               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 26.9.2018
            COM(2018) 657 final
            2018/0337(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Minamatas konvencijas par dzīvsudrabu Pušu konferences otrajā sanāksmē attiecībā uz ieceri pieņemt minētās konvencijas 10. panta 2. un 3. punktā minētās vadlīnijas par dzīvsudraba (izņemot dzīvsudraba atkritumus) vidi saudzējošu pagaidu glabāšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis ir priekšlikums lēmumam par nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Minamatas konvencijas par dzīvsudrabu Pušu konferences otrajā sanāksmē attiecībā uz ieceri pieņemt minētās konvencijas 10. panta 2. un 3. punktā minētās vadlīnijas par dzīvsudraba (izņemot dzīvsudraba atkritumus) vidi saudzējošu pagaidu glabāšanu.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Minamatas konvencija par dzīvsudrabu

               Minamatas konvencija par dzīvsudrabu (“Nolīgums”) ir galvenais starptautiskais tiesiskais satvars, kas vērsts uz cilvēka veselības un vides aizsardzību no dzīvsudraba un dzīvsudraba savienojumu antropogēnajām emisijām un noplūdēm gaisā, ūdenī un zemē.

               Tā aptver visu dzīvsudraba aprites ciklu no primārās dzīvsudraba ieguves līdz dzīvsudraba atkritumu likvidēšanai, tostarp to, kā pagaidus glabājams dzīvsudrabs, tādi dzīvsudraba maisījumi ar citām vielām (arī dzīvsudraba sakausējumi), kuru dzīvsudraba koncentrācija pēc masas ir vismaz 95 % (“dzīvsudraba maisījumi”), un seši dzīvsudraba savienojumi (dzīvsudraba(I) hlorīds, dzīvsudraba(II) oksīds, dzīvsudraba(II) sulfāts, dzīvsudraba(II) nitrāts, cinobrs un dzīvsudraba sulfīds), izņemot dzīvsudraba atkritumus.

               Nolīgums stājās spēkā 2017. gada 16. augustā.

               Gan Eiropas Savienība
                  1
               , gan lielākā daļa dalībvalstu
                  2
                ir Nolīguma puses.

               2.2.Pušu konference

               Nolīguma Pušu konference (“COP”) veic tai Nolīgumā paredzētās funkcijas un to ietvaros cita starpā pārdomā un veic visas papildu darbības, kas var būt vajadzīgas Nolīguma mērķu sasniegšanai, arī pieņem attiecīgas vadlīnijas.

               Saskaņā ar Nolīguma 28. pantu un Lēmumu MC-1/1 par reglamentu, ko COP pieņēma savā pirmajā sanāksmē (2017. gada 24.–29. septembrī), katrai pusei ir viena balss. Tomēr Savienība, būdama reģionāla ekonomiskās integrācijas organizācija, izmanto tiesības par savā kompetencē esošajiem jautājumiem balsot ar tādu balsu skaitu, kas ir līdzvērtīgs to Savienības dalībvalstu skaitam, kuras ir Nolīguma puses. Savienība savas balsstiesības neizmanto, ja savas balsstiesības izmanto kāda no tās dalībvalstīm, un otrādi.

               2.3.Iecerētais Pušu konferences akts

               2018. gada 19. novembrī savā otrajā sanāksmē COP grasās pieņemt Nolīguma 10. panta 2. un 3. punktā minētās vadlīnijas par dzīvsudraba (izņemot dzīvsudraba atkritumus) vidi saudzējošu pagaidu glabāšanu (“iecerētais akts”).

               Iecerētā akta mērķis ir izveidot vadlīnijas, kuru mērķis būtu nodrošināt, ka dzīvsudrabs, dzīvsudraba maisījumi un seši dzīvsudraba savienojumi (dzīvsudraba(I) hlorīds, dzīvsudraba(II) oksīds, dzīvsudraba(II) sulfāts, dzīvsudraba(II) nitrāts, dzīvsudraba sulfīds un cinobrs), izņemot dzīvsudraba atkritumus, tiek pagaidus glabāti vidi saudzējošā veidā. Praksē iecerētais akts attiecas galvenokārt uz šķidrā metāliskā dzīvsudraba glabāšanu.

               Saskaņā ar Nolīguma 10. panta 2. un 3. punktu pasākumos, ko puses veic, lai nodrošinātu pagaidu glabāšanu vidi saudzējošā veidā, jāņem vērā COP pieņemtās vadlīnijas.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Nostāja, ko ierosināts ieņemt Savienības vārdā, ir otrajā COP sanāksmē atbalstīt iecerētā akta pieņemšanu.

               Iecerētā akta saturs izstrādāts starpsesiju procesā, ko COP sāka savā pirmajā sanāksmē ar Lēmumu MC-1/18
                  3
               , kurā sekretariātu lūdza sīkāk izskatīt vadlīniju projektu un izskatītās vadlīnijas otrajā sanāksmē iesniegt apsvēršanai un iespējamai pieņemšanai. Savienības eksperti šajā procesā deva vērā ņemamu devumu, Lēmumā MC-1/18 noteiktajā grafikā iesniedzot sekretariātam komentārus. ES ekspertu sniegtie komentāri tiks iekļauti sekretariāta izskatītajā vadlīniju projektā, un citu ES komentāru par vadlīniju projektu nebija, jo tas atbilst acquis, arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 4. jūlija Direktīvai 2012/18/ES par lielu ar bīstamām vielām saistītu avāriju risku pārvaldību
                  4
               , attiecībā uz lieliem dzīvsudraba krājumiem. Turklāt vadlīnijās ir atzīts, ka tās var piemērot elastīgi, it sevišķi attiecībā uz nelieliem krājumiem.

               Ierosinātā nostāja ir saskaņā ar ES rīcībpolitiku un tiesību aktiem attiecībā uz dzīvsudrabu, jo Nolīguma puses, īstenojot iecerēto aktu, palīdzētu mazināt dzīvsudraba emisijas un noplūdes no pagaidu glabāšanas, tādējādi veicinot cilvēka veselības un vides aizsardzību, arī Savienībā.

               Savienības nostāja ir vajadzīga tālab, ka pēc vadlīniju pieņemšanas Nolīguma pusēm būs tās jāņem vērā, veicot pasākumus, kas attiecas uz dzīvsudraba, dzīvsudraba maisījumu un sešu attiecīgo dzīvsudraba savienojumu, izņemot dzīvsudraba atkritumus, pagaidu glabāšanu vidi saudzējošā veidā.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā ir paredzēti lēmumi, ar ko nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  5
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               COP ir ar nolīgumu, proti, ar Minamatas konvenciju par dzīvsudrabu, izveidota struktūra.

               Iecerētais akts, ko COP tiek aicināta pieņemt, ir akts ar juridiskām sekām. Iecerētajam aktam juridiskas sekas ir tāpēc, ka Nolīguma pusēm tas jāņem vērā, veicot pasākumus, kuru mērķis ir garantēt, ka dzīvsudrabs, dzīvsudraba maisījumi un seši dzīvsudraba savienojumi (dzīvsudraba(I) hlorīds, dzīvsudraba(II) oksīds, dzīvsudraba(II) sulfāts, dzīvsudraba(II) nitrāts, dzīvsudraba sulfīds un cinobrs), izņemot dzīvsudraba atkritumus, tiek pagaidus glabāti vidi saudzējošā veidā.

               Iecerētais akts nepapildina un negroza Nolīguma institucionālo satvaru.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu pieņemama lēmuma materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā iecerētā akta mērķa un satura, attiecībā uz kuru ieņem nostāju Savienības vārdā. Ja iecerētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais vai dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Iecerētā akta galvenais mērķis un saturs ir saistīts ar vidi.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 192. panta 1. punkts.

               4.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 192. panta 1. punktam saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               2018/0337 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Minamatas konvencijas par dzīvsudrabu Pušu konferences otrajā sanāksmē attiecībā uz ieceri pieņemt minētās konvencijas 10. panta 2. un 3. punktā minētās vadlīnijas par dzīvsudraba (izņemot dzīvsudraba atkritumus) vidi saudzējošu pagaidu glabāšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Savienība ar Padomes Lēmumu (ES) 2017/939
                  6
                ir noslēgusi Minamatas konvenciju par dzīvsudrabu
                  7
                (“Nolīgums”), kas stājās spēkā 2017. gada 16. augustā.

               (2)Saskaņā ar Nolīguma Pušu konferences pirmajā sanāksmē pieņemto Lēmumu MC-1/1 par reglamentu puses pieliek visas pūles, lai par visiem būtiskajiem jautājumiem panāktu vienprātību.

               (3)Savā otrajā sanāksmē, kas notiks 2018. gada 19.–23. novembrī, Nolīguma Pušu konference grasās pieņemt vadlīnijas par dzīvsudraba (izņemot dzīvsudraba atkritumus) vidi saudzējošu pagaidu glabāšanu.

               (4)Tā kā Nolīguma pusēm šīs vadlīnijas par dzīvsudraba (izņemot dzīvsudraba atkritumus) vidi saudzējošu pagaidu glabāšanu būs jāņem vērā, veicot pagaidu glabāšanas pasākumus, vadlīnijām būs juridiskas sekas, tāpēc ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Nolīguma Pušu konferencē.

               (5)Savienības devums vidi saudzējošas pagaidu glabāšanas vadlīniju projekta izskatīšanā izpaudās kā ekspertu iesaistīšanās starpsesiju darbā, kas aizsākās ar Lēmumu MC-1/18
                  8
               , kuru Nolīguma Pušu konference pieņēma savā pirmajā sanāksmē; Savienība neuzskatīja, ka būtu nepieciešams ierosināt šajā starpsesiju darbā sagatavoto izskatīto vadlīniju projektu vēl grozīt.

               (6)Tāpēc ierosinātās vadlīnijas par dzīvsudraba (izņemot dzīvsudraba atkritumus) vidi saudzējošu pagaidu glabāšanu būtu jāatbalsta,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Nolīguma Pušu konferences otrajā sanāksmē, ir šāda:

               Eiropas Savienība Nolīguma Pušu konferences otrajā sanāksmē atbalsta to, ka tiek pieņemtas Nolīguma 10. panta 2. un 3. punktā minētās vadlīnijas par dzīvsudraba (izņemot dzīvsudraba atkritumus) vidi saudzējošu pagaidu glabāšanu.

               Nelielām izmaiņām pirmajā daļā minētajā dokumentā Savienības pārstāvji drīkst piekrist bez jauna Padomes lēmuma.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Padomes 2017. gada 11. maija Lēmums (ES) 2017/939 par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Minamatas konvenciju par dzīvsudrabu (OV L 142, 2.6.2017., 4. lpp.).

                     (2)

                        2018. gada 7. septembrī Minamatas konvenciju par dzīvsudrabu bija ratificējušas 22 dalībvalstis: Apvienotā Karaliste, Austrija, Beļģija, Bulgārija, Čehijas Republika, Dānija, Francija, Horvātija, Igaunija, Latvija, Lietuva, Luksemburga, Malta, Nīderlande, Portugāle, Rumānija, Slovākija, Slovēnija, Somija, Ungārija, Vācija un Zviedrija.

                     (3)

                        Lēmums MC-1/18 Draft guidelines on the interim storage of mercury and mercury compounds referred to in paragraph 3 of article 10 [“10. panta 3. punktā minētās vadlīnijas par dzīvsudraba un dzīvsudraba savienojumu pagaidu glabāšanu: projekts”], Minamatas konvencijas par dzīvsudrabu Pušu konferences ziņojums par pirmajā sanāksmē paveikto, UNEP/MC/COP1/29, 22.11.2017.

                     (4)

                        OV L 197, 24.7.2012., 1. lpp.

                     (5)

                        Eiropas Savienības Tiesas 2014. gada 7. oktobra spriedums, Vācija pret Padomi, Lieta C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61. līdz 64. punkts.

                     (6)

                        Padomes 2017. gada 11. maija Lēmums (ES) 2017/939 par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Minamatas konvenciju par dzīvsudrabu (OV L 142, 2.6.2017., 4. lpp.).

                     (7)

                        Apliecināta Minamatas konvencijas par dzīvsudrabu kopija ir pieejama šeit:
                  https://treaties.un.org/doc/Treaties/2013/10/20131010%2011-16%20AM/CTC-XXVII-17.pdf.

                     (8)

                        Lēmums MC-1/18 Draft guidelines on the interim storage of mercury and mercury compounds referred to in paragraph 3 of article 10 [“10. panta 3. punktā minētās vadlīnijas par dzīvsudraba un dzīvsudraba savienojumu pagaidu glabāšanu: projekts”], Minamatas konvencijas par dzīvsudrabu Pušu konferences ziņojums par pirmajā sanāksmē paveikto, UNEP/MC/COP1/29, 22.11.2017.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 28.11.2018
            COM(2018) 792 final
            2018/0407(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Enerģētikas kopienas Ministru padomē attiecībā uz Enerģētikas kopienas sekretariāta direktora pilnvaru termiņa pagarināšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar kuru nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Enerģētikas kopienas Ministru padomē attiecībā uz Enerģētikas kopienas sekretariāta (EKS) direktora pilnvaru termiņa pagarināšanu.

               Pašreizējais EKS direktors Janez Kopac šajā amatā pirmo reizi tika iecelts 2012. gadā. Viņa pilnvaru termiņš tika atjaunots 2015. gadā un beidzas 2018. gada 30. novembrī.

               Saskaņā ar Enerģētikas kopienas dibināšanas līguma (EKL) 69. un 88. pantu EKS direktoru ar vienkāršu balsu vairākumu ieceļ Enerģētikas kopienas Ministru padome. Komisijai ir ekskluzīvas tiesības izvirzīt direktoru.

               2.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Ir vairāki iemesli, kāpēc Kopac kunga kā EKS direktora pilnvaras vajadzētu pagarināt uz trešo termiņu.

               Pirmkārt, ir svarīgi nodrošināt Enerģētikas kopienas procesa nepārtrauktību. Kopac kungs ir sasniedzis lieliskus rezultātus Enerģētikas kopienas regulējuma galveno aspektu pārvaldībā. No tiem jo īpaši izceļama Enerģētikas kopienas līguma reforma, kas nodrošina acquis īstenošanu un kam ir nozīmīga loma Enerģētikas kopienas līgumslēdzēju pušu enerģijas tirgus reformu procesā.

               Otrkārt, Kopac kungs pārvalda savu portfeli konstruktīvā un proaktīvā veidā. Viņš ir apņēmies pildīt savus pienākumus, ņemot vērā EKL nospraustos mērķus. Savas profesionālās darbības gaitā viņš vēlas panākt, lai Enerģētikas kopienas līgumslēdzēju pušu attiecīgie tiesību akti tiktu saskaņoti ar ES tiesību aktu pamatprincipiem. Turklāt viņš izveidojis un uztur EKS institucionālo integritāti, nodrošinot sava personāla profesionalitāti un pakalpojumu kvalitāti.

               Visbeidzot, Kopac kungs daudzkārt ir pierādījis savu neatkarību uzdevumu izpildē. Būdams ES dalībvalsts pilsonis, Kopac kungs arī turpmāk nodrošinātu lēmumu pieņemšanas un objektivitātes līdzsvaru Enerģētikas kopienā.

               Savienības vārdā ieņemamā nostāja Ministru padomē būtu apstiprināt lēmuma projektu.

               3.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               3.1.Procesuālais juridiskais pamats

               3.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā ir paredzēti lēmumi, kas nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Paredzētais akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu. Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               3.2.Materiālais juridiskais pamats

               3.2.1.Principi

               Lēmuma, kas pieņemams saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir iecerētajam aktam, par kuru Savienības vārdā ieņemama nostāja. Ja iecerētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, lēmums atbilstoši LESD 218. panta 9. punktam jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais vai dominējošais mērķis vai komponents.

               3.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Iecerētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz enerģētiku. Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 194. pants.

               3.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma tiesiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 194. pantam saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               2018/0407 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Enerģētikas kopienas Ministru padomē attiecībā uz Enerģētikas kopienas sekretariāta direktora pilnvaru termiņa pagarināšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 194. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Padomes 2006. gada 29. maija Lēmumu 2006/500/EK, lai Eiropas Kopiena noslēgtu Enerģētikas kopienas līgumu,

               ņemot vērā Enerģētikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 69. un 88. pantu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Enerģētikas kopienas dibināšanas līgumu Savienība noslēdza ar Padomes 2006. gada 29. maija Lēmumu 2006/500/EK
                  1
               , un tas stājās spēkā 2006. gada 1. jūlijā.

               (2)Saskaņā ar Enerģētikas kopienas dibināšanas līguma (EKL) 69. un 88. pantu Enerģētikas kopienas sekretariāta direktoru pēc Eiropas Komisijas priekšlikuma ieceļ ar Ministru padomes procedūras aktu.

               (3)Enerģētikas kopiena ir iesaistīta reformu procesā, tostarp vairākos jaunos tiesību aktu priekšlikumos, kuros paredzēta sekretariāta aktīva līdzdalība.

               (4)Janez Kopac kungs līdz šim ir guvis labus panākumus efektīvā, rezultatīvā un neatkarīgā sekretariāta pārvaldībā, tāpēc viņš ir piemērots šā uzdevuma izpildei,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               Vienīgais pants

               Savienības vārdā ieņemamā nostāja ir apstiprināt Ministru padomes procedūras akta projektu, kas izklāstīts šā lēmuma pielikumā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 198, 20.7.2006., 15. lpp.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 28.11.2018
            COM(2018) 792 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Enerģētikas kopienas Ministru padomē attiecībā uz Enerģētikas kopienas sekretariāta direktora pilnvaru termiņa pagarināšanu

               PIELIKUMS

               Priekšlikums

               Ministru padomes procedūras akts par Enerģētikas kopienas sekretariāta direktora pilnvaru termiņa pagarināšanu

               Enerģētikas kopienas Ministru padome,

               ņemot vērā Enerģētikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 69. un 88. pantu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu Ministru padomei pagarināt Janez Kopac kunga kā Enerģētikas kopienas direktora pilnvaru termiņu,

               ņemot vērā II.1. un II.5. punktu sekretariāta personāla darbā pieņemšanas, nodarbinātības un ģeogrāfiskā līdzsvara noteikumos, kas pieņemti ar Enerģētikas kopienas Ministru padomes 2006. gada 17. novembra Lēmumu 2006/02/MC-EnC,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ministru padome no 2018. gada 1. decembra pagarina Enerģētikas kopienas sekretariāta direktora Janez Kopac pilnvaru termiņu.

               2. pants

               Direktora darba apstākļus nosaka Civildienesta noteikumi to jaunākajā redakcijā. Direktora gada bruto atalgojums ir noteikts 168 042,96 EUR apmērā, kas atbilst viņa atalgojumam iepriekšējā, 2015. gadā pagarinātā, pilnvaru termiņa laikā, un ir pielāgots, ņemot vērā inflāciju.

               3. pants

               Sekretariāts 7 dienu laikā pēc šā procedūras akta pieņemšanas to dara pieejamu visām Enerģētikas kopienas dibināšanas līguma pusēm un iestādēm.

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Vieta:

               Ministru padomes vārdā —

               ------------------------------

               Prezidentūra


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 23.1.2019
            COM(2019) 11 final
            2019/0008(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Bāzeles konvencijas par kontroli pār kaitīgo atkritumu robežšķērsojošo transportēšanu un to aizvākšanu četrpadsmitajā Pušu konferencē jautājumā par dažiem grozījumiem tās II, VIII un IX pielikumā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA PRIEKŠMETS

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, kas nosaka Savienības nostāju Bāzeles konvencijas Pušu konferences četrpadsmitajā sanāksmē sakarā ar paredzēto konvencijas pielikumu grozījumu pieņemšanu.

               2.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               2.1.Bāzeles Konvencija par kontroli pār kaitīgo atkritumu robežšķērsojošo transportēšanu un to aizvākšanu

               Bāzeles Konvencija par kontroli pār kaitīgo atkritumu robežšķērsojošo transportēšanu un to aizvākšanu (“konvencija”) tika pieņemta 1989. gada 22. martā un stājās spēkā 1992. gadā. Eiropas Savienība, kā arī tās dalībvalstis ir konvencijas puses
                  1
               . Pašlaik konvencija ir saistoša 186 līgumslēdzējām pusēm.

               Konvencijas stūrakmens ir zināmu veidu atkritumu eksporta, importa un tranzīta kontroles sistēma. Par atkritumu eksportu, uz kuru attiecas konvencija, iepriekš paziņo importētāju valstu un tranzīta valstu kompetentajām iestādēm. Paziņojumu nosūta eksportētāja valsts, un tā var arī pieprasīt ražotājiem vai eksportētājiem tādus paziņojumus nosūtīt pa savas kompetentās iestādes kanālu. Paziņojumus nosūta rakstiski, iekļaujot konvencijas V.A pielikumā norādītās deklarācijas un informāciju. Atkritumus eksportēt var tikai tad, ja visas attiecīgās valstis devušas rakstisku piekrišanu (konvencijas 6. pants).

               Konvencijas kontroles sistēma attiecas uz bīstamajiem atkritumiem, kuri ir definēti konvencijas 1. pantā un uzskaitīti VIII pielikumā, un uz II pielikumā uzskaitītajiem citiem atkritumiem, kurus veido no mājsaimniecībām savāktie atkritumi un mājsaimniecības atkritumu sadedzināšanas atlikumi. Konvencijas IX pielikumā ir uzskaitīti arī ieraksti attiecībā uz atkritumiem, kas neietilpst tās darbības jomā un kontroles sistēmā, ja vien šādos atkritumos nav vielas, kas pieder kādai I pielikumā norādītajai kategorijai, tādā mērā, ka tā rada III pielikumā norādītās bīstamās īpašības.

               2.2.Pušu konference

               Bāzeles konvencijas Pušu konference ir konvencijas galvenā lēmumu pieņēmēja. Tai ir pilnvaras grozīt konvencijas pielikumus, un tā tiek sasaukta reizi divos gados.

               Pušu konferences četrpadsmitā sanāksme (CoP14) no 2019. gada aprīļa līdz maijam risināsies Ženēvā.

               2.3.Paredzētais akts

               Viens no jautājumiem, kas jāiekļauj Pušu konferences četrpadsmitās sanāksmes pagaidu darba kārtībā, ir Norvēģijas priekšlikums grozīt dažus konvencijas pielikumus (“paredzētais akts”)
                  2
               .

               Paredzētais akts neparedz visus plastmasas atkritumus nodot Bāzeles konvencijas kontroles mehānismu pakļautībā, taču paredz šādu kontroles mehānismu pakļautībā nodot dažu veidu plastmasas atkritumus, atstājot citu veidu plastmasas atkritumus ārpus šādas kontroles (lai tos varētu turpināt tirgot bez paziņošanas eksportētājām/importētājām valstīm).

               Paredzētā akta mērķis ir grozīt vai pievienot ierakstus par plastmasas atkritumiem:

               –II pielikumā par nebīstamajiem plastmasas atkritumiem, kuri būtu jāpakļauj konvencijas kontroles sistēmai;

               –VIII pielikumā par bīstamajiem plastmasas atkritumiem, kuri arī būtu jāpakļauj kontroles sistēmai; un

               –IX pielikumā par nebīstamajiem plastmasas atkritumiem, kuri nebūtu jāpakļauj kontroles sistēmai, ja vien atkritumos nav pie kādas I pielikuma kategorijas piederīgas vielas tādā mērā, ka tā izrāda III pielikumā norādītu bīstamību.

               Norvēģijas iesniegtais priekšlikums grozīt konvencijas II, VIII un IX pielikumu tika paziņots Pusēm 2018. gada 26. oktobrī. Ja priekšlikumu pieņems, nebīstamos plastmasas atkritumus, kuri atbilst pārskatītajam IX pielikuma ierakstam, varēs turpināt tirgot starp valstīm saskaņā ar tādiem pašiem konvencijas nosacījumiem kā šobrīd, bet plastmasas atkritumi, kuriem nepieciešama īpaša izvērtēšana, un bīstamie plastmasas atkritumi jaunos ierakstos attiecīgi II un VIII pielikumā būs pakļauti konvencijas kontroles sistēmai.

               Konvencijas II, VIII un IX pielikuma grozījumi ES stāsies spēkā pēc to īstenošanas ar grozījumiem Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1013/2006 (2006. gada 14. jūnijs) par atkritumu sūtījumiem
                  3
               . Izmaiņas, kas skars pārvadātājus un iestādes eksportā no ES, būs atkarīgas no atkritumu veida un galamērķa valsts.

               Dažu kategoriju jauno bīstamo plastmasas atkritumu (uzskaitītas VIII pielikumā) eksports no ES uz valstīm, kas nav ESAO valstis, būs aizliegts. Lai veiktu šādu atkritumu eksportu ESAO valstu starpā, būs jāievēro paziņošanas procedūra. Dažu II pielikumā iekļauto veidu nebīstamo plastmasas atkritumu eksports no ES uz valstīm, kas nav ESAO valstis, arī būs aizliegts, ja vien ES nenolems piemērot paziņošanas procedūru, izdarot grozījumus Regulā (EK) Nr. 1013/2006 (kura jāpārskata līdz 2020. gada beigām). Lai veiktu šādu atkritumu eksportu ESAO valstu starpā, arī būs jāievēro paziņošanas procedūra. Visbeidzot, nebīstamo veidu plastmasas atkritumus, uz kuriem attiecas konvencijas IX pielikums, varēs eksportēt bez kādas kontroles, ar noteikumu, ka tiek izpildīti zināmi nosacījumi, nodrošinot, ka tos var viegli pārstrādāt importētājā valstī.

               Norvēģijas priekšlikuma automātiska īstenošana Regulā (EK) Nr. 1013/2006 paziņošanas procedūru attiecinātu arī uz Bāzeles konvencijas II vai VIII pielikuma jauniekļautajiem atkritumu sūtījumiem ES iekšienē.

               Konvencijas pielikumu grozīšanas kārtību reglamentē konvencijas 17. un 18. pants. Konkrētāk, grozījums ir jāierosina kādai no pusēm un sekretariātam par to jāpaziņo visām konvencijas pusēm vismaz sešus mēnešus pirms sanāksmes, kurā to paredzēts pieņemt, t. i., līdz 2018. gada 28. oktobrim sakarā ar CoP14. Turklāt šādi grozījumi ir jāpieņem Pušu konferences sanāksmē un tie var stāties spēkā sešus mēnešus pēc dienas, kad depozitārs izdarījis paziņojumu. Paredzētais akts Pusēm kļūs saistošs saskaņā ar konvencijas 18. panta 2. punkta c) apakšpunktu, kas nosaka: “pēc sešiem mēnešiem pēc tās dienas, kad Depozitārijs izsūtījis paziņojumu, pielikums stājas spēkā visām šīs Konvencijas Pusēm vai jebkuram no atbilstošajiem protokoliem, kuri nav snieguši paziņojumus atbilstoši augstāk norādītā b) apakšpunkta nolikumiem”.

               3.SAVIENĪBAS VĀRDĀ IEŅEMAMĀ NOSTĀJA

               Savienībai ir jāatbalsta konvencijas pielikumu grozījumi, kas groza vai pievieno ierakstus par plastmasas atkritumiem:

               –II pielikumā par nebīstamajiem plastmasas atkritumiem, kuri jāpakļauj konvencijas kontroles sistēmai;

               –VIII pielikumā par bīstamajiem plastmasas atkritumiem, kuri arī ir jāpakļauj kontroles sistēmai; un

               –IX pielikumā par nebīstamajiem plastmasas atkritumiem, kuri nebūtu jāpakļauj kontroles sistēmai, ja vien atkritumos nav pie kādas I pielikuma kategorijas piederīgas vielas tādā mērā, ka tā izrāda III pielikumā norādītu bīstamību.

               Ja iepriekš minētos konvencijas pielikumu grozījumus neizdarīs, pastāvēs ievērojams risks, ka plastmasas atkritumi tiks eksportēti uz valstīm, kurām nav atkritumu efektīvai savākšanai un apsaimniekošanai videi drošā veidā piemērotas infrastruktūras. Paredzētais akts palīdzēs:

               –uzlabot plastmasas atkritumu eksporta kontroli;

               –atbalstīt plastmasas atkritumu apsaimniekošanu videi drošā veidā;

               –samazināt risku, ka plastmasas atkritumi varētu nonākt vidē; un

               –novērst globālo vides problēmu – jūras piedrazojumu.

               2018. gada 16. janvārī pieņemtā ES stratēģija plastmasas jautājumos
                  4
                nosaka, ka starptautiskai rīcībai ir svarīga nozīme, lai novērstu būtiskākos okeānu plastmasas piedrazojuma cēloņus, proti, jaunattīstības un jaunietekmes valstu atkritumu apsaimniekošanas infrastruktūras nepietiekamību. Stratēģija plastmasas jautājumos īpaši piemin atbalsta pasākumus saskaņā ar Bāzeles konvenciju un nepieciešamību nodrošināt, lai ar plastmasu, ko sūta uz ārzemēm pārstrādei, rīkotos un to pārstrādātu tādos pašos apstākļos kā ES. Ievērojamu plastmasas atkritumu daļu ES eksportē uz trešām valstīm (3 milj. t 2016. gadā), lai gan joprojām pastāv neskaidrības par tās apstrādi, un pārrobežu problēmas aug sakarā ar starptautiskām norisēm, to starpā Ķīnas neseno lēmumu ierobežot zināmu veidu plastmasas atkritumu importu.

               Konvencijas noteikumi Savienībā tiek īstenoti ar Regulu (EK) Nr. 1013/2006. Šī regula attiecas uz eksportu no Savienības un importu tajā, kā arī sūtījumiem starp dalībvalstīm (1. pants). Regula ir spēkā arī Eiropas Ekonomikas zonā (“EEZ”)
                  5
               .

               Kad paredzētais akts būs pieņemts un stājies spēkā, to vajadzēs ieviest Savienības tiesību aktos un īpaši Regulā (EK) Nr. 1013/2006. Tas nozīmētu jaunu kontroles pasākumu piemērošanu II un VIII pielikuma jauniekļauto plastmasas atkritumu sūtījumiem ES un EEZ iekšienē (un aizliegumu šos atkritumus eksportēt uz valstīm, kas nav ESAO valstis). Lai gan, ņemot vērā iepriekš minētos iemeslus, šāda situācija būtu vēlama attiecībā uz eksportu no ES, tam varētu būt nevēlama un problemātiska ietekme uz pārstrādei paredzētu plastmasas atkritumu sūtījumiem ES un EEZ iekšienē, jo uz tiem tiktu attiecinātas jaunas paziņošanas procedūras. Uz šiem sūtījumiem jau attiecas Savienības tiesību aktu vides aizsardzības prasības par atkritumiem, un jaunu administratīvo procedūru ieviešana varētu vēl vairāk sarežģīt un padārdzināt plastmasas pārstrādi ES, vienlaikus radot tikai ierobežotus ieguvumus vidiskā ziņā.

               Lai saglabātu pašreizējo situāciju Savienībās un EEZ ietvaros, t. i., bez konvencijas kontroles sistēmas jauno plastmasas atkritumu sūtījumiem, par attiecīgajiem noteikumiem būtu jāziņo konvencijas sekretariātam saskaņā ar konvencijas 11. pantu. Šis pants ļauj Pusēm noslēgt divpusējus, daudzpusējus vai reģionālus nolīgumus vai vienošanās par atkritumu pārrobežu transportēšanu, ar nosacījumu, ka nolīgumi vai vienošanās saskan ar atkritumu apsaimniekošanu videi drošā veidā, ko prasa konvencija. Vienošanos vai nolīgumu noteikumiem jābūt vismaz tikpat nekaitīgiem videi, kādi ir konvencijā noteiktie, sevišķi – ievērojot jaunattīstības valstu intereses. Saskaņā ar 11. pantu ir iesniegti paziņojumi, piemēram, attiecībā uz ESAO Padomes Lēmumu
                  6
               .

               Līdz ar to šis Padomes lēmuma priekšlikums paredz, ka Savienība saskaņā ar konvencijas 11. pantu darīs zināmus sekretariātam noteikumus, ko piemēro attiecīgajiem plastmasas atkritumu sūtījumiem Savienībā un EEZ, ciktāl šie noteikumi atšķiras no paredzētā akta, un konkretizējot, ka mūsu noteikumi balstās uz apsaimniekošanu videi drošā veidā, kas saskan ar konvenciju. Tāpat būs jāveic pasākumi, lai informētu ESAO sekretariātu par aprakstīto situāciju, jo konvencijas pielikumu grozījumi ir saistīti ar iepriekš minēto ESAO lēmumu.

               4.JURIDISKAIS PAMATS

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  7
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Bāzeles konvencijas Pušu konference ir konvencijas izveidota struktūra.

               Aktam, kuru Pušu konference tiek aicināta pieņemt, būs tiesiskas sekas. Paredzētais akts saskaņā ar konvencijas 18. pantu būs saistošs starptautisko tiesību nozīmē. Tas spēj izšķirīgi ietekmēt ES tiesību aktu saturu, proti, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1013/2006 (2006. gada 14. jūnijs) par atkritumu sūtījumiem. Regula īsteno konvenciju, cita starpā nosakot procedūras eksportam no Savienības un importam Savienībā, kā arī sūtījumiem starp dalībvalstīm. Regulu piemēro arī EEZ.

               Grozot konvencijas pielikumus, šie grozījumi būtu jāīsteno Regulā (EK) Nr. 1013/2006 (iespējams, izņemot noteikumus par atkritumu sūtījumiem ES iekšienē, kā paskaidrots iepriekš).

               Paredzētais akts nepapildina un negroza Nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu pieņemamā lēmuma materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā paredzētā akta mērķa un satura, attiecībā uz kuru ieņem nostāju Savienības vārdā. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais vai dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz vides aizsardzību.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 192. panta 1. punkts.

               4.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam jābūt LESD 192. panta 1. punktam saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               2019/0008 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Bāzeles konvencijas par kontroli pār kaitīgo atkritumu robežšķērsojošo transportēšanu un to aizvākšanu četrpadsmitajā Pušu konferencē jautājumā par dažiem grozījumiem tās II, VIII un IX pielikumā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu sasaistē ar tā 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)ar Padomes Lēmumu 93/98/EEK par 1989. gada 22. marta Bāzeles konvencijas par bīstamo atkritumu starptautisko pārvadājumu un to apglabāšanas kontroli noslēgšanu Kopienas vārdā
                  8
                Savienība noslēdza Bāzeles Konvenciju par kontroli pār kaitīgo atkritumu robežšķērsojošo transportēšanu un to aizvākšanu (“konvencija”), un tā stājās spēkā 1992. gadā.

               (2)Saskaņā ar konvencijas 15. pantu Pušu konference, ja nepieciešams, izskata un pieņem konvencijas grozījumus.

               (3)Pušu konferencē četrpadsmitajā sanāksmē no 2019. gada aprīļa līdz maijam jāizskata konvencijas pielikumu grozījumu pieņemšana nolūkā grozīt vai pievienot ierakstus par plastmasas atkritumiem:

               –II pielikumā par nebīstamajiem plastmasas atkritumiem, kuri jāpakļauj konvencijas kontroles sistēmai;

               –VIII pielikumā par bīstamajiem plastmasas atkritumiem, kuri arī būtu jāpakļauj kontroles sistēmai; un

               –IX pielikumā par nebīstamajiem plastmasas atkritumiem, kuri nebūtu jāpakļauj kontroles sistēmai, ja vien atkritumos nav pie kādas I pielikuma kategorijas piederīgas vielas tādā mērā, ka tā izrāda III pielikumā norādītu bīstamību.

               (4)Norvēģijas iesniegtais priekšlikums grozīt konvencijas II, VIII un IX pielikumu tika izdalīts Pusēm 2018. gada 26. oktobrī. Ja priekšlikumu pieņems, nebīstamos plastmasas atkritumus, kuri atbilst pārskatītajam IX pielikuma ierakstam, varēs turpināt tirgot starp valstīm saskaņā ar tādiem pašiem konvencijas nosacījumiem kā šobrīd, bet plastmasas atkritumi, kuriem nepieciešama īpaša izvērtēšana, un bīstamie plastmasas atkritumi jaunos ierakstos attiecīgi II un VIII pielikumā būtu pakļauti konvencijas kontroles sistēmai.

               (5)Pienākas noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Pušu konferencē, jo paredzētais akts Savienībai būs saistošs un spēs izšķirīgi ietekmēt Savienības tiesību aktu saturu, proti, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1013/2006 (2006. gada 14. jūnijs) par atkritumu sūtījumiem
                  9
               .

               (6)Savienībai jāatbalsta iepriekš minētie konvencijas pielikumu grozījumi, jo tie palīdzēs uzlabot plastmasas atkritumu eksportu, novērst plastmasas atkritumu eksportēšanu uz valstīm, kurām nav efektīvai atkritumu savākšanai un apsaimniekošanai videi drošā veidā atbilstīgas infrastruktūras, atbalstīt plastmasas atkritumu apsaimniekošanu videi drošā veidā, mazināt risku, ka plastmasas atkritumi nokļūs vidē, un novērst globālo vides problēmu – jūras piedrazojumu.

               (7)Pienākas saglabāt pašreizējo situāciju ar plastmasas atkritumu sūtījumiem Savienībā un EEZ un tāpēc nepiemērot Bāzeles konvencijas kontroles sistēmu atkritumiem, kurus Bāzeles konvencijas Pušu konferences četrpadsmitajā sanāksmē varētu iekļaut II un VIII pielikumā. Tādēļ Savienībai jādara zināmi Savienības tiesību aktu noteikumi, ko piemēro attiecīgo plastmasas atkritumu sūtījumiem Savienībā un EEZ, ciktāl šie noteikumi atšķiras no paredzētā akta, un konkretizējot, ka mūsu noteikumi balstās uz sistēmu, kura atkritumus apsaimnieko videi drošā veidā, kas saskan ar konvenciju. Šo paziņojumu sniedz konvencijas sekretariātam saskaņā ar konvencijas 11. pantu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1.Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Bāzeles konvencijas Pušu konferences četrpadsmitajā sanāksmē, ir šāda, ievērojot 2. punktu:

               Savienība atbalsta konvencijas pielikumu grozījumus, kas groza vai pievieno ierakstus par plastmasas atkritumiem:

               –II pielikumā par nebīstamajiem plastmasas atkritumiem, kuri jāpakļauj konvencijas kontroles sistēmai;

               –VIII pielikumā par bīstamajiem plastmasas atkritumiem, kuri arī būtu jāpakļauj kontroles sistēmai; un

               –IX pielikumā par nebīstamajiem plastmasas atkritumiem, kuri nebūtu jāpakļauj kontroles sistēmai, ja vien atkritumos nav pie kādas I pielikuma kategorijas piederīgas vielas tādā mērā, ka tā izrāda III pielikumā norādītu bīstamību.

               2.Kad Bāzeles konvencijas Pušu konference būs pieņēmusi paredzēto aktu, Savienība saskaņā ar konvencijas 11. pantu konvencijas sekretariātam darīs zināmus Savienības tiesību aktu noteikumus, ko piemēro plastmasas atkritumu sūtījumiem, uz kuriem Savienībā un EEZ attiecas paredzētais akts, ciktāl šie noteikumi atšķiras no paredzētā akta.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Padomes Lēmums 93/98/EEK par slēdzienu Kopienas vārdā attiecībā uz 1989. gada 22. marta Bāzeles Konvenciju par bīstamo atkritumu starptautisko pārvadājumu un to apglabāšanas kontroli, OV L 39, 16.2.1993., 1. lpp.

                     (2)

                        Priekšlikums ir pieejams Bāzeles konvencijas tīmekļa vietnē, sk. http://www.basel.int/TheConvention/Communications/tabid/1596/Default.aspx

                     (3)

                        OV L 190, 12.7.2006., 1. lpp.

                     (4)

                        Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai "Eiropas stratēģija attiecībā uz plastmasu aprites ekonomikā", COM(2018) 28 final.

                     (5)

                        EEZ Apvienotās komitejas Lēmums Nr. 73/2008 (2008. gada 6. jūnijs).

                     (6)

                        C(2001) 107 galīgā redakcija par reģenerācijai paredzēto atkritumu pārrobežu pārvietošanas kontroli,
                  http://www.basel.int/Countries/Agreements/tabid/1482/Default.aspx

                     (7)

                        Eiropas Savienības Tiesas 2014. gada 7. oktobra spriedums, Vācija pret Padomi, Lieta C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (8)

                        OV L 39, 16.2.1993., 1. lpp.

                     (9)

                        OV L 190, 12.7.2006., 1. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 31.1.2019
            COM(2019) 26 final
            2019/0013(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju attiecībā uz dažu noteikumu piemērošanu, kas noteikti Padomes Lēmumā 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, Padomes Lēmumā 2008/616/TI par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši — apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, un tā pielikumā, un Padomes Pamatlēmumā 2009/905/TI par tādu tiesu ekspertīžu pakalpojumu sniedzēju akreditāciju, kuri veic laboratoriju darbības

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Padomes 2008. gada 23. jūnija Lēmums 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību
                  1
                (“Prīmes lēmums”), tika pieņemts, lai Eiropas Savienības tiesiskajā regulējumā iekļautu iepriekšējā Prīmes Līguma noteikumus par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu, pārrobežu noziedzību un nelegālu migrāciju, par ko 2005. gada 27. maijā vienojās septiņas Eiropas valstis. Tajā pašā dienā Padome pieņēma arī 2008. gada 23. jūnija Lēmumu 2008/616/TI par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši — apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību
                  2
                (“Prīmes īstenošanas lēmums”), kurā ir paredzēti tehniskie noteikumi, kas vajadzīgi, lai īstenotu Lēmumu 2008/615/TI.

               Prīmes lēmums un Prīmes īstenošanas lēmums ir paredzēti, lai uzlabotu informācijas apmaiņu starp iestādēm, kas ir atbildīgas par noziedzīgu nodarījumu novēršanu un izmeklēšanu, un uzlabotu policijas un tiesu iestāžu pārrobežu sadarbību starp Savienības dalībvalstīm. Prīmes lēmums, inter alia, ietver noteikumus, saskaņā ar kuriem dalībvalstis savstarpēji piešķir cita citai piekļuves tiesības savām automatizētajām DNS analīzes datnēm, automatizētajām pirkstu nospiedumu identifikācijas sistēmām un transportlīdzekļu reģistrācijas datiem. Datu salīdzināšanā iegūtā informācija dos iespēju izmantot jaunus izmeklēšanas paņēmienus, un tādējādi tai būs ļoti svarīga nozīme, palīdzot dalībvalstu tiesībaizsardzības un tiesu iestādēm.

               Padome 2009. gada 30. novembrī pieņēma Padomes Pamatlēmumu 2009/905/TI par tādu tiesu ekspertīžu pakalpojumu sniedzēju akreditāciju, kuri veic laboratoriju darbības
                  3
                (“Tiesu ekspertīzes lēmums”). Minētajā Padomes pamatlēmumā ir paredzētas prasības DNS un pirkstu nospiedumu datu apmaiņai ar mērķi nodrošināt, lai attiecīgās par noziedzīgu nodarījumu novēršanu, atklāšanu un izmeklēšanu atbildīgās iestādes atzītu, ka akreditēta tiesu ekspertīžu pakalpojumu sniedzēja laboratorijas darbību rezultāti, kas gūti vienā dalībvalstī, ir vienlīdz uzticami kā laboratorijas darbību rezultāti, kuras jebkurā citā dalībvalstī veicis tiesu ekspertīžu pakalpojumu sniedzējs, kurš ir akreditēts kā atbilstīgs EN ISO/IEC 17025.

               Komisija 2015. gada oktobrī iesniedza Padomei ieteikumu Padomes lēmumam, ar ko pilnvaro sākt sarunas nolīgumu noslēgšanai ar Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti attiecībā uz dažu noteikumu piemērošanu, kas noteikti Padomes Lēmumā 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, Padomes Lēmumā 2008/616/TI par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši — apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, un tā pielikumā, ieskaitot pielikumu (Sarunu norādes).

                  Padome 2016. gada 10. jūnijā pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti attiecībā uz dažu noteikumu piemērošanu, kas noteikti Padomes Lēmumā 2008/615/TI, Padomes Lēmumā 2008/616/TI un tā pielikumā, un Padomes Pamatlēmumā 2009/905/TI par tādu tiesu ekspertīžu pakalpojumu sniedzēju akreditāciju, kuri veic laboratoriju darbības. Sarunas ar abām valstīm tika sekmīgi pabeigtas, un 2018. gada 24. maijā tās parafēja Nolīgumu.

                  Komisija uzskata, ka mērķi, kurus Padome bija izvirzījusi sarunu norādēs, tika sasniegti un ka Nolīguma projekts ir Savienībai pieņemams.

               Šā starptautiskā nolīguma starp ES un Šveices Konfederāciju mērķis ir uzlabot un vienkāršot automatizēto informācijas un izlūkdatu apmaiņu starp dalībvalstu un asociēto valstu tiesībaizsardzības iestādēm, lai veicinātu policijas starptautisko sadarbību. Lai veicinātu policijas pārrobežu sadarbību, bez šaubām, būtiska ir visu dalībvalstu iespēja piekļūt Šveices Konfederācijas datubāzēm attiecībā uz DNS, pirkstu nospiedumu un transportlīdzekļu reģistrācijas datiem un otrādi. Rīkojoties atsevišķi, dalībvalstis nevar pietiekami uzlabot informācijas apmaiņu tiesībaizsardzības jomā, lai saglabātu drošību Eiropas Savienībā, ņemot vērā starptautiskās noziedzības būtību, kuru neaptur ES robežas.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem politikas jomā

               Padomes 2006. gada 18. decembra Pamatlēmums 2006/960/TI par Eiropas Savienības dalībvalstu tiesībaizsardzības iestāžu informācijas un izlūkdatu apmaiņas vienkāršošanu
                  4
               , tā sauktā “Zviedrijas iniciatīva”, pilnveido Šengenas acquis noteikumus atbilstīgi Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā
                  5
               .

               Zviedrijas iniciatīva zināmā mērā ir saistīta ar Prīmes lēmumu, jo Zviedrijas iniciatīvā ir paredzēti noteikumi, saskaņā ar kuriem dalībvalstu un asociēto valstu tiesībaizsardzības iestādes var efektīvi veikt apmaiņu ar informāciju un izlūkdatiem, izmeklējot noziedzīgus nodarījumus vai vācot izlūkdatus par tiem. Saskaņā ar Zviedrijas iniciatīvas 5. panta 1. punktu informāciju un izlūkdatus var pieprasīt, lai atklātu, novērstu vai izmeklētu nodarījumu, ja ir faktiski iemesli uzskatīt, ka attiecīgā informācija un izlūkdati ir pieejami citā dalībvalstī. Automatizētā informācijas apmaiņa saskaņā ar Prīmes lēmumu ir piemērota šādu faktisko iemeslu konstatēšanai.

               Turklāt saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 603/2013
                  6
                20. panta 1. punktu, pirms veikt piekļuves pieprasījumu Eurodac tiesībaizsardzības nolūkos, dalībvalstīm vispirms jāpārbauda pirkstu nospiedumu datubāzes, kas ir pieejamas saskaņā ar valsts tiesību aktiem, un jāsalīdzina pirkstu nospiedumu datu kopa ar citu dalībvalstu automatizētajām pirkstu nospiedumu datubāzēm saskaņā ar Prīmes lēmumu. Dalībvalstis, kuras neatbilst priekšnosacījumam, lai veiktu Prīmes pārbaudi, kas ir obligāts priekšnoteikums, nevarēs iesniegt pieprasījumu par piekļuvi Eurodac tiesībaizsardzības nolūkos.

               Padome 2015. gada 14. decembrī pilnvaroja Komisiju sākt sarunas par nolīgumiem starp Savienību, no vienas puses, un Dāniju, Islandi, Norvēģiju, Šveici un Lihtenšteinu, no otras puses, par kārtību, kādā šīs valstis piedalās Regulas (ES) Nr. 603/2013 VI nodaļā minētajā procedūrā salīdzināšanai un datu pārsūtīšanai tiesībaizsardzības nolūkos.

               2010. gada 26. jūlijā tika noslēgts starptautiskais Nolīgums starp Eiropas Savienību un Islandi un Norvēģiju attiecībā uz dažu noteikumu piemērošanu, kas noteikti Padomes Lēmumā 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, un Padomes Lēmumā 2008/616/TI par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību.

               Saskaņā ar 3. pantu Protokolā Nr. 21
                  7
                par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, triju mēnešu laikā pēc tam, kad Komisija pieņēmusi šo Padomes lēmuma priekšlikumu, šīs dalībvalstis paziņo, ka tās vēlas piedalīties tā pieņemšanā un piemērošanā.

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22
                  8
                par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  Šā Padomes lēmuma priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 82. panta 1. punkta d) apakšpunkts un 87. panta 2. punkta a) apakšpunkts saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu.

               Lai noslēgtu Nolīgumu saskaņā ar LESD 218. panta 6. punkta a) un v) apakšpunktu, ir vajadzīga Eiropas Parlamenta piekrišana.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu Nolīguma mērķus var sasniegt tikai Savienības līmenī.

               •Proporcionalitāte

                  Lai veicinātu starptautisko sadarbību šajā jomā, ir būtiski svarīgi, lai visi dalībnieki, kas veic datu apmaiņu saskaņā ar Prīmes sistēmu, īstenotu vienus un tos pašus tehniskos, procesuālos un datu aizsardzības standartus un prasības nolūkā nodrošināt ātru, efektīvu un precīzu informācijas apmaiņu. Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu, jo tajā paredzēti vienīgi tie pasākumi, kas ir vajadzīgi, lai sasniegtu mērķus — Šveices Konfederācijas efektīvu dalību Prīmes lēmumu un Tiesu ekspertīzes lēmuma īstenošanā.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

                  Šis priekšlikums ir saskaņā ar LESD 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu, kurā paredzēts, ka Padome pieņem lēmumus par starptautiskiem nolīgumiem pēc tam, kad saņemta Eiropas Parlamenta piekrišana.

               3.EX POST NOVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ex post novērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes

                  Neattiecas.

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Padome ir informēta, un ar to apspriedās attiecīgajā Padomes darba grupā (DAPIX). Eiropas Parlaments (LIBE komiteja) ir informēts.

               •Pamattiesības

                  Nolīgums pilnībā atbilst pamattiesībām un datu aizsardzības principiem, kas noteikti Prīmes lēmumā (6. nodaļa).

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Nolīguma 8. apsvērumā ir noteikts, ka Šveices Konfederācijai būtu jāsedz izmaksas, kas radušās tās iestādēm saistībā ar Nolīguma piemērošanu. Nolīguma 1. panta 1. punktā ir uzskaitīti Prīmes lēmuma piemērojamie panti, tostarp 34. pants, kurā noteikts, ka katra dalībvalsts sedz operatīvos izdevumus, kas to iestādēm radušies saistībā ar Prīmes lēmuma piemērošanu. Nolīguma 1. panta 4. punktā dalībvalstīm ir noteikts līdzīgs pienākums attiecībā uz Tiesu ekspertīzes lēmumu. Tādējādi Savienības budžets netiek ietekmēts.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Īstenošana, tostarp iepriekšēja izvērtēšana, ko veic Padome un dalībvalstis, paziņojumi un deklarācijas ir aprakstītas Nolīguma 8. pantā.

               •Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums

               Nolīgumā ir uzskaitīti Prīmes lēmuma, Prīmes īstenošanas lēmuma un Tiesu ekspertīzes lēmuma noteikumi, kas pēc Nolīguma stāšanās spēkā kļūst piemērojami Šveices Konfederācijai.

               Nolīgumā ir arī noteikumi par vienādu piemērošanu (3. pants), strīdu izšķiršanu (4. pants), grozījumiem (5. pants), paziņojumiem un deklarācijām (8. pants). Līgumslēdzējas puses vienojas kopīgi pārskatīt Nolīgumu vēlākais piecus gadus pēc tā stāšanās spēkā (6. pants). Nolīgums tiek noslēgts uz nenoteiktu laiku, un viena no Līgumslēdzējām pusēm jebkurā laikā var izbeigt Nolīguma darbību (10. pants).

               2019/0013 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju attiecībā uz dažu noteikumu piemērošanu, kas noteikti Padomes Lēmumā 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, Padomes Lēmumā 2008/616/TI par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši — apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, un tā pielikumā, un Padomes Pamatlēmumā 2009/905/TI par tādu tiesu ekspertīžu pakalpojumu sniedzēju akreditāciju, kuri veic laboratoriju darbības

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 82. panta 1. punkta d) apakšpunktu un 87. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar [XXX] Padomes Lēmumu [XXX]
                  9
                Nolīgums starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju attiecībā uz dažu noteikumu piemērošanu, kas noteikti Padomes Lēmumā 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību
                  10
               , Padomes Lēmumā 2008/616/TI par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši — apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību
                  11
               , un tā pielikumā, un Padomes Pamatlēmumā 2009/905/TI par tādu tiesu ekspertīžu pakalpojumu sniedzēju akreditāciju, kuri veic laboratoriju darbības
                  12
                (“Nolīgums”), tika parakstīts [XXX], ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.

               (2)Rīkojoties atsevišķi, dalībvalstis nevar pietiekami uzlabot informācijas apmaiņu tiesībaizsardzības jomā, lai saglabātu drošību Savienībā, ņemot vērā starptautiskās noziedzības būtību, kuru neaptur Savienības robežas. Iespēja visām dalībvalstīm un Šveices Konfederācijai nodrošināt savstarpēju piekļuvi valstu datubāzēm attiecībā uz DNS analīzes datnēm, pirkstu nospiedumu identifikācijas sistēmām un transportlīdzekļu reģistrācijas datiem ir ļoti svarīga, lai veicinātu pārrobežu sadarbību tiesībaizsardzības jomā.

               (3)Saskaņā ar Nolīguma 8. pantu dažus tā noteikumus piemēro provizoriski no tā parakstīšanas dienas.

               (4)Nolīgums būtu jāapstiprina Eiropas Savienības vārdā.

               (5)[Saskaņā ar 3. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, minētās dalībvalstis ir paziņojušas, ka tās vēlas piedalīties šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.]

               (6)Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju attiecībā uz dažu noteikumu piemērošanu, kas noteikti Padomes Lēmumā 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, Padomes Lēmumā 2008/616/TI par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši — apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, un tā pielikumā, un Padomes Pamatlēmumā 2009/905/TI par tādu tiesu ekspertīžu pakalpojumu sniedzēju akreditāciju, kuri veic laboratoriju darbības (“Nolīgums”).

               2. pants

               Padomes priekšsēdētājs ieceļ personu, kura ir pilnvarota Eiropas Savienības vārdā veikt Nolīguma 8. panta 1. punktā paredzēto paziņošanu, lai paustu Eiropas Savienības piekrišanu uzņemties Nolīguma
                  13
                saistības.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 210, 6.8.2008., 1. lpp.

                     (2)

                        OV L 210, 6.8.2008., 12. lpp.

                     (3)

                        OV L 322, 9.12.2009., 14. lpp.

                     (4)

                        OV L 386, 29.12.2006., 89. lpp.

                     (5)

                        OV L 53, 27.2.2008., 52. lpp.

                     (6)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 603/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par pirkstu nospiedumu salīdzināšanas sistēmas Eurodac izveidi, lai efektīvi piemērotu Regulu (ES) Nr. 604/2013, ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm, un par dalībvalstu tiesībaizsardzības iestāžu un Eiropola pieprasījumiem veikt salīdzināšanu ar Eurodac datiem tiesībaizsardzības nolūkos, un ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 1077/2011, ar ko izveido Eiropas Aģentūru lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā (pārstrādāta versija) (OV L 180, 29.6.2013., 1. lpp.).

                     (7)

                        OV C 202, 7.6.2016., 295. lpp.

                     (8)

                        OV C 326, 26.10.2012., 299. lpp.

                     (9)

                        Padomes [XXX] Lēmums [XXX] par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu dažus noteikumus Nolīgumā starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju attiecībā uz dažu noteikumu piemērošanu, kas noteikti Padomes Lēmumā 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, Padomes Lēmumā 2008/616/TI par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši — apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, un tā pielikumā, un Padomes Pamatlēmumā 2009/905/TI par tādu tiesu ekspertīžu pakalpojumu sniedzēju akreditāciju, kuri veic laboratoriju darbības (OV L […], […], […]. lpp.).

                     (10)

                        Padomes Lēmums 2008/615/TI (2008. gada 23. jūnijs) par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību (OV L 210, 6.8.2008., 1. lpp.).

                     (11)

                        Padomes Lēmums 2008/616/TI (2008. gada 23. jūnijs) par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši — apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību (OV L 210, 6.8.2008., 12. lpp.).

                     (12)

                        Padomes Pamatlēmums 2009/905/TI (2009. gada 30. novembris) par tādu tiesu ekspertīžu pakalpojumu sniedzēju akreditāciju, kuri veic laboratoriju darbības (OV L 322, 9.12.2009., 14. lpp.).

                     (13)

                        Nolīguma spēkā stāšanās dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 6.2.2019
            COM(2019) 52 final
            2019/0025(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Stokholmas Konvencijas par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem Pušu konferences devītajā sanāksmē attiecībā uz priekšlikumiem par grozījumiem A un B pielikumā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar kuru nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Stokholmas konvencijas Pušu konferencē saistībā ar lēmumiem, kurus paredzēts pieņemt nolūkā grozīt A un B pielikumu, proti, iekļaut jaunas ķimikālijas un grozīt esošos ierakstus.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Stokholmas konvencija

               Stokholmas Konvencijas par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem (“konvencija”) mērķis ir aizsargāt cilvēka veselību un vidi pret noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem (NOP). Konvencija uzliek pusēm juridiski saistošus pienākumus veikt pasākumus, ar ko izskauž vai ierobežo NOP ražošanu un izmantošanu, kā arī importu un eksportu. Pusēm ir arī pienākums veikt pasākumus, ar ko samazina vai izskauž izplūdes no NOP netīšas ražošanas un izplūdes no uzkrājumiem un atkritumiem.

               Minētais nolīgums stājās spēkā 2004. gada 24. februārī.

               Eiropas Savienība un 27 dalībvalstis ir konvencijas puses
                  1
               .

               2.2.Stokholmas konvencijas Pušu konference

               Pušu konference ir izveidota ar konvencijas 19. pantu, un tā ir Stokholmas konvencijas pārvaldības struktūra. Šī struktūra parasti tiekas reizi divos gados, lai pārraudzītu konvencijas ieviešanu. Tā arī izvērtē ķīmikālijas, kuras izskatīšanai iesniegusi NOP izvērtēšanas komisija.

               Saskaņā ar konvencijas 23. pantu katrai pusei ir viena balss. Taču tādas reģionālas ekonomiskās integrācijas organizācijas kā ES savas tiesības balsot izmanto par tik balsīm, cik no tās dalībvalstīm ir konvencijas puses.

               2.3.Paredzētais Pušu konferences akts

               Devītajā kārtējā sanāksmē, kas norisēs no 2019. gada 29. aprīļa līdz 10. maijam, Pušu konference izvērtēs vajadzību pieņemt lēmumus par jaunu ķimikāliju iekļaušanu konvencijas A, B un/vai C pielikumā vai esošo ierakstu grozīšanu šajos pielikumos.

               Paredzēto aktu mērķis ir konvencijas A, B un/vai C pielikumā iekļaut jaunas ķimikālijas vai grozīt esošos ierakstus. Ķimikāliju iekļaušana A, B un/vai C pielikuma sarakstā nozīmē, ka uz tām attieksies pasākumi, kuru mērķis ir izskaust vai ierobežot šādu ķimikāliju ražošanu un izmantošanu, tai skaitā samazināt vai izskaust netīšas izplūdes. Esošos ierakstus groza ar mērķi panākt mazāku skaitu atbrīvojumu no kontroles pasākumiem.

               Paredzētais akts pusēm kļūs saistošs saskaņā ar konvencijas 22. panta 4. punktu, kas nosaka: “Uz šīs Konvencijas A, B vai C pielikuma grozījumu ierosināšanu, pieņemšanu un spēkā stāšanos attiecas tā pati kārtība, kāda noteikta attiecībā uz šīs Konvencijas papildu pielikuma ierosināšanu, pieņemšanu un spēkā stāšanos, izņemot, ka A, B vai C pielikuma grozījumi nestājas spēkā attiecībā uz jebkuru Pusi, kura iesniegusi deklarāciju atbilstoši 25. panta 4. punkta nosacījumiem, un šajā gadījumā šādi grozījumi stājas spēkā attiecībā uz šo Pusi deviņdesmitajā dienā pēc šā grozījuma ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās instrumenta deponēšanas Depozitārijā.”

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Komisija iesniedz Padomei priekšlikumu lēmumam, ar kuru Savienības vārdā Pušu konferences devītajā sanāksmē atbalsta lēmumus izdarīt grozījumus konvencijas A un B pielikumā. Ar šiem lēmumiem A pielikumā tiks iekļautas jaunas ķimikālijas, kā rezultātā uz tām attieksies konvencijā noteiktie pienākumi, proti, samazināt vai izskaust izplūdes no netīšas ražošanas un izmantošanas. Turklāt ir sagaidāms, ka Pušu konference pieņems lēmumu, ar kuru svītros vai grozīs dažus izņēmumus, kas attiecas uz konvencijas B pielikumā jau iekļauto ķimikāliju izmantošanu.

               Pušu konferencei iesniegto lēmumu priekšlikumu pamatā ir ieteikumi, ko sniegusi Noturīgo organisko piesārņotāju izvērtēšanas komisija (NOP izvērtēšanas komisija), kas ir Pušu konferences pārraudzībā esoša palīgstruktūra. Ir konstatēts, ka ķimikālijas, ko NOP izvērtēšanas komisija ieteica iekļaut konvencijas A pielikumā, atbilst konvencijas D pielikumā noteiktajiem kritērijiem. NOP izvērtēšanas komisijas ieteikumi svītrot vai grozīt izņēmumus, kas piešķirti attiecībā uz konvencijā iekļauto ķimikāliju izmantošanu, ir balstīti uz pieejamo alternatīvu novērtējumu.

               Ņemot vērā Savienības vadošo lomu vides politikas veidošanā, tai ir ļoti svarīgi atkārtoti apliecināt savu globālo apņemšanos veicināt starptautisku vides nolīgumu un standartu labāku ieviešanu. Tas paredz, ka Savienība atbalsta un īsteno šādu nolīgumu zinātnisko palīgstruktūru pieņemtos ieteikumus un ievēro šajos nolīgumos noteiktos kritērijus, uz kuriem šādi ieteikumi ir balstīti.

               Šī iniciatīva arī atbilst Junkera izvirzītajai prioritātei panākt, lai, īstenojot ilgtspējīgas attīstības mērķus, it īpaši labas veselības (3) un atbildīga patēriņa un ražošanas (12) mērķus, un 7. vides rīcības programmu, ES kļūtu par spēcīgāku globālo aktoru.

               Tāpēc ierosinātie lēmumi iekļaut A pielikumā dikofolu un perfluoroktānskābi (PFOA), tās sāļus un ar PFOA saistītos savienojumus Savienībai būtu jāatbalsta. Šīm ķimikālijām Savienības tiesību aktos jau ir noteikti ierobežojumi, kas ir līdzīgi konvencijas ierobežojumiem. Dikofola izmantošana Savienībā ir aizliegta ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 2032/2003
                  2
                un Komisijas Lēmumu 2008/764/EK
                  3
               . Perfluoroktānskābes (PFOA), tās sāļu un ar PFOA saistīto savienojumu izmantošana ir ierobežota ar Komisijas Regulu (ES) 2017/1000
                  4
               .

               NOP izvērtēšanas komisijas Lēmumā POPRC-14/2 ieteikts perfluoroktānskābi (PFOA), tās sāļus un ar PFOA saistītus savienojumus konvencijā iekļaut ar dažiem īpašiem izņēmumiem. Minētais ieteikums ir sniegts pēc pušu un ieinteresēto personu (tai skaitā arī Savienības) iesniegtās informācijas izskatīšanas, un tas atspoguļo vajadzību dažos konkrētos lietojumos turpināt PFOA izmantošanu. Daži no īpašajiem izņēmumiem būtu nepieciešami Savienībai, ko apliecina Komisijas Regula (ES) 2017/1000, kurā ir normas, kas Savienībā ļauj turpināt PFOA izmantošanu dažos konkrētos lietojumos.

               Savienībai būtu jāatbalsta arī tas, ka B pielikumā tiek svītroti vai grozīti perfluoroktānsulfoskābes (PFOS), tās sāļu un perfluoroktānsulfonilfluorīda (PFOSF) pieļaujamie izmantošanas mērķi un īpaši izņēmumi attiecībā uz to izmantošanu. Neviens no pieļaujamajiem izmantošanas mērķiem un īpašajiem izņēmumiem, ko ieteikts svītrot, Savienībā vairs nav aktuāls.

               Tā kā grozījumi A un B pielikumā Savienībai būs juridiski saistoši un būs jāatspoguļo Regulā (EK) Nr. 850/2004, ar kuru Stokholmas konvenciju īsteno Savienībā, būtu jānosaka nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Pušu konferencē.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā ir paredzēti lēmumi, kas nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  5
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Pušu konference ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, Stokholmas Konvenciju par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem.

               Aktam, kuru Pušu konference tiek aicināta pieņemt, būs tiesiskas sekas. Paredzētais akts saskaņā ar Stokholmas konvencijas 22. panta 4. punktu būs saistošs starptautisko tiesību nozīmē, un tas būs jāatspoguļo Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 850/2004 par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem un ar ko groza Direktīvu 79/117/EEK
                  6
               . Tam par iemeslu ir fakts, ka minētās regulas 14. panta 1. punktā ir noteikts, ka ikreiz, kad konvencijā iekļauj kādu vielu, regulas I, II un III pielikumā jāizdara grozījumi.

               Paredzētais akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto institucionālo sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu pieņemama lēmuma materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā paredzētā akta mērķa un satura, attiecībā uz kuru ieņem nostāju Savienības vārdā. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais vai dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs ir saistīti ar vidi.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 192. panta 1. punkts.

               4.3.Secinājums

               Par ierosinātā lēmuma juridisko pamatu būtu jānosaka LESD 192. panta 1. punkts sasaistē ar 218. panta 9. punktu.

               2019/0025 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Stokholmas Konvencijas par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem Pušu konferences devītajā sanāksmē attiecībā uz priekšlikumiem par grozījumiem A un B pielikumā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Stokholmas Konvencija par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem (“konvencija”) stājās spēkā 2004. gada 17. maijā un Savienības vārdā tika noslēgta ar Padomes Lēmumu 2006/507/EK
                  7
               .

               (2)Savienībā Stokholmas konvenciju īsteno ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 850/2004
                  8
               .

               (3)Saskaņā ar konvencijas 8. pantu par ķimikālijas iekļaušanu sarakstā A, B un/vai C pielikumā un par saistīto kontroles pasākumu noteikšanu lemj Pušu konference.

               (4)Paredzams, ka Stokholmas konvencijas Pušu konferences devītajā sanāksmē tiks pieņemti lēmumi A pielikumā iekļaut jaunas ķimikālijas un B pielikumā grozīt esošu ierakstu.

               (5)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Pušu konferencē, jo lēmumi būs Savienībai saistoši.

               (6)Lai aizsargātu cilvēka veselību un vidi no turpmākas dikofola un perfluoroktānskābes (PFOA), tās sāļu un ar to saistīto savienojumu izdalīšanās, šo ķimikāliju ražošana un izmantošana jāsamazina vai jāizskauž pasaules mērogā un jāatbalsta to iekļaušana konvencijā. Turklāt ir nepieciešams vēl lielākā mērā samazināt vai izskaust perfluoroktānsulfoskābes (PFOS), tās sāļu un perfluoroktānsulfonilfluorīda (PFOSF) izmantošanu, B pielikumā svītrojot vai grozot pieļaujamos izmantošanas mērķus un īpašos izņēmumus,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               1.Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Stokholmas konvencijas Pušu konferences devītajā sanāksmē saskaņā ar Noturīgo organisko piesārņotāju izvērtēšanas komisijas attiecīgajiem ieteikumiem, ir atbalstīt šādus priekšlikumus:

               –iekļaut konvencijas A pielikumā dikofolu, neparedzot nekādus īpašus izņēmumus;

               –iekļaut A pielikumā perfluoroktānskābi (PFOA), tās sāļus un ar PFOA saistītos savienojumus, paredzot īpašus izņēmumus attiecībā uz šādu ražojumu ražošanu: pusvadītāji vai saistītas elektroniskās ierīces, fotofilmu fotogrāfiskie pārklājumi, tekstilmateriāli ar ūdens un eļļu atgrūšanas spēju strādnieku pasargāšanai no tādiem bīstamiem šķidrumiem, kuri apdraud to veselību un drošību, invazīvas un implantējamas medicīniskās ierīces, ugunsdzēsības putas šķidru kurināmo tvaika slāpēšanai un šķidru kurināmo aizdegšanās dzēšanai;

               –konvencijas B pielikuma ierakstā par perfluoroktānsulfoskābi (PFOS) un tās atvasinājumiem svītrot šādus pieļaujamos izmantošanas mērķus: fotoapstrāde, aviācijā izmantojami hidrauliskie šķidrumi, dažas medicīniskas ierīces (piemēram, etilēna tetrafluoretilēna (ETFE) kopolimēra slāņi un rentgenpozitīva ETFE ieguve, in vitro diagnostikas medicīniskās ierīces un CCD matricas filtri), gaismizturīgi un gaismu neatstarojoši pusvadītāju pārklājumi, kodinātājs, ko izmanto pusvadītāju savienojumiem un keramiskajiem filtriem;

               –konvencijas B pielikuma ierakstā par perfluoroktānsulfoskābi (PFOS) un tās atvasinājumiem svītrot šādus īpašos izņēmumus: fotomaskas pusvadītāju un šķidro kristālu displeju (LCD) ražošanā, metalizācija (cietā metalizācija) un metalizācija (dekoratīvā metalizācija), elektriskās un elektroniskās daļas dažiem krāsu printeriem un krāsu kopēšanas iekārtām, insekticīdi ievazātu sarkano ugunsskudru un termītu apkarošanai, kā arī ķīmiski sekmēta naftas ieguve;

               –PFOS un tās atvasinājumu pieļaujamo izmantošanas mērķi “ugunsdzēsības putu ražošana un izmantošana” grozīt uz īpašo izņēmumu “ugunsdzēsības putu izmantošana šķidru kurināmo tvaika slāpēšanai un šķidru kurināmo aizdegšanās dzēšanai”;

               –PFOS un tās atvasinājumu pieļaujamo izmantošanas mērķi “izmantošana atraktantos Atta spp. un Acromyrmex spp. lapgraužu skudru apkarošanai” grozīt un iekļaut sulfluramīdu, precizējot, ka pieļaujamais izmantošanas mērķis attiecas tikai uz izmantošanu lauksaimniecībā.

               2.Savienības pārstāvji, ņemot vērā norises Stokholmas konvencijas Pušu konferences devītajā sanāksmē un koordinējoties uz vietas, apspriedušies ar dalībvalstīm, var vienoties par šīs nostājas precizēšanu bez Padomes papildu lēmuma.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 209, 31.7.2006., 1. lpp.

                     (2)

                        Komisijas 2003. gada 4. novembra Regula (EK) Nr. 2032/2003 par 10 gadu darba programmas otro fāzi, kas minēta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 98/8/EK 16. panta 2. punktā par biocīdu laišanu tirgū, un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1896/2000 (OV L 307, 24.11.2003., 1. lpp.).

                     (3)

                        Komisijas 2008. gada 30. septembra Lēmums 2008/764/EK par dikofola neiekļaušanu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un tādu augu aizsardzības līdzekļu atļauju atsaukšanu, kuros ir minētā viela (OV L 262, 1.10.2008., 40. lpp.).

                     (4)

                        Komisijas 2017. gada 13. jūnija Regula (ES) 2017/1000, ar ko sakarā ar perfluoroktānskābi (PFOA), tās sāļiem un ar PFOA saistītām vielām groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), XVII pielikumu (OV L 150, 14.6.2017, 14. lpp.).

                     (5)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (6)

                        OV L 158, 30.4.2004., 7. lpp.

                     (7)

                        Padomes 2004. gada 14. oktobra Lēmums Nr. 2006/507/EK par to, kā Eiropas Kopienas vārdā noslēdz Stokholmas Konvenciju par noturīgajiem organiskajiem piesārņotājiem (OV L 209, 31.7.2006., 1. lpp.).

                     (8)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 850/2004 par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem un ar ko groza Direktīvu 79/117/EEK (OV L 158, 30.4.2004., 7. lpp.).