšlikumā, pamatojoties uz ietekmes novērtējumu.
Tāpēc šis priekšlikums attiecas tikai uz
jaunās pārtikas nekaitīgumu un balstās uz
vispārējo vienošanos, kas tika panākta ar samierināšanas
procedūru.
·        Pašreizējie
tiesību akti
Atļauju
izsniegšana jaunajai pārtikai un jaunām pārtikas
sastāvdaļām, kā arī to lietošana Eiropas
Savienībā ir saskaņota kopš 1997. gada, kad
pieņēma Regulu (EK) Nr. 258/97, kas attiecas uz jauniem
pārtikas produktiem un jaunām pārtikas produktu
sastāvdaļām[2].
Pašreiz spēkā esošos tiesību aktus veido Jauno pārtikas
produktu regula un viena Komisijas regula:
–
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK)
Nr. 258/97, kas attiecas uz jauniem pārtikas produktiem un
jaunām pārtikas produktu sastāvdaļām, nosaka
vispārīgus principus atļauju izsniegšanai jauniem pārtikas
produktiem un pārtikas produktu sastāvdaļām,
–
Komisijas Regula (EK) Nr. 1852/2001 paredz
sīki izstrādātus noteikumus par to, kā konkrētu
informāciju darīt publiski pieejamu un kā aizsargāt
informāciju, kura iesniegta saskaņā ar Eiropas Parlamenta un
Padomes Regulu (EK) Nr. 258/97[3].
Pašlaik pirmstirdzniecības atļaujas
pieteikumu vispirms novērtē dalībvalsts pārtikas
novērtēšanas iestāde. Komisija sākotnējo
novērtējuma ziņojumu izsūta visām dalībvalstīm
komentāru un iebildumu sniegšanai. Ja netiek sniegti pamatoti iebildumi
attiecībā uz nekaitīgumu, jauno pārtiku var laist
tirgū. Ja tiek sniegti pamatoti iebildumi attiecībā uz
nekaitīgumu, Komisija pieprasa lēmumu par atļauju. Vairumā
gadījumu tajā ietilpst papildu novērtējums, kuru veic
Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA).
Atļauja saskaņā ar
līdzšinējiem noteikumiem tiek piešķirta pieteikuma
iesniedzējam (individuālas atļaujas izsniegšana). Turklāt
cits pieteikuma iesniedzējs var Komisijai un citām dalībvalstīm
paziņot par tādas pārtikas laišanu tirgū, kas pēc
būtības ir līdzvērtīga atļautajai pārtikai.
Šis paziņojums jāpamato ar zinātniskiem pierādījumiem,
kas liecina, ka paziņotā pārtika ir pēc būtības
līdzvērtīga atļautajai pārtikai. Ar šiem noteikumiem
ir bijis atļauts laist tirgū dažādu pārtiku, piemēram,
žāvētu baobaba augļa mīkstumu, Spānijas salvijas
sēklas, zivju (Sardinops sagax) peptīdu produktu vai
sintētisko vitamīnu K2.
·       Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un
mērķiem
Priekšlikumā ir apvienoti un papildināti
iepriekš minēto tekstu noteikumi, kuri tiks aizstāti, stājoties
spēkā jaunajam tiesību aktam.
Šā priekšlikuma mērķi atbilst
mērķiem, kas noteikti Paziņojumā par lietpratīgu
regulējumu Eiropas Savienībā[4]
un stratēģijā "Eiropa 2020"[5]. Uzsvars tiek likts uz
regulatīvā procesa vienkāršošanu un racionalizēšanu,
tādējādi mazinot administratīvo slogu, uzlabojot Eiropas
pārtikas nozares konkurētspēju, vienlaikus nodrošinot
pārtikas nekaitīgumu, uzturot augstā līmenī
sabiedrības veselības aizsardzību un ņemot vērā
globālos aspektus.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMS
·        Apspriešanās
ar ieinteresētajām personām
Pirms un pēc Komisijas 2008. gada
janvāra priekšlikuma pieņemšanas ir notikusi apspriešanās ar
ieinteresētajām personām no pārtikas ražošanas nozares,
patērētājiem, trešām valstīm un valsts
iestādēm, un starptautiskām organizācijām. Komisijas
pārstāvji arī piedalījās vairākās ieinteresēto
personu organizētās sanāksmēs vai semināros par
īpašiem jautājumiem (piemēram, tradicionālā
pārtika no trešām valstīm, novērtēšanas un
atļauju izsniegšanas procedūra, nanotehnoloģijas), kā
arī divpusējās sanāksmēs ar ieinteresētajām
personām.
Ieinteresētās personas pauda savu
viedokli arī pirmajā un otrajā lasījumā un
samierināšanas procedūrā par 2008. gada tiesību akta
priekšlikumu.
·        Ietekmes
novērtējums
Komisija 2007. gadā veica ietekmes
novērtējumu. Katram 2008. gada priekšlikuma pasākumam tika
izskatīti vairāki risinājumi, aplūkojot to ekonomisko,
sociālo un vides ietekmi uz dažādām ieinteresētajām
personām un dalībvalstīm. Tas ir pieejams šajā
tīmekļa vietnē:
http://ec.europa.eu/food/food/biotechnology/novelfood/initiatives_en.htm.
Attiecībā uz pašreizējo priekšlikumu 2008. gada ietekmes
novērtējums joprojām ir derīgs, jo pašreizējo
tiesību aktu padziļinātas pārskatīšanas pamatojums
(līdzšinējās atļaujas izsniegšanas procedūras ilgums
un izmaksas, centralizēta riska novērtējuma un risku
pārvaldības nepieciešamība un pielāgotas procedūras
nepieciešamība tradicionālās pārtikas no trešām
valstīm laišanai ES tirgū) nav mainījies.
Galvenās izmaiņas, salīdzinot ar
2008. gada priekšlikumu, ir galvenokārt tās, kas tika
ierosinātas parastās likumdošanas procedūras laikā, un to
ietekme nav mainījusies, jo tās tikai precizē pasākumu
mērķi.
Attiecībā uz mikrouzņēmumu
iespējamo izslēgšanu no darbības jomas, šķiet, ka šāda
izslēgšana nebūtu saderīga ar vispārīgo
mērķi nodrošināt jaunās pārtikas, kas tiek laista ES
tirgū, nekaitīgumu.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
·        Juridiskais pamats
Šā
priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības
darbību 114. pants.
·        Subsidiaritātes
princips
Priekšlikumam jāatbilst subsidiaritātes
principam, jo tas nav Savienības ekskluzīvā kompetencē.
Dalībvalstis nevar pilnībā sasniegt
priekšlikuma mērķus turpmāk minēto iemeslu dēļ:
–
dalībvalstu individuāla rīcība
var radīt atšķirīgus pārtikas nekaitīguma un
cilvēku veselības aizsardzības līmeņus, kā
arī maldināt patērētājus. Ja tiktu atcelta Jauno
pārtikas produktu regula, vairs nebūtu spēkā
saskaņotie pārtikas nekaitīguma noteikumi un tiktu
apdraudēta pārtikas brīva aprite ES;
–
iekšējā tirgus efektīvu darbību
attiecībā uz jauno pārtiku, vienlaikus aizsargājot Eiropas
patērētāju veselību un intereses, vislabāk var
panākt, rīkojoties ES līmenī.
Tāpēc priekšlikums atbilst
subsidiaritātes principam.
·        Proporcionalitātes
princips
Priekšlikums atbilst proporcionalitātes
principam šādu iemeslu dēļ:
–
priekšlikums saskaņo regulējošos
noteikumus attiecībā uz jaunās pārtikas atļauju
izsniegšanu un tādējādi veicina pārtikas tirgus
darbību ES,
–
ierosinātie pasākumi ir pietiekami, lai
sasniegtu mērķus nodrošināt pārtikas nekaitīgumu un
iekšējā tirgus darbību pārtikas jomā, vienlaikus samazinot
administratīvo slogu.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Priekšlikuma finansiālā ietekme un
ietekme uz budžetu ir norādīta šim priekšlikumam pievienotajā
tiesību akta finanšu pārskatā.
5.           Juridisko
instrumentu izvēle
Ierosinātais
juridiskais instruments ir regula.
Citi instrumenti
nebūtu piemēroti šādu iemeslu dēļ:
–
jaunās pārtikas nozare ES ir
pilnībā saskaņota. Neleģislatīva darbība, kuras
pamatā ir, piemēram, labas prakses kodekss vai pamatnostādnes,
nevar sniegt pietiekamu aizsardzību, kā arī tai trūktu juridiskās
noteiktības;
–
jaunās pārtikas drošs lietojums ir
atkarīgs no šo vielu nekaitīguma novērtējuma pirms to
laišanas tirgū un bieži arī no atļautajiem izmantošanas
nosacījumiem, tāpēc ieteikumi vai pašregulējums
negarantētu patērētāju veselības aizsardzību.
6.           CITI JAUTĀJUMI
·        Vienkāršošana
Priekšlikums paredz tiesību aktu un
administratīvo procedūru vienkāršošanu publiskā sektora
iestādēm un privātā sektora dalībniekiem,
salīdzinot ar spēkā esošajiem tiesību aktiem:
–
ir paredzēta tikai viena centralizēta
atļauju izsniegšanas procedūra jaunās pārtikas
novērtējumam un atļauju izsniegšanai; priekšlikuma
formulējumi ir atjaunināti un precizēti;
–
ir atceltas valsts administratīvās
procedūras un novērsta darba dublēšana;
–
atļauju izsniegšanas procedūra ir racionalizēta,
palielinot tās efektivitāti un samazinot administratīvo slogu,
īpaši privātā sektora dalībniekiem;
–
ir ieviesta vienkāršota procedūra
tradicionālās pārtikas no trešām valstīm laišanai
tirgū.
·        Izmaksas uzņēmumiem,
īpaši MVU
Ierosinātie pasākumi samazinās
administratīvo slogu un atļauju izsniegšanas procedūras ilgumu
un izmaksas pārtikas rūpniecībai (18 mēneši trīs
gadu vietā, kā tas ir pašlaik). Ieviešot vispārēju
atļauju, varēs izvairīties no tā, ka citiem
uzņēmumiem atkārtoti jāiesniedz jauni pieteikumi
attiecībā uz to pašu jauno pārtiku, un ir sagaidāms, ka
šāda atļauja radīs ieguvumus īpaši MVU. Tomēr, lai
saglabātu stimulu izstrādāt patiesi novatoriskus pārtikas
produktus, tiek ieviests "datu aizsardzības" režīms,
kurā pieteikuma iesniedzējam ne vairāk kā uz 5 gadiem
piešķir atļauju, kas tiek saistīta ar pieteikuma
iesniedzēju. Šis pasākums arī atvieglos tradicionālās
pārtikas no trešām valstīm ienākšanu ES tirgū, jo tiks
izveidota vienkāršota un samērīgāka procedūra.
·        Eiropas Ekonomikas zona
Ierosinātais
tiesību akts attiecas uz EEZ svarīgu jautājumu, un
tāpēc tas attiecināms uz Eiropas Ekonomikas zonu.
·        Sīkāks
priekšlikuma skaidrojums
I nodaļa – priekšmets,
darbības joma un definīcijas
Jaunā pārtika būs
jānovērtē attiecībā uz nekaitīgumu un tai
jāizsniedz atļauja, izmantojot pilnībā saskaņotu
procedūru. Ir precizētas un atjauninātas definīcijas. To,
vai pārtika ietilpst šīs regulas piemērošanas jomā, var
noteikt ar pārbaudes procedūru.
Pirms laišanas ES tirgū nanomateriāli,
kas paredzēti lietošanai pārtikā un kas ietilpst "ar
inženierijas paņēmieniem iegūta nanomateriāla"
definīcijā, kā minēts Regulā (ES) Nr. 1169/2011
par pārtikas produktu informācijas sniegšanu patērētājiem,
tiks novērtēti un tiem tiks izsniegta atļauja saskaņā
ar šo regulu.
II nodaļa – prasības
jaunās pārtikas laišanai tirgū Savienībā
Visai jaunajai pārtikai un tās
lietošanai pārtikā jāatbilst šādiem kritērijiem:
tā nedrīkst apdraudēt cilvēka veselību, un tās
lietošana nedrīkst maldināt patērētāju.
Visai atļautajai jaunajai pārtikai var
noteikt specifikācijas, marķēšanas prasības un izmantošanas
nosacījumus, un vajadzības gadījumā prasības par
uzraudzību pēc laišanas tirgū.
Līdzšinējo individuālo atļauju
izsniegšanas sistēmu aizstāj ar vispārēju atļauju
izsniegšanas sistēmu. Līdzšinējā tā sauktā
"vienkāršotā procedūra", kas balstīta uz
līdzvērtību pēc būtības, kuras mērķis
ir individuālas atļaujas tai pašai jaunajai pārtikai
attiecināt uz citu uzņēmumu, ir atcelta, jo atļauju
izsniegšana ir kļuvusi vispārēja tiešā veidā.
Jau atļauto jauno pārtiku turpina
tirgot, kā arī iekļauj Savienības jaunās pārtikas
sarakstā.
III nodaļa – jaunās pārtikas
atļaujas piešķiršanas procedūra
Saskaņā ar lēmumu par pāreju
uz centralizētu ES līmeņa procedūru, kā arī lai
risku pārvaldību atdalītu no riska novērtējuma, visi
pieteikumi jaunās pārtikas atļaujai ir jāiesniedz
Komisijai. Komisija pēc tam var pieprasīt Eiropas Pārtikas
nekaitīguma iestādei (EFSA) zinātnisku atzinumu par riska
novērtējumu.
Pamatojoties uz EFSA sniegto atzinumu,
Komisija lems par jaunās pārtikas iekļaušanu Savienības
jaunās pārtikas sarakstā. Komisijai palīdzēs
Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā
komiteja.
Attiecībā uz tradicionālo
pārtiku no trešām valstīm tiek ieviests nekaitīguma
novērtējums un risku pārvaldība, pamatojoties uz
nekaitīgas pārtikas lietošanas vēsturi. Ja pieteikuma
iesniedzējs ir pierādījis vismaz 25 gadu ilgu nekaitīgas
pārtikas lietošanas vēsturi un ja dalībvalstis vai EFSA
neiesniedz zinātniski pamatotus iebildumus attiecībā uz
nekaitīgumu, pārtiku drīkst iekļaut Savienības
sarakstā.
Tomēr, ja tiek iesniegti pamatoti iebildumi
attiecībā uz nekaitīgumu, ir nepieciešams EFSA
novērtējums, kuram seko ES atļaujas izsniegšanas procedūra,
kas ir līdzīga standarta atļaujas izsniegšanas procedūrai,
bet ar īsākiem termiņiem.
Šī procedūra paredz
samērīgāku tradicionālās pārtikas no trešām
valstīm riska novērtējumu un risku pārvaldību un
ļauj ātrāk laist ES tirgū virkni produktu, sākot ar
primāro ražošanu, vienlaikus neapdraudot pārtikas nekaitīgumu.
IV nodaļa –
papildu procedūru noteikumi un citas prasības
Pieteikuma iesniedzēja sniegtajai
informācijai jābūt konfidenciālai, ja šādas
informācijas atklāšana var būtiski kaitēt pieteikuma
iesniedzēja konkurētspējai.
V nodaļa – datu
aizsardzība
Atkāpjoties no vispārējas
atļaujas izsniegšanas noteikuma, lai atbalstītu inovāciju ES
pārtikas rūpniecībā, tikai pienācīgi pamatotos
gadījumos ne vairāk kā uz pieciem gadiem var piešķirt individuālas
atļaujas ar datu aizsardzību.
VI nodaļa –
sankcijas un komiteju procedūra
Dalībvalstis paredz noteikumus par
sankcijām, ko piemēro par šīs regulas noteikumu
pārkāpumiem.
Šajā regulā ierosināto
pasākumu īstenošanu galvenokārt pieņems Komisija
saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas izklāstīta
Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantā. Tas nozīmē
jaunās pārtikas izmantošanas nosacījumu un marķējuma
iekļaušanu, kā arī specifikāciju izstrādi un
vajadzības gadījumā prasību noteikšanu par uzraudzību
pēc laišanas tirgū.
VII nodaļa –
pārejas un nobeiguma noteikumi
Ir nepieciešami pārejas pasākumi, lai
nodrošinātu netraucētu pāreju pieteikumu un paziņojumu
pašreizējās izskatīšanas procesā, kamēr šis
tiesību akts stāsies spēkā. Turklāt, tā kā
ir precizēta šajā regulā sniegtā jaunās pārtikas
definīcija un lai palielinātu juridisko noteiktību, pārtika,
kas likumīgi tika laista tirgū pirms šīs regulas
piemērošanas, būtu jāatļauj turpināt pārdot
līdz brīdim, kamēr tiek pabeigts riska novērtējums un
atļaujas piešķiršanas procedūras.
2013/0435 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
par jauno pārtiku
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[6],

saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru[7],
tā kā:
(1)       Nekaitīgas un
veselīgas pārtikas brīva aprite ir būtisks
iekšējā tirgus aspekts un ievērojami uzlabo
iedzīvotāju veselību un labklājību, kā arī
viņu sociālās un ekonomiskās intereses.
Atšķirības starp valstu likumiem par jaunās pārtikas
nekaitīguma novērtējumu un atļauju piešķiršanu var
kavēt šīs pārtikas brīvu apriti, tādējādi
radot nevienlīdzīgas konkurences apstākļus.
(2)       Īstenojot
Savienības pārtikas politikas virzienus, būtu jānodrošina
augsta līmeņa cilvēku veselības un
patērētāju interešu aizsardzība un iekšējā tirgus
efektīva darbība, vienlaikus nodrošinot pārredzamību.
(3)       Savienības noteikumi par
jauno pārtiku ir noteikti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr.
258/97[8]
un ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1852/2001[9].
Šie noteikumi ir jāatjaunina, lai vienkāršotu pašreizējās
atļauju piešķiršanas procedūras un lai ņemtu vērā
jaunākās norises Savienības tiesību aktos. Savienības
tiesību aktu skaidrības labad Regula (EK) Nr. 258/97 un Regula (EK)
Nr. 1852/2001 būtu jāatceļ un Regula (EK) Nr. 258/97 būtu
jāaizstāj ar šo regulu.
(4)       Pārtika, ko
paredzēts izmantot tehnoloģiskiem mērķiem, un
ģenētiski modificēta pārtika nebūtu
jāiekļauj šīs regulas darbības jomā, jo uz to jau
attiecas citi Savienības noteikumi. Tādēļ šīs regulas
darbības jomā nebūtu jāiekļauj ģenētiski
modificēta pārtika, uz ko attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes
Regulas (EK) Nr. 1829/2003[10]
darbības joma, fermenti, uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes
Regulas (EK) Nr. 1332/2008[11]
darbības joma, pārtika, ko izmanto vienīgi kā piedevas un
uz kuru attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1333/2008[12] darbības joma,
aromatizētāji, uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes
Regulas (EK) Nr. 1334/2008[13]
darbības joma, un ekstrakcijas šķīdinātāji, uz kuriem
attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/32/EK[14] darbības joma.
(5)       Jaunās pārtikas
esošās kategorijas, kas noteiktas Regulas (EK) Nr. 258/97 1.
pantā, būtu jāprecizē un jāatjaunina,
pašreizējās kategorijas aizstājot ar atsauci uz
vispārējo pārtikas definīciju, kas iekļauta Eiropas
Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 178/2002 2. pantā[15].
(6)       Lai nodrošinātu
saskaņotību ar Regulā (EK) Nr. 258/97
paredzētajiem noteikumiem, par kritēriju, lai pārtiku
uzskatītu par jauno pārtiku, aizvien būtu jāuzskata tas, ka
šī pārtika Savienībā cilvēku uzturā nozīmīgā
apjomā nav izmantota pirms minētās regulas spēkā
stāšanās dienas, proti, pirms 1997. gada 15. maija.
Lietošana Savienībā būtu jāuzskata arī par lietošanu
dalībvalstīs neatkarīgi no dienas, kad dažādas
dalībvalstis pievienojās Savienībai.
(7)       Jaunās tehnoloģijas
pārtikas ražošanas procesos var ietekmēt pārtiku un
tādējādi pārtikas nekaitīgumu. Tādēļ
būtu jāprecizē arī tas, ka pārtiku uzskata par jauno
pārtikas, ja ražošanas procesu, kurš iepriekš netika izmantots
pārtikas ražošanai Savienībā, piemēro šai pārtikai,
vai pārtika sastāv no vai satur ar inženierijas paņēmieniem
iegūtus nanomateriālus, kā definēts Eiropas Parlamenta un
Padomes Regulas (ES) Nr. 1169/2011 2. panta 2. punkta
t) apakšpunktā[16].
(8)       Uz vitamīniem,
minerālvielām un citām vielām, kas paredzētas
izmantošanai uztura bagātinātajos vai pievienošanai pārtikai,
tostarp maisījumiem zīdaiņiem un papildu ēdināšanas
maisījumiem zīdaiņiem, apstrādātai graudaugu
pārtikai un zīdaiņu un mazu bērnu pārtikai,
īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētai pārtikai un
pilnīgiem uztura aizstājējiem svara kontrolei, attiecas
noteikumi, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā
2002/46/EK[17],
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1925/2006[18] un Eiropas Parlamenta
un Padomes Regulā (ES) Nr. 609/2013[19].
Šīs vielas būtu arī jānovērtē saskaņā
ar šajā regulā paredzētajiem noteikumiem, ja tās ietilpst
jaunās pārtikas definīcijā, kas noteikta šajā
regulā.
(9)       Ja saskaņā ar
Direktīvu 2002/46/EK, Regulu (EK) Nr. 1925/2006 vai Regulu (ES)
Nr. 609/2013 izmantotais vielas ražošanas process ir ievērojami
mainījies vai ir mainījies šādas vielas daļiņu
lielums, piemēram, izmantojot nanotehnoloģijas, tas var ietekmēt
pārtiku un tādējādi pārtikas nekaitīgumu.
Tādēļ šāda viela būtu jāuzskata par jauno
pārtiku saskaņā ar šo regulu, un tā būtu
jānovērtē atkārtoti vispirms saskaņā ar šo regulu
un pēc tam saskaņā ar attiecīgajiem konkrētajiem
tiesību aktiem.
(10)     Ja pirms 1997. gada 15. maija
pārtika ir izmantota tikai kā uztura bagātinātājs vai
tā sastāvā, kā definēts
Direktīvas 2002/46/EK 2. panta a) punktā, būtu
jāatļauj šādu pārtiku laist tirgū Savienībā
pēc šā datuma tādai pašai izmantošanai, neuzskatot to par jaunu
pārtiku šīs regulas vajadzībām. Tomēr šādu
izmantojumu par uztura bagātinātāju vai tā
sastāvā nebūtu jāņem vērā
novērtējumā par to, vai pārtika nozīmīgā
apjomā izmantota cilvēku uzturā Savienībā pirms
1997. gada 15. maija. Tādēļ attiecīgās
pārtikas izmantošana citiem mērķiem, nevis par uztura
bagātinātāju vai tā sastāvā, būtu
jāiekļauj šīs regulas darbības jomā.
(11)     Būtu jāatvieglo
tradicionālās pārtikas no trešām valstīm laišana
tirgū Savienībā, ja ir pierādīta nekaitīgas
pārtikas lietošanas vēsture trešā valstī. Liela
attiecīgās valsts iedzīvotāju daļa vismaz 25 gadus ir
lietojusi šo pārtiku kā daļu no ierastā uztura.
Nekaitīgas pārtikas lietošanas vēsturē nebūtu
jāņem vērā citi lietojumi, kas neattiecas uz pārtiku
vai parasto uzturu.
(12)     Būtu jāprecizē,
ka pārtika no trešām valstīm, ko uzskata par jauno pārtiku
Savienībā, būtu jāuzskata par tradicionālo
pārtiku no trešām valstīm vienīgi tad, ja tā ir iegūta
primārā ražošanā, kā definēts Regulas (EK)
Nr. 178/2002 3. pantā, neatkarīgi no tā, vai tā ir
apstrādāta vai neapstrādāta pārtika.
Tādēļ, ja šādai pārtikai ir piemērots jauns
ražošanas process vai ja pārtika satur "ar inženierijas
paņēmieniem iegūtus nanomateriālus" vai sastāv no
šadiem materiāliem, kā definēts Regulas (ES) Nr. 1169/2011
2. panta 2. punkta t) apakšpunktā, pārtika nebūtu
jāuzskata par tradicionālu pārtiku.
(13)     Pārtikas produkti, kas
ražoti no pārtikas sastāvdaļām, uz kurām neattiecas
šīs regulas darbības joma, it īpaši, ja ir mainītas
pārtikas sastāvdaļas, šo sastāvdaļu sastāvs vai
daudzums, nebūtu jāuzskata par jaunu pārtiku. Tomēr
šīs regulas darbības joma būtu jāattiecina uz pārtikas
sastāvdaļu izmaiņām, piemēram, ja izmantoti
selektīvi ekstrakti vai citas auga daļas, kuras līdz šim
Savienībā nozīmīgā apjomā nav izmantotas
cilvēku uzturā.
(14)     Eiropas Parlamenta un Padomes
Direktīvu 2001/83/EK[20]
piemēro, ja uz produktu, ņemot vērā visas tā
īpašības, var attiecināt gan “zāļu” definīciju,
kā noteikts minētās direktīvas 1. panta 2. punktā, gan
"produkta" definīciju, uz kuru attiecas šī regula.
Saistībā ar šo, ja dalībvalsts atbilstoši Direktīvai
2001/83/EK konstatē, ka produkts ir zāles, tad saskaņā ar
Savienības tiesību aktiem tā var ierobežot šāda produkta
laišanu tirgū. Turklāt zāles nav iekļautas Regulas (EK)
Nr.178/2002 2. pantā noteiktajā definīcijā un
tādēļ uz tām nebūtu jāattiecina šīs regulas
darbības joma.
(15)     Īstenošanas pilnvaras
būtu jāpiešķir Komisijai, lai lemtu par to, vai kāda konkrēta
pārtika ietilpst jaunās pārtikas definīcijā un
tādējādi tai piemērojami šajā regulā
paredzētie noteikumi par jauno pārtiku.
(16)     Lai noteiktu, vai pārtika
pirms 1997. gada 15. maija Savienībā tika
nozīmīgā apjomā izmantota cilvēku uzturā,
būtu jāpamatojas uz pārtikas apritē iesaistīto
uzņēmēju sniegtu informāciju, kā arī
vajadzības gadījumā uz citu dalībvalstīs pieejamu
informāciju. Pārtikas apritē iesaistītajiem
uzņēmējiem būtu jāapspriežas ar
dalībvalstīm, ja tie nav pārliecināti par tās
pārtikas statusu, kuru tie gatavojas laist tirgū. Ja nav pieejama
informācija par cilvēku uzturu pirms 1997. gada 15. maija
vai pieejamā informācija nav pietiekama, šādas informācijas
vākšanai būtu jāizveido vienkārša un pārredzama
procedūra, iesaistot Komisiju, dalībvalstis un pārtikas
apritē iesaistītos uzņēmējus. Īstenošanas
pilnvaras jāpiešķir Komisijai, lai tā varētu precizēt
šīs apspriešanās procesuālās darbības.
(17)     Jaunā pārtika
būtu jāatļauj un jālieto vienīgi tad, ja tā
atbilst šajā regulā noteiktajiem kritērijiem. Jaunajai
pārtikai vajadzētu būt nekaitīgai, un tās izmantojums
nedrīkst maldināt patērētāju. Tādēļ, ja
ar jauno pārtiku paredzēts aizvietot citu pārtiku, tai nevajadzētu
atšķirties no šīs pārtikas tā, ka uzturvērtības
ziņā patērētājiem tā būtu mazvērtīgāka.
(18)     Jauno pārtiku
nedrīkst laist tirgū vai izmantot cilvēku uzturā, ja vien
tā nav iekļauta tās jaunās pārtikas Savienības
sarakstā, kuru ir atļauts laist tirgū Savienībā ("Savienības
saraksts"). Tāpēc ar īstenošanas aktu ir lietderīgi
izveidot jaunās pārtikas Savienības sarakstu, iekļaujot
saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 258/97 4., 5. vai 7. pantu jau
atļautu vai paziņotu jauno pārtiku Savienības
sarakstā, kā arī iekļaujot visus spēkā esošos
atļauju piešķiršanas nosacījumus. Tā kā šādas
jaunās pārtikas nekaitīgums jau ir novērtēts, tā
ir likumīgi ražota un tirgota Savienībā un iepriekš nav
radījusi veselības problēmas, Savienības saraksta
sākotnējai izveidošanai būtu jāizmanto apspriešanās
procedūra.
(19)     Ir lietderīgi
piešķirt atļauju jaunajai pārtikai, atjauninot Savienības
sarakstu saskaņā ar kritērijiem un procedūrām, kas
noteiktas šajā regulā. Būtu jāievieš efektīva, laika
ziņā ierobežota un pārredzama procedūra. Attiecībā
uz tradicionālo pārtiku no trešām valstīm, kurai ir
nekaitīgas pārtikas lietošanas vēsture, ir lietderīgi
paredzēt ātrāku un vienkāršotu procedūru, lai
atjauninātu Savienības sarakstu, ja nav izteikti pamatoti iebildumi
par nekaitīgumu. Savienības saraksta atjaunināšana
nozīmē, ka tiks piemēroti šajā regulā
izklāstītie kritēriji, tāpēc īstenošanas
pilnvaras šajā saistībā būtu jāpiešķir Komisijai.
(20)     Būtu jānosaka
arī kritēriji tāda nekaitīguma riska
novērtēšanai, ko rada jaunā pārtika. Lai nodrošinātu
saskaņotu jaunās pārtikas zinātnisko novērtējumu,
šādi novērtējumi būtu jāveic Eiropas Pārtikas
nekaitīguma iestādei ("EFSA").
(21)     Attiecībā uz
iespējamo nanomateriālu izmantošanu lietošanai pārtikā EFSA
2011. gada 6. aprīļa atzinumā[21] par
vadlīnijām attiecībā uz riska novērtējumu par
nanozinātnes un nanotehnoloģiju izmantošanu pārtikas un
barības apritē konstatēja, ka ir pieejama ierobežota
informācija par inženierijas ceļā iegūtu nanomateriālu
nanotoksikokinētikas un toksikoloģijas aspektiem un ka,
iespējams, jāveic esošo toksicitātes testēšanas metožu
metodoloģiski grozījumi. Lai labāk izvērtētu
nanomateriālu nekaitīgumu izmantošanai pārtikā, Komisija
izstrādā testēšanas metodes, ņemot vērā
inženierijas ceļā iegūtu nanomateriālu specifiskās
īpašības.
(22)     Ja jaunā pārtika ir
atļauta un iekļauta Savienības sarakstā, Komisijai vajadzētu
būt pilnvarām ieviest prasību par uzraudzību pēc
laišanas tirgū ar mērķi uzraudzīt atļautās
jaunās pārtikas lietošanu, lai nodrošinātu, ka tās
lietošana ir nekaitīguma robežās, kā tas noteikts EFSA nekaitīguma
novērtējumā.
(23)     Īpašos
apstākļos, lai veicinātu lauksaimniecības pārtikas
nozares pētniecību un attīstību un tādējādi
arī inovāciju, ir lietderīgi aizsargāt novatoru
ieguldījumu tās informācijas un to datu vākšanā, kuri
sniegti, lai pamatotu saskaņā ar šo regulu iesniegto jaunās
pārtikas pieteikumu. Būtu jāaizsargā
jaunākie izstrādātie zinātniskie pētījumi un
patentētie dati, kas sniegti, lai pamatotu pieteikumu jaunās
pārtikas iekļaušanai Savienības sarakstā. Šos datus un informāciju
uz ierobežotu laiku nedrīkstētu izmantot nākamā pieteikuma iesniedzēja
labā bez iepriekšējā pieteikuma iesniedzēja piekrišanas.
Viena pieteikuma iesniedzēja iesniegto zinātnisko datu
aizsardzībai nevajadzētu atturēt citus pieteikuma
iesniedzējus iekļaut pārtiku Savienības sarakstā,
pamatojoties uz viņu pašu zinātniskajiem datiem vai atsaucoties uz
aizsargātiem datiem ar iepriekšējā pieteikuma iesniedzēja
piekrišanu. Tomēr kopumā piecu gadu ilgais datu aizsardzības
periods, kas piešķirts iepriekšējam pieteikuma iesniedzējam,
nebūtu jāpagarina, ja tiek piešķirta datu aizsardzība nākamajiem
pieteikuma iesniedzējiem.
(24)     Jaunajai pārtikai
piemēro vispārīgās marķējuma prasības, kas
noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1169/2011 par
pārtikas produktu informācijas sniegšanu patērētājiem,
un citas attiecīgās marķēšanas prasības
Savienības pārtikas aprites tiesību aktos. Dažos gadījumos,
iespējams, jānorāda papildu marķēšanas
informācija, it īpaši attiecībā uz pārtikas aprakstu,
tās izcelsmi vai lietošanas nosacījumiem, lai nodrošinātu, ka
patērētāji ir pietiekami informēti par jaunās
pārtikas būtību.
(25)     Attiecībā uz tiem
pieteikumiem, kas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 258/97 ir iesniegti
pirms šīs regulas piemērošanas dienas, riska novērtēšanas
un atļauju piešķiršanas procedūras būtu jāpabeidz
saskaņā ar šo regulu. Turklāt, ņemot vērā
šajā regulā iekļautās jaunās pārtikas
definīcijas precizējumu un lai uzlabotu tiesisko noteiktību,
pārtiku, kas ir likumīgi laista tirgū šīs regulas
piemērošanas dienā, principā būtu jāļauj laist
tirgū, līdz riska novērtēšanas un atļauju
piešķiršanas procedūras ir pabeigtas. Tādēļ būtu
paredz pārejas noteikumi, lai nodrošinātu vienmērīgu
pāreju uz šīs regulas noteikumiem.
(26)     Dalībvalstīm
būtu jānosaka noteikumi par sankcijām, ko piemēro šīs
regulas noteikumu pārkāpumu gadījumā, un būtu
jāveic visi pasākumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu, ka
tās tiek īstenotas. Minētajām sankcijām vajadzētu
būt efektīvām, samērīgām un preventīvām.
(27)     Lai nodrošinātu
vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai
attiecībā uz Savienības saraksta atjaunināšanu
saistībā ar tradicionālās pārtikas no trešām
valstīm pievienošanu, ja nav izteikti pamatoti iebildumi par
nekaitīgumu, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir
Komisijai.
(28)     Īstenošanas pilnvaras
saistībā ar "jaunās pārtikas" definīciju,
apspriešanās procesu jaunās pārtikas statusa noteikšanai, cita
veida Savienības saraksta atjaunināšanu, pieteikumu vai
paziņojumu sagatavošanu un iesniegšanu, lai iekļautu pārtiku
Savienības sarakstā, pieteikumu vai paziņojumu derīguma
pārbaudes kārtību, konfidencialitāti un pārejas
noteikumiem būtu jāizmanto
saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES)
Nr. 182/2011[22].

(29)     Ņemot vērā to,
ka šīs regulas mērķi, proti, noteikt noteikumus jaunās
pārtikas laišanai tirgū Savienībā, nevar pietiekami labi
sasniegt dalībvalstīs, bet to var labāk sasniegt Savienības
līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus
saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā
noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā
pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz
vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā
mērķa sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I nodaļa
Priekšmets, darbības joma un definīcijas
1. pants
Priekšmets un darbības joma
1.           Šajā regulā
izklāstīti noteikumi par jaunās pārtikas laišanu tirgū
Savienībā, lai nodrošinātu efektīvu iekšējā
tirgus darbību, vienlaikus nodrošinot cilvēku veselības un
patērētāju interešu augstu aizsardzības līmeni.
2.           Šo regulu nepiemēro:
a)      ģenētiski modificētai
pārtikai, kas ietilpst Regulas (EK) Nr. 1829/2003 darbības jomā;
b)      pārtikai, ja to lieto kā:
i)       pārtikas fermentus, kas ietilpst
Regulas (EK) Nr. 1332/2008 darbības jomā,
ii)      pārtikas piedevas, kas ietilpst
Regulas (EK) Nr. 1333/2008 darbības jomā,
iii)     pārtikas aromatizētājus,
kas ietilpst Regulas (EK) Nr. 1334/2008 darbības jomā,
iv)     ekstrakcijas
šķīdinātājus, kurus izmanto vai paredz izmantot
pārtikas produktu vai pārtikas sastāvdaļu ražošanā un
kuri ietilpst Direktīvas 2009/32/EK darbības jomā,
c)      pārtiku, kas ietilpst Padomes
Direktīvas XXX/XX/ES [par tādas pārtikas laišanu
tirgū, kas ražota no dzīvnieku kloniem] darbības jomā.
2. pants
Definīcijas
1.           Šajā regulā piemēro
Regulas (EK) Nr. 178/2002 2. un 3. pantā noteiktās
definīcijas.
2.           Piemēro
arī šādas definīcijas:
a)      "jaunā
pārtika" ir pārtika, kas Savienībā nav nozīmīgā
apjomā izmantota cilvēku uzturā pirms 1997. gada 15. maija,
neatkarīgi no datuma, kurā dažādas dalībvalstis
pievienojās Savienībai, un jo īpaši ietver:
i)       pārtiku, kurai piemērots
līdz 1997. gada 15. maijam Savienībā neizmantots jauns
pārtikas ražošanas process, ja šis ražošanas process izraisa būtiskas
izmaiņas pārtikas sastāvā vai struktūrā,
ietekmējot tās uzturvērtību, metabolizācijas procesu
vai nevēlamu vielu daudzumu tajā,
ii)      pārtiku, kas satur "ar
inženierijas paņēmieniem iegūtus nanomateriālus" vai
sastāv no šadiem materiāliem, kā definēts Regulas (ES)
Nr. 1169/2011 2. panta 2. punkta t) apakšpunktā,
iii)     vitamīnus, minerālvielas un
citas vielas, ko izmanto saskaņā ar Direktīvu 2002/46/EK,
Regulu (EK) Nr. 1925/2006 vai Regulu (ES) Nr. 609/2013, ja:
–
piemērots jauns ražošanas process, kā
minēts šā punkta i) apakšpunktā, vai
–
šādas vielas satur "ar inženierijas
paņēmieniem iegūtus nanomateriālus" vai sastāv no
šadiem materiāliem, kā definēts Regulas (ES) Nr. 1169/2011
2. panta 2. punkta t) apakšpunktā,
iv)     pārtiku, kas Savienībā
izmantota vienīgi uztura bagātinātājos pirms 1997. gada
15. maija, ja to paredzēts izmantot pārtikas produktos, kas nav
uztura bagātinātāji, kā definēts
Direktīvas 2002/46/EK 2. panta a) punktā;
b)      "tradicionāla pārtika no
trešām valstīm" ir jaunā pārtika, izņemot jauno
pārtiku, kā minēts a) punkta i) līdz iii) apakšpunktā,
ko iegūst primārā ražošanā un kam ir nekaitīgas pārtikas
lietošanas vēsture trešā valstī;
c)      "nekaitīgas pārtikas
lietošanas vēsture trešā valstī" nozīmē to, ka
pirms 13. pantā minētā paziņojuma attiecīgās
pārtikas nekaitīgumu apstiprina informācija par tās
sastāvu, kā arī informācija par to, ka liela trešās
valsts iedzīvotāju daļa vismaz 25 gadus ir lietojusi un
turpina lietot šo pārtiku kā daļu no ierastā uztura;
d)      "pieteikuma iesniedzējs"
ir dalībvalsts, trešā valsts vai ieinteresētā persona (kas
var pārstāvēt vairākas ieinteresētās personas),
kura ir iesniegusi Komisijai pieteikumu saskaņā ar 9. vai 15. pantu
vai paziņojumu saskaņā ar 13. pantu;
e)      "derīgs pieteikums" un
"derīgs paziņojums" ir pieteikums vai paziņojums, kas
ir šīs regulas darbības jomā un kurā ir iekļauta visa
vajadzīgā informācija riska novērtēšanai un
atļauju piešķiršanas procedūrai.
3. pants
Īstenošanas pilnvaras attiecībā uz jaunās pārtikas
definīciju 2. panta 2. punkta a) apakšpunktā
Lai nodrošinātu vienotu šīs regulas
īstenošanu, Komisija ar īstenošanas aktiem var pieņemt
lēmumu, vai konkrēta pārtika ietilpst jaunās pārtikas
definīcijā, kā noteikts 2. panta 2. punkta a) apakšpunktā.
Minētos īstenošanas aktus
pieņem saskaņā ar 27. panta 3. punktā minēto
pārbaudes procedūru.
4. pants
Jaunās pārtikas statusa noteikšanas procedūra
1.           Pārtikas apritē
iesaistītie uzņēmēji pārbauda, vai pārtika, kuru
tie gatavojas laist tirgū Savienībā, ietilpst šīs regulas darbības
jomā.
2.           Pārtikas apritē
iesaistītie uzņēmēji apspriežas ar dalībvalsti, ja tie
nav pārliecināti, vai pārtika, kuru tie gatavojas laist
tirgū Savienībā, ietilpst šīs regulas darbības
jomā. Šādā gadījumā pārtikas apritē
iesaistītie uzņēmēji pēc pieprasījuma sniedz
vajadzīgo informāciju dalībvalstij, lai tā jo īpaši
varētu noteikt, cik lielā mērā attiecīgā
pārtika ir lietota cilvēku uzturā Savienībā pirms
1997. gada 15. maija.
3.           Komisija ar īstenošanas aktiem
var noteikt 2. punktā paredzētā apspriešanās procesa
procedūru.
Minētos īstenošanas aktus pieņem
saskaņā ar 27. panta 3. punktā minēto pārbaudes
procedūru.
II nodaļa
Prasības jaunās pārtikas laišanai
tirgū Savienībā
5. pants
Jaunās pārtikas Savienības saraksts
1.           Komisija izveido un atjaunina
tās jaunās pārtikas Savienības sarakstu, kuru ir
atļauts laist tirgū Savienībā saskaņā ar 6., 7.
un 8. pantu (“Savienības saraksts”).
2.           Tikai atļauto un
Savienības sarakstā iekļauto jauno pārtiku var laist
tirgū Savienībā kā tādu un izmantot pārtikā
produktos vai uz tās, ievērojot tajā norādītos
izmantošanas nosacījumus.
6. pants
Vispārīgie nosacījumi
jaunās pārtikas iekļaušanai Savienības sarakstā
Komisija piešķir atļauju un
iekļauj jauno pārtiku Savienības sarakstā tikai tad, ja
tā atbilst šādiem nosacījumiem:
a)           pamatojoties uz pieejamiem
zinātniskiem pierādījumiem, tā neapdraud cilvēku
veselību;
b)           tās lietojums nemaldina
patērētāju;
c)           ja ar to ir paredzēts
aizstāt citu pārtiku, tā no attiecīgās pārtikas
neatšķiras tādā veidā, ka tās normāla lietošana
uzturā patērētājam uzturvielu ziņā būtu
mazvērtīgāka.
7. pants
Savienības saraksta sākotnējā izveide
Ne vēlāk kā ...[23] Komisija ar
īstenošanas aktu izveido Savienības sarakstu, kurā iekļauj
saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 258/97 4., 5. vai
7. pantu atļauto vai paziņoto jauno pārtiku, ietverot visus
spēkā esošos atļauju piešķiršanas nosacījumus.
Minēto īstenošanas aktu pieņem
saskaņā ar 27. panta 2. punktā minēto
apspriešanās procedūru.
8. pants
Savienības saraksta saturs
1.           Komisija piešķir atļauju
jaunajai pārtikai un atjaunina Savienības sarakstu saskaņā
ar noteikumiem, kas izklāstīti:
a)      9., 10. un 11. pantā un
vajadzības gadījumā saskaņā ar 25. pantu, vai
b)      no 13. līdz 18. pantam.
2.           Šā panta 1. punktā
paredzētā atļaujas piešķiršana jaunai pārtikai un
Savienības saraksta atjaunināšana ir viena no šīm
darbībām:
a)      jaunās pārtikas iekļaušana
Savienības sarakstā;
b)      jaunās pārtikas svītrošana
no Savienības saraksta;
c)      to nosacījumu, specifikāciju
vai ierobežojumu papildināšana, svītrošana vai grozīšana, kas
saistīti ar jaunās pārtikas iekļaušanu Savienības
sarakstā.
3.           Ieraksts
2. punktā paredzētajā Savienības sarakstā par jauno
pārtiku attiecīgā gadījumā ietver:
a)      jaunās
pārtikas specifikāciju;
b)      nosacījumus, saskaņā ar
kuriem jauno pārtiku var izmantot, lai izvairītos jo īpaši no
iespējamas negatīvas ietekmes uz noteiktām iedzīvotāju
grupām, maksimālās devas pārsniegšanas un riska
pārmērīga patēriņa gadījumā;
c)      papildu īpašās prasības
par marķēšanu, lai informētu galapatērētāju par
jebkuru specifisku īpašību vai pārtikas īpašībām,
piemēram, sastāvu, uzturvērtību vai
uzturrādītājiem un paredzēto pārtikas izmantošanu, kas
padara jauno pārtiku atšķirīgu no pastāvošās
pārtikas, vai par ietekmi uz konkrētu iedzīvotāju grupu
veselību;
d)      prasību par uzraudzību pēc
laišanas tirgū saskaņā ar 23. pantu.
III nodaļa
Jaunās pārtikas atļaujas piešķiršanas procedūra
I iedaļa
Vispārīgie noteikumi
9. pants
Procedūra, ar kuru piešķir atļauju jauno pārtiku laist
Savienības tirgū un atjaunina Savienības sarakstu
1.           Procedūru, ar kuru piešķir
atļauju jauno pārtiku laist tirgū Savienībā un
atjaunina 8. pantā paredzēto Savienības sarakstu, sāk
pēc Komisijas iniciatīvas vai pēc tam, kad pieteikuma
iesniedzējs ir iesniedzis pieteikumu Komisijai.
Šajā pieteikumā iekļauj:
a)      jaunās pārtikas nosaukumu un
aprakstu;
b)      jaunās pārtikas sastāvu;
c)      zinātniskos pierādījumus,
ka jaunā pārtika neapdraud cilvēku veselību;
d)      ja vajadzīgs, priekšlikumu par
lietošanas nosacījumiem un priekšlikumu par īpašām
marķēšanas prasībām, kas nemaldina
patērētāju.
2.           Komisija var pieprasīt EFSA
sniegt atzinumu, ja atjaunināšana var ietekmēt cilvēku
veselību.
3.           Procedūra, ar kuru piešķir
atļauju jauno pārtiku laist tirgū Savienībā un atjaunina
Savienības sarakstu, kā paredzēts 8. pantā, noslēdzas
ar īstenošanas akta pieņemšanu saskaņā ar 11. pantu.
4.           Atkāpjoties no 3. punkta,
Komisija jebkurā procedūras posmā var izbeigt atļaujas
piešķiršanas procedūru un pieņemt lēmumu neturpināt
atjaunināšanu, ja tā uzskata, ka šāda atjaunināšana nav
pamatota.
Vajadzības
gadījumā Komisija ņem vērā dalībvalstu viedokli, EFSA
atzinumu un citus likumīgus faktorus, kas attiecas uz attiecīgo atjaunināšanu.
Šādos gadījumos Komisija tieši
informē pieteikuma iesniedzēju un visas dalībvalstis, norādot
iemeslus, kuru dēļ tā atjaunināšanu neuzskata par pamatotu.
5.           Pieteikuma iesniedzējs var
atsaukt 1. punktā minēto pieteikumu jebkurā laikā pirms 2.
punktā minētā EFSA atzinuma pieņemšanas,
tādējādi izbeidzot procedūru, ar kuru piešķir
atļauju jauno pārtiku laist Savienības tirgū un atjaunina
Savienības sarakstu.
10. pants
EFSA atzinums
1.           Ja Komisija lūdz EFSA
atzinumu, tā nosūta EFSA derīgu pieteikumu. EFSA
pieņem atzinumu deviņu mēnešu laikā pēc derīga
pieteikuma saņemšanas.
Novērtējot jaunās pārtikas
nekaitīgumu, EFSA vajadzības gadījumā ņem
vērā:
a)      vai jaunā pārtika ir tikpat
nekaitīga kā līdzīgas kategorijas pārtika, kuru jau
tirgo Savienības tirgū;
b)      vai jaunās pārtikas
sastāvs un lietošanas nosacījumi nerada apdraudējumu
cilvēku veselībai Savienībā.
2.           EFSA nosūta savu
atzinumu Komisijai, dalībvalstīm un attiecīgā
gadījumā pieteikuma iesniedzējam.
3.           Pietiekami pamatotos gadījumos,
kad EFSA pieprasa no pieteikuma iesniedzēja papildu
informāciju, 1. punktā paredzēto deviņu mēnešu
termiņu var pagarināt.
Pēc apspriešanās ar pieteikuma
iesniedzēju EFSA nosaka termiņu, kurā šo papildu
informāciju var iesniegt, un informē Komisiju par vajadzīgo
papildu termiņu.
Ja astoņās darbadienās pēc
informācijas saņemšanas no EFSA Komisija nesniedz iebildumus,
1. punktā minēto deviņu mēnešu termiņu
automātiski pagarina par minēto papildu termiņu. Komisija
informē dalībvalstis par termiņa pagarināšanu.
4.           Ja 3. punktā minētā
papildu informācija EFSA nav nosūtīta minētajā
punktā noteiktajā papildu termiņā, tā sagatavo savu
atzinumu, pamatojoties uz jau saņemto informāciju.
5.           Ja pieteikuma iesniedzēji
iesniedz papildu informāciju pēc savas iniciatīvas, tie
nosūta šo informāciju gan Komisijai, gan EFSA.
Šādos gadījumos EFSA sniedz
atzinumu 1. punktā paredzēto deviņu mēnešu laikā.
6.           EFSA 3. punktā
minēto papildu informāciju dara pieejamu Komisijai un
dalībvalstīm.
11. pants
Atļauju piešķiršana jaunajai pārtikai un Savienības
saraksta atjaunināšana
1.           Deviņu mēnešu laikā
pēc EFSA atzinuma publicēšanas Komisija iesniedz 27. panta 1.
punktā minētajai komitejai īstenošanas akta projektu, ar ko
atjaunina Savienības sarakstu, ņemot vērā:
a)      attiecīgā gadījumā 6.
pantā paredzētos nosacījumus;
b)      attiecīgos Savienības
tiesību aktu noteikumus;
c)      EFSA atzinumu;
d)      jebkādus citus likumīgus
faktorus, kas attiecas uz izskatāmo pieteikumu.
Minēto īstenošanas aktu pieņem
saskaņā ar 27. panta 3. punktā minēto pārbaudes
procedūru.
2.           Ja Komisija nav pieprasījusi EFSA
atzinumu saskaņā ar 9. panta 2. punktu, 1. punktā
paredzētais deviņu mēnešu periods sākas no datuma,
kurā Komisija ir saņēmusi derīgu pieteikumu
saskaņā ar 9. panta 1. punktu.
12. pants
Īstenošanas pilnvaras attiecībā uz pieteikumu
administratīvajām un zinātniskajām prasībām
Vēlākais līdz...[24] Komisija pieņem
īstenošanas aktus par:
a)           9. panta 1. punktā
minētā pieteikuma saturu, sagatavošanu un iesniegšanu;
b)           minēto pieteikumu derīguma
pārbaudes kārtību;
c)           informāciju, kas
jāiekļauj 10. pantā minētajā EFSA
atzinumā.
Minētos īstenošanas aktus
pieņem saskaņā ar 27. panta 3. punktā minēto
pārbaudes procedūru.
II iedaļa.
Īpaši noteikumi attiecībā uz tradicionālo pārtiku no
trešām valstīm
13. pants
Paziņojums par tradicionālo pārtiku no trešām valstīm
Pieteikuma iesniedzējs, kas gatavojas
laist tirgū Savienībā tradicionālo pārtiku no
trešās valsts, par savu nodomu paziņo Komisijai.
Paziņojumā ietver šādu
informāciju:
a)           tradicionālās
pārtikas nosaukumu un aprakstu;
b)           tās sastāvu;
c)           tās izcelsmes valsti;
d)           ar dokumentiem apliecinātus
datus, kas pierāda pārtikas nekaitīgas lietošanas vēsturi
trešā valstī;
e)           ja vajadzīgs, lietošanas
nosacījumus un īpašas marķēšanas prasības, kas
nemaldina patērētāju.
14. pants
Procedūra attiecībā uz tradicionālo pārtiku no
trešām valstīm
1.           Komisija 13. pantā
minēto derīgo pieteikumu nekavējoties nosūta
dalībvalstīm un EFSA.
2.           Dalībvalsts un EFSA
četru mēnešu laikā no dienas, kad Komisija saskaņā ar
1. punktu nosūta derīgo paziņojumu, var iesniegt Komisijai
ar zinātniskiem pierādījumiem pamatotus iebildumus par šīs
attiecīgās tradicionālās pārtikas nekaitīgumu
saistībā ar tās laišanu tirgū Savienībā.
3.           Komisija informē
dalībvalstis, EFSA un pieteikuma iesniedzēju par 2.
punktā minētās procedūras rezultātiem.
4.           Ja saskaņā ar 2. punktu
netiek iesniegti pamatoti iebildumi par nekaitīgumu minētajā
punktā noteiktajā termiņā, Komisija atļauj laist
tirgū Savienībā attiecīgo tradicionālo pārtiku un
nekavējoties atjaunina Savienības sarakstu.
5.           Ja ar zinātniskiem
pierādījumiem pamatoti iebildumi par nekaitīgumu ir iesniegti
Komisijai saskaņā ar 2. punktu, Komisija neatļauj laist
tirgū attiecīgo tradicionālo pārtiku un neatjaunina
Savienības sarakstu.
Šādā gadījumā pieteikuma
iesniedzējs var iesniegt Komisijai pieteikumu saskaņā ar 15.
pantu.
15. pants
Pieteikums par tradicionālo pārtiku no trešām valstīm
14. panta 5. punktā paredzētajā
pieteikumā papildus informācijai, kas jau sniegta saskaņā
ar 13. pantu, iekļauj ar dokumentiem apliecinātus datus, kas
saistīti ar iebildumiem par nekaitīgumu, kuri iesniegti
saskaņā ar 14. panta 5. punktu.
Komisija bez nepamatotas kavēšanās
nosūta derīgu pieteikumu EFSA un dara to pieejamu
dalībvalstīm.
16. pants
EFSA atzinums par tradicionālo pārtiku no trešām valstīm
1.           EFSA pieņem atzinumu
sešu mēnešu laikā pēc derīga pieteikuma saņemšanas.
2.           Lai novērtētu, cik droša ir
tradicionālā pārtika no trešām valstīm, EFSA
ņem vērā šādus jautājumus:
a)      vai nekaitīgas pārtikas
lietošanas vēsture trešā valstī ir pamatota ar ticamiem datiem,
ko pieteikuma iesniedzējs ir iesniedzis saskaņā ar 13. un
15. pantu;
b)      vai pārtikas sastāvs un
lietošanas nosacījumi nerada apdraudējumu cilvēku veselībai
Savienībā.
3.           EFSA nosūta savu
atzinumu Komisijai, dalībvalstīm un pieteikuma iesniedzējam.
4.           Pietiekami pamatotos gadījumos,
kad EFSA prasa no pieteikuma iesniedzēja papildu informāciju,
1. punktā paredzēto sešu mēnešu termiņu var
pagarināt.
Pēc apspriešanās ar pieteikuma
iesniedzēju EFSA nosaka termiņu, kurā šo papildu
informāciju var iesniegt, un informē Komisiju par vajadzīgo
papildu termiņu.
Ja astoņās darbdienās pēc
informācijas saņemšanas no EFSA Komisija nesniedz iebildumus,
1. punktā minēto sešu mēnešu termiņu automātiski
pagarina par minēto papildu termiņu. Komisija informē
dalībvalstis par minēto termiņa pagarināšanu.
5.           Ja 4. punktā minētā
papildu informācija EFSA nav nosūtīta minētajā
punktā noteiktajā papildu termiņā, tā sagatavo savu
atzinumu, pamatojoties uz jau saņemto informāciju.
6.           Ja pieteikuma iesniedzēji
iesniedz papildu informāciju pēc savas iniciatīvas, tie
nosūta šo informāciju gan Komisijai, gan EFSA.
Šādos gadījumos EFSA sniedz
atzinumu 1. punktā paredzēto sešu mēnešu laikā.
7.           EFSA papildu informāciju
dara pieejamu Komisijai un dalībvalstīm.
17. pants
Atļaujas piešķiršana tradicionālajai pārtikai no trešās
valsts un Savienības saraksta atjaunināšana
1.           Trīs mēnešu laikā
pēc EFSA atzinuma publicēšanas Komisija iesniedz 27. panta 1.
punktā minētajai komitejai īstenošanas akta projektu, ar ko
atļauj tradicionālo pārtiku no trešās valsts laist
tirgū Savienībā un ar ko atjaunina Savienības sarakstu,
ņemot vērā:
a)      attiecīgā gadījumā 6.
pantā paredzētos nosacījumus;
b)      attiecīgos Savienības
tiesību aktu noteikumus;
c)      EFSA atzinumu;
d)      jebkādus citus likumīgus
faktorus, kas attiecas uz izskatāmo pieteikumu.
Minēto īstenošanas aktu pieņem
saskaņā ar 27. panta 3. punktā minēto pārbaudes
procedūru.
2.           Atkāpjoties no 1. punkta,
Komisija jebkurā procedūras posmā var izbeigt atļaujas
piešķiršanas procedūru un pieņemt lēmumu neturpināt
atjaunināšanu, ja tā uzskata, ka šāda atjaunināšana nav
pamatota.
Vajadzības gadījumā Komisija
ņem vērā dalībvalstu viedokli, EFSA atzinumu un
citus likumīgus faktorus, kas attiecas uz attiecīgo atjaunināšanu.
Šādos gadījumos Komisija tieši
informē pieteikuma iesniedzēju un visas dalībvalstis,
norādot iemeslus, kuru dēļ tā atjaunināšanu neuzskata
par pamatotu.
3.           Pieteikuma iesniedzējs var
atsaukt 15. pantā minēto pieteikumu jebkurā laikā pirms 16.
pantā minētā EFSA atzinuma pieņemšanas,
tādējādi izbeidzot procedūru, ar kuru piešķir
atļauju tradicionālai pārtikai no trešās valsts un atjaunina
Savienības sarakstu.
18. pants
Savienības saraksta atjaunināšana attiecībā uz atļautu
tradicionālo pārtiku no trešām valstīm
Lai no Savienības saraksta svītrotu
tradicionālo pārtiku no trešās valsts vai lai papildinātu,
svītrotu vai grozītu nosacījumus, specifikācijas vai
ierobežojumus, kas saistīti ar tradicionālās pārtikas no
trešās valsts iekļaušanu Savienības sarakstā, piemēro
9.–12. pantu.
19. pants
Īstenošanas pilnvaras attiecībā uz administratīvajām
un zinātniskajām prasībām tradicionālajai pārtikai
no trešām valstīm
Līdz ...[25]
Komisija pieņem īstenošanas aktus par:
a)           13. pantā
paredzētā paziņojuma un 14. panta 5. punktā
paredzētā pieteikuma saturu, sagatavošanu un iesniegšanu;
b)           minēto pieteikumu un
paziņojumu derīguma pārbaudes kārtību;
c)           procedūru informācijas
apmaiņai ar dalībvalstīm un EFSA, lai iesniegtu pamatotus
iebildumus par nekaitīgumu, kā minēts 14. panta 2., 4. un 5.
punktā;
d)           informāciju, kas
jāiekļauj 16. pantā minētajā EFSA
atzinumā.
Minētos īstenošanas aktus
pieņem saskaņā ar 27. panta 3. punktā minēto
pārbaudes procedūru.
IV nodaļa
Papildu procedūru noteikumi un citas prasības
20. pants
Papildu informācija par risku pārvaldību
1.           Ja Komisija pieprasa no pieteikuma
iesniedzēja papildu informāciju par jautājumiem
attiecībā uz risku pārvaldību, tā kopīgi ar
pieteikuma iesniedzēju nosaka termiņu, kurā minētā
informācija jāiesniedz.
Šādos gadījumos 11. panta 1. vai
2. punktā vai 17. panta 1. punktā paredzēto
termiņu var attiecīgi pagarināt. Komisija informē
dalībvalstis par termiņa pagarināšanu un dara pieejamu
dalībvalstīm papildu informāciju, tiklīdz tā ir
saņemta.
2.           Ja 1. punktā minētā
papildu informācija nav saņemta minētajā punktā
noteiktajā papildu termiņā, Komisija rīkojas, pamatojoties
uz jau saņemto informāciju.
21. pants
Termiņu pagarināšana
Ārkārtas gadījumā Komisija
pēc savas iniciatīvas vai attiecīgā gadījumā
pēc EFSA pieprasījuma var pagarināt 10. panta 1.
punktā, 11. panta 1. vai 2. punktā, 16. panta 1. punktā un
17. panta 1. punktā paredzētos termiņus, ja vien to pietiekami
pamato lietas būtība.
Šādos gadījumos Komisija
informē dalībvalstis un pieteikuma iesniedzēju par šo
termiņa pagarinājumu un par tā iemesliem.
22. pants
Pieteikuma konfidencialitāte Savienības saraksta atjaunināšanai
1.           Pieteikuma iesniedzēji var
pieprasīt saskaņā ar šo regulu iesniegtas konkrētas
informācijas konfidencialitāti, ja šādas informācijas
izpaušana var būtiski kaitēt to konkurētspējai.
2.           Šā panta 1. punkta
nolūkā pieteikuma iesniedzēji norāda, kura no
paziņotās informācijas, viņuprāt, būtu jāuzskata
par konfidenciālu, un sniedz visu vajadzīgo informāciju, lai
pamatotu savu lūgumu ievērot konfidencialitāti. Šādos
gadījumos iesniedz pārbaudāmu pamatojumu.
3.           Pēc tam, kad pieteikumu
iesniedzēji ir informēti par Komisijas nostāju
attiecībā uz pieprasījumu, trīs nedēļu laikā
viņi var atsaukt savu pieteikumu, lai saglabātu sniegtās
informācijas konfidencialitāti.
Konfidencialitāti saglabā līdz
šā termiņa beigām.
4.           Pēc 3. punktā
minētā termiņa Komisija pēc apspriešanās ar pieteikumu
iesniedzējiem var lemt, kura informācija var palikt
konfidenciāla, un lēmuma pieņemšanas gadījumā
attiecīgi informē dalībvalstis un pieteikumu iesniedzējus.
Tomēr konfidencialitātes prasība
neattiecas uz šādu informāciju:
a)      pieteikuma iesniedzēja
vārds/nosaukums un adrese;
b)      jaunās pārtikas nosaukums un
apraksts;
c)      jaunās pārtikas
ierosinātais lietojums;
d)      pieteikuma iesniedzēja iesniegto
pētījumu kopsavilkums;
e)      attiecīgā gadījumā
analīzes metode(-s).
5.           Komisija, dalībvalstis un EFSA
veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu tādas
informācijas atbilstīgu konfidencialitāti, ko tās
saņēmušas saistībā ar šo regulu saskaņā ar
4. punktu, izņemot tādu informāciju, kas jādara
zināma atklātībai, lai aizsargātu cilvēku
veselību.
6.           Ja pieteikuma iesniedzējs
atsauc vai ir atsaucis pieteikumu, Komisija, dalībvalstis un EFSA
neizpauž konfidenciālu informāciju, tostarp tādu
informāciju, par kuras konfidencialitāti Komisijai un pieteikuma
iesniedzējam pastāv domstarpības.
7.           Šā panta 1.–6. punkta
piemērošana neskar ar pieteikumu saistītās informācijas
apriti starp Komisiju, dalībvalstīm un EFSA.
8.           Komisija ar īstenošanas aktiem
var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus par 1.–6. punkta
piemērošanu.
Minētos īstenošanas aktus pieņem
saskaņā ar 27. panta 3. punktā minēto
pārbaudes procedūru.
23. pants
Uzraudzība pēc laišanas tirgū
1.           Pārtikas nekaitīguma
apsvērumu dēļ un ņemot vērā EFSA atzinumu,
Komisija var noteikt prasību par jaunās pārtikas uzraudzību
pēc laišanas tirgū, lai nodrošinātu, ka atļautā
jaunā pārtika ir nekaitīguma robežās.
2.           Pārtikas apritē
iesaistītie uzņēmēji tūlīt informē Komisiju
par:
a)      jebkuru jaunu zinātnisku vai
tehnisku informāciju, kas var ietekmēt jaunās pārtikas
lietošanas nekaitīguma novērtējumu;
b)      visiem aizliegumiem vai ierobežojumiem,
ko uzlikusi tā trešā valsts, kurā jaunā pārtika ir
laista tirgū.
V nodaļa
Datu aizsardzība
24. pants
Atļauju piešķiršanas procedūra datu aizsardzības
gadījumos
1.           Pēc pieteikuma iesniedzēja
pieprasījuma, ko pamato ar 9. panta 1. punktā paredzētajā
pieteikumā iekļautu atbilstošu un pārbaudāmu
informāciju, jaunākos zinātniskos pierādījumus vai
zinātniskus datus, kas iesniegti kopā ar pieteikumu, piecus gadus no
dienas, kad jaunajai pārtikai piešķirta atļauja un tā
iekļauta Savienības sarakstā, nevar izmantot citā pieteikumā
bez iepriekšējā pieteikuma iesniedzēja piekrišanas.
2.           Šādu datu aizsardzību
nodrošina, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
a)      jaunākos zinātniskos
pierādījumus vai zinātniskos datus iepriekšējais pieteikuma
iesniedzējs patentējis pirmā pieteikuma iesniegšanas laikā;

b)      iepriekšējam pieteikuma
iesniedzējam pirmā pieteikuma iesniegšanas laikā bija
ekskluzīvas tiesības atsaukties uz patentētajiem
zinātniskajiem pierādījumiem vai zinātniskajiem datiem un
c)      jauno pārtiku nevarētu
atļaut, ja iepriekšējais pieteikuma iesniedzējs nebūtu
iesniedzis patentētus zinātniskos pierādījumus vai
zinātniskos datus.
Tomēr iepriekšējais pieteikuma
iesniedzējs var vienoties ar nākamo pieteikuma iesniedzēju, ka
šādus zinātniskos pierādījumus vai zinātniskos datus
var izmantot.
3.           Šā panta 1. un 2. punkta
noteikumi neattiecas uz paziņojumiem un pieteikumiem par
tradicionālās pārtikas no trešām valstīm laišanu
tirgū Savienībā.
25. pants
Atļaujas piešķiršana jaunajai pārtikai un iekļaušana
Savienības sarakstā, pamatojoties uz patentētiem
zinātniskiem pierādījumiem vai zinātniskiem datiem
1.           Ja jaunajai pārtikai ir
piešķirta atļauja un tā ir iekļauta Savienības
sarakstā, pamatojoties uz patentētiem zinātniskiem
pierādījumiem vai zinātniskiem datiem, kuriem ir piešķirta
datu aizsardzība, kā paredzēts 24. panta 1. punktā,
papildus 8. panta 3. punktā minētajai informācijai
Savienības saraksta ierakstā par jauno pārtiku norāda:
a)      datumu, kad jaunā pārtika
iekļauta Savienības sarakstā;
b)      piezīmi par to, ka iekļaušana
ir pamatota ar patentētiem zinātniskiem pierādījumiem un
zinātniskiem datiem, kas aizsargāti saskaņā ar 24. pantu;
c)      pieprasījuma iesniedzēja
vārdu/nosaukumu un adresi;
d)      faktu, ka jaunās pārtikas
laišana tirgū Savienībā ir atļauta vienīgi
c) apakšpunktā minētajam pieteikuma iesniedzējam datu
aizsardzības laikā, ja vien nākamais pieteikuma iesniedzējs
nesaņem jaunās pārtikas atļauju bez atsauces uz
patentētiem zinātniskiem pierādījumiem vai zinātniskiem
datiem, kurus patentējis iepriekšējais pieteikuma iesniedzējs,
vai vienojoties ar iepriekšējo pieteikuma iesniedzēju;
e)      24. pantā paredzētās datu
aizsardzības termiņa beigu datumu.
2.           Aizsardzību vēlreiz
nepiešķir tādiem zinātniskiem pierādījumiem vai
zinātniskiem datiem, kas aizsargāti saskaņā ar 24. pantu
vai kuru aizsardzības termiņš saskaņā ar minēto pantu
ir beidzies.
VI nodaļa
Sankcijas un komiteju procedūra
26. pants
Sankcijas
Dalībvalstis pieņem noteikumus par
sankcijām, kas piemērojamas par šīs regulas noteikumu
pārkāpumiem, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai
nodrošinātu to īstenošanu. Paredzētajām sankcijām
jābūt iedarbīgām, samērīgām un
atturošām. Dalībvalstis par attiecīgajiem noteikumiem
paziņo Komisijai vēlākais līdz ...[26] un nekavējoties
Komisijai ziņo par jebkādiem turpmākiem grozījumiem, kas
tos skar.
27. pants
Komiteju procedūra
1.           Komisijai palīdz Pārtikas
aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja, kas
izveidota ar Regulas (EK) Nr. 178/2002 58. panta 1. punktu. Šī komiteja ir
komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2.           Ja ir atsauce uz šo punktu,
piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu.
Ja komitejas atzinums jāsaņem
rakstiskā procedūrā, minēto procedūru izbeidz,
nepanākot rezultātu, ja atzinuma sniegšanas termiņā tā
nolemj komitejas priekšsēdētājs vai to pieprasa komitejas
locekļi ar vienkāršu balsu vairākumu.
3.           Ja ir atsauce uz šo punktu,
piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
Ja komitejas atzinums jāsaņem
rakstiskā procedūrā, minēto procedūru izbeidz,
nepanākot rezultātu, ja atzinuma sniegšanas termiņā tā
nolemj komitejas priekšsēdētājs vai to pieprasa komitejas
locekļi ar vienkāršu balsu vairākumu.
VII nodaļa
Pārejas un nobeiguma noteikumi
28. pants
Atcelšana
Ar šo
Regula (EK) Nr. 258/97 un Regula (EK) Nr. 1852/2001 tiek atcelta.
29. pants
Pārejas pasākumi
1.           Visus pieteikumus par jaunās
pārtikas laišanu tirgū Savienībā, kas dalībvalstij
iesniegti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 258/97 4. pantu
un par kuriem nav pieņemts galīgais lēmums līdz ...[27], uzskata par
pieteikumiem, kas iesniegti atbilstīgi šai regulai.
2.           Pārtiku, kas ir likumīgi
laista tirgū dienā, kad stājas spēkā šī regula,
un kas atbilst šajā regulā noteiktajai jaunās pārtikas
definīcijai, var turpināt laist tirgū, ievērojot šādus
nosacījumus:
a)      pieteikumu atļaujas saņemšanai
par jauno pārtiku saskaņā ar 9. panta 1. punktu vai
paziņojumu vai pieteikumu atļaujas saņemšanai par
tradicionālo pārtiku no trešās valsts saskaņā ar 13.
un 15. pantu iesniedz vēlākais līdz [īstenošanas
noteikumu piemērošanas datums saskaņā ar 12. panta a) apakšpunktu
vai 19. panta a) apakšpunktu, pieskaitot 24 mēnešus]. Minēto
pieteikumu vai paziņojumu Komisija nosūta dalībvalstīm un EFSA;
b)      Ja četru mēnešu laikā no
a) punktā minētā pieteikuma vai paziņojuma saņemšanas
dienas dalībvalstis vai EFSA nav izteikušas pamatotus iebildumus
par nekaitīgumu, pārtiku drīkst turpināt laist tirgū,
līdz tiek pieņemts galīgais lēmums attiecībā uz
šo pieteikumu vai paziņojumu saskaņā ar 11., 14. vai 17. pantu;
c)      ja dalībvalsts vai EFSA ir
izteikusi pamatotus iebildumus par nekaitīgumu, Komisija četru
mēnešu laikā no šo iebildumu saņemšanas dienas pieņem
pagaidu lēmumu laist pārtiku tirgū Savienībā.
3.           Komisija ar īstenošanas aktiem
var pieņemt pārejas pasākumus 1. un 2. punkta piemērošanai.
Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 27. panta
3. punktā minēto pārbaudes procedūru.
30. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā
divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no ...[28].
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā –                         Padomes
vārdā –
priekšsēdētājs                                                 priekšsēdētājs
TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA
FINANŠU PĀRSKATS
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
KONTEKSTS
              1.1.    Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums
              1.2.    Attiecīgās
politikas jomas ABM/ABB struktūrā
              1.3.    Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
              1.4.    Mērķis(-i)
              1.5.    Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums
              1.6.    Ilgums
un finansiālā ietekme
              1.7.    Paredzētais(-ie)
pārvaldības veids(-i)
2.           PĀRVALDĪBAS
PASĀKUMI
              2.1.    Uzraudzības
un ziņošanas noteikumi
              2.2.    Pārvaldības
un kontroles sistēma
              2.3.    Krāpšanas
un pārkāpumu novēršanas pasākumi
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
              3.1.    Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
pozīcijas
              3.2.    Paredzamā
ietekme uz izdevumiem
              3.2.1. Kopsavilkums par
paredzamo ietekmi uz izdevumiem
              3.2.2. Paredzamā
ietekme uz darbības apropriācijām
              3.2.3. Paredzamā
ietekme uz administratīvajām apropriācijām
              3.2.4. Saderība ar
kārtējo daudzgadu finanšu shēmu
              3.2.5. Trešo personu iemaksas

              3.3.    Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
TIESĪBU
AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
KONTEKSTS
1.1.        Priekšlikuma/iniciatīvas
nosaukums
Priekšlikums
Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par  jauno pārtiku
1.2.        Attiecīgās politikas
jomas ABM/ABB struktūrā[29]

Jaunā pārtika un pārtikas nekaitīgums
1.3.        Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu
darbību
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu
darbību, pamatojoties uz izmēģinājuma projektu/sagatavošanas
darbību[30]
¨ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz esošas
darbības pagarināšanu
X Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz darbību, kas
pārveidota jaunā darbībā[31]
1.4.        Mērķi
1.4.1.     Komisijas daudzgadu
stratēģiskie mērķi, kurus plānots sasniegt ar priekšlikumu/iniciatīvu

Jaunās
pārtikas jomā priekšlikumu mērķis ir
1)
nodrošināt augstu sabiedrības veselības līmeni un
labu iekšējā tirgus darbību,
2)
atvieglot tradicionālās pārtikas no trešām valstīm
piekļuvi tirgum, kurās ir ilga nekaitīgas pārtikas lietošanas
vēsture,
3)
veicināt inovāciju pārtikas nozarē.
1.4.2.     Konkrētie mērķi
un attiecīgās ABM/ABB darbības
Konkrētais mērķis Nr. 1: Tiesību
aktu un administratīvo procedūru vienkāršošana valsts
iestādēm un pārtikas apritē iesaistītajiem
uzņēmējiem, izmantojot racionalizētu un pilnībā
centralizētu atļauju piešķiršanas procedūru.
Attiecīgās ABM/ABB darbības
Veselība
3. izdevumu kategorijā "Drošība un pilsoniskums"
1.4.3.     Paredzamie rezultāti un
ietekme
Norādīt,
kāda ir priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz
finansējuma saņēmējiem/mērķgrupām.
Pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem: atļauju piešķiršanas procedūra ir racionalizēta
un pilnībā centralizēta, nosakot termiņu katram
procedūras posmam. Ir samazināts administratīvais slogs
(pašreizējā divkāršā riska novērtējuma
atcelšana). Ir samazināts laiks un izmaksas, kas saistītas ar
jaunās pārtikas atļaujas saņemšanu.
Individuālas
atļaujas kļūst vispārīgas, atvieglojot piekļuvi
tirgum, jo īpaši MVU. "Datu aizsardzības" režīma
ieviešana veicina inovāciju pārtikas nozarē.
Uzņēmējiem no trešām valstīm: trešo valstu tradicionālas pārtikas labāka
piekļuve ES tirgum, izmantojot vienkāršotu procedūru
(paziņojums).
ES patērētājiem: EFSA
sistemātiski veiktais centralizētais riska novērtējums, kam
seko ES lēmums par atļaujas piešķiršanu, nodrošina augstu
sabiedrības veselības līmeni.
Dalībvalstu iestādēm: tiek
noņemta darba slodze, lai nodrošinātu valsts novērtējumu.
1.4.4.     Rezultātu un ietekmes
rādītāji
Norādīt priekšlikuma/iniciatīvas
īstenošanas uzraudzībā izmantojamos rādītājus.
-
Vidējais ilgums, kādā pieteikuma iesniedzējs var
saņemt lēmumu par atļaujas piešķiršanu.
-
Paziņojumu skaits gadā, par ko ir vienošanās,
attiecībā uz tradicionālo pārtiku no trešām
valstīm.
-
Novatoriskai pārtikai piešķirto atļauju ar datu
aizsardzības režīmu skaits un proporcija gadā.
1.5.        Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums
1.5.1.     Īstermiņa vai
ilgtermiņa vajadzības
Tiek
izteikta kritika attiecībā uz spēkā esošo tiesisko
regulējumu jaunās pārtikas atļaujas saņemšanai,
norādot, ka tas ir īpaši smags, ilgs un dārgs. Tāpēc
lielākā daļa no ES pārtikas uzņēmumiem, jo
īpaši MVU, nevēlas izstrādāt un laist tirgū jauno
pārtiku vai pārtikas sastāvdaļas, kas atbilstu jaunās
pārtikas darbības jomai.
Starptautiski
ES saņem nopietnu kritiku no trešām valstīm PTO
līmenī; tās uzskata, ka jaunās pārtikas atļauja
ir šķērslis tirdzniecībai un traucē tādas
pārtikas piekļuvi ES tirgum, kurai izcelsmes valstī ir ilga
nekaitīgas pārtikas lietošanas vēsture.
Šīs
pārskatīšanas mērķis ir pievērsties pašreiz spēkā
esošo ES tiesību aktu trūkumu novēršanai un ieviest
racionalizētu un pielāgotu tiesisko regulējumu,
tādējādi nodrošinot augstu sabiedrības veselības
līmeni.
1.5.2.     ES iesaistīšanās
pievienotā vērtība
Tikai
Savienības līmenī var sasniegt spēkā esošās
regulas attiecībā uz jauno pārtiku ierosināto
pārskatīšanu. Šā priekšlikuma pamatā ir Līguma par
Eiropas Savienības darbību (LESD) 114. pants.
1.5.3.     Līdzīgas
līdzšinējās pieredzes rezultātā gūtās
atziņas
Citām
pārtikas sastāvdaļām (piedevām, aromatizētājiem
un fermentiem) valsts riska novērtējums jau tika atcelts
saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1331/2008, ar ko nosaka vienotu
atļauju piešķiršanas procedūru. Jaunās pārtikas
atļaujas piešķiršanas procedūra ir līdzīga.
1.5.4.     Saderība un
iespējamā sinerģija ar citiem atbilstošiem instrumentiem
Jaunās
pārtikas regula galvenokārt skar atļaujas piešķiršanas
procedūru, lai nodrošinātu jaunās pārtikas
nekaitīgumu. Pārtikas aprites tiesību aktu prasības
attiecas arī uz jauno pārtiku.
1.6.        Ilgums un
finansiālā ietekme
¨ Ierobežota ilguma
priekšlikums/iniciatīva
–
Priekšlikuma/iniciatīvas darbības laiks:
[DD.MM.]GGGG.–[DD.MM.]GGGG.
–
Finansiālā ietekme: GGGG.– GGGG.
X Beztermiņa
priekšlikums/iniciatīva
–
Īstenošana ar uzsākšanas periodu no
2014. gada beigām līdz 2016. gada beigām, pēc
kura turpinās normāla darbība.
1.7.        Paredzētie
pārvaldības veidi[32]

X Komisijas
īstenota centralizēta tieša pārvaldība
X Centralizēta
netieša pārvaldība, kurā īstenošanas uzdevumi
deleģēti:
–
¨         izpildaģentūrām
–
X          Kopienu
izveidotām struktūrām[33]

–
¨         valstu publiskā sektora struktūrām vai
struktūrām, kas veic valsts pārvaldes uzdevumus
–
¨         personām, kurām ir uzticēts veikt īpašas
darbības saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību
V sadaļu un kuras ir noteiktas attiecīgā pamataktā
Finanšu regulas 49. panta nozīmē
¨ Dalīta pārvaldība kopā ar dalībvalstīm
¨ Decentralizēta pārvaldība kopā ar trešām valstīm
¨ Pārvaldība kopā ar starptautiskām organizācijām (precizēt)
Ja norādīti
vairāki pārvaldības veidi, sniedziet papildu informāciju
iedaļā “Piezīmes”.
Piezīmes
Komisija ir
paredzējusi nodrošināt attiecīgos dienestus, izmantojot
centralizētu tiešu pārvaldību ar EFSA, kas atbild par
zinātniskā riska novērtējuma izstrādi.
2.           PĀRVALDĪBAS
PASĀKUMI
2.1.        Uzraudzības un
ziņošanas noteikumi
Norādīt
periodiskumu un nosacījumus.
Jaunās
pārtikas ekspertu darba grupa, ko veido dalībvalstu eksperti un
Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā
komiteja (dalībvalstu iestādes), nodrošina regulāras platformas,
kurās var diskutēt par jautājumiem, kas saistīti ar jaunā
tiesiskā regulējuma īstenošanu.
Komisija
piecu gadu laikā pēc jaunās regulas stāšanās
spēkā ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par tās
īstenošanu, tostarp par rādītājiem un rezultātiem.
Ziņojumā būtu jāaplūko jauno noteikumu ietekme, jo
īpaši uz trešo valstu tradicionālās pārtikas
vienkāršoto procedūru.
2.2.        Pārvaldības un
kontroles sistēma
2.2.1.     Apzinātie riski
Pārtikas
apritē iesaistīto uzņēmēju pienākums ir
pārbaudīt, vai to produktiem ir vajadzīga jaunās
pārtikas atļaujas piešķiršana, lai tos laistu ES tirgū.
Galvenais
risks pārtikas nekaitīgumam ir jaunās pārtikas
iespējama atrašanās ES tirgū, nesaņemot jaunās
pārtikas atļauju, līdz ar to tā ir nelikumīga.
2.2.2.     Paredzētās kontroles
metodes
Dalībvalstis
izstrādā visa veida pārtikas oficiālu kontroles
pasākumu gada plānus , kurus iesniedz apstiprināšanai
Komisijā.
Lai
nodrošinātu ES regulas ievērošanu, tiks organizētas
regulāras sanāksmes ar dalībvalstīm un
ieinteresētajām personām.
2.3.        Krāpšanas un
pārkāpumu novēršanas pasākumi
Norādīt esošos
vai plānotos novēršanas pasākumus un citus pretpasākumus.
Veselības
un patērētāju ģenerāldirektorāts piemēros
visus regulatīvos kontroles mehānismus, kā arī
izstrādās Komisijas jaunajai 2011. gada
24. jūnijā pieņemtajai stratēģijai krāpšanas
apkarošanai (CAFS) atbilstošu krāpšanas apkarošanas
stratēģiju, lai cita starpā nodrošinātu, ka iekšējie
kontroles pasākumi, kuri saistīti ar krāpšanas apkarošanu,
pilnībā atbilstu CAFS un ka pieeja krāpšanas riska
apkarošanā ir orientēta uz krāpšanas riska jomu konstatēšanu
un atbilstošu reaģēšanu. Vajadzības gadījumā tiks
izveidotas sadarbības grupas un piemēroti IT rīki, kas
paredzēti tādu krāpšanas gadījumu analizēšanai, kuri
saistīti ar Jaunu pārtikas produktu regulas īstenošanas
pasākumu finansēšanu. Konkrētāk, tiks īstenoti
vairāki pasākumi, piemēram:
-
lēmumi, nolīgumi un līgumi, kas izriet no Jaunās
pārtikas regulas finansiālās īstenošanas, Komisijai,
tostarp OLAF un Revīzijas palātai nepārprotami sniegs
tiesības veikt revīzijas, pārbaudes uz vietas un inspekcijas;
-
uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus / konkursu
izvērtēšanas posmā priekšlikumu iesniedzēji un pretendenti
tiks pārbaudīti, ņemot vērā publicētos
izslēgšanas kritērijus, kuru pamatā ir deklarācijas un
agrīnās brīdināšanas sistēma (ABS);
-
izmaksu atbilstības noteikumi tiks vienkāršoti saskaņā ar
Finanšu regulas noteikumiem;
-
visiem līgumu pārvaldībā iesaistītajiem darbiniekiem,
kā arī revidentiem un kontrolieriem, kuri uz vietas verificē
finansējuma saņēmēju deklarācijas, tiks
nodrošināta regulāra apmācība ar krāpšanu un
pārkāpumiem saistītos jautājumos.
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
3.1.        Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
pozīcijas
–
Esošās budžeta izdevumu pozīcijas:
Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas
izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijām
Nebūs vajadzīgi jauni resursi.
Darbības resursi, kas vajadzīgi šīs iniciatīvas
īstenošanai, tiks segti, pārorientējot līdzekļus EFSA
ikgadējās budžeta procedūras laikā piešķirtā
ieguldījuma robežās, saskaņā ar finanšu plānošanu, kas
noteikta ar Komisijas paziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei (atsauce
COM (2013) 519 final).
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas
 Daudzums [Apraksts: EFSA] || Dif./nedif. ([34]) || no EBTA[35] valstīm || no kandidātvalstīm[36] || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
 3. || 17.03.11. || Dif./nedif. || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ
3.2.        Paredzamā ietekme uz
izdevumiem
3.2.1.     Kopsavilkums par paredzamo
ietekmi uz izdevumiem (pašreizējās cenās)
EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata)
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || 3 || Drošība un pilsoniskums
 ĢD SANCO ||   ||   || 2014.  g. || 2015. g. g. || 2016. . g. || 2017.  g. || 2018.  g. || 2019. gads un turpmākie gadi || KOPĀ
  Darbības apropriācijas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budžeta pozīcijas numurs 17.03.11 || Saistības || (1) || 0   || 0   || 0   || 0 0 || 0   || 0   || 0   || 0
 Maksājumi || (2) || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas  no konkrētu programmu piešķīrumiem[37] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budžeta pozīcijas numurs ||   || (3) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĀ ĢD SANCO apropriācijas || Saistības || = 1 + 1.a + 3 || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0
 Maksājumi || =2+2a +3 || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0
  KOPĀ darbības apropriācijas || Saistības || (4) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Maksājumi || (5) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
  KOPĀ administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĀ daudzgadu finanšu shēmas 3. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || =4+ 6 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Maksājumi || =5+ 6 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
Ja
priekšlikums/iniciatīva ietekmē vairākas izdevumu kategorijas
  KOPĀ darbības apropriācijas || Saistības || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 0
 Maksājumi || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 0
  KOPĀ administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĀ daudzgadu finanšu shēmas 1.–4. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas (Pamatsumma) || Saistības || =4+ 6 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Maksājumi || =5+ 6 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || 5 || “ Administratīvie izdevumi”
EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata)
   ||   ||   || 2014.  g. || 2015.  g. || 2016.  g. || 2017.  g. || 2018.  g. || 2019. gads un turpmākie gadi || KOPĀ
 ĢD SANCO ||
  Cilvēkresursi || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
  Pārējie administratīvie izdevumi || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 KOPĀ ĢD SANCO || Apropriācijas || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 KOPĀ daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || (Saistību summa = maksājumu summa) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
EUR miljonos
(trīs zīmes aiz komata)
   ||   ||   || 2014.  g.  || 2015.  g.  || 2016.  g.  || 2017.  g.  || 2018.  g.  || 2019. gads un turpmākie gadi || KOPĀ
 KOPĀ daudzgadu finanšu shēmas 1.–5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0
 Maksājumi || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0
3.2.2.     Paredzamā ietekme uz
darbības apropriācijām
–
¨      Priekšlikums/iniciatīva neparedz izmantot darbības
apropriācijas
–
X       Priekšlikums/iniciatīva
paredz darbības apropriācijas izmantot šādā veidā:
Saistību apropriācijas EUR miljonos
(3 zīmes aiz komata)
 Norādīt mērķus un rezultātus   ò ||   ||   || 2014.  g.  || 2015.  g.  || 2016.  g.  || 2017.  2017.  || 2018.  g.  || 2019. gads un turpmākie gadi || KOPĀ
 REZULTĀTI
 Rezultāta veids || Rezultāta vidējās izmaksas || Rezultātu daudzums || Izmaksas || Rezultātu daudzums || Izmaksas || Rezultātu daudzums || Izmaksas || Rezultātu daudzums || Izmaksas || Rezultātu daudzums || Izmaksas || Rezultātu daudzums || Izmaksas || Rezultātu daudzums || Izmaksas || Kopējais rezultātu daudzums || Kopējās izmaksas
 KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 1 || Tiesību aktu un administratīvo procedūru vienkāršošana pārtikas apritē iesaistītajām valsts iestādēm un uzņēmējiem, izmantojot racionalizētu un pilnībā centralizētu atļauju piešķiršanas procedūru.
 – Rezultāts || Tehniski un zinātniski atzinumi un padomi un zinātniskas vadlīnijas ||   ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0
 Starpsumma — konkrētais mērķis Nr. 1 ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0
 Kopējās izmaksas ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0
3.2.3.     Paredzamā ietekme uz
administratīvajām apropriācijām
3.2.3.1.  Kopsavilkums
–
X       Priekšlikums/iniciatīva
neparedz izmantot administratīvās apropriācijas
–
¨      Priekšlikums/iniciatīva paredz izmantot
administratīvās apropriācijas šādā veidā:
EUR miljonos
(trīs zīmes aiz komata)
   || 2014.  g.  || 2015.  g.  || 2016.  g.  || 2017.  g.  || 2018.  g.  || 2019. gads un turpmākie gadi || KOPĀ
 Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cilvēkresursi ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Pārējie administratīvie izdevumi ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Starpsumma – daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas[38] 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cilvēkresursi ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Pārējie administratīvie izdevumi ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Starpsumma – ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĀ || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
Papildu
administratīvās izmaksas tiks segtas, veicot pārdalīšanu
Komisijas dienestos (SANCO ĢD)
3.2.3.2.  Paredzamās vajadzības
pēc cilvēkresursiem
–
X       Priekšlikums/iniciatīva neparedz
cilvēkresursu izmantošanu
–
¨      Priekšlikums/iniciatīva paredz cilvēkresursu
izmantošanu šādā veidā:
Aplēse izsakāma veselos
skaitļos (vai maksimāli ar vienu zīmi aiz komata)
   || 2014.  gads || 2015.  gads || 2016.  gads || 2017.  gads || 2018.  gads || 2019.  gads || Gads pēc 2019. gada
  Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki)
 17 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) || 0 || 0 || 1 || 1 || 1 || 0 || 0
 XX 01 01 02 (Delegācijas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (Netiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (Tiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Ārštata darbinieki (izsakot ar pilnslodzes ekvivalentu – FTE[39]
 XX 01 02 01 (CA, INT, SNE, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA un SNE delegācijās) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy [40] || - galvenajā mītnē[41] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - delegācijās ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (CA, INT, SNE — netiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (CA, INT, SNE ‒ tiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Citas budžeta pozīcijas (precizēt) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĀ ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Vajadzības
pēccilvēkresursiem tiks nodrošinātas, izmantojot Veselības
un patērētāju ĢD darbiniekus, kuri jau ir iesaistīti
konkrētās darbības pārvaldībā un ir pārgrupēti
attiecīgajā ĢD, vajadzības gadījumā izmantojot
vadošajam ģenerāldirektorātam gada budžeta sadales
procedūrā piešķirtos papildu resursus un ņemot vērā
budžeta ierobežojumus.
Veicamo uzdevumu apraksts
 Ierēdņi un pagaidu darbinieki || Lai pārveidotu esošos individuālo atļauju lēmumus un paziņojumus (apmēram 100) par konsolidētu Savienības sarakstu ar saskaņotām specifikācijām un lietošanas nosacījumiem (2016.-2017. g.). Lai vienlaicīgi pārvaldītu vēl neizskatītus pieteikumus saskaņā ar pašreizējiem noteikumiem un pieteikumus saskaņā a r jaunajiem noteikumiem (pārejas posms).
 Ārštata darbinieki ||
3.2.4.     Saderība ar
kārtējo daudzgadu finanšu shēmu
–
X       Priekšlikums/iniciatīva
atbilst jaunajai daudzgadu finanšu shēmai 2014.–2020. gadam.
–
¨      Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu,
jāpārplāno attiecīgā izdevumu kategorija daudzgadu
finanšu shēmā
Aprakstīt, kas jāpārplāno,
norādot attiecīgās budžeta pozīcijas un summas.
–
¨      Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpiemēro
elastības instruments vai jāpārskata daudzgadu finanšu
shēma[42].
Aprakstīt, kas jādara, norādot
attiecīgās izdevumu kategorijas, budžeta pozīcijas un summas.
3.2.5.     Trešo personu iemaksas
–
X       Priekšlikums/iniciatīva
neparedz trešo personu līdzfinansējumu
–
Priekšlikums/iniciatīva paredz šādu
līdzfinansējumu:
                                                                                Apropriācijas
EUR miljonos (trīs zīmes aiz komata)
   || gads N || gads N+1 || gads N+2 || gads N+3 || Norādīt tik gadu, cik nepieciešams ietekmes ilguma atspoguļošanai (sk. 1.6. punktu) || Kopā
 Norādīt līdzfinansējuma struktūru ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĀ līdzfinansējuma apropriācijas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
–
X       Priekšlikums/iniciatīva
finansiāli neietekmē ieņēmumus
–
¨      Priekšlikums/iniciatīva finansiāli ietekmē:
–
1.       pašu resursus
–
2.       dažādus ieņēmumus
                                                                                EUR miljonos
(trīs zīmes aiz komata)
 Budžeta ieņēmumu pozīcija || Kārtējā budžeta gadā pieejamās apropriācijas || Priekšlikuma/iniciatīvas ietekme[43]
 2014. || 2015. || 2016. || 2017. || Turpmākie gadi
 .... pants ||   || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
Attiecībā uz
īpaši novirzāmiem dažādajiem ieņēmumiem
norādīt attiecīgo(-ās) izdevumu pozīciju(-as).
Norādīt, ar
kādu metodi aprēķināta ietekme uz ieņēmumiem.
PIELIKUMS JAUNĀS PARTIKAS TIESĪBU AKTA FINANŠU PARSKATAM
(Informācijas saņemta no EFSA)
1.         Par vajadzīgiem
uzskatīto cilvēkresursu skaits un izmaksas
¨      Priekšlikums/iniciatīva neparedz cilvēkresursu izmantošanu
ü      Priekšlikums/iniciatīva paredz cilvēkresursu
izmantošanu šādā veidā:
EUR miljonos
(trīs zīmes aiz komata)
 EFSA || 2014.  gads || 2015.  gads || 2016.  gads || 2017.  gads || 2018.  gads || 2019.  gads || 2020.  gads || Kopā (Summa 2014.-2020. g.)
 FTE || Apropriācijas || FTE || Apropriācijas || FTE || Apropriācijas || FTE || Apropriācijas || FTE || Apropriācijas || FTE || Apropriācijas || FTE || Apropriācijas || FTE || Apropriācijas
 Personāls || AD || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0
 AST ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
2.         Citu administratīva
rakstura izdevumu izmaksas
¨      Priekšlikums/iniciatīva neparedz
izmantot administratīvās apropriācijas
ü      Priekšlikums/iniciatīva paredz
izmantot administratīvās apropriācijas šādā
veidā:
EUR miljonos
(trīs zīmes aiz komata)
 EFSA || 2014.  gads || 2015.  gads || 2016.  gads || 2017.  gads || 2018.  gads || 2019.  gads || 2020.  2020 || KOPĀ (Summa 2014.-2020. g.)
 Līgumdarbinieki || 0,052 || 0,052 || 0,260 || 0,260 || 0,260 || 0,260 || 0,260 || 1,404
 Zinātniskās sanāksmes ||   ||   ||   || 0,169 || 0,169 || 0,169 || 0,169 || 0,676
 Zinātniskā sadarbība ||   ||   ||   || 0,150 || 0,150 || 0,150 || 0,150 || 0,600
 Personāla komandējumi || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,070
 Kopā[44] || 0,062 || 0,062 || 0,270 || 0,589 || 0,589 || 0,589 || 0,589 || 2,750
3.           Izmaksu aplēšanā
izmantotās aprēķinu metodes
Vispārīgi apsvērumi
Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada
27. janvāra Regula (EEK) Nr. 258/97, kas attiecas uz
jauniem pārtikas produktiem un jaunām pārtikas produktu
sastāvdaļām. Šajos noteikumos ietverts sākotnējais
dalībvalsts veiktais nekaitīguma novērtējums. Ja citas
dalībvalstis ir izteikušas bažas par šo novērtējumu, EFSA
tiek prasīts veikt papildu riska novērtējumu. Pašlaik
attiecībā uz apmēram 2/3 no visiem iesniegumiem par jauno
pārtiku Eiropā šo papildu novērtējumu veic EFSA.
Pārskatītie jaunās pārtikas
tiesību akti tostarp paredz, ka EFSA ir jāveic
centralizēts riska novērtējums visiem pieteikumiem par jauno
pārtiku un ka tradicionālai pārtikai no trešām
valstīm izveido vienkāršotu paziņošanas procedūru,
iesaistot tajā EFSA, lai šāda veida pārtikai atvieglotu
piekļuvi tirgum.
Paredzams, ka EFSA saņems apmēram
15 jaunās pārtikas pieteikumus gadā. Turklāt EFSA
darba slodzi palielinās arī pāreja no daļēji
centralizētas uz pilnībā centralizētu procedūru.
Tāpat ir gaidāms, ka EFSA
gadā saņems apmēram 10 paziņojumus par
tradicionālo pārtiku no trešām valstīm, un to
kulminācija gaidāma uzreiz pēc regulas piemērošanas dienas.
Paredzams, ka tās lielāko daļu veidos tradicionālie ķīniešu
medicīnas un ajūrvēdas augi, kuri pašlaik nevar iekļūt
tirgū, jo tiem ir jaunās pārtikas statuss.
EFSA uzdevums būs
arī pārskatīt jaunās pārtikas riska
novērtējuma zinātniskās vadlīnijas, kā arī
izstrādāt tehniskas norādes un instrumentus, lai
palīdzētu pārtikas apritē iesaistītiem
uzņēmējiem (ES un trešo valstu uzņēmējiem)
iesniegt pieteikumu vai paziņojumu.
Patlaban darba slodzi saistībā ar
Jaunās pārtikas regulu (apmēram 8 pieteikumi gadā)
sedz 2 FTE (1,5 zinātnieki, 0,5 administratīvā
atbalsta darbinieki), un EFSA riska novērtējums var
balstīties uz dalībvalstu veikto sagatavošanas darbu.
Šā pielikuma 1. un 2. punktā
sniegtie dati nodrošina EFSA vajadzības, pamatojoties uz pieaugušo
darba slodzi salīdzinājumā ar pašreizējo tiesisko
regulējumu.
Lai varētu uzņemties lielāku
slodzi, EFSA būs jāveic administratīvi uzdevumi, tostarp
sanāksmju organizēšana, dokumentu pārvaldība un publiskais
iepirkums, kā arī komandējumu organizēšana un papildu
finanšu darījumi. Šīs vajadzības EFSA segs no
iekšējiem resursiem, tos pārvietojot un vēl vairāk
paaugstinot administratīvo un palīgpakalpojumu sniegšanas
efektivitāti.
[1]               COM(2007) 872 galīgā redakcija.
[2]               Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada
27. janvāra Regula (EK) Nr. 258/97, kas attiecas uz jauniem
pārtikas produktiem un jaunām pārtikas produktu
sastāvdaļām (OV L 43, 14.2.1997., 1. lpp.).
[3]               OV L 253, 21.9.2001., 17. lpp.
[4]               COM(2010) 543 galīgā redakcija.
[5]               COM(2010) 2020 galīgā redakcija.
[6]               OV C […], […], […]. lpp.
[7]               OV C […], […], […]. lpp.
[8]               Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada
27. janvāra Regula (EK) Nr. 258/97, kas attiecas uz jauniem
pārtikas produktiem un jaunām pārtikas produktu
sastāvdaļām (OV L 43, 14.2.1997., 1. lpp.).
[9]               Komisijas 2001. gada 20. septembra Regula
(EK) Nr. 1852/2001, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus par
to, kā konkrētu informāciju darīt publiski pieejamu un
kā aizsargāt informāciju, kura iesniegta saskaņā ar
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 258/97 (OV L 253, 21.9.2001., 17.
lpp.).
[10]             Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada
22. septembra Regula (EK) Nr. 1829/2003 par ģenētiski
modificētu pārtiku un barību (OV L 268, 18.10.2003., 1. lpp.).
[11]             Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada
16. decembra Regula (EK) Nr. 1332/2008 par pārtikas fermentiem
(OV L 354, 31.12.2008., 7. lpp.).
[12]             Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada
16. decembra Regula (EK) Nr. 1333/2008 par pārtikas
piedevām (OV L 354, 31.12.2008., 16. lpp.).
[13]             Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada
16. decembra Regula (EK) Nr. 1334/2008 par aromatizētājiem
un dažām pārtikas sastāvdaļām ar
aromatizētāju īpašībām izmantošanai pārtikā (OV
L 354, 31.12.2008., 34. lpp.).
[14]             Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada
23. aprīļa Direktīva 2009/32/EK par dalībvalstu
tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz ekstrakcijas
šķīdinātājiem, ko izmanto pārtikas produktu un
pārtikas sastāvdaļu ražošanā (pārstrādāta
versija) (OV L 141, 6.6.2009., 3. lpp.).
[15]             Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada
28. janvāra Regula (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas
aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības,
izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz
procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (OV L 31,
1.2.2002., 1. lpp.).
[16]             Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada
25. oktobra Regula (ES) Nr. 1169/2011 par pārtikas produktu
informācijas sniegšanu patērētājiem un par grozījumiem
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulās (EK) Nr. 1924/2006 un (EK) Nr.
1925/2006, un par Komisijas Direktīvas 87/250/EEK, Padomes Direktīvas
90/496/EEK, Komisijas Direktīvas 1999/10/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes
Direktīvas 2000/13/EK, Komisijas Direktīvu 2002/67/EK un 2008/5/EK un
Komisijas Regulas (EK) Nr. 608/2004 atcelšanu (OV L 304, 22.11.2011.,
18. lpp.).
[17]             Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada
10. jūnija Direktīva 2002/46/EK par dalībvalstu
tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz uztura
bagātinātājiem (OV L 183, 12.7.2002., 51. lpp.).
[18]             Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada
20. decembra Regula (EK) Nr. 1925/2006 par vitamīnu un
minerālvielu, un dažu citu vielu pievienošanu pārtikai (OV L 404,
30.12.2006., 26. lpp.).
[19]             Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 12. jūnija
Regula (ES) Nr. 609/2013 par zīdaiņiem un maziem bērniem
paredzētu pārtiku, īpašiem medicīniskiem nolūkiem
paredzētu pārtiku un par pilnīgiem uztura aizstājējiem
svara kontrolei, un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 92/52/EEK,
Komisijas Direktīvas 96/8/EK, 1999/21/EK, 2006/125/EK un 2006/141/EK,
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/39/EK un Komisijas Regulas
(EK) Nr. 41/2009 un (EK) Nr. 953/2009 (OV L 181, 29.6.2013., 35. lpp.).
[20]             Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada
6. novembra Direktīva 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas
uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV L 311, 28.11.2001.,
67. lpp.).
[21]             EFSA Journal 2011; 9(5):2140.
[22]             Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada
16. februāra Regula (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un
vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem,
kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55,
28.2.2011., 13. lpp.).
[23]             Publikāciju birojs: ievietot datumu:
24 mēneši pēc šīs regulas spēkā
stāšanās dienas.
[24]             Publikāciju birojs: ievietot datumu: 24 mēneši
pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas.
[25]             Publikāciju birojs: ievietot datumu: 24 mēneši
pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas.
[26]             Publikāciju birojs: ievietot datumu: 24 mēneši
pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas.
[27]             Publikāciju birojs: ievietot datumu:
24 mēneši pēc šīs regulas spēkā
stāšanās dienas.
[28]             Publikāciju birojs: ievietot datumu:
24 mēneši pēc šīs regulas spēkā
stāšanās dienas.
[29]             ABM — Budžeta līdzekļu vadība
pa darbības jomām, ABB — budžeta līdzekļu
sadale pa darbības jomām.
[30]             Kā paredzēts Finanšu regulas 49. panta
6. punkta attiecīgi a) un b) apakšpunktā.
[31]             Pieteikums, kas pašreiz nosūtīts
dalībvalstīm, tiks nosūtīts Komisijai, un riska
novērtējumu, ko patlaban pārvalda dalībvalstis, veiks EFSA
(pilnībā centralizēta procedūra).
[32]             Skaidrojumus par pārvaldības veidiem un atsauces
uz Finanšu regulu skatīt BudgWeb tīmekļa vietnē: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[33]             Kā minēts Finanšu regulas 185. pantā.
[34]             Dif.= diferencētās apropriācijas./ Nedif. =
nediferencētās apropriācijas.
[35]             EBTA — Eiropas Brīvās tirdzniecības
asociācija.
[36]             Kandidātvalstis un attiecīgā
gadījumā potenciālās kandidātvalstis no
Rietumbalkāniem.
[37]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
(kādreizējās “BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[38]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
(kādreizējās “BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[39]             CA — līgumdarbinieki, INT —
aģentūras darbinieki (t. s. intérimaire), JED —
jaunākie eksperti delegācijās (t. s. Jeune Expert en
Délégation). LA – vietējie darbinieki, SNE — valstu
norīkotie eksperti.
[40]             Saskaņā ar robežlielumiem attiecībā uz
ārštata darbiniekiem, ko finansē no darbības
apropriācijām (kādreizējām „BA”
pozīcijām).
[41]             Galvenokārt struktūrfondi, Eiropas
Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas
Zivsaimniecības fonds (EZF).
[42]             Skatīt Iestāžu nolīguma 19. un
24. punktu.
[43]             Norādītajām tradicionālo pašu resursu
(muitas nodokļi, cukura nodevas) summām jābūt neto
summām, t.i., bruto summām, no kurām atskaitītas
iekasēšanas izmaksas 25 % apmērā.
[44]             Finanšu resursu vajadzības tiks nodrošinātas,
izmantojot EFSA jau piešķirtās budžeta apropriācijas, un
tās tiks pārdalītas EFSA ietvaros, vajadzības
gadījumā izmantojot EFSA gada budžeta sadales
procedūrā piešķirtos papildu resursus un ņemot
vērā budžeta ierobežojumus.