				|

		52014PC0139

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Eiropas Savienības un Seišelu Republikas Nolīgumu par to zvejas kuģu piekļuvi Eiropas Savienības jurisdikcijā esošajiem Majotas ūdeņiem un jūras bioloģiskajiem resursiem, kuri peld ar Seišelu karogu /* COM/2014/0139 final - 2014/0079 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
2013. gada maijā risinot sarunas par Eiropas
Savienības un Seišelu Republikas zivsaimniecības
partnerattiecību nolīguma jauna protokola noslēgšanu, Seišelas
norādīja uz vajadzību vienoties par Seišelu karoga kuģu
piekļuvi Majotas ūdeņiem, kas no 2014. gada
1. janvāra ir ES jurisdikcijā. Tas ļautu kuģiem, kas
peld ar Seišelu karogu, piekļūt Majotas ūdeņiem arī
pēc 2014. gada 1. janvāra.
Patlaban kuģi, kas peld
ar Seišelu karogu, Majotas ūdeņos var zvejot, pamatojoties uz
vienošanos starp Majotas prefektūru un Seišelu karoga kuģu
īpašniekiem. Līdz šim, pamatojoties uz privāto vienošanos, kas
paredzēja, ka kuģi licences maksu Majotai maksā tiešā
veidā, Majotas ūdeņos vidēji zvejoja 8 Seišelu seineri
zvejai ar riņķvadiem.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
Ņemot vērā
tunzivīm raksturīgo migrāciju, Seišelu flotei tas ir
stratēģiskas nozīmes nolīgums. Tas arī uzsvērs ES
un Seišelu attiecību nozīmi un stiprinās tās. Šis nolīgums
papildina un atspoguļo patlaban spēkā esošo nolīgumu, kas
reglamentē ES kuģu piekļuvi resursiem Seišelu ūdeņos,
un tādējādi tas pastiprina Seišelām kā ES
svarīgākajam partnerim šajā reģionā raidīto
politisko signālu.
Ņemot vērā iepriekšminēto,
Komisija ierosina Padomei ar Parlamenta piekrišanu pieņemt lēmumu par
šā nolīguma noslēgšanu.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
Eiropadome 2012. gada
11. jūlijā pieņēma lēmumu par Majotas statusa
grozīšanu, lai tā, sākot ar 2014. gada
1. janvāri, vairs nebūtu aizjūras zeme un teritorija
(pašreizējais statuss) un iegūtu tālākā reģiona
statusu (OV L 204, 31.7.2012.). Rezultātā 2014. gada
1. janvārī pašreizējā Majotas ekskluzīvā
ekonomikas zona (EEZ) kļuva par ES ūdeņiem.
Vienošanās par
Komisijas pilnvarām risināt šīs sarunas ar Seišelu Republiku
tika panākta 14. oktobrī, sarunas notika drīz vien pēc
šīs vienošanās un noslēdzās 2013. gada
15. novembrī.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Tā kā šis priekšlikums attiecas uz
to zvejas kuģu piekļuvi ES jurisdikcijā esošiem ūdeņiem,
kuri peld ar Seišelu karogu, tam nav finansiālas ietekmes uz izdevumiem no
ES budžeta.
5.           IZVĒLES ELEMENTI
Šis nolīgums noteiktam skaitam kuģu
uz sešiem gadiem paredz piekļuvi Majotas ūdeņiem, kas no
2014. gada 1. janvāra ir ES jurisdikcijā. Tas atspoguļo
pašreizējās zvejas iespējas, ko piedāvā patlaban
spēkā esošā Majotas un kuģu īpašnieku vienošanās.
Šīs iespējas ir atbilstīgas IOTC zinātniskajiem
ieteikumiem attiecībā uz kapacitāti un resursu saglabāšanu.
Lai iegūtu šādu piekļuvi,
Seišelu kuģu īpašniekiem būs jāmaksā par zvejas
atļaujām. Maksas par šādām atļaujām būs
atbilstīgas kopējām likmēm, par kurām nesen ar
Seišelām tika panākta vienošanās Eiropas Savienības un
Seišelu Republikas zivsaimniecības partnerattiecību nolīguma
jaunajā protokolā. Licenču maksājumi būs
vienīgā finansiālā kompensācija, kas paredzēta
šajā jaunajā nolīgumā, un tie tiks tiešā veidā
izmaksāti Majotai, lai tā varētu izveidot savu pārvaldības
un kontroles sistēmu, kā arī uzlabot zivsaimniecības
pārvaldību un spēju veidošanu. Seišelu valdību tas
finansiāli neietekmēs.
2014/0079 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS
par to, lai Eiropas Savienības
vārdā noslēgtu Eiropas Savienības un Seišelu Republikas
Nolīgumu par to zvejas kuģu piekļuvi Eiropas Savienības
jurisdikcijā esošajiem Majotas ūdeņiem un jūras
bioloģiskajiem resursiem, kuri peld ar Seišelu karogu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta
2. punktu saistībā ar 218. panta 6. punkta
a) apakšpunktu un 7. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
piekrišanu[1],

tā kā:
(1)       2012. gada
11. jūlijā Eiropadome pieņēma
Lēmumu 2012/419/ES [2],
kas stājās spēkā 2014. gada 1. janvārī
un ar ko groza statusu, kas Majotai piešķirts attiecībā uz Eiropas
Savienību.
(2)       Padome ir pilnvarojusi
Komisiju Eiropas Savienības vārdā risināt sarunas par
nolīgumu ar Seišelu Republiku attiecībā uz Seišelu karoga zvejas
kuģu piekļuvi Eiropas Savienības ūdeņiem un jūras
bioloģiskajiem resursiem, konkrēti, Majotas piekrastes
ekskluzīvajai ekonomikas zonai.
(3)       Minēto sarunu
rezultātā 2013. gada 15. novembrī tika parafēts
jaunais protokols.
(4)       Savienība ir
ieinteresēta īstenot ar Seišelu Republiku zivsaimniecības
nozarē noslēgto nolīgumu, ar kuru nosaka Seišelu zvejas
iespējas un paredz attiecīgus nosacījumus, lai Majotas
ūdeņos, kuri ir Eiropas Savienības jurisdikcijā,
veicinātu atbildīgu zveju un ilgtspējīgu zvejniecību.
Tāpēc ir lietderīgi Savienības vārdā
apstiprināt šo nolīgumu.
(5)       Ar nolīguma
8. pantu ir izveidota Apvienotā komiteja, kas ir atbildīga par
šā nolīguma piemērošanas pārraudzību. Turklāt
saskaņā ar nolīgumu Apvienotā komiteja drīkst
apstiprināt atsevišķus grozījumus nolīgumā. Lai
atvieglotu šādu grozījumu apstiprināšanu, Eiropas Komisija ar
īpašiem nosacījumiem būtu jāpilnvaro tos apstiprināt
vienkāršotā procedūrā.
(6)       Lai no dienas, kad Majotai
piešķirts tālākā reģiona statuss, Majotas
iestādes varētu īstenot kopējās zivsaimniecības
politikas noteikumus, ir jāizveido pienācīga
administratīvā struktūra, kontroles pasākumi, fiziskā
infrastruktūra un jānodrošina atbilstīga spēju veidošana.
Tas arī palīdzēs ievērot prasību par Savienības
starptautisko ziņošanas pienākumu izpildi. Tālab būtu
jānodrošina, lai Majotas zivsaimniecības iestādēm tiktu
piešķirti vajadzīgie finanšu līdzekļi, izmantojot
finansējumu, ko veido Majotai tiešā veidā iemaksātās
kuģu īpašnieku maksas.
(7)       Zvejas flote ar Seišelu
karogu Majotas ūdeņos vairākus gadus darbojās, pamatojoties
uz Majotas un kuģu īpašnieku vienošanos, saskaņā ar kuru
kuģu īpašnieki licences maksu par zveju Majotas ūdeņos
maksāja tiešā veidā Majotai. Rezultātā starp Seišelu
floti un Francijas tālākā reģiona Majotas vietējo
kopienu ir izveidojusies cieša saikne. Tāpēc, lai saglabātu šo
zvejas darbību nepārtrauktību un no tās izrietošos
ieguvumus Majotai, ir lietderīgi nodrošināt, lai visi maksājumi
par atļaujām un nozveju, kas veikti saskaņā ar šo
nolīgumu, nestu labumu tieši Majotas vietējai kopienai.
(8)       Nolīgums būtu
jāapstiprina Eiropas Savienības vārdā,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Ar šo Savienības
vārdā tiek apstiprināts nolīgums, ar kuru nosaka zvejas
iespējas un finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts
nolīgumā starp Eiropas Savienību un Seišelu Republiku[3].
2. pants
1.           Francija ir pilnvarota sava
tālākā reģiona Majotas vārdā iekasēt
maksājumus par atļaujām un nozveju un citas maksas no
attiecīgo Seišelu kuģu operatoriem, par to piešķirot
piekļuves tiesības zvejot ES ūdeņos pie Majotas
saskaņā ar šā nolīguma pielikuma III nodaļas
1. iedaļas 8. un 9. punktu un 2. iedaļu. Šos
ieņēmumus Francija izmanto, lai izveidotu pienācīgu
administratīvo struktūru, kontroles pasākumus, fizisko
infrastruktūru un nodrošinātu atbilstīgu spēju veidošanu,
kas ļautu Majotas administrācijai izpildīt KZP prasības.
2.           Francija iesniedz Komisijai
minētā bankas konta rekvizītus.
3.           Katra šā nolīguma
īstenošanas gada beigās Francija nosūta Komisijai sīki
izstrādātu ziņojumu par to kuģu veiktajiem
maksājumiem, kam atļauts zvejot, un šo maksājumu izmantojumu.
3. pants
Padomes
priekšsēdētājs Savienības vārdā sniedz
nolīguma 19. pantā paredzēto paziņojumu.
4. pants
Ievērojot noteikumus un nosacījumus, kas izklāstīti
pielikumā, Eiropas Komisija ir pilnvarota Savienības vārdā
apstiprināt nolīguma grozījumus Apvienotajā komitejā.
5. pants
Šis lēmums
stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā
publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī[4].
Šis lēmums ir adresēts
dalībvalstīm.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV C , , . lpp.
[2]               OV L 204, 31.7.2012.
[3]               Nolīgums ir publicēts [OV atsauce] kopā
ar lēmumu par parakstīšanu.
[4]               Nolīguma spēkā stāšanās dienu
Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
PIELIKUMS

Pilnvarojuma darbības joma un procedūra Savienības nostājas
pieņemšanai
Apvienotajā komitejā

1.
Komisija ir pilnvarota risināt sarunas ar
Seišelu Republiku un – attiecīgā gadījumā un ja ir
ievērots šā pielikuma 3. punkts – vienoties par nolīguma
grozījumiem attiecībā uz šādiem jautājumiem:
(a)
zvejas iespēju pārskatīšana
saskaņā ar nolīguma 9. pantu,
(b)
ar VMS saistīto tehnisko noteikumu
pārskatīšana saskaņā ar nolīguma pielikuma
6. papildinājuma 10. punktu un līdzīgu tehnisko
noteikumu pārskatīšana saskaņā ar nolīguma
8. panta 1. punktu.
2.
Apvienotajā komitejā, kas izveidota
saskaņā ar nolīgumu, Savienība:
(a)
rīkojas atbilstīgi mērķiem,
kurus Savienība tiecas sasniegt kopējās zivsaimniecības
politikas jomā,
(b)
ievēro Padomes 2012. gada 19. marta
secinājumus par Komisijas paziņojumu par kopējās
zivsaimniecības politikas ārējo dimensiju,
(c)
veicina nostājas, kas atbilst
attiecīgajiem noteikumiem, ko pieņēmušas
reģionālās zvejniecības pārvaldības
organizācijas.
3.
Ja Apvienotās komitejas sanāksmē ir
paredzēts pieņemt lēmumu grozīt 1. punktā
minēto nolīgumu, veic vajadzīgos pasākumus, lai
nostājā, ko paredzēts paust Savienības vārdā,
tiktu ņemta vērā Komisijai nodotā jaunākā
statistiskā un bioloģiskā informācija un cita būtiska
informācija.
Šajā nolūkā
un balstoties uz minēto informāciju, Komisijas dienesti
pietiekošā laikā pirms attiecīgās Apvienotās komitejas
sanāksmes Padomei vai tās darba sagatavošanas struktūrām
izskatīšanai un apstiprināšanai nosūta sagatavošanas dokumentu,
kurā izklāstīta sīkāka informācija par
paredzēto Savienības nostāju.
Ja turpmāko sanāksmju laikā,
tostarp uz vietas, nav iespējams panākt vienošanos, lai
Savienības nostājā iekļautu jaunākos elementus, šo
jautājumu nodod Padomei vai tās darba sagatavošanas struktūrām.
Komisija tiek aicināta laikus pieņemt
pasākumus, kas ir vajadzīgi kā Apvienotās komitejas
lēmuma turpinājums, atbilstīgā gadījumā ietverot
attiecīgā lēmuma publicēšanu Eiropas Savienības
Oficiālajā Vēstnesī un jebkura tāda priekšlikuma
iesniegšanu, kas ir vajadzīgs minētā lēmuma īstenošanai.


|

52011PC0661

/* COM/2011/0661 galīgā redakcija - 2011/0289 (NLE) */  Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par finansiālajām iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai finansētu Eiropas Attīstības fondu (3. daļa 2011. gadam)

	PASKAIDROJUMA RAKSTS1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTSSaskaņā ar 10. EAF finanšu regulas 57. panta 3. punktu šis priekšlikums attiecas uz 2011. gada iemaksas trešās daļas summu ("n+1" minētajā pantā noteikto pastāvīgo procedūru nozīmē). Padomei par minēto priekšlikumu jāpieņem lēmums ne vēlāk kā 21 kalendārā dienā pēc Komisijas priekšlikuma iesniegšanas, un dalībvalstīm jāveic trešās daļas iemaksa ne vēlāk kā 21 kalendārā dienā pēc datuma, kad tām tika paziņots Padomes lēmums.2. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTISaskaņā ar 10. EAF finanšu regulas 57. panta 7. punktu ikreiz tiek precizēta Komisijas un EIB pārvaldītā summa.Saskaņā ar 10. EAF finanšu regulas 145. pantu EIB nosūtīja Komisijai tās atjauninātās saistību un maksājumu tāmes par tās pārvaldītajiem instrumentiem.10. EAF finanšu regulas 58. panta 2. punktā ir noteikts, ka, aicinot veikt iemaksas, vispirms vienu pēc otras izlieto summas, kas norādītas iepriekšējos EAF. Tādējādi šajā priekšlikumā aicinājumi veikt iemaksas attiecas uz summām saskaņā ar 10. EAF Komisijai un saskaņā ar 9. EAF — EIB.10. EAF finanšu regulas 60. pantā noteikts, ka, ja maksājamā iemaksu daļa netiek veikta noteiktajā termiņā, attiecīgajai dalībvalstij ir jāmaksā procenti par nesamaksāto summu; procentu maksāšanas kārtība ir noteikta tajā pašā pantā.2011/0289 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar finansiālajām iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai finansētu Eiropas Attīstības fondu (3. daļa 2011. gadam)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 217. pantu,ņemot vērā 2000. gada 23. jūnijā Kotonū parakstīto partnerattiecību nolīgumu[1] starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstīm (ĀKK), no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, kurā tika veikti grozījumi 2010. gada 22. jūnijā Vagadugu, Burkinafaso[2], un jo īpaši tā 10. panta 1. punktu,ņemot vērā Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju Iekšējo nolīgumu par Kopienas palīdzības finansēšanu saskaņā ar daudzgadu finanšu shēmu laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam atbilstīgi ĀKK un EK partnerattiecību nolīgumam un par finansiālās palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, uz ko attiecas EK līguma ceturtā daļa[3] („Iekšējais nolīgums”), un jo īpaši tā 7. pantu,ņemot vērā Padomes 2008. gada 18. februāra Regulu (EK) Nr. 215/2008 par Finanšu regulu, ko piemēro 10. Eiropas Attīstības fondam (turpmāk tekstā 10. EAF finanšu regula)[4], kurā jaunākie grozījumi veikti 2011. gada 11. aprīlī[5], un jo īpaši tās 57. panta 5. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:(1) Saskaņā ar 10. EAF finanšu regulas 57. panta 5. punktā noteikto procedūru Komisijai līdz 2011. gada 10. oktobrim jāiesniedz priekšlikums, ar ko precizē a) 2011. gadam paredzētās iemaksas trešo daļu un b) pārskatītu 2011. gada iemaksas summu atbilstīgi faktiskajām vajadzībām gadījumos, kad saskaņā ar Iekšējā nolīguma 7. panta 3. punktu gada summa atšķiras no faktiskajām vajadzībām. Padomei būtu jāpieņem lēmums ne vēlāk kā 21 kalendārā dienā pēc Komisijas priekšlikuma iesniegšanas, un dalībvalstīm būtu jāveic trešās daļas iemaksa ne vēlāk kā 21 kalendārā dienā pēc datuma, kad tām tika paziņots Padomes lēmums.(2) Padome pēc Komisijas priekšlikuma 2010. gada 5. novembrī[6] pieņēma lēmumu Komisijas daļu noteikt 3 690 000 000 euro apmērā un EIB daļu — 210 000 000 euro apmērā no dalībvalstu gada iemaksu apjoma EAF 2011. gadam. Pēc sekojoša Komisijas priekšlikuma Padome 2011. gada 20. jūnijā[7] nolēma mainīt Komisijas daļu 2011. gadam, nosakot to 3 100 000 000 euro apmērā.(3) Saskaņā ar 10. EAF Iekšējā nolīguma 7. panta 3. punktu, ja plānotās iemaksas atšķiras no EAF faktiskajām vajadzībām, Komisijai ir jāiesniedz priekšlikums Padomei grozīt iemaksu summas jau noteikto robežvērtību ietvaros. Tādēļ dalībvalstu EAF gada iemaksas summa 2011. gadam EIB jānosaka 200 000 000 euro apmērā.(4) Saskaņā ar 10. EAF finanšu regulas 145. panta pirmo daļu Eiropas Investīciju banka nosūtīja Komisijai atjauninātās saistību un maksājumu tāmes par tās pārvaldītajiem instrumentiem.(5) 10. EAF finanšu regulas 58. panta 2. punktā noteikts, ka, aicinot veikt iemaksas, vispirms izlieto summas, kas norādītas iepriekšējos EAF. Tādēļ aicinājumu veikt iemaksas EIB saskaņā ar 9. EAF jādefinē, pamatojoties arī uz 10. EAF finanšu regulas 58. panta 2. punktu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo dalībvalstu gada iemaksu summu EAF 2011. gadam nosaka 200 000 000 euro apmērā, ko pārvalda Eiropas Investīciju banka, lai finansētu ieguldījumu mehānismu.2. pantsEAF iemaksas, ko katra dalībvalsts veic Komisijai un Eiropas Investīciju bankai saskaņā ar iemaksu trešo daļu 2011. gadam, ir norādītas pielikumā iekļautajā tabulā.3. pantsŠo lēmumu piemēro no tā pieņemšanas dienas.4. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPIELIKUMS2011. gada iemaksu trešā daļa (euro)DALĪBVALSTIS | 10. EAF | 3. daļa |% | Komisija 10. EAF |BEĻĢIJA | 3,53 | 6 707 000 |DĀNIJA | 2,00 | 3 800 000 |VĀCIJA | 20,50 | 38 950 000 |GRIEĶIJA | 1,47 | 2 793 000 |SPĀNIJA | 7,85 | 14 915 000 |FRANCIJA | 19,55 | 37 145 000 |ĪRIJA | 0,91 | 1 729 000 |ITĀLIJA | 12,86 | 24 434 000 |LUKSEMBURGA | 0,27 | 513 000 |NĪDERLANDE | 4,85 | 9 215 000 |AUSTRIJA | 2,41 | 4 579 000 |PORTUGĀLE | 1,15 | 2 185 000 |SOMIJA | 1,47 | 2 793 000 |ZVIEDRIJA | 2,74 | 5 206 000 |APVIENOTĀ KARALISTE | 14,82 | 28 158 000 |Kopā ES -15 | 96,38 | 183 122 000 |BULGĀRIJA | 0,14 | 266 000 |ČEHIJA | 0,51 | 969 000 |IGAUNIJA | 0,05 | 95 000 |KIPRA | 0,09 | 171 000 |LATVIJA | 0,07 | 133 000 |LIETUVA | 0,12 | 228 000 |UNGĀRIJA | 0,55 | 1 045 000 |MALTA | 0,03 | 57 000 |POLIJA | 1,30 | 2 470 000 |RUMĀNIJA | 0,37 | 703 000 |SLOVĒNIJA | 0,18 | 342 000 |SLOVĀKIJA | 0,21 | 399 000 |Kopā ES -12 | 3,62 | 6 878 000 |KOPĀ ES-27 | 100,00 | 190 000 000 |[1] OV L 317, 15.12.2000., 355. lpp.[2] OV L 287, 4.11.2010., 3. lpp.[3] OV L 247, 9.9.2006., 32. lpp.[4] OV L 78, 19.3.2008., 1. lpp.[5] OV L 102, 16.4.2011., 1. lpp.[6] 15831/10[7] 11689/11


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 2.2.2017
            COM(2017) 51 final
            2017/0016(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par vienošanos grozīt Monreālas protokolu par ozona slāni noārdošām vielām, kas pieņemta Kigali

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

                  Šis ir priekšlikums Padomes lēmumam, ko paredzēts pieņemt saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 6. punktu, par to, lai Eiropas Savienības vārdā apstiprinātu Kigali grozījumu Monreālas protokolam par ozona slāni noārdošām vielām. Eiropas Savienība ir jau apstiprinājusi Vīnes Konvenciju par ozona slāņa aizsardzību, Monreālas protokolu un četrus iepriekšējos protokola grozījumus
                     1
                  .

                  Monreālas protokola Līgumslēdzēju pušu 28. sanāksmē, kas notika Kigali, Ruandā, 2016. gada 10.–15. oktobrī, tika pieņemts grozījuma teksts, ar kuru Monreālas protokola kontroles pasākumiem pievieno fluorogļūdeņražu (HFC) pakāpenisku patēriņa un ražošanas samazināšanu, lai mazinātu šo vielu ietekmi uz klimata pārmaiņām. Lai arī šīs siltumnīcefekta gāzes nenoārda ozona slāni, tās tika galvenokārt ieviestas, lai aizstātu ozona slāni noārdošās vielas, kas tiek pakāpeniski izņemtas no aprites saskaņā ar Monreālas protokolu.

                  Kigali grozījums stāsies spēkā 2019. gada 1. janvārī ar nosacījumu, ka vismaz 20 Līgumslēdzēju pušu būs deponējušas savus ratifikācijas dokumentus. Tomēr, lai uzsvērtu Eiropas Savienības apņemšanos attiecībā uz šo grozījumu un mudinātu jaunattīstības valstis uz drīzu rīcību, būtu jāparedz drīza apstiprināšana, arī ņemot vērā vairuma Līgumslēdzēju pušu nodomu ratificēt grozījumu pēc iespējas drīzāk.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

               2014. gadā pieņemot Regulu (ES) Nr. 517/2014 par fluorētām siltumnīcefekta gāzēm, Eiropas Savienība iekšzemes līmenī jau ir noteikusi HFC lietojuma samazināšanas prasības, kuras tagad pieņemtas saskaņā ar Monreālas protokolu. Pakāpeniskas samazināšanas īstenošana ES līmenī sākta 2015. gadā ar lietojuma apjoma iesaldēšanu un pirmo samazināšanas posmu 2016. gadā. Esošie noteikumu izpildes mehānismi nodrošina, ka Eiropas Savienība izpilda Monreālas protokolā noteiktās saistības līdz 2030. gadam, kad saskaņā ar minēto regulu tiek piemērots pēdējais samazināšanas posms. Samazināšanas grafiks laikposmam pēc 2030. gada ir jānosaka, pamatojoties uz pārskatu, ko saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 517/2014 21. panta 2. punktu ir jāuzsāk 2022. gadā.

               •Saskanība ar citām ES politikas jomām

                  ES klimata un enerģētikas politikas satvarā 2030. gadam noteikts vērienīgs siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināšanas mērķrādītājs visas ekonomikas mērogā – līdz 2030. gadam panākt iekšzemes emisiju samazinājumu par vismaz 40 %  – un noteikti arī atjaunojamo energoresursu un energoefektivitātes mērķrādītāji. Īstenot klimata un enerģētikas politikas satvaru 2030. gadam — tas ir prioritārs turpmākais uzdevums pēc Parīzes nolīguma noslēgšanas. Tā kā ikvienai tehnoloģijai, ko izmanto, lai aizstātu HFC, cenšoties sasniegt Kigali grozījumā noteiktos mērķus, ir jābūt vismaz tikpat energoefektīvai kā aizstātajai tehnoloģijai, paredzētā HFC pakāpeniskā samazināšana ir saskaņā ar  enerģētikas politiku. Turklāt gaidāms, ka saldēšanas un gaisa kondicionēšanas sistēmu pārprojektēšana, kuras pamatā ir prasība aizstāt esošos aukstumaģentus, būtiski uzlabos energoefektivitāti, un tādējādi tas būs pozitīvs ieguldījums mērķrādītāju sasniegšanā.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

                  Priekšlikums ir izstrādāts atbilstīgi LESD 192. panta 1. punktam saistībā ar 218. panta 6. punktu. LESD 218. pantā ir izklāstīta procedūra sarunu risināšanai un nolīgumu noslēgšanai starp Eiropas Savienību un trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām. Konkrētāk, minētā panta 6. punktā ir paredzēts, ka Padome pēc Komisijas kā sarunu risinātājas priekšlikuma pieņem lēmumu, ar kuru atļauj Eiropas Savienības vārdā noslēgt nolīgumu.

                  Saskaņā ar LESD 191. pantu un 192. panta 1. punktu Eiropas Savienība palīdz sasniegt šos un citus šādus mērķus: saglabāt, aizsargāt un uzlabot vides kvalitāti; sekmēt starptautiska mēroga pasākumus, lai risinātu reģionālas vai pasaules vides problēmas, un jo īpaši cīnīties pret klimata pārmaiņām.

                  Paredzētā HFC pakāpeniskā samazināšana tiek īstenota ar Regulu (ES) Nr. 517/2014, kas vēlākā posmā būs jāpārskata, lai nodrošinātu Kigali grozījuma izpildi pēc 2030. gada. Tas ir sasniedzams tikai ar Savienības tiesību aktiem. Līdz 2030. gadam, kas ir pēdējais gads, attiecībā uz kuru regulā ir noteikts samazinājuma solis, pakāpeniskās samazināšanas grafiks ir stingrāks nekā kontroles pasākumi, kas paredzēti Monreālas protokolā. Tika veikts pilns ietekmes novērtējums. Šajā posmā regulā nav paredzēts veikt izmaiņas, kas var ietekmēt uzņēmumus.

               2017/0016 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par vienošanos grozīt Monreālas protokolu par ozona slāni noārdošām vielām, kas pieņemta Kigali

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,

               tā kā:

               (1)Monreālas protokola par ozona slāni noārdošām vielām (“Monreālas protokols”)
                  2
                Līgumslēdzēju pušu 28. sanāksmē, kas notika Kigali, Ruandā, 2016. gada 10.–15. oktobrī, tika pieņemts protokola grozījuma teksts (“Kigali grozījums”), ar kuru Monreālas protokola kontroles pasākumiem pievieno fluorogļūdeņražu pakāpenisku patēriņa un ražošanas samazināšanu.

               (2)Fluorogļūdeņražu patēriņa un ražošanas pakāpeniska samazināšana ir nepieciešama, lai mazinātu šo vielu ietekmi uz klimata pārmaiņām un lai novērstu to neierobežotu ieviešanu apritē, jo īpaši jaunattīstības valstīs.

               (3)Kigali grozījums ir nepieciešams, lai veicinātu Parīzes nolīguma īstenošanu saistībā ar tajā noteikto mērķi ierobežot globālo vidējās temperatūras pieaugumu krietni zem 2 °C atzīmes salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni un tiecoties temperatūras kāpumu ierobežot līdz 1,5 °C salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni.

               (4)Kigali grozījums būtu jāapstiprina Savienības vārdā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Monreālas protokola par ozona slāni noārdošām vielām grozījums, kas pieņemts Kigali 2016. gada 15. oktobrī.

               Grozījuma teksts ir pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Padomes priekšsēdētājs norīko personu vai personas, kas pilnvarotas rīkoties Savienības vārdā, lai deponētu apstiprināšanas dokumentu Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram, kā paredzēts Vīnes Konvencijas par ozona slāņa aizsardzību
                  3
                13. panta 1. punktā un 20. pantā, tādējādi apliecinot Savienības piekrišanu uzņemties nolīguma saistības.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā pieņemšanas.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  91/690/EEK: Padomes 1991. gada 12. decembra Lēmums par tiem grozījumiem Monreālas protokolā par vielām, kas noārda ozona slāni, kurus 1990. gada jūnijā Londonā pieņēmušas protokola Puses, OV L 377, 31.12.1991., 28. lpp.;94/68/EK: Padomes 1993. gada 2. decembra Lēmums par grozījumiem Monreālas protokolā par vielām, kas noārda ozona slāni, OV L 33, 7.2.1994., 1. lpp.;2000/646/EK: Padomes 2000. gada 17. oktobra Lēmums par grozījumu pabeigšanu Monreālas protokolā par vielām, kas noārda ozona slāni, OV L 272, 25.10.2000., 26. lpp.;2002/215/EK: Padomes 2002. gada 4. marta Lēmums par ceturtā grozījuma pabeigšanu Monreālas protokolā par vielām, kas noārda ozona slāni, OV L 72, 14.3.2002., 18. lpp.

                     (2)
                  OV L 297, 31.10.1988., 21. lpp.

                     (3)
                  OV L 297, 31.10.1988., 8. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 2.2.2017
            COM(2017) 51 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Padomes lēmums
            par vienošanos grozīt Monreālas protokolu par ozona slāni noārdošām vielām, kas pieņemta Kigali

               Lēmums XXVIII/1. Monreālas protokola turpmākais grozījums

               K1610214K1610214141116141116Saskaņā ar Vīnes Konvencijas par ozona slāņa aizsardzību 9. panta 4. punktā izklāstīto procedūru pieņemt Monreālas protokola grozījumu, kas sniegts Līgumslēdzēju pušu divdesmit astotās sanāksmes ziņojuma I pielikumā.

               Monreālas protokola par ozona slāni noārdošām vielām grozījums

               I pants. Grozījums

               1. panta 4. punkts

               Protokola 1. panta 4. punktā vārdus

               “C pielikuma vai E pielikuma” aizstāj ar:

               “C pielikuma, E pielikuma vai F pielikuma”.

               2. panta 5. punkts

               Protokola 2. panta 5. punktā vārdus

               “un 2.H pants” aizstāj ar:

               “2.H un 2.J pants”.

               2. panta 8. punkta a) apakšpunkts, 9. punkta a) apakšpunkts un 11. punkts

               Protokola 2. panta 8. punkta a) apakšpunktā un 11. punktā vārdus

               “2.A–2.I pants” aizstāj ar:

               “2.A–2.J pants”.

               Protokola 2. panta 8. punkta a) apakšpunkta beigās pievieno šādus vārdus:

               “Jebkuru šādu vienošanos var paplašināt, iekļaujot tajā saistības ievērot patēriņu vai ražošanu saskaņā ar 2.J pantu, ar nosacījumu, ka attiecīgo Līgumslēdzēju pušu patēriņa vai ražošanas kopējais kombinētais aprēķinātais līmenis nepārsniedz 2.J pantā noteikto līmeni.”

               Protokola 2. panta 9. punkta a) apakšpunkta i) punktā aiz vārda

               “jābūt”

               svītro

               “un”.

               Protokola 2. panta 9. punkta a) apakšpunkta ii) punktu numurē kā a) apakšpunkta iii) punktu.

               Protokola 2. panta 9. punkta a) apakšpunktā aiz i) punkta pievieno šādu ii) punktu:

               “ir jāizdara korekcija A pielikuma, C pielikuma un F pielikuma I grupā norādītajām globālās sasilšanas potenciāla vērtībām un, ja ir, tad kādai šai korekcijai jābūt; un”.

               2.J pants

               Aiz protokola 2.I panta iekļauj šādu pantu:

               “2.J pants. Fluorogļūdeņraži

               1.Katra Līgumslēdzēja puse nodrošina, ka tās aprēķinātais F pielikumā minēto kontrolējamo vielu patēriņa līmenis, kas izteikts kā CO2 ekvivalents, divpadsmit mēnešu periodā, kas sākas 2019. gada 1. janvārī, un pēc tam katrā nākamajā divpadsmit mēnešu periodā nepārsniedz procentuālo daļu, kas noteikta attiecīgajam turpmāk a)–e) apakšpunktā minētajam gadu intervālam, no tās aprēķinātā F pielikumā minēto kontrolējamo vielu patēriņa līmeņa gada vidējās vērtības 2011., 2012. un 2013. gadā, plus piecpadsmit procenti no tās aprēķinātā C pielikuma I grupas kontrolējamo vielu, kas noteiktas 2.F panta 1. punktā, patēriņa līmeņa, kas izteikts kā CO2 ekvivalents:

               (a)no 2019. līdz 2023. gadam: 90 procenti,

               (b)no 2024. līdz 2028. gadam: 60 procenti,

               (c)no 2029. līdz 2033. gadam: 30 procenti,

               (d)no 2034. līdz 2035. gadam: 20 procenti,

               (e)sākot no 2036. gada: 15 procenti.

               2.Neatkarīgi no šā panta 1. punkta Līgumslēdzējas puses var nolemt, ka katra puse nodrošina, ka tās aprēķinātais F pielikumā minēto kontrolējamo vielu patēriņa līmenis, kas izteikts kā CO2 ekvivalents, divpadsmit mēnešu periodā, kas sākas 2020. gada 1. janvārī, un pēc tam katrā nākamajā divpadsmit mēnešu periodā nepārsniedz procentuālo daļu, kas noteikta attiecīgajam turpmāk a)–e) apakšpunktā minētajam gadu intervālam, no tās aprēķinātā F pielikumā minēto kontrolējamo vielu patēriņa līmeņa gada vidējās vērtības 2011., 2012. un 2013. gadā, plus divdesmit pieci procenti no tās aprēķinātā C pielikuma I grupas kontrolējamo vielu, kas noteiktas 2.F panta 1. punktā, patēriņa līmeņa, kas izteikts kā CO2 ekvivalents:

               (a)no 2020. līdz 2024. gadam: 95 procenti,

               (b)no 2025. līdz 2028. gadam: 65 procenti,

               (c)no 2029. līdz 2033. gadam: 30 procenti,

               (d)no 2034. līdz 2035. gadam: 20 procenti,

               (e)sākot no 2036. gada: 15 procenti.

               3.Katra Līgumslēdzēja puse, kas ražo F pielikumā minētās kontrolējamās vielas, nodrošina, ka tās aprēķinātais F pielikumā minēto kontrolējamo vielu ražošanas līmenis, kas izteikts kā CO2 ekvivalents, divpadsmit mēnešu periodā, kas sākas 2019. gada 1. janvārī, un pēc tam katrā nākamajā divpadsmit mēnešu periodā nepārsniedz procentuālo daļu, kas noteikta attiecīgajam turpmāk a)–e) apakšpunktā minētajam gadu intervālam, no tās aprēķinātā F pielikumā minēto kontrolējamo vielu ražošanas līmeņa gada vidējās vērtības 2011., 2012. un 2013. gadā, plus piecpadsmit procenti no tās aprēķinātā C pielikuma I grupas kontrolējamo vielu, kas noteiktas 2.F panta 2. punktā, ražošanas līmeņa, kas izteikts kā CO2 ekvivalents:

               (a)no 2019. līdz 2023. gadam: 90 procenti,

               (b)no 2024. līdz 2028. gadam: 60 procenti,

               (c)no 2029. līdz 2033. gadam: 30 procenti,

               (d)no 2034. līdz 2035. gadam: 20 procenti,

               (e)sākot no 2036. gada: 15 procenti.

               4.Neatkarīgi no šā panta 3. punkta Līgumslēdzējas puses var nolemt, ka puse, kas ražo F pielikumā minētās kontrolējamās vielas, nodrošina, ka tās aprēķinātais F pielikumā minēto kontrolējamo vielu ražošanas līmenis, kas izteikts kā CO2 ekvivalents, divpadsmit mēnešu periodā, kas sākas 2020. gada 1. janvārī, un pēc tam katrā nākamajā divpadsmit mēnešu periodā nepārsniedz procentuālo daļu, kas noteikta attiecīgajam turpmāk a)–e) apakšpunktā minētajam gadu intervālam, no tās aprēķinātā F pielikumā minēto kontrolējamo vielu ražošanas līmeņa gada vidējās vērtības 2011., 2012. un 2013. gadā, plus divdesmit pieci procenti no tās aprēķinātā C pielikuma I grupas kontrolējamo vielu, kas noteiktas 2.F panta 2. punktā, ražošanas līmeņa, kas izteikts kā CO2 ekvivalents:

               (a)no 2020. līdz 2024. gadam: 95 procenti,

               (b)no 2025. līdz 2028. gadam: 65 procenti,

               (c)no 2029. līdz 2033. gadam: 30 procenti,

               (d)no 2034. līdz 2035. gadam: 20 procenti,

               (e)sākot no 2036. gada: 15 procenti.

               5.Šā panta 1.–4. punktu piemēro, izņemot gadījumu, ja Līgumslēdzējas puses nolemj atļaut ražošanas vai patēriņa līmeni, kas ir nepieciešams, lai apmierinātu vajadzības, par kurām tās vienojušās kā par vajadzībām, kam piemērojams atbrīvojums.

               6.Katra Līgumslēdzēja puse, kas ražo C pielikuma I grupas vai F pielikuma vielas, nodrošina, ka divpadsmit mēnešu periodā, kas sākas 2020. gada 1. janvārī, un pēc tam katrā nākamajā divpadsmit mēnešu periodā, izmantojot tehnoloģiju, ko puses ir apstiprinājušas tajā pašā divpadsmit mēnešu periodā, līdz praktiski iespējamajam apmēram tiek likvidētas F pielikuma II grupas vielu emisijas, kuras rodas katrā ražotnē, kas ražo C pielikuma I grupas vai F pielikuma vielas.

               7.Katra Līgumslēdzēja puse nodrošina, ka F pielikuma II grupas vielas, kuras rodas ražotnēs, kas ražo C pielikuma I grupas vai F pielikuma vielas, tiek likvidētas, izmantojot tikai pušu apstiprinātās tehnoloģijas.

               3. pants

               Protokola 3. panta preambulu aizstāj ar šādu:

               “1. Protokola 2., 2.A–2.J un 5. panta vajadzībām katra Līgumslēdzēja puse katrai A pielikumā, B pielikumā, C pielikumā, E pielikumā vai F pielikumā minētajai vielu grupai savu aprēķināto līmeni nosaka:”.

               Protokola 3. panta a) punkta i) apakšpunkta beigās semikolu aizstāj ar:

               “, ja vien 2. punktā nav noteikts citādi;”.

               Protokola 3. panta beigās pievieno šādu tekstu:

               “; un

               d) F pielikuma II grupas vielu emisijām, kuras rodas katrā ražotnē, kas ražo C pielikuma I grupas vai F pielikuma vielas, ieskaitot apjomus, kas rodas noplūdēs no iekārtām, ventilācijas procesā un likvidēšanas ierīcēs, bet neieskaitot apjomus, kas savākti izmantošanai, likvidēšanai vai uzglabāšanai.

               2. Kad Līgumslēdzējas puses 2.J panta, 2. panta 5. bis punkta un 3. panta 1. punkta d) apakšpunkta vajadzībām aprēķina F pielikuma un C pielikuma I grupas vielu ražošanas, patēriņa, importa, eksporta un emisiju līmeņus, kas izteikti kā CO2 ekvivalents, katra Līgumslēdzēja puse izmanto šo vielu globālās sasilšanas potenciāla vērtības, kas norādītas A pielikuma I grupā, C pielikumā un F pielikumā.”

               4. panta 1. sept punkts

               Protokola 4. pantā aiz 1.sex punkta ieraksta šādu punktu:

               “1. sept. Pēc šā punkta stāšanās spēkā katra Līgumslēdzēja puse aizliedz F pielikumā minēto kontrolējamo vielu importu no jebkuras valsts, kas nav šā protokola Līgumslēdzēja puse.”

               4. panta 2. sept punkts

               Protokola 4. pantā aiz 2.sex punkta ieraksta šādu punktu:

               “2. sept. Pēc šā punkta stāšanās spēkā katra Līgumslēdzēja puse aizliedz F pielikumā minēto kontrolējamo vielu eksportu uz jebkuru valsti, kas nav šā protokola Līgumslēdzēja puse.”

               4. panta 5., 6. un 7. punkts

               Protokola 4. panta 5., 6. un 7. punktā vārdus

               “A, B, C un E pielikums” aizstāj ar:

               “A, B, C, E un F pielikums”.

               4. panta 8. punkts

               Protokola 4. panta 8. punktā vārdus

               “2.A–2.I pants” aizstāj ar:

               “2.A–2.J pants”.

               4.B pants

               Protokola 4.B pantā aiz 2. punkta iekļauj šādu punktu:

               “2. bis. Katra Līgumslēdzēja puse līdz 2019.gada 1. janvārim vai trīs mēnešu laikā no dienas, kad tai stājies spēkā šis punkts (izvēlas vēlāko), izveido un ievieš sistēmu, kas paredz jaunu, lietotu, pārstrādātu vai atgūtu F pielikumā minētu kontrolējamo vielu importa un eksporta licencēšanu. Jebkura Līgumslēdzēja puse, kas darbojas saskaņā ar 5. panta 1. punktu un kas nolemj, ka tā nespēj izveidot un ieviest šādu sistēmu līdz 2019. gada 1. janvārim, var atlikt šo pasākumu veikšanu līdz 2021. gada 1. janvārim.”

               5. pants

               Protokola 5. panta 4. punktā:

               “2.I”

               aizstāj ar:

               “2.J”.

               Protokola 5. panta 5. un 6. punktā vārdus

               “2.I pants”

               aizstāj ar:

               “2.I un 2.J pants”.

               Protokola 5. panta 5. punktā pirms vārdiem

               “jebkādiem kontroles pasākumiem” iekļauj:

               “attiecībā uz”.

               Protokola 5. pantā aiz 8. ter punkta iekļauj šādu punktu:

               “8. qua

               (a)Katra Līgumslēdzēja puse, kas darbojas saskaņā ar šā panta 1. punktu, ņemot vērā jebkādas korekcijas, kas 2.J panta kontroles pasākumos veiktas saskaņā ar 2. panta 9. punktu, ir tiesīga atlikt savu atbilstību kontroles pasākumiem, kas noteikti 2.J panta 1. punkta a)–e) apakšpunktā un 2.J panta 3. punkta a)–e) apakšpunktā, un pārveidot šos pasākumus šādi:

               i) no 2024. līdz 2028. gadam: 100 procenti,

               ii) no 2029. līdz 2034. gadam: 90 procenti,

               iii) no 2035. līdz 2039. gadam: 70 procenti,

               iv) no 2040. līdz 2044. gadam: 50 procenti,

               v) sākot no 2045. gada: 20 procenti.

               (b)Neatkarīgi no a) apakšpunkta Līgumslēdzējas puses var nolemt, ka Līgumslēdzēja puse, kas darbojas saskaņā ar šā panta 1. punktu, ņemot vērā jebkādas korekcijas, kas 2.J panta kontroles pasākumos veiktas saskaņā ar 2. panta 9. punktu, ir tiesīga atlikt savu atbilstību kontroles pasākumiem, kas noteikti 2.J panta 1. punkta a)–e) apakšpunktā un 2.J panta 3. punkta a)–e) apakšpunktā, un pārveidot šos pasākumus šādi:

               i) no 2028. līdz 2031. gadam: 100 procenti,

               ii) no 2032. līdz 2036. gadam: 90 procenti,

               iii) no 2037. līdz 2041. gadam: 80 procenti,

               iv) no 2042. līdz 2046. gadam: 70 procenti,

               v) sākot no 2047. gada: 15 procenti.

               (c)Lai aprēķinātu sava patēriņa bāzes apjomus saskaņā ar 2.J pantu, katra Līgumslēdzēja puse, kas darbojas saskaņā ar šā panta 1. punktu, ir tiesīga izmantot tās aprēķinātā F pielikumā minēto kontrolējamo vielu 2020., 2021. un 2022. gada patēriņa līmeņa vidējos rādītājus, plus sešdesmit pieci procenti no saviem C pielikuma I grupas kontrolējamo vielu patēriņa bāzes apjomiem, kā noteikts šā panta 8. ter punktā.

               (d)Neatkarīgi no c) apakšpunkta Līgumslēdzējas puses var nolemt: lai aprēķinātu sava patēriņa bāzes apjomus saskaņā ar 2.J pantu, Līgumslēdzēja puse, kas darbojas saskaņā ar šā panta 1. punktu, ir tiesīga izmantot tās aprēķinātā F pielikumā minēto kontrolējamo vielu 2024., 2025. un 2026. gada patēriņa līmeņa vidējos rādītājus, plus sešdesmit pieci procenti no saviem C pielikuma I grupas kontrolējamo vielu patēriņa bāzes apjomiem, kā noteikts šā panta 8. ter punktā.

               (e)Lai aprēķinātu savas ražošanas bāzes apjomus saskaņā ar 2.J pantu, katra Līgumslēdzēja puse, kas darbojas saskaņā ar šā panta 1. punktu un kas ražo F pielikumā minētās kontrolējamās vielas, ir tiesīga izmantot tās aprēķinātā F pielikumā minēto kontrolējamo vielu 2020., 2021. un 2022. gada ražošanas līmeņa vidējos rādītājus, plus sešdesmit pieci procenti no saviem C pielikuma I grupas kontrolējamo vielu ražošanas bāzes apjomiem, kā noteikts šā panta 8. ter punktā.

               (f)Neatkarīgi no e) apakšpunkta Līgumslēdzējas puses var nolemt: lai aprēķinātu savas ražošanas bāzes apjomus saskaņā ar 2.J pantu, Līgumslēdzēja puse, kas darbojas saskaņā ar šā panta 1. punktu un kas ražo F pielikumā minētās kontrolējamās vielas, ir tiesīga izmantot tās aprēķinātā F pielikumā minēto kontrolējamo vielu 2024., 2025. un 2026. gada ražošanas līmeņa vidējos rādītājus, plus sešdesmit pieci procenti no saviem C pielikuma I grupas kontrolējamo vielu ražošanas bāzes apjomiem, kā noteikts šā panta 8. ter punktā.

               (g)Šā punkta a)–f) apakšpunktu piemēro aprēķinātajiem ražošanas un patēriņa līmeņiem, izņemot kad, pamatojoties uz Līgumslēdzēju pušu nolemtiem kritērijiem, piemēro ar augstu apkārtējās vides temperatūru saistītu atbrīvojumu.”

               6. pants

               Protokola 6. pantā vārdus

               “2.A–2.I pants” aizstāj ar:

               “2.A–2.J pants”.

               7. panta 2., 3. un 3. ter punkts

               Protokola 7. panta 2. punktā aiz rindas, kurā ir šāds teksts: “- E pielikumā par 1991. gadu”, iekļauj šādu rindu:

               “- F pielikumā par 2011.–2013. gadu, izņēmums: tās Līgumslēdzējas puses, kas darbojas saskaņā ar 5. panta 1. punktu, šos datus sniedz par 2020.–2022. gadu, bet tās, kas darbojas saskaņā ar 5. panta 1. punktu un kurām piemērojams 5. panta 8. qua punkta d) un f) apakšpunkts, šos datus sniedz par 2024.–2026. gadu;”

               Protokola 7. panta 2. un 3. punktā vārdus

               “C un E”

               aizstāj ar:

               “C, E un F”.

               Protokola 7. pantā aiz 3. bis punkta pievieno šādu punktu:

               “3. ter. Katra Līgumslēdzēja puse sniedz sekretariātam statistikas datus par F pielikuma II grupas kontrolējamo vielu ikgadējām emisijām katrā ražotnē saskaņā ar protokola 3. panta 1. punkta d) apakšpunktu.”

               7. panta 4. punkts

               Protokola 7. panta 4. punktā aiz vārdiem

               “statistiskajiem datiem par” un “iesniedz datus par” pievieno:

               “ražošanu,”

               10. panta 1. punkts

               Protokola 10. panta 1. punktā vārdus

               “un 2.I pants”

               aizstāj ar:

               “, 2.I un 2.J pants”.

               Protokola 10. panta 1. punkta beigās iekļauj šādu tekstu:

               “Ja Līgumslēdzēja puse, kas darbojas saskaņā ar 5. panta 1. punktu, izvēlas izmantot finansējumu no jebkādiem citiem finanšu mehānismiem, un rezultātā tas varētu segt jebkuru daļu no tās saskaņotajām papildu izmaksām, šo daļu nesedz ar finanšu mehānismu, kas paredzēts šā protokola 10. pantā.”

               17. pants

               Protokola 17. pantā vārdus

               “2.A–2.I pants” aizstāj ar:

               “2.A–2.J pants”.

               A pielikums

               Protokola A pielikuma I grupas tabulu aizstāj ar šādu tabulu:

                        Grupa

                        Viela

                        Ozona noārdīšanas

                        potenciāls*

                        100 gadu globālās sasilšanas potenciāls

                        I grupa

                        CFCl3

                        (CFC-11)

                        1,0

                        4 750

                        CF2Q2

                        (CFC-12)

                        1,0

                        10 900

                        C2F3Q3

                        (CFC-113)

                        0,8

                        6 130

                        C2F4Q2

                        (CFC-114)

                        1,0

                        10 000

                        C2F5Q

                        (CFC-115)

                        0,6

                        7 370

               C pielikums un F pielikums

               Protokola C pielikuma I grupas tabulu aizstāj ar šādu tabulu:

                        Grupa

                        Viela

                        Izomēru

                        skaits

                        Ozona

                        noārdīšanas

                        potenciāls*

                        100 gadu

                        globālās

                        sasilšanas

                        potenciāls***

                        I grupa

                        CHFCl2

                        (HCFC-21)**

                        1

                        0,04

                        151

                        CHF2Q

                        (HCFC-22)**

                        1

                        0,055

                        1810

                        CHFCl

                        (HCFC-31)

                        1

                        0,02

                        C2HFQ4

                        (HCFC-121)

                        2

                        0,01-0,04

                        C2HF2Q3

                        (HCFC-122)

                        3

                        0,02-0,08

                        C2HF3Q2

                        (HCFC-123)

                        3

                        0,02-0,06

                        77

                        CHQ2CF3

                        (HCFC-123)**

                        –

                        0,02

                        C2HF4Q

                        (HCFC-124)

                        2

                        0,02-0,04

                        609

                        CHFClCF3

                        (HCFC-124)**

                        –

                        0,022

                        C2H2FQ3

                        (HCFC-131)

                        3

                        0,007-0,05

                        C2H2F2Q2

                        (HCFC-132)

                        4

                        0,008-0,05

                        C2H2F3Q

                        (HCFC-133)

                        3

                        0,02-0,06

                        C2H3FQ2

                        (HCFC-141)

                        3

                        0,005-0,07

                        CH3CFQ2

                        (HCFC-141b)**

                        –

                        0,11

                        725

                        C2H3F2Q

                        (HCFC-142)

                        3

                        0,008-0,07

                        CH3CF2Q

                        (HCFC-142b)**

                        –

                        0,065

                        2310

                        C2H4FQ

                        (HCFC-151)

                        2

                        0,003-0,005

                        C3HFQ6

                        (HCFC-221)

                        5

                        0,015-0,07

                        C3HF2Q5

                        (HCFC-222)

                        9

                        0,01-0,09

                        C3HF3Q4

                        (HCFC-223)

                        12

                        0,01-0,08

                        C3HF4Q3

                        (HCFC-224)

                        12

                        0,01-0,09

                        C3HF5Q2

                        (HCFC-225)

                        9

                        0,02-0,07

                        CF3CF2CHQ2

                        (HCFC-225ca)**

                        –

                        0,025

                        122

                        CF2ClCF2CHClF

                        (HCFC-225cb)**

                        –

                        0,033

                        595

                        C3HF6Q

                        (HCFC-226)

                        5

                        0,02-0,10

                        C3H2FQ5

                        (HCFC-231)

                        9

                        0,05-0,09

                        C3H2F2Q4

                        (HCFC-232)

                        16

                        0,008-0,10

                        C3H2F3Q3

                        (HCFC-233)

                        18

                        0,007-0,23

                        C3H2F4Q2

                        (HCFC-234)

                        16

                        0,01-0,28

                        C3H2F5Q

                        (HCFC-235)

                        9

                        0,03-0,52

                        C3H3FQ4

                        (HCFC-241)

                        12

                        0,004-0,09

                        C3H3F2Q3

                        (HCFC-242)

                        18

                        0,005-0,13

                        C3H3F3Q2

                        (HCFC-243)

                        18

                        0,007-0,12

                        C3H3F4Q

                        (HCFC-244)

                        12

                        0,009-0,14

                        C3H4FQ3

                        (HCFC-251)

                        12

                        0,001-0,01

                        C3H4F2Q2

                        (HCFC-252)

                        16

                        0,005-0,04

                        C3H4F3Q

                        (HCFC-253)

                        12

                        0,003-0,03

                        C3H5FQ2

                        (HCFC-261)

                        9

                        0,002-0,02

                        C3H5F2Q

                        (HCFC-262)

                        9

                        0,002-0,02

                        C3H6FQ

                        (HCFC-271)

                        5

                        0,001-0,03

               Ja ir norādīts ozona noārdīšanas potenciāla (ONP) vērtību diapazons, protokola vajadzībām izmanto šā diapazona augstāko vērtību. Ja ONP ir norādīts kā atsevišķs lielums, tas ir noteikts aprēķinu veidā, pamatojoties uz laboratoriskajiem mērījumiem. ONP, kas norādīts kā vērtību diapazons, ir noteikts aplēšu veidā un ir mazāk uzticams. Diapazons attiecas uz izomēru grupu. Augstākā vērtība ir ONP aplēse izomēram, kam ir augstākais ONP, savukārt zemākā vērtība ir ONP aplēse izomēram, kam ir zemākais ONP.

               ** Identificē komerciāli noturīgākās vielas, kurām norādītas ONP vērtības, kas jāizmanto šā protokola vajadzībām.

               *** Attiecībā uz vielām, kurām nav norādīts globālās sasilšanas potenciāls (GSP), piemēro noklusējuma vērtību 0, un to dara tik ilgi, līdz, izmantojot 2. panta 9. punkta a) apakšpunkta ii) punktā paredzēto procedūru, GSP vērtība tiek noteikta.

               Aiz protokola E pielikuma pievieno šādu pielikumu:

               “F pielikums. Kontrolējamās vielas

                        Grupa

                        Viela

                        100 gadu globālās sasilšanas potenciāls

                        I grupa

                        CHF2CHF2

                        HFC-134

                        1 100

                        CH2FCF3

                        HFC-134a

                        1 430

                        CH2FCHF2

                        HFC-143

                        353

                        chf2ch2cf3

                        HFC-245fa

                        1 030

                        CF3CH2CF2CH3

                        HFC–365mfc

                        794

                        CF3CHFCF3

                        HFC-227ea

                        3 220

                        CH2FCF2CF3

                        HFC-236cb

                        1 340

                        chf2chfcf3

                        HFC-236ea

                        1 370

                        CF3CH2CF3

                        HFC-236fa

                        9 810

                        CH2FCF2CHF2

                        HFC-245ca

                        693

                        cf3chfchfcf2cf3

                        HFC-43-10mee

                        1 640

                        CH2F2

                        HFC-32

                        675

                        CHF2CF3

                        HFC-125

                        3 500

                        CH3CF3

                        HFC-143a

                        4 470

                        CH3F

                        HFC-41

                        92

                        CH2FCH2F

                        HFC-152

                        53

                        CH3CHF2

                        HFC-152a

                        124

                        II grupa

                        CHF3

                        HFC-23

                        14 800

               II pants. Saistība ar 1999. gada grozījumu

               Neviena valsts vai reģionālā ekonomiskās integrācijas organizācija nevar nodot glabāšanā šā grozījuma ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās dokumentu, ja tā iepriekš nav nodevusi glabāšanā vai vienlaicīgi nenodod glabāšanā šādu dokumentu saistībā ar grozījumu, kas pieņemts Līgumslēdzēju pušu vienpadsmitajā sanāksmē Pekinā 1999. gada 3. decembrī.

               III pants. Saistība ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējo konvenciju par klimata pārmaiņām un tās Kioto protokolu

               Ar šo grozījumu nav paredzēts panākt, ka uz fluorogļūdeņražiem neattiecina saistības, kas noteiktas Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām 4. un 12. pantā un Kioto protokola 2., 5., 7. un 10. pantā.

               IV pants. Stāšanās spēkā

               1.Izņemot kā noteikts šā panta 2. punktā, šis grozījums stājas spēkā 2019. gada 1. janvārī ar nosacījumu, ka valstis vai reģionālās ekonomiskās integrācijas organizācijas, kas ir Monreālas protokola par ozona slāni noārdošām vielām Līgumslēdzējas puses, ir nodevušas glabāšanā vismaz divdesmit ratifikācijas, pieņemšanas vai apstiprināšanas dokumentus. Ja šis nosacījums līdz minētajai dienai nav izpildīts, grozījums stājas spēkā deviņdesmitajā dienā pēc dienas, kad nosacījums ir izpildīts.

               2.Protokola 4. panta “Tirdzniecības ar valstīm, kuras nav Līgumslēdzējas puses, kontrole” izmaiņas, kas noteiktas šā grozījuma I pantā, stājas spēkā 2033. gada 1. janvārī ar nosacījumu, ka valstis vai reģionālās ekonomiskās integrācijas organizācijas, kas ir Monreālas protokola par ozona slāni noārdošām vielām Līgumslēdzējas puses, ir nodevušas glabāšanā vismaz septiņdesmit ratifikācijas, pieņemšanas vai apstiprināšanas dokumentus. Ja šis nosacījums līdz minētajai dienai nav izpildīts, grozījums stājas spēkā deviņdesmitajā dienā pēc dienas, kad nosacījums ir izpildīts.

               3.Attiecībā uz šā panta 1. un 2. punktu dokumentus, kurus glabāšanā nodod reģionāla ekonomiskās integrācijas organizācija, neskaita papildus dokumentiem, kurus glabāšanā nodevušas šādas organizācijas dalībvalstis.

               4.Pēc šā grozījuma stāšanās spēkā, kā paredzēts saskaņā ar 1. un 2. punktu, attiecībā uz jebkuru citu protokola Līgumslēdzēju pusi tas stājas spēkā deviņdesmitajā dienā pēc dienas, kad tā nodevusi glabāšanā savu ratifikācijas, pieņemšanas vai apstiprināšanas dokumentu.

               V pants. Provizoriska piemērošana

               Ikviena Līgumslēdzēja puse jebkurā laikā, pirms tai stājas spēkā šis grozījums, var paziņot (kamēr grozījums vēl nav stājies spēkā), ka tā provizoriski piemēros kādu no 2.J pantā noteiktajiem kontroles pasākumiem un 7. pantā noteiktās atbilstošās datu sniegšanas saistības.


				|

		52013PC0633

			Priekšlikums PADOMES ĪSTENOŠANAS LĒMUMS, ar kuru groza Padomes Lēmumu 2007/884/EK, ar ko Apvienotajai Karalistei atļauj turpināt piemērot pasākumus, atkāpjoties no 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta, 168. panta un 169. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu /* COM/2013/0633 final - 2013/0312 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Priekšlikuma pamatojums un mērķi
Saskaņā ar 395. panta 1. punktu
2006. gada 28. novembra Direktīvā 2006/112/EK par
kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu
(turpmāk "PVN direktīva") Padome pēc Komisijas priekšlikuma
ar vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij
piemērot īpašus pasākumus, ar kuriem atkāpjas no
minētās direktīvas noteikumiem ar nolūku vienkāršot
PVN iekasēšanas procedūru vai nepieļaut noteiktu veidu
nodokļu nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļu
maksāšanas.
Vēstulē, kas Komisijas
Ģenerālsekretariātā reģistrēta 2013. gada 2.
aprīlī, Apvienotā Karaliste lūdza atļauju
turpināt piemērot atkāpi attiecībā uz PVN
priekšnodokļa atskaitīšanas tiesību ierobežojumiem par tādu
automobiļu nomu vai īri, kurus izmanto arī privātām
vajadzībām, un kuru pēdējo reizi atļauts piemērot
ar Padomes Lēmumu Nr. 2011/37/ES[1].
Saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 395. panta 2. punktu
Komisija ar 2013. gada 19. jūnija vēstuli informēja
pārējās dalībvalstis par Apvienotās Karalistes
pieprasījumu. Komisija 2013. gada 20. jūnija
vēstulē paziņoja Apvienotajai Karalistei, ka tās
rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par
vajadzīgu pieprasījuma izvērtēšanai.
Vispārīgais konteksts
Iepriekš minētais lēmums
atļāva Apvienotajai Karalistei piemērot atskaitīšanas
tiesību ierobežojumu 50 % apjomā no PVN priekšnodokļa, kas
samaksāts, īrējot vai nomājot automobiļus, kurus ar
nodokli apliekamās personas izmanto gan privātām, gan
saimnieciskām vajadzībām. Tajā pašā laikā
šādu īrētu vai nomātu automobiļu izmantošana ar
nodokli apliekamo personu privātām vajadzībām netika
uzskatīta par pakalpojumu sniegšanu par atlīdzību.
Atkāpe paredz, ka īrētājam
vai nomniekam nav jāveic sīka to attālumu uzskaite, kas ar katru
automobili nobraukti privātām vajadzībām, un PVN uzskaite
par automobiļa izmantošanu privātām vajadzībām. PVN
direktīvas 168.a panta 2. punktā sniegtais variants
neparedz vienotas likmes daļēju atskaitīšanu un var tikt
piemērots tikai PVN priekšnodoklim par automobili, kas ir daļa no
nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības
aktīviem; tādējādi atkāpe ir piemērots
pasākums, lai panāktu pieprasīto vienkāršošanu.
Tātad šī atkāpe
būtībā ir vienkāršošanas pasākums, kura termiņš
beidzas 2013. gada 31. decembrī.
Parasti atkāpes piešķir uz noteiktu
laiku, lai varētu izvērtēt, vai īpašais pasākums ir
lietderīgs un efektīvs. Apvienotās Karalistes sniegtajā
ziņojumā minēts, ka 50 % sadalījums starp izmantošanu
saimnieciskām un privātām vajadzībām (vai citām
vajadzībām, kas nav saimnieciskas vajadzības, Direktīvas 2006/112/EK
26. panta 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē)
joprojām atspoguļo to, kā kopumā Apvienotajā
Karalistē ar nodokli apliekamās personas īrētus un
nomātus automobiļus izmanto saimnieciskām un privātām
vajadzībām. Tāpēc atkāpes pasākuma
piemērošanas pagarināšana ir pamatota.
Taču atkāpes pagarinājumam
jābūt ar noteiktu beigu termiņu, lai varētu
novērtēt, vai joprojām pastāv situācija, kura kalpoja
par pamatu atkāpei. Apvienotā Karaliste lūdza pagarināt
atkāpes piemērošanu līdz 2018. gada 31. decembrim.
Piešķirt atkāpes pasākumu uz trīs gadu laikposmu ir ierasta
prakse līdzīgos gadījumos (šajā saistībā
skatīt Padomes Īstenošanas regulas 2012/232/ES[2] un 2013/191/ES[3]). Tāpēc tiek
ierosināts pagarināt atkāpes piemērošanu līdz 2016. gada
beigām un paredzēt, ka Apvienotajai Karalistei gadījumā, ja
tā plāno pieprasīt termiņa pagarinājumu pēc
šī datuma, līdz 2016. gada 1. aprīlim jāiesniedz
ziņojums, kurā ietverts ierobežojuma procentu likmes
novērtējums. Lēmums jebkurā gadījumā zaudēs spēku,
ja līdz šim beigu termiņam stāsies spēkā ES noteikumi
par atskaitīšanas tiesību ierobežojumiem.
Spēkā esošie noteikumi
priekšlikuma jomā
PVN direktīvas 176. pantā
noteikts, ka Padome lems, uz kuriem izdevumiem neattiecas PVN
atskaitīšana. Līdz tam dalībvalstīm atļauts
saglabāt visus izņēmumus, kas bija spēkā 1979. gada
1. janvārī. Tādējādi ir vairāki
"nogaidoši" noteikumi, ar ko ierobežo tiesības atskaitīt
nodokļus attiecībā uz mehāniskajiem
transportlīdzekļiem.
2004. gadā Komisija nāca
klajā ar priekšlikumu, kas paredzēja noteikumus par to, uz kuriem
izdevumu veidiem var attiecināt atskaitīšanas tiesību
ierobežojumus, taču Padome par minēto priekšlikumu vēl nav
spējusi panākt vienošanos.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMI
Lēmuma mērķis ir pagarināt
vienkāršošanas pasākuma piemērošanas laiku. Šis
vienkāršošanas pasākums paredz, ka ar nodokli apliekamām
personām nav jāveic ne to attālumu uzskaite, kas ar katru
saimnieciskām vajadzībām paredzētu automobili nobraukti
privātām vajadzībām, ne PVN uzskaite šajā sakarā.
Tāpēc šim pasākumam potenciāli ir ekonomiski
labvēlīga ietekme. Tomēr šī ietekme nebūs liela, jo
ierobežota ir gan atkāpes piemērošanas joma, gan laiks.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
Šā īstenošanas lēmuma pamatā
ir 395. pants 2006. gada 28. novembra PVN direktīvā 2006/112/EK
par kopējo pievienotās vērtības nodokļu sistēmu.
Priekšlikums ir ES iestāžu
ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes
principu nepiemēro.
Šis īstenošanas lēmums attiecas uz
atļauju, ko piešķir dalībvalstij pēc tās
pieprasījuma, un tas neuzliek nekādus pienākumus. Priekšlikums
tādējādi ir saskaņā ar proporcionalitātes
principu.
Ņemot vērā atkāpes
ierobežoto darbības jomu, īpašais pasākums ir samērīgs
ar vēlamo mērķi.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Priekšlikums neietekmē Savienības
budžetu.
5.           IZVĒLES ELEMENTI
Priekšlikumā ir iekļauta
turpināmības klauzula.
2013/0312 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES ĪSTENOŠANAS LĒMUMS,
ar kuru groza Padomes Lēmumu 2007/884/EK,
ar ko Apvienotajai Karalistei atļauj turpināt piemērot
pasākumus, atkāpjoties no 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta, 168. panta
un 169. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās
vērtības nodokļa sistēmu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2006. gada
28. novembra Direktīvu 2006/112/EK par kopējo
pievienotās vērtības nodokļu sistēmu[4] un jo īpaši tās 395. panta
1. punktu,
ņemot vērā
Eiropas Komisijas priekšlikumu,
tā kā:
(1)       Vēstulē, kas
Komisijā reģistrēta 2013. gada 2. aprīlī,
Apvienotā Karaliste lūdza atļauju turpināt piemērot
atkāpi attiecībā uz pievienotās vērtības
nodokļa (PVN) atskaitīšanas tiesību ierobežojumiem par tādu
automobiļu nomu vai īri, kurus izmanto ne tikai saimnieciskām
vajadzībām.
(2)       Komisija 2013. gada 19. jūnija
vēstulē informēja pārējās dalībvalstis par
Apvienotās Karalistes pieprasījumu. Komisija 2013. gada 20. jūnija
vēstulē paziņoja Apvienotajai Karalistei, ka tās
rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu
pieprasījuma izvērtēšanai.
(3)       Ar Padomes Lēmumu 2007/884/EK[5], kurā grozījumi
izdarīti ar Padomes Īstenošanas lēmumu 2011/37/ES[6], Apvienotajai Karalistei
atļāva ierobežot PVN priekšnodokļa atskaitīšanas
tiesības, nosakot, ka var atskaitīt tikai 50 % no
priekšnodokļa, ko ar nodokli apliekamās personas samaksājušas,
īrējot vai nomājot automobili, kuru izmanto ne tikai
saimnieciskām vajadzībām. Tāpat Apvienotajai Karalistei
atļāva neklasificēt kā pakalpojumu sniegšanu par
atlīdzību gadījumu, ja nodokļa maksātāja
saimnieciskām vajadzībām nomātu vai īrētu
automašīnu izmanto privātām vajadzībām. Šis
vienkāršošanas pasākums paredz, ka īrētājam vai
nomniekam nav jāveic to attālumu uzskaite, kas ar katru
saimnieciskām vajadzībām paredzētu automašīnu nobraukti
personīgām vajadzībām, un nodokļu uzskaite par
faktisko automašīnas nobraukumu privātām vajadzībām.
(4)       Pamatojoties uz
Apvienotās Karalistes sniegto ziņojumu, 50 % sadalījums
joprojām atspoguļo to, kā kopumā īrētus un
nomātus transportlīdzekļus izmanto saimnieciskām un
privātām vajadzībām. Tādēļ ir
lietderīgi atļaut Apvienotajai Karalistei pasākumu piemērot
līdz 2016. gada 31. decembrim.
(5)       Ja Apvienotā Karaliste
uzskata, ka varētu būt nepieciešams pagarinājums, kas
pārsniedz 2016. gada termiņu, tai kopā ar pagarinājuma
pieprasījumu ne vēlāk kā 2016. gada 1. aprīlī
Komisijai būtu jāiesniedz ziņojums, kurā ietverts
ierobežojuma procentu likmes novērtējums.
(6)       Komisija 2004. gada 29. oktobrī
pieņēma priekšlikumu Padomes direktīvai, ar ko izdara
grozījumus Direktīvā 77/388/EEK[7], kurā saskaņotas to
izdevumu kategorijas, kuriem var piemērot atskaitīšanas tiesību
izņēmumus. Ar Direktīvu 2006/112/EK ir aizstāta
Direktīva 77/388/EEK[8].
Saskaņā ar Komisijas 2004. gada 29. oktobrī
pieņemto priekšlikumu atskaitīšanas tiesības var piemērot
mehāniskiem transporta līdzekļiem. Atkāpes pasākumi,
kas paredzēti šajā lēmumā, ir spēkā līdz
dienai, kad stājas spēkā šāda direktīva, kas
pieņemta, pamatojoties uz Komisijas 2004. gada 29. oktobrī
pieņemto priekšlikumu, ja šāds datums ir pirms 2016. gada 31. decembra.
(7)       Atkāpei būs tikai
nenozīmīga ietekme uz galapatēriņa posmā
iekasētajiem kopējiem nodokļa ieņēmumiem, un tai
nebūs nelabvēlīgas ietekmes uz Savienības pašu resursiem,
ko veido iekasētais PVN.
(8)       Tādēļ
attiecīgi būtu jāgroza Lēmums 2007/884/EK,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Lēmuma 3. pantu aizstāj ar
šādu:
"3.
pants
Šā lēmuma darbības termiņš
beidzas dienā, kad stājas spēkā Savienības noteikumi,
ar ko nosaka tos izdevumus saistībā ar mehāniskajiem
transportlīdzekļiem, uz kuriem neattiecas PVN pilnas
atskaitīšanas tiesības, vai 2016. gada 31. decembrī
atkarībā no tā, kurš no datumiem iestājas agrāk.
Ja tiek iesniegts pieprasījums
pagarināt šajā lēmumā paredzētos atkāpes
pasākumus, līdz 2016. gada 1. aprīlim Komisijai
jāiesniedz arī ziņojums, kurā ietver procentu likmes
novērtējumu ierobežojumam, ko piemēro tiesībām
atskaitīt PVN par izdevumiem, kas attiecas uz tādu automobiļu
īri vai nomu, kurus izmanto ne tikai saimnieciskai darbībai."
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā
tā paziņošanas dienā.
Šo lēmumu piemēro no 2014. gada 1.
janvāra.
3. pants
Šis lēmums ir adresēts
Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 19, 22.1.2011., 19. lpp.
[2]               OV L 117, 1.5.2012., 7. lpp.
[3]               OV L 113, 25.4.2013., 11. lpp.
[4]               OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp.
[5]               Padomes Lēmums 2007/884/EK, ar ko Apvienotajai
Karalistei atļauj turpināt piemērot pasākumus,
atkāpjoties no 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta, 168. panta un
169. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās
vērtības nodokļa sistēmu (OV L 346, 29.12.2007., 21. lpp.).
[6]               Padomes 2011. gada 18. janvāra
Īstenošanas lēmums, ar kuru
groza Lēmumu 2007/884/EK, ar ko Apvienotajai Karalistei atļauj
turpināt piemērot pasākumus, atkāpjoties no 26. panta 1.
punkta a) apakšpunkta, 168. panta un 169. panta Direktīvā 2006/112/EK
par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 19, 22.1.2011.,
11. lpp.).
[7]               COM(2004) 728 galīgā redakcija.
[8]               Padomes 1977. gada 17. maija Direktīva 77/388/EEK
par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par
apgrozījuma nodokļiem –– Kopēja pievienotās
vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu
bāze (OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp.).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 27.7.2017
            COM(2017) 397 final
            2017/0175(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Sentkitsas un Nevisas Federāciju, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Regulu (ES) Nr. 610/2013
                  1
                (Šengenas Robežu kodeksa grozījumi) tika grozīta Konvencija, ar ko īsteno Šengenas Nolīgumu
                  2
                (CISA), Regula (EK) Nr. 562/2006
                  3
                (Šengenas Robežu kodekss [ŠRK]) un Regula (EK) Nr. 810/2009
                  4
                (Vīzu kodekss) un – cita starpā – tika pārformulēts “īstermiņa uzturēšanās” jēdziens attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem Šengenas zonā. No 2013. gada 18. oktobra trešo valstu valstspiederīgie (neatkarīgi no tā, vai viņiem ir nepieciešama vīza vai nav), kuri plāno ieceļot Šengenas zonā saskaņā ar īstermiņa uzturēšanās režīmu, drīkst uzturēties Šengenas zonā uz laiku, kas nav ilgāks par “90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā”. Pretēji definīcijai, kas bija spēkā līdz 2013. gada 18. oktobrim (trīs mēneši sešu mēnešu laikposmā, skaitot no pirmās ieceļošanas dienas), jaunā pieeja ir precīzāka, nosakot ilgumu dienās, nevis mēnešos. Turklāt no definīcijas ir izņemts termins “skaitot no pirmās ieceļošanas dienas”, kas bija radījis neskaidrības un jautājumus.

               Ar ŠRK grozījumiem ES vīzu un robežu tiesību aktos, t. i. CISA, ŠRK, Vīzu kodeksā un Regulā (EK) Nr. 539/2001
                  5
                tika ieviestas visas nepieciešamās izmaiņas. Tomēr jēdziens “īstermiņa uzturēšanās” ir nostiprināts arī Eiropas Savienības noslēgtajos starptautiskajos nolīgumos. Ar Antigvu un Barbudu
                  6
               , Bahamu Salām
                  7
               , Barbadosu
                  8
               , Brazīliju
                  9
               , Maurīciju
                  10
               , Sentkitsu un Nevisu
                  11
                un Seišelām
                  12
                noslēgtajos nolīgumos par vīzu režīma atcelšanu, definējot bezvīzu īstermiņa uzturēšanās ilgumu, joprojām minēta vecā definīcija (“trīs mēnešus sešu mēnešu laikposmā pēc dienas, kad pirmo reizi ieceļots valsts teritorijā”
                  13
               ).

               Komisija 2014. gada 16. jūlijā pieņēma ieteikumu Padomes Lēmumam, ar ko pilnvaro sākt sarunas par grozījumiem nolīgumos par īstermiņa vīzu atcelšanu, kuri noslēgti starp Eiropas Savienību un iepriekšminētajām valstīm
                  14
               , Padome lēmumu pieņēma 2014. gada 9. oktobrī
                  15
               . Mērķis ir attiecībā uz šīm septiņām valstīm īstenot jauno “īstermiņa uzturēšanās” definīciju, kas noteikta ŠRK grozījumos. Turklāt “īstermiņa uzturēšanās” definīcija dienās, nevis mēnešos vīzu režīma atcelšanas nolīgumos ir vieglāk pārbaudāma un aprēķināma ar elektroniskiem/IT līdzekļiem un tādējādi tā ir piemērotāka centralizētajām robežu pārvaldības sistēmām, piemēram, ierosinātajai Ieceļošanas/izceļošanas sistēmai (IIS)
                  16
               .

               Pēc Padomes pilnvarojuma saņemšanas Komisija sāka sarunas par to, lai grozītu nolīgumus par vīzu režīma atcelšanu ar septiņām valstīm (Antigvu un Barbudu, Bahamu Salām, Barbadosu, Brazīliju, Maurīciju, Sentkitsu un Nevisu un Seišelām).

               Sarunas ar Sentkitsas un Nevisas Federāciju tika sekmīgi noslēgtas, parafējot grozošo nolīgumu 2016. gada 28. jūlijā. Abas puses ir vienojušās pieņemt jauno “īstermiņa uzturēšanās” definīciju visā vīzu režīma atcelšanas nolīgumā starp ES un Sentkitsu un Nevisu. Turklāt nolīgumā iekļautas dažu tehnisku aspektu izmaiņas (skat. turpmāk), bet ceļotājiem visi nolīguma grozījumi ir maznozīmīgi.

                  Apvienotās Karalistes un Īrijas īpašā situācija ir atspoguļota nolīguma preambulā.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN SAMĒRĪGUMS

               •Juridiskais pamats

               Atbilstoši nolīguma prasībām ir nepieciešams abu līgumslēdzēju pušu apstiprinājums, ko pauž saskaņā ar to attiecīgajām procedūrām. Savienības gadījumā ir nepieciešams Padomes lēmums par nolīguma parakstīšanu un noslēgšanu.

               Šis priekšlikums ir iesniegts Padomei, lai pilnvarotu Nolīguma, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu, parakstīšanu.

               Nolīgums nodrošina juridisko saskaņotību, kā arī harmonizāciju starp dalībvalstīm, piemērojot jauno ŠRK grozījumos noteikto “īstermiņa uzturēšanās” definīciju, kas piedāvā skaidru “īstermiņa uzturēšanās” interpretāciju.

               Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 77. panta 2. punkta a) apakšpunkts saistībā ar tā 218. pantu.

               Savienībai nav pilnvaru, lai grozītu nolīgumus par vīzu režīma atcelšanu, kas būtu saistoši četrām valstīm, kuras ir asociētās valstis Šengenas acquis, tostarp kopējās vīzu politikas īstenošanā. Lai attiecībā uz noteikumiem par atļautās uzturēšanās ilgumu Šengenas zonā nodrošinātu saskaņotu pieeju un tos īstenotu, nolīgumam ir pievienota kopīga deklarācija, kurā norādīts, ka būtu vēlams, ka Sentkitsa un Nevisa, no vienas puses, un Islande, Lihtenšteina, Norvēģija un Šveice, no otras puses, attiecīgi groza savus spēkā esošos divpusējos nolīgumus par vīzu režīma atcelšanu.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Ja viena no starptautiska nolīguma līgumslēdzējām pusēm ir Eiropas Savienība, tad dalībvalstis pašas nevar juridiski īstenot šāda nolīguma grozījumus. Nolīgumu par vīzu režīma atcelšanu ar Sentkitsu un Nevisu ir noslēgusi Eiropas Savienība. Tādēļ ir nepieciešama rīcība Savienības līmenī.

               Turklāt, dalībvalstu noslēgtie nolīgumi par vīzu režīma atcelšanu ietekmētu Savienības acquis vīzu jomā (LESD 3. panta 2. punkts).

               •Proporcionalitāte

               Šis priekšlikums paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai sasniegtu izvirzīto mērķi, proti, grozīt spēkā esošo nolīgumu par vīzu režīma atcelšanu starp Sentkitsas un Nevisas Federāciju un Savienību.

               3.IETEKME UZ BUDŽETU

               Šis priekšlikums nerada papildu izmaksas ES budžetā.

               4. EX POST NOVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Padome 2014. gada 9. oktobrī pieņēma sarunu norādes, ar ko pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar Sentkitsas un Nevisas Federāciju, lai grozītu nolīgumu par vīzu režīma atcelšanu starp abām pusēm. Dalībvalstis Vīzu jautājumu darba grupas sanāksmēs tika informētas par sarunu norisi.

               5.CITI ELEMENTI

               •Sarunu iznākums

                  Komisija uzskata, ka mērķi, ko Padome bija izvirzījusi sarunu norādēs, tika sasniegti un ka nolīguma projekts ir Savienībai pieņemams.

                  Nolīguma projekta galīgo saturu var apkopot šādi.

                  a. Uzturēšanās ilgums

                  Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Sentkitsas un Nevisas Federācijas pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju uz laikposmu, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā (nevis uz trīs mēnešiem sešu mēnešu laikposmā pēc dienas, kad pirmo reizi ieceļots valsts teritorijā). Jauno definīciju piemēro visā nolīgumā starp Eiropas Savienību un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu.

                  b. Nobeiguma noteikumi – nolīguma apturēšana (8. panta 4. punkts)

               Nolīguma 8. panta 4. punkta pēdējo teikumu groza šādi: “Līgumslēdzēja puse, kas apturējusi šā nolīguma piemērošanu, nekavējoties informē otru Līgumslēdzēju pusi, ja minētās apturēšanas iemesli vairs nepastāv, un minēto apturēšanu atceļ”. Pievienojot esošajam tekstam vārdus “minēto apturēšanu atceļ”, grozītajā nolīgumā precizē, ka bezvīzu režīma apturēšanu faktiski atceļ, ja zūd minētās apturēšanas iemesli. Ar šo grozījumu nolīguma par vīzu režīma atcelšanu ar Sentkitsu un Nevisu redakcija tiek saskaņota ar visiem pārējiem vīzu režīma atcelšanas nolīgumiem, kurus Savienība parakstīja 2015. un 2016. gadā. Ar Vīzu jautājumu darba grupa 2016. gada 14. jūnijā apspriedās par šo grozījumu, un neviena dalībvalsts nav cēlusi iebildumus.

                  c. Aizvietot “Kopiena” ar “Savienību”

                  Kopš 2009. gada 1. decembra, kad stājies spēkā Lisabonas līgums, Eiropas Savienība pati par sevi ir ieguvusi konsolidētu juridisko statusu. Tomēr jēdziens “Eiropas Kopiena” joprojām ir ietverts starptautiskajos nolīgumos, kas stājās spēkā pirms Lisabonas līguma, kā tas ir attiecībā uz Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu. Tādēļ visā nolīgumā par vīzu režīma atcelšanu vārdu “Kopiena” ar grozošo nolīgumu aizstāj ar “Savienība”.

                  d. Kopīgās deklarācijas

                  Nolīgumam ir pievienotas divas kopīgās deklarācijas:

                  – par to, kā interpretēt 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, un

                  – par Islandi, Norvēģiju, Šveici un Lihtenšteinu.

                  e. Stāšanās spēkā

                  Šis nolīgums stāsies spēkā sestā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad pēdējā līgumslēdzēja puse paziņo otrai, ka ratifikācijas procedūras ir pabeigtas. Lai nodrošinātu juridisko noteiktību un ļautu ceļotājiem saprast un ievērot tiesību aktus, ir vajadzīgs pietiekami ilgs pārejas periods. Kad tiks pabeigta nolīguma ratifikācija, sešu mēnešu laikposms ļaus ceļotājiem pabeigt saskaņā ar veco definīciju aprēķināto īstermiņa uzturēšanos, pirms stājas spēkā jaunā īstermiņa uzturēšanās definīcija un tās 180 dienu retrospektīvais atsauces periods.

                  Visus citus noteikumus esošajā Nolīgumā starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu, tostarp to teritoriālo piemērošanas jomu, grozošais nolīgums neskar.

               6.SECINĀJUMS

               Ņemot vērā iepriekš minētos rezultātus, Komisija ierosina Padomei lemt par nolīguma parakstīšanu Savienības vārdā un atļaut Padomes priekšsēdētājam iecelt attiecīgi pilnvarotu(-as) personu(-as) tā parakstīšanai Savienības vārdā.

               2017/0175 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Sentkitsas un Nevisas Federāciju, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar tā 218. panta 5. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Ar 2009. gada 30. novembra lēmumu Padome noslēdza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu. Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Sentkitsas un Nevisas pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju, “ne vairāk kā uz trīs mēnešiem sešu mēnešu laikposmā”.

               (2)Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 610/2013
                  17
                Savienības vīzu un robežu tiesību aktos tika ieviestas horizontālas izmaiņas un īstermiņa uzturēšanās ilgums noteikts ne ilgāks par 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā.

               (3)Nolīgumā starp Savienību un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu ir nepieciešams iekļaut šo jauno definīciju, lai pilnībā harmonizētu Savienības īstermiņa uzturēšanās režīmu.

               (4)Padome 2014. gada 9. oktobrī pieņēma lēmumu, ar ko Komisiju pilnvaro sākt sarunas par Nolīgumu, ar ko grozīs Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu (“nolīgums”).

               (5)Sarunas ar Sentkitsas un Nevisas Federāciju par nolīgumu tika veiksmīgi pabeigtas, Savienības un Sentkitsas un Nevisas Federācijas galvenajiem sarunu vedējiem nolīgumu parafējot vēstuļu apmaiņas veidā 2016. gada 28. jūlijā.

               (6)Nolīgums būtu jāparaksta un nolīgumam pievienotās deklarācijas būtu jāapstiprina Savienības vārdā.

               (7)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK
                  18
               . Tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (8)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK
                  19
               . Tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo pilnvaro Savienības vārdā parakstīt Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Sentkitsas un Nevisas Federāciju, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu (“nolīgums”), ņemot vērā tā noslēgšanu.

               Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Savienības vārdā tiek apstiprinātas šim lēmumam pievienotās deklarācijas.

               3. pants

               Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu.

               4. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 182, 29.6.2013., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 239, 22.9.2000., 19. lpp.

                     (3)
                  OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.

                     (4)
                  OV L 243, 15.9.2009., 1. lpp.

                     (5)
                  OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.

                     (6)
                  OV L 169, 30.6.2009., 3. lpp.

                     (7)
                  OV L 169, 30.6.2009., 24. lpp.

                     (8)
                  OV L 169, 30.6.2009., 10. lpp.

                     (9)
                  Ar Brazīliju Eiropas Savienība noslēdza divus nolīgumus. Vienu attiecībā uz parasto pasu turētājiem (OV L 255, 21.9.2012., 4. lpp.) un vienu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētājiem (OV L 66, 12.3.2011., 2. lpp.).

                     (10)
                  OV L 169, 30.6.2009., 17. lpp.

                     (11)
                  OV L 169, 30.6.2009., 38. lpp.

                     (12)
                  OV L 169, 30.6.2009., 31. lpp.

                     (13)
                  Sal. “Mērķis” un “Uzturēšanās ilgums” nolīgumos.

                     (14)
                  COM(2014)468 final.

                     (15)
                  Padomes Lēmums, ar ko Komisiju pilnvaro sākt sarunas par grozījumiem nolīgumos par īstermiņa vīzu atcelšanu, kuri noslēgti starp Eiropas Savienību/Kopienu un Antigvu un Barbudu, Bahamu Salu Sadraudzību, Barbadosu, Brazīlijas Federatīvo Republiku, Maurīcijas Republiku, Sentkitsas un Nevisas Federāciju un Seišelu Republiku, ko Padome pieņēma 2014. gada 9. oktobrī.

                     (16)
                  COM(2016)194 final.

                     (17)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 610/2013 (2013. gada 26. jūnijs), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), Konvenciju, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, Padomes Regulu (EK) Nr. 1683/95 un Regulu (EK) Nr. 539/2001, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 767/2008 un Regulu (EK) Nr. 810/2009 (OV L 182, 29.6.2013., 1. lpp.).

                     (18)
                  Padomes Lēmums 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.).

                     (19)
                  Padomes Lēmums 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 27.7.2017
            COM(2017) 397 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            par to, lai parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Sentkitsas un Nevisas Federāciju, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu

               NOLĪGUMS

               starp Eiropas Savienību un Sentkitsas un Nevisas Federāciju, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Sentkitsas un Nevisas Federāciju par īstermiņa vīzu atcelšanu

               EIROPAS SAVIENĪBA,

               no vienas puses, un

               SENTKITSAS UN NEVISAS FEDERĀCIJA (turpmāk “Sentkitsa un Nevisa”),

               no otras puses,

               turpmāk kopā “Līgumslēdzējas puses”,

               ŅEMOT VĒRĀ Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Sentkitsu un Nevisu par īstermiņa vīzu atcelšanu (turpmāk “nolīgums”), kas stājās spēkā 2015. gada 1. augustā,

               ATKĀRTOTI APSTIPRINOT, cik svarīgi ir atvieglot tiešos personiskos kontaktus,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka šā nolīguma mērķis ir apmierināt līgumslēdzēju pušu pilsoņu vajadzības,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka “īstermiņa uzturēšanās” definīcija, kas sniegta nolīgumā (trīs mēneši sešu mēnešu laikposmā no pirmās ieceļošanas dienas) nav pietiekami precīza, un jo īpaši jēdziens “pirmā ieceļošanas diena” var radīt neskaidrības un jautājumus,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka ES “iekšējos” vīzu un robežu tiesību aktos ar Regulu (ES) Nr. 610/2013 (2013. gada 26. jūnijs) ir ieviestas horizontālas izmaiņas un tajā īstermiņa uzturēšanās ir definēta šādi: “90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā”,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka ieceļošanas/izceļošanas sistēmas mērķiem, kuru paredzēts ieviest Eiropas Savienībā, ir nepieciešama vienota un skaidri definēta “īstermiņa uzturēšanās” definīcija, kas ir piemērojama visiem trešo valstu valstspiederīgajiem,

               VĒLOTIES nodrošināt ceļotāju netraucētu plūsmu Līgumslēdzēju pušu robežšķērsošanas vietās,

               VĒLREIZ APSTIPRINOT to, ka nolīgums attiecas uz visu Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņiem, izņemot Apvienoto Karalisti un Īriju,

               ŅEMOT VĒRĀ Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu un Protokolu par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, kuri pievienoti Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un apstiprinot, ka šā nolīguma noteikumi neattiecas uz Apvienoto Karalisti un Īriju,

               IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.

               1. pants

               Nolīgumu groza saskaņā ar šā panta noteikumiem:

               (1)nosaukumā un 3. panta 5. punktā, 6. panta 1. punktā un 8. panta 7. punktā vārdu “Kopiena” aizstāj ar vārdu “Savienība” attiecīgajā locījumā;

               (2)nolīguma 1. panta vārdus “uz trīs mēnešiem sešu mēnešu laikā” aizstāj ar vārdiem “uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā”;

               (3)nolīguma 4. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

               “Eiropas Savienības pilsoņi var uzturēties Sentkitsas un Nevisas teritorijā uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.”;

               (4)nolīguma 4. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

               “Sentkitsas un Nevisas pilsoņi var uzturēties dalībvalstu teritorijā, kas pilnībā piemēro Šengenas acquis, uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā. Minēto laikposmu aprēķina neatkarīgi no jebkuras uzturēšanās reizes dalībvalstī, kura Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā.

               Sentkitsas un Nevisas pilsoņi var uzturēties katras dalībvalsts teritorijā, kas Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā, uz laiku, kurš nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, neatkarīgi no uzturēšanās laika, kas aprēķināts attiecībā uz to dalībvalstu teritoriju, kurās pilnībā piemēro Šengenas acquis.”;

               (5)nolīguma 4. panta 3. punktā vārdus “trim mēnešiem” aizstāj ar vārdiem “90 dienām” un vārdu “Kopienas” aizstāj ar vārdu “Savienības”;

               (6)nolīguma 8. panta 4. punkta pēdējo teikumu aizstāj ar šādu:

               “Līgumslēdzēja puse, kas apturējusi šā nolīguma piemērošanu, nekavējoties informē otru Līgumslēdzēju pusi, ja minētās apturēšanas iemesli vairs nepastāv, un minēto apturēšanu atceļ”.

               2. pants

               Līgumslēdzējas puses ratificē vai apstiprina šo nolīgumu saskaņā ar to attiecīgajām procedūrām, un tas stājas spēkā sestā mēneša pirmajā dienā pēc datuma, kad pēdējā Puse paziņo otrai Pusei par iepriekš minēto procedūru pabeigšanu.

               Nolīgums ir sagatavots divtūkstoš septiņpadsmitā gada … … …., divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, horvātu, igauņu, itāliešu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā, un visi teksti ir vienlīdz autentiski.

               Eiropas Savienības vārdā –

               Sentkitsas un Nevisas Federācijas vārdā –

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR ISLANDI, NORVĒĢIJU, ŠVEICI UN LIHTENŠTEINU

               Ir vēlams, ka Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas iestādes, no vienas puses, un Sentkitsa un Nevisa, no otras puses, nekavējoties groza esošos divpusējos nolīgumus par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu ar tādiem pašiem nosacījumiem kā šajā nolīgumā.

               Kopīga deklarācija par to, kā interpretēt 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā

               Līgumslēdzējas puses saprot, ka laiks, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, kā paredzēts šā nolīguma 4. pantā, nozīmē vai nu nepārtrauktu apmeklējumu vai vairākus secīgus apmeklējumus, kuru ilgums nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā kopumā.

               Jēdziens “jebkurš” nozīmē, ka tiek piemērots “kustīgs” 180 dienu atsauces laikposms, skaitot atpakaļ katru uzturēšanās dienu pēdējo 180 dienu laikposmā, lai pārbaudītu, vai joprojām tiek izpildīta prasība par 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā. Tas cita starpā nozīmē, ka pēc nepārtrauktas 90 dienu ilgas prombūtnes var atkal uzturēties uz laiku līdz 90 dienām.

               ________