               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 11.4.2018
            COM(2018) 176 final
            2018/0085(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētājiem

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Ar 2013. gada 26. jūnija Regulu (ES) Nr. 610/2013
                  1
                (turpmāk “Šengenas Robežu kodeksa grozījumi”) tika grozīta Konvencija, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu
                  2
                (CISA), Regula (EK) Nr. 562/2006
                  3
                (Šengenas Robežu kodekss [ŠRK]) un Regula (EK) Nr. 810/2009
                  4
                (Vīzu kodekss) un – cita starpā – tika pārformulēts “īstermiņa uzturēšanās” jēdziens attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem Šengenas zonā. No 2013. gada 18. oktobra trešo valstu valstspiederīgie (neatkarīgi no tā, vai viņiem ir nepieciešama vīza vai nav), kuri plāno ieceļot Šengenas zonā saskaņā ar īstermiņa uzturēšanās režīmu, drīkst uzturēties Šengenas zonā uz laiku, kas nav ilgāks par “90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā”. Pretēji definīcijai, kas bija spēkā līdz 2013. gada 18. oktobrim (trīs mēneši sešu mēnešu laikposmā, skaitot no pirmās ieceļošanas dienas), jaunā pieeja ir precīzāka, jo nosaka ilgumu dienās, nevis mēnešos. Turklāt no definīcijas ir izņemts termins “skaitot no pirmās ieceļošanas dienas”, kas bija radījis neskaidrības un jautājumus.

               Ar ŠRK grozījumiem ES vīzu un robežu tiesību aktos, t. i. CISA, ŠRK, Vīzu kodeksā un Regulā (EK) Nr. 539/2001
                  5
                tika ieviestas visas nepieciešamās izmaiņas. Tomēr jēdziens “īstermiņa uzturēšanās” ir nostiprināts arī Eiropas Savienības noslēgtajos starptautiskajos nolīgumos. Ar Antigvu un Barbudu
                  6
               , Bahamu Salām
                  7
               , Barbadosu
                  8
               , Brazīliju
                  9
               , Maurīciju
                  10
               , Sentkitsu un Nevisu
                  11
                un Seišelām
                  12
                noslēgtajos nolīgumos par vīzu režīma atcelšanu, definējot bezvīzu īstermiņa uzturēšanās ilgumu, joprojām minēta vecā definīcija (“trīs mēnešus sešu mēnešu laikposmā pēc dienas, kad pirmo reizi ieceļots valsts teritorijā”
                  13
               ).

               Komisija 2014. gada 16. jūlijā pieņēma ieteikumu Padomes Lēmumam, ar ko pilnvaro sākt sarunas par grozījumiem nolīgumos par īstermiņa vīzu atcelšanu, kuri noslēgti starp Eiropas Savienību un iepriekšminētajām valstīm
                  14
               , Padome lēmumu pieņēma 2014. gada 9. oktobrī
                  15
               . Mērķis ir attiecībā uz šīm septiņām valstīm īstenot jauno “īstermiņa uzturēšanās” definīciju, kas noteikta ŠRK grozījumos. Turklāt “īstermiņa uzturēšanās” definīcija dienās, nevis mēnešos vīzu režīma atcelšanas nolīgumos ir vieglāk pārbaudāma un aprēķināma ar elektroniskiem/IT līdzekļiem un tādējādi tā ir piemērotāka centralizētajām robežu pārvaldības sistēmām, piemēram, ierosinātajai Ieceļošanas/izceļošanas sistēmai (IIS)
                  16
               .

               Pēc Padomes pilnvarojuma saņemšanas Komisija sāka sarunas par to, lai grozītu nolīgumus par vīzu režīma atcelšanu ar septiņām valstīm (Antigvu un Barbudu, Bahamu Salām, Barbadosu, Brazīliju, Maurīciju, Sentkitsu un Nevisu un Seišelām).

               Sarunas ar Brazīliju tika sekmīgi pabeigtas 2017. gada 31. oktobrī, parafējot nolīgumus, ar ko groza divus nolīgumus starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētājiem un parasto pasu turētājiem. Abas puses ir vienojušās papildus dažu tehnisku aspektu izmaiņām (skat. turpmāk) pieņemt jauno “īstermiņa uzturēšanās” definīciju, bet ceļotājiem visi nolīguma grozījumi ir maznozīmīgi.

               Apvienotās Karalistes un Īrijas īpašā situācija ir atspoguļota nolīgumu preambulā.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Atbilstoši Nolīguma starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētājiem (turpmāk “Nolīgums”), prasībām nepieciešams abu līgumslēdzēju pušu apstiprinājums, ko pauž saskaņā ar to attiecīgajām procedūrām. Savienības gadījumā ir nepieciešams Padomes lēmums par Nolīguma parakstīšanu un noslēgšanu.

               Šis priekšlikums iesniegts Padomei, lai pilnvarotu parakstīt Nolīgumu.

               Nolīgums nodrošina juridisko saskaņotību, kā arī harmonizāciju starp dalībvalstīm, piemērojot jauno ŠRK grozījumos noteikto “īstermiņa uzturēšanās” definīciju, kas piedāvā skaidru “īstermiņa uzturēšanās” interpretāciju.

               Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 77. panta 2. punkta a) apakšpunkts saistībā ar tā 218. pantu.

               Savienībai nav pilnvaru, lai grozītu nolīgumus par vīzu režīma atcelšanu, kas būtu saistoši četrām valstīm, kuras ir asociētās valstis Šengenas acquis, tostarp kopējās vīzu politikas īstenošanā. Lai attiecībā uz noteikumiem par atļautās uzturēšanās ilgumu Šengenas zonā nodrošinātu saskaņotu pieeju un tos īstenotu, Nolīgumam ir pievienota kopīga deklarācija, kurā norādīts, ka būtu vēlams, ka Brazīlija, no vienas puses, un Islande, Lihtenšteina, Norvēģija un Šveice, no otras puses, attiecīgi groza savus spēkā esošos divpusējos nolīgumus par vīzu režīma atcelšanu.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Saskaņā ar LESD 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu sarunu vešana par vīzu režīma atcelšanu ir Savienības ekskluzīva kompetence.

               Turklāt, ja viena no starptautiska nolīguma līgumslēdzējām pusēm ir Eiropas Savienība, dalībvalstis pašas nevar juridiski īstenot šāda nolīguma grozījumus. Tādēļ ir nepieciešama rīcība Savienības līmenī.

               •Proporcionalitāte (samērīgums)

               Šis priekšlikums paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai sasniegtu izvirzīto mērķi, proti, grozīt spēkā esošo Nolīgumu starp Brazīlijas Federatīvo Republiku un Eiropas Savienību par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētājiem.

               3.IETEKME UZ BUDŽETU

               Šis priekšlikums nerada papildu izmaksas ES budžetā.

               4. EX POST NOVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Padome 2014. gada 9. oktobrī pieņēma sarunu norādes, ar ko pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar Brazīliju, lai grozītu abu pušu Nolīgumu par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētājiem. Dalībvalstis Vīzu jautājumu darba grupas sanāksmēs tika informētas par sarunu norisi.

               5.CITI ELEMENTI

               •Sarunu iznākums

               Komisija uzskata, ka mērķi, ko Padome bija izvirzījusi sarunu norādēs, tika sasniegti un ka Nolīguma projekts ir Savienībai pieņemams.

               Nolīguma projekta galīgo saturu var apkopot šādi.

               a. Uzturēšanās ilgums

               Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem, kas ir derīgu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētāji, un Brazīlijas pilsoņiem, kas ir derīgu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētāji, un kuri ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju uz laikposmu, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā (nevis uz trīs mēnešus sešu mēnešu laikposmā pēc dienas, kad pirmo reizi ieceļots attiecīgajā teritorijā). Jauno definīciju piemēro visā Nolīgumā.

               b. Nobeiguma noteikumi – Nolīguma apturēšana (8. panta 4. punkts)

               Ar Nolīgumu 8. panta 4. punkta pēdējo teikumu groza šādi: “Līgumslēdzēja puse, kas apturējusi šā Nolīguma piemērošanu, nekavējoties informē otru Līgumslēdzēju pusi, ja minētās apturēšanas iemesli vairs nepastāv, un minēto apturēšanu atceļ”. Pievienojot esošajam tekstam vārdus “minēto apturēšanu atceļ”, Nolīgumā precizē, ka bezvīzu režīma apturēšanu faktiski atceļ, ja zūd minētās apturēšanas iemesli. Ar šo grozījumu Nolīguma ar Brazīlijas Federatīvo Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētājiem redakcija tiek saskaņota ar visiem pārējiem vīzu režīma atcelšanas nolīgumiem, kurus Savienība parakstīja 2015. un 2016. gadā. Vīzu jautājumu darba grupa 2016. gada 14. jūnijā apspriedās par šo grozījumu, un neviena dalībvalsts nav cēlusi iebildumus.

               d. Kopīgās deklarācijas

               Nolīgumam ir pievienotas divas kopīgās deklarācijas:

               - par to, kā interpretēt “90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā”, un

               - par Islandi, Norvēģiju, Šveici un Lihtenšteinu.

               e. Stāšanās spēkā

               Nolīgums stāsies spēkā sestā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad pēdējā līgumslēdzēja puse paziņo otrai, ka ratifikācijas procedūras ir pabeigtas. Lai nodrošinātu juridisko noteiktību un ļautu ceļotājiem saprast un ievērot tiesību aktus, ir vajadzīgs pietiekami ilgs pārejas periods. Kad tiks pabeigta Nolīguma ratifikācija, sešu mēnešu laikposms ļaus ceļotājiem pabeigt saskaņā ar veco definīciju aprēķināto īstermiņa uzturēšanos, pirms stājas spēkā jaunā īstermiņa uzturēšanās definīcija un tās 180 dienu retrospektīvais atsauces periods.

               Nolīgums neskar visus citus noteikumus esošajā Nolīgumā starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētājiem, tostarp par to teritoriālo piemērošanas jomu.

               6.SECINĀJUMS

               Ņemot vērā iepriekš minētos rezultātus, Komisija ierosina Padomei lemt par Nolīguma parakstīšanu Savienības vārdā un atļaut Padomes priekšsēdētājam iecelt attiecīgi pilnvarotu(-as) personu(-as) tā parakstīšanai Savienības vārdā.

               2018/0085 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētājiem

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar tā 218. panta 5. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 610/2013
                  17
                Savienības vīzu un robežu tiesību aktos tika ieviestas horizontālas izmaiņas un īstermiņa uzturēšanās ilgums noteikts ne ilgāks par 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā.

               (2)Nolīgumā starp Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku par īstermiņa vīzu atcelšanu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētājiem ir nepieciešams iekļaut šo jauno definīciju, lai pilnībā harmonizētu Savienības īstermiņa uzturēšanās režīmu.

               (3)Padome 2014. gada 9. oktobrī pilnvaroja Komisiju sākt sarunas par Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētājiem (turpmāk “Nolīgums”). Sarunas ar Brazīliju par Nolīgumu tika sekmīgi pabeigtas, to parafējot 2017. gada 31. oktobrī.

               (4)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK
                  18
               ; tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (5)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK
                  19
               ; tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (6)Grozošais Nolīgums būtu jāparaksta un tam pievienotās deklarācijas būtu jāapstiprina Savienības vārdā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Savienības vārdā apstiprina Nolīguma starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētājiem (turpmāk “Nolīgums”), parakstīšanu, ņemot vērā minētā Nolīguma noslēgšanu.

               Parakstāmā Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Savienības vārdā tiek apstiprinātas šim lēmumam pievienotās deklarācijas.

               3. pants

               Padomes Ģenerālsekretariāts izveido instrumentu, ar ko Nolīguma sarunu vadītāja norādītajai(-ām) personai(-ām) piešķir visas pilnvaras parakstīt Nolīgumu, ņemot vērā tā noslēgšanu.

               4. pants

               Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā pieņemšanas.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 182, 29.6.2013., 1. lpp.

                     (2)

                        OV L 239, 22.9.2000., 19. lpp.

                     (3)

                        OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.

                     (4)

                        OV L 243, 15.9.2009., 1. lpp.

                     (5)

                        OV L 081, 21.3.2001., 1. lpp.

                     (6)

                        OV L 169, 30.6.2009., 1. lpp.

                     (7)

                        OV L 169, 30.6.2009., 23. lpp.

                     (8)

                        OV L 169, 30.6.2009., 9. lpp.

                     (9)

                        Ar Brazīliju Eiropas Savienība noslēdza divus nolīgumus: vienu nolīgumu attiecībā uz parasto pasu turētājiem (OV L 255, 21.9.2012., 4. lpp.) un atsevišķu nolīgumu attiecībā uz diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētājiem (OV L 66, 12.3.2011., 2. lpp.).

                     (10)

                        OV L 169, 30.6.2009., 16. lpp.

                     (11)

                        OV L 169, 30.6.2009., 37. lpp.

                     (12)

                        OV L 169, 30.6.2009., 30. lpp.

                     (13)

                        Skat.. “Mērķis” un “Uzturēšanās ilgums” nolīgumos.

                     (14)

                        COM(2014) 468 final.

                     (15)

                        Padomes Lēmums, ar ko Komisiju pilnvaro sākt sarunas par grozījumiem nolīgumos par īstermiņa vīzu atcelšanu, kuri noslēgti starp Eiropas Savienību/Kopienu un Antigvu un Barbudu, Bahamu Salu Sadraudzību, Barbadosu, Brazīlijas Federatīvo Republiku, Maurīcijas Republiku, Sentkitsas un Nevisas Federāciju un Seišelu Republiku, ko Padome pieņēma 2014. gada 9. oktobrī.

                     (16)

                        COM(2016) 194 final.

                     (17)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 610/2013 (2013. gada 26. jūnijs), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), Konvenciju, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, Padomes Regulu (EK) Nr. 1683/95 un Regulu (EK) Nr. 539/2001, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 767/2008 un Regulu (EK) Nr. 810/2009 (OV L 182, 29.6.2013., 1. lpp.).

                     (18)

                        Padomes Lēmums 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.).

                     (19)

                        Padomes Lēmums 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē,11.4.2018
            COM(2018) 176 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            priekšlikums Padomes lēmumam
            par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētājiem

               PIELIKUMS

               NOLĪGUMS

               starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētājiem

               EIROPAS SAVIENĪBA,

               no vienas puses, un

               BRAZĪLIJAS FEDERATĪVĀ REPUBLIKA (turpmāk “Brazīlija”),

               no otras puses,

               turpmāk kopā “Līgumslēdzējas puses”,

               ŅEMOT VĒRĀ Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētājiem (turpmāk “Nolīgums”), kas stājās spēkā 2011. gada 1. aprīlī,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka šā Nolīguma mērķis ir apmierināt līgumslēdzēju pušu pilsoņu, kas ir diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētāji, vajadzības,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka “īstermiņa uzturēšanās” definīcija, kas sniegta Nolīgumā (trīs mēneši sešu mēnešu laikposmā no pirmās ieceļošanas dienas) nav pietiekami precīza, un jo īpaši jēdziens “pirmā ieceļošanas diena” var radīt neskaidrības un jautājumus,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka ES “iekšējos” vīzu un robežu tiesību aktos ar Regulu (ES) Nr. 610/2013 (2013. gada 26. jūnijs) ir ieviestas horizontālas izmaiņas un tajā īstermiņa uzturēšanās ir definēta šādi: “90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā”,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka ieceļošanas/izceļošanas sistēmas mērķiem, kuru paredzēts ieviest Eiropas Savienībā, ir nepieciešama vienota un skaidri definēta “īstermiņa uzturēšanās” definīcija, kas ir piemērojama visiem trešo valstu valstspiederīgajiem,

               VĒLOTIES nodrošināt ceļotāju netraucētu plūsmu Līgumslēdzēju pušu robežšķērsošanas vietās,

               ŅEMOT VĒRĀ Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu un Protokolu par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, kuri pievienoti Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un apstiprinot, ka šā Nolīguma noteikumi neattiecas uz Apvienoto Karalisti un Īriju,

               IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.

               1. pants

               Nolīgumu groza saskaņā ar šā panta noteikumiem:

               (1)Nolīguma 1. panta vārdus “uz trīs mēnešiem sešu mēnešu laikā” aizstāj ar vārdiem “uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā”;

               (2)Nolīguma 4. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

               “Savienības pilsoņi, kas ir derīgu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētāji, var uzturēties Brazīlijas teritorijā uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.”;

               (3)Nolīguma 4. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

               “Brazīlijas pilsoņi, kas ir derīgu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētāji, var uzturēties to dalībvalstu teritorijā, kas pilnībā piemēro Šengenas acquis, ne vairāk kā 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā. Minēto laikposmu aprēķina neatkarīgi no jebkuras uzturēšanās reizes dalībvalstī, kura Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā.

               Brazīlijas pilsoņi, kas ir derīgu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētāji, var uzturēties katras dalībvalsts teritorijā, kas Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā, uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, neatkarīgi no uzturēšanās laika, kas aprēķināts attiecībā uz to dalībvalstu teritoriju, kas pilnībā piemēro Šengenas acquis.”;

               (4)Nolīguma 4. panta 3. punktā vārdus “trim mēnešiem” aizstāj ar vārdiem “90 dienām”;

               (5)Nolīguma 8. panta 4. punkta pēdējo teikumu aizstāj ar šādu:

               “Līgumslēdzēja puse, kas apturējusi šā Nolīguma piemērošanu, nekavējoties informē otru Līgumslēdzēju pusi, ja minētās apturēšanas iemesli vairs nepastāv, un minēto apturēšanu atceļ”.

               2. pants

               Līgumslēdzējas puses ratificē vai apstiprina šo Nolīgumu saskaņā ar to attiecīgajām procedūrām, un tas stājas spēkā sestā mēneša pirmajā dienā pēc datuma, kad pēdējā Puse paziņo otrai Pusei par iepriekš minēto procedūru pabeigšanu.

               Nolīgums ir sagatavots [...], divtūkstoš septiņpadsmitā gada … … …., divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, horvātu, igauņu, itāliešu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, nīderlandiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā, un visi teksti ir vienlīdz autentiski.

               Eiropas Savienības vārdā –

               Brazīlijas Federatīvās Republikas vārdā —

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR ISLANDI, NORVĒĢIJU, ŠVEICI UN LIHTENŠTEINU

               Ir vēlams, ka Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas iestādes, no vienas puses, un Brazīlija, no otras puses, nekavējoties groza esošos divpusējos nolīgumus par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētājiem ar tādiem pašiem nosacījumiem kā šajā Nolīgumā.

               Kopīga deklarācija par to, kā interpretēt “90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā”

               Līgumslēdzējas puses saprot, ka laiks, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, kā paredzēts šā Nolīguma 4. pantā, nozīmē vai nu nepārtrauktu apmeklējumu vai vairākus secīgus apmeklējumus, kuru ilgums nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā kopumā.

               Jēdziens “jebkurš” nozīmē, ka tiek piemērots “kustīgs” 180 dienu atsauces laikposms, skaitot atpakaļ katru uzturēšanās dienu pēdējo 180 dienu laikposmā, lai pārbaudītu, vai joprojām tiek izpildīta prasība par 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā. Tas cita starpā nozīmē, ka pēc nepārtrauktas 90 dienu ilgas prombūtnes var atkal uzturēties uz laiku līdz 90 dienām.

               ________


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 17.5.2018
            COM(2018) 275 final
            2018/0130(COD)
            Priekšlikums
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS,
            ar ko Padomes Direktīvu 96/53/EK groza attiecībā uz termiņuīpašo noteikumu par maksimālajiem garumiem īstenošanai tādu kabīņu gadījumā, kas uzlabo aerodinamikas rādītājus, energoefektivitāti un drošības rādītājus

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.
                     PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •
                     Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Padomes 1996. gada 25. jūlija Direktīvā 96/53/EK, ar kuru paredz noteiktu Kopienā izmantotu transportlīdzekļu maksimālos pieļaujamos gabarītus iekšzemes un starptautiskajos autopārvadājumos, kā arī šo transportlīdzekļu maksimālo pieļaujamo masu starptautiskajos autopārvadājumos
                  1
               , jaunākie grozījumi tika izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 29. aprīļa Direktīvu (ES) 2015/719, ar kuru paredz noteiktu Kopienā izmantotu transportlīdzekļu maksimālos pieļaujamos gabarītus iekšzemes un starptautiskajos autopārvadājumos, kā arī šo transportlīdzekļu maksimālo pieļaujamo masu starptautiskajos autopārvadājumos
                  2
               .

               Viens no Direktīvas (ES) 2015/719 mērķiem bija uzlabot to mehānisko transportlīdzekļu aerodinamiku, kurus aptver direktīvas darbības joma, ļaujot tiem atkāpties no maksimālo garumu ierobežojumiem, ja tiek ievēroti konkrēti nosacījumi. Tās mērķis bija arī pielāgot tiesību aktus tehnoloģiju attīstībai un mainīgajām tirgus vajadzībām, kā arī atvieglināt intermodālos pārvadājumus.

               Atkāpe no maksimālo garumu ierobežojumiem tika piešķirta attiecībā uz transportlīdzekļu aizmuguri – aerodinamisko ierīču uzstādīšanai
                  3
                un transportlīdzekļu priekšpusi
                  4
               , lai ļautu kravas automobiļu kabīnes veidot noapaļotākas un ar aerodinamiskāku formu.

               Šis lēmums attiecas uz transportlīdzekļu priekšpusi, tas ir, kabīnēm, kā noteikts Direktīvas 96/53/EK 9.a pantā, kas grozīta ar Direktīvu (ES) 2015/719. Šajā noteikumā ir paredzēti vairāki nosacījumi, tostarp transportlīdzekļa atbilstība pagrieziena rādiusa prasībām, kas noteiktas I pielikuma 1.5. punktā.

               Ietekmes novērtējumā
                  5
               , kas pievienots Direktīvas 96/53/EK grozījuma priekšlikumam
                  6
               , Komisija konstatēja ievērojamus ieguvumus, ko sniedz garuma atkāpju piešķiršana, kā šobrīd noteikts grozījumu Direktīvā (ES) 2015/719. Bez ievērojamiem aerodinamiskiem uzlabojumiem, ko sniedz gan aizmugurē piestiprinātās aerodinamiskās ierīces, gan iegarenas kabīnes, šādas kabīnes nodrošinātu arī labāku redzamību vadītājiem, uzlabotu drošību citiem satiksmes dalībniekiem, kā arī vadītāju drošību un komfortu.

               Lai arī Komisijas ietekmes novērtējumā nebija ieteikts, ka jānosaka moratorijs attiecībā uz noteikumu par iegarenām kabīnēm stāšanos spēkā, galīgajā kompromisā starp likumdevējiem, ko pieņēma Direktīvas (ES) 2015/719 9.a panta 3. punktā, iekļāva moratoriju uz 3 gadu laikposmu.

               Ņemot vērā pašreizējo situāciju un to, ka autotransporta radītās CO2 emisijas veido ceturto daļu no visām CO2 emisijām ES un tiek prognozēts, ka autotransporta radītās emisijas laikposmā no 2015. līdz 2030. gadam pieaugs par 6 %, Komisija uzskata, ka ieguvumi, ko sniedz iegarenas kabīnes, būtu jāsāk izmantot pēc iespējas drīz. Šā jautājuma svarīgumu apstiprina priekšlikums par CO2 standartiem smagkravas transportlīdzekļiem, ko Komisija ierosināja kā daļu no III tiesību aktu kopuma par mobilitāti, kurā ir īpaši uzsvērta aerodinamisko kabīņu nozīme
                  7
               . Faktiski – nolūkā nodrošināt atbilstību turpmākajiem CO2 emisiju standartiem, kas paredzēti smagkravas transportlīdzekļiem, būs jāpiemēro dažādas tehnoloģijas energoefektivitātes uzlabošanai; tostarp jāievieš aerodinamiskas kabīnes, kas ir visefektīvākais pasākums aerodinamiskās pretestības samazināšanai.

               Tomēr pašreizējos tiesību aktos iekļautais moratorijs attur ražotājus no kabīņu aerodinamikas uzlabošanas kā veida, lai nodrošinātu atbilstību turpmākajiem CO2 standartiem smagkravas transportlīdzekļiem. Turklāt moratorijs ir pretrunā arī ar inovācijas principu un labāka regulējuma principiem, jo tas kavē jaunu tehnoloģiju un koncepciju attīstību.

               Komisija attiecīgi ir ierosinājusi saīsināt termiņu Direktīvas 95/53/EK 9.a panta 1. punkta transponēšanai. Ierosinātais jaunais 9.a panta 3. punkta teksts joprojām atstātu dalībvalstīm pietiekami daudz laika vajadzīgo pasākumu īstenošanai.

               Šajā kontekstā tiek ņemts vērā laiks, kas vajadzīgs šā lēmuma pieņemšanai.

               Būtu arī jānorāda, pirmkārt, tas, ka izmaiņas 9.a panta 2. punktā aplūkotajā tipa apstiprināšanas satvarā var panākt, veicot grozījumu Komisijas Regulā (ES) Nr. 1230/2012
                  8
               , kā tas izriet no jautājuma vērīgākas izskatīšanas. Regulas (ES) Nr. 1230/2012 grozījums, ko ir paredzēts pabeigt līdz 2018. gada beigām, tiks veikts ar īstenošanas pasākumu saskaņā ar Vispārējo drošības regulu
                  9
               . Šajā priekšlikumā noteiktajā jaunajā termiņā tiek ņemts vērā minētais fakts, un tam būtu jānodrošina, ka valstu pasākumi, ar kuriem transponē Direktīvas 96/53/EK 9.a panta 1. punktu, kļūst piemērojami apmēram tajā pašā laikā kā Komisijas Regulas (ES) Nr. 1230/2012 grozījums.

               Otrkārt, nav vajadzīgs saglabāt precīzu izmaiņu secību, kā tas patlaban noteikts Direktīvas 96/53/EK 9.a panta 3. punktā. Attiecīgo transportlīdzekļu kustībai uz ceļiem ir vajadzīgas vispirms izmaiņas tipa apstiprinājuma satvarā un izmaiņas, kas noteiktas Direktīvas 96/53/EK 9.a panta 1. punktā. Pēdējo minēto izmaiņu transponēšanai pašai par sevi nav vajadzīgs tas, lai pirms tam grozītu tipa apstiprinājuma satvaru. Pietiek ar to, lai valstu noteikumos tipa apstiprinājumu paredzētu kā nosacījumu, kā noteikts Direktīvas 96/53/EK 9.a panta 1. punktā.

               Ierosinātās izmaiņas pilnībā atbilst Komisijas jau veiktajam ietekmes novērtējumam
                  10
               , kurā, kā minēts, nav aplūkots moratorijs, kā to pieņēma abi likumdevēji. Tāda paša iemesla dēļ nebūtu nepieciešams veikt ietekmes novērtējumu par šo priekšlikumu.

               •
                     Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem politikas jomā

               Šis priekšlikums, kā tas ierosināts šobrīd, atbilst spēkā esošajām rīcībpolitikām attiecībā uz CO2 standartiem smagkravas transportlīdzekļiem un tās atbalsta. Tas atbilst arī spēkā esošajām rīcībpolitikām, kas paredzētas, lai samazinātu nelaimes gadījumus un nāves gadījumus autotransportā.

               Ar šo priekšlikumu tiek tikai noteikts agrāks laiks, sākot ar kuru drīkst izmantot aerodinamiskākas un/vai drošākas kabīnes, kā jau paredzēts kopš Direktīvas 2015/719 pieņemšanas. Tādējādi tas neietekmē intermodālos pārvadājumus un vispārējo mērķi popularizēt autotransporta alternatīvas.

               •
                     Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

               Priekšlikums tiešā veidā sekmē Junkera vadītās Komisijas pirmo politisko prioritāti – nodarbinātība, izaugsme un ieguldījumi, ļaujot kravas automobiļu ražotājiem un aprīkojuma piegādātājiem radīt inovācijas un ražot jaunus smagkravas transportlīdzekļu modeļus. Ar šo priekšlikumu ir paredzēts arī sekmēt enerģētikas savienību un klimata jomas prioritāti, samazinot smagkravas transportlīdzekļu emisijas.

               2.
                     JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •
                     Juridiskais pamats

               Ierosinātā grozījuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 91. panta 1. punkts.

               •
                     Subsidiaritāte

               Priekšlikums attiecas tikai uz Direktīvas 96/53/EK 9.a panta 3. punktā paredzētā termiņa koriģēšanu. Šādu koriģēšanu var īstenot tikai pati Savienība.

               Turklāt no izkropļojumiem iekšējā tirgū var izvairīties, tikai nosakot vienu datumu jauno noteikumu piemērošanai.

               •
                     Proporcionalitāte

               Politikas priekšlikums ir proporcionāls apzinātajām problēmām un paredz tikai tos pasākumus, kas vajadzīgi šo problēmu atrisināšanai. Konkrētāk, pasākums aptver tikai termiņa koriģēšanu Direktīvas 96/53/EK 9.a panta 1. punkta transponēšanai un turklāt joprojām atstāj pietiekami daudz laika dalībvalstīm nepieciešamo pasākumu īstenošanai.

               •
                     Instrumenta izvēle

               Direktīvu grozījumiem parasti vajadzētu būt tādā pašā, proti, grozījumu direktīvu, formā.

               Tomēr šajā konkrētajā gadījumā tas ietver tikai dalībvalstīm noteiktā termiņa izmaiņu. Šāda izmaiņa kā tāda dalībvalstīm nav jātransponē. Tāpēc šajā gadījumā būtu jāizmanto lēmums.

               3.
                     EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               Ņemot vērā, ka šim priekšlikumam nav vajadzīgs papildu ietekmes novērtējums, tiek izdarīta atsauce uz jau veikto Komisijas ietekmes novērtējumu: SWD(2013) 108 final.

               4.
                     IETEKME UZ BUDŽETU

               Ierosinātās izmaiņas neietekmē Savienības budžetu.

               5.
                     CITI ELEMENTI

               •
                     Konkrēto priekšlikuma noteikumu detalizēts skaidrojums

               Priekšlikuma galvenie elementi ir šādi:

               Direktīva 96/53/EK

               9.a pants

               Pašreizējā 9.a panta 3. punktā ir iekļauts 3 gadus ilgs moratorijs attiecībā uz aerodinamisko kabīņu ieviešanu no dienas, kad transponēti vai piemēroti vajadzīgie grozījumi attiecībā uz tehniskām tipa apstiprinājuma prasībām.

               Tiek ierosināts koriģēt 9.a panta 3. punktu tā, lai atceltu 3 gadus ilgo moratoriju un noteiktu īsāku, bet samērīgu laika termiņu.

               2018/0130 (COD)

               Priekšlikums

               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS,

               ar ko Padomes Direktīvu 96/53/EK groza attiecībā uz termiņu
                  īpašo noteikumu par maksimālajiem garumiem īstenošanai tādu kabīņu gadījumā, kas uzlabo aerodinamikas rādītājus, energoefektivitāti un drošības rādītājus

               EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

               ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu
                  11
               ,

               ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu
                  12
               ,

               saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,

               tā kā:

               1)Padomes 1996. gada 25. jūlija Direktīva Nr. 96/53/EK, ar kuru paredz noteiktu Kopienā izmantotu transportlīdzekļu maksimālos pieļaujamos gabarītus iekšzemes un starptautiskajos autopārvadājumos, kā arī šo transportlīdzekļu maksimālo pieļaujamo masu starptautiskajos autopārvadājumos
                  13
               , tika grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2015/719
                  14
                ar mērķi samazināt enerģijas patēriņu un siltumnīcefekta gāzu emisijas, pielāgot tiesību aktus tehnoloģiju attīstībai un mainīgajām tirgus vajadzībām, kā arī atvieglināt intermodālos pārvadājumus.

               2)Uzlabotā mehānisko transportlīdzekļu kabīņu aerodinamika nodrošinātu ievērojamus ieguvumus attiecībā uz transportlīdzekļu energoefektivitāti. Tomēr šāds uzlabojums, nesamazinot transportlīdzekļu kravietilpību, nebija iespējams Direktīvā 96/53/EK noteikto maksimālo garumu ierobežojumu dēļ. Tāpēc ar Direktīvu (ES) 2015/719 tika ieviesta atkāpe no maksimālo garumu ierobežojumiem.

               3)Direktīvā (ES) 2015/719 tika noteikts arī trīs gadus ilgs moratorijs attiecībā uz aerodinamisko kabīņu ieviešanu no dienas, kad transponēti vai piemēroti vajadzīgie grozījumi attiecībā uz tehniskām tipa apstiprinājuma prasībām.

               4)Lai aerodinamisko kabīņu priekšrocības gan smagkravas transportlīdzekļu energoefektivitātes ziņā, gan arī labākas redzamības vadītājiem, citu satiksmes dalībnieku drošības un vadītāju drošības un komforta ziņā īstenotu pēc iespējas drīz, ir jānodrošina, lai šādas aerodinamiskās kabīnes var ieviest bez nevajadzīgas kavēšanās, tiklīdz ir pieņemtas vajadzīgās tipa apstiprinājuma prasības.

               5)Tādēļ Padomes Direktīva 96/53/EK būtu attiecīgi jāgroza,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Padomes Direktīvas (ES) 96/53/EK 9.a panta 3. punktu aizstāj ar šādu:

               "3. Šā panta 1. punktu piemēro no [XXX] [PB ieraksta datumu – 4 mēneši pēc šā lēmuma stāšanās spēkā]."

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               Briselē,

                  Eiropas Parlamenta vārdā –
                        Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs
                        priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 235, 17.9.1996., 59. lpp.

                     (2)

                        OV L 115, 6.5.2015., 1. lpp.

                     (3)

                        8.b pants.

                     (4)

                        9.a pants.

                     (5)

                        SWD(2013) 108 final.

                     (6)

                        COM(2013) 195 final.

                     (7)

                        COM(2018)284.

                     (8)

                        Komisijas 2012. gada 12. decembra Regula (ES) Nr. 1230/2012, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 661/2009 par tipa apstiprināšanas prasībām attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju masu un gabarītiem un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2007/46/EK, OV L 353, 21.12.2012., 31. lpp.

                     (9)

                        Regula (ES) Nr. 661/2009.

                     (10)

                        SWD(2013) 108 final.

                     (11)

                        OV C […], […], […] lpp.

                     (12)

                        OV C […], […], […] lpp.

                     (13)

                        OV L 235, 17.9.1996., 59. lpp.

                     (14)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 29. aprīļa Direktīva (ES) 2015/719, ar ko groza Padomes Direktīvu 96/53/EK, ar kuru paredz noteiktu Kopienā izmantotu transportlīdzekļu maksimālos pieļaujamos gabarītus iekšzemes un starptautiskajos autopārvadājumos, kā arī šo transportlīdzekļu maksimālo pieļaujamo masu starptautiskajos autopārvadājumos (OV L 115, 6.5.2015., 1. lpp.)