				|

		52013PC0075

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA kas attiecas uz ražojumu tirgus uzraudzību un ar ko groza Padomes Direktīvu 89/686/EEK un Direktīvu 93/15/EEK, un direktīvas 94/9/EK, 94/25/EK, 95/16/EK, 97/23/EK, 1999/5/EK, 2000/9/EK, 2000/14/EK, 2001/95/EK, 2004/108/EK, 2006/42/EK, 2006/95/EK, 2007/23/EK, 2008/57/EK, 2009/48/EK, 2009/105/EK, 2009/142/EK, 2011/65/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 305/2011, Regulu (EK) Nr. 764/2008 un Regulu (EK) Nr. 765/2008 /* COM/2013/075 final - 2013/0048 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Lai Eiropas Savienības ekonomika atkal
ievirzītos pareizajās sliedēs, tai nepieciešams vienotais
tirgus, kas darbojas iespējami produktīvi. No Līgumā par
Eiropas Savienības darbību (LESD) noteiktajām četrām
pamatbrīvībām, kas veido iekšējā tirgus darbību,
vislabāk attīstījusies un iedibinājusies ir brīva
preču kustība. Tomēr būtu pašapmierināti
uzskatīt, ka uzdevums ir paveikts. Jāatzīst, ka uz lielāko
daļu ražojumu tagad ir attiecināti saskaņošanas noteikumi[1] un ka pārējās
vajadzības apmierina LESD normas par brīvu apriti, kā arī
savstarpējās atzīšanas princips. Tomēr pat kvalitatīvs
tiesiskais regulējums darbojas tikai tik rezultatīvi, cik atļauj
tā lietotāji. Vienmēr būs sastopami ne vien atbildīgi
saimnieciskās darbības veicēji, kas gatavi pielāgot darba
metodes un segt tiesību aktu ievērošanai nepieciešamās izmaksas,
bet arī tirgotāji, kas apiet likumus vai tīši ignorē
noteikumus, lai gūtu ātru peļņu vai konkurences
priekšrocības.
Šāda negodprātīga prakse
vienotajā tirgū ne vien rada nelabvēlīgus
apstākļus Savienībai vēlamiem tirgotājiem,
tādējādi šā tirgus darbību darot mazrezultatīvu
un kaitējot patērētāju interesēm un
uzņēmējdarbībai, bet arī apdraud sabiedrības
intereses, kuru aizstāvībai tiek izstrādāti Savienības
tiesību akti. Eiropas iedzīvotāji saskaras ne vien ar
finansiālu slogu, bet arī ar iespējami bīstamiem ražojumiem.
Tiek apdraudēta vide. Var tikt grauta pat sabiedriskā drošība.
Šīs problēmas var risināt ar tirgus
uzraudzību. Ja viena monētas puse ir augsti kvalitatīvi
tiesību akti, kuru pamatā ir nopietns tirgus vajadzību
izvērtējums, tās otra puse ir tirgus uzraudzība. Tai
būtu jādod iespēja konstatēt, nelaist tirgū vai no
tirgus izņemt nedrošus vai citādi kaitīgus ražojumus un
sodīt negodprātīgus vai pat noziedzīgus darboņus. Tai
būtu jādarbojas arī kā iedarbīgam preventīvam
signālam.
Tirgus uzraudzība ir atpalikusi no
norisēm Savienības tiesiskajā regulējumā. Vienotā
tirgū ar brīvu ražojumu apriti 27 (dažās nozarēs
līdz pat 32)[2]
valstu teritorijās ir nepieciešama ļoti koordinēta tirgus
uzraudzība, kas spējīga ātri reaģēt
milzīgā teritorijā. Pēdējā desmitgadē ir
notikusi virzība uz priekšu, jo īpaši īstenojot līdz
2004. gadam transponējamo Eiropas Parlamenta un Padomes
Direktīvu 2001/95/EK par produktu vispārēju drošību[3] (“Produktu vispārējas
drošības direktīva” jeb PVDD) un no 2010. gada sākot
piemērot Regulu (EK) Nr. 765/2008, ar ko nosaka
akreditācijas un tirgus uzraudzības prasības attiecībā
uz produktu tirdzniecību[4].
Tomēr tam, ka dažādos Savienības tiesību aktos (PVDD,
Regulā (EK) Nr. 765/2008 un individuālām nozarēm
specifiskos Savienības saskaņošanas tiesību aktos) tirgus
uzraudzības noteikumi un saimnieciskās darbības veicēju
pienākumi pārklājas, ir tādas sekas, ka ne
saimnieciskās darbības veicēji, ne valstu iestādes
nespēj precīzi orientēties un ka ir būtiski mazināta
Savienības tirgus uzraudzības efektivitāte.
Priekšlikuma mērķis ir precizēt
tirgus uzraudzības tiesisko regulējumu nepārtikas ražojumu
jomā. Ar to tirgus uzraudzības noteikumi, kas paredzēti PVDD,
Regulā (EK) Nr. 765/2008 un daudzos individuālām
nozarēm specifiskos Savienības saskaņošanas tiesību aktos,
tiek saplūdināti vienotā tiesību instrumentā, kas
horizontāli piemērojams visās nozarēs.
Valstu iestāžu veiktā tirgus uzraudzības
darbība būtiski ietekmē mazos un vidējos
uzņēmumus. Tādējādi būtu jāņem
vērā šo uzņēmumu situācija, jo īpaši
attiecībā uz darbību, no kuras varētu izrietēt papildu
administratīvais slogs.
Priekšlikums ietilpst “Ražojumu drošuma un tirgus
uzraudzības kopumā”, kurā ir arī priekšlikums regulai par
patēriņa preču drošumu (kas aizstās PVDD) un tirgus
uzraudzības daudzgadu rīcības plāns laikposmam no
2013. līdz 2015. gadam. Pēc tam, kad Vienotā tirgus
aktā (2011)[5]
tika atzīts, ka PVDD pārskatīšana un tirgus uzraudzības
daudzgadu rīcības plāna izstrādāšana ir
iniciatīvas, kas palīdzēs veicināt izaugsmi un radīt
jaunas darbvietas, Komisija, reaģējot uz Eiropas Parlamenta, nozares
ieinteresēto personu un valstu pārvaldes iestāžu
aicinājumiem, abas pārējās iniciatīvas
papildināja ar šo vienotas tirgus uzraudzības regulas priekšlikumu.
II vienotā tirgus aktā[6],
ko pieņēma 2012. gadā, ir apstiprināts, ka “Ražojumu
drošuma un tirgus uzraudzības kopums” ir pamatdarbība, kas tiecas
“uzlabot ES apritē esošo produktu drošumu, ieviešot saskaņotākus
produktu drošuma un tirgus uzraudzības noteikumus, kā arī
pilnveidojot šo noteikumu izpildi”.
2.           REZULTĀTI, KO DEVUŠI
APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES
NOVĒRTĒJUMI
No 2009. gada līdz 2011. gadam
Komisija ir rīkojusi plašu sabiedrisku apspriešanos par PVDD
pārskatīšanu (sīkāk izstrādātu informāciju
sk. priekšlikumā regulai par patēriņa preču drošumu). Viena
no būtiskākajām jomām bija saistīta ar labāku
sadarbību un koordināciju attiecībā uz tirgus
uzraudzību, arī uz sistēmas RAPEX darbību.
Viens no sabiedriskās apspriešanas
procesā un dialogā ar ieinteresētajām personām
gūtajiem iznākumiem bija tāds, ka tirgus uzraudzības
noteikumi no spēkā esošās PVDD tiktu pārvirzīti
jaunizstrādājamā tirgus uzraudzības regulā, ko
pieņemtu kopā ar priekšlikumu par PVDD pārskatīšanu.
Tādējādi Komisijas sagatavotais
ietekmes novērtējums aptver gan ar PVDD pārskatīšanu, gan
ar šo priekšlikumu saistītus elementus.
Komisijas Ietekmes novērtējuma padome
2012. gada septembrī sniedza labvēlīgu atzinumu.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
Pamatelementi
Šīs jaunās regulas pamatmērķis
ir pašos pamatos vienkāršot Savienības tirgus uzraudzības
sistēmu, lai to varētu labāk izmantot galvenie lietotāji: tirgus
uzraudzības iestādes un saimnieciskās darbības veicēji.
Patlaban atkarībā no attiecīgās ražojumu kategorijas to
izvērtēšanā tiek izmantotas atšķirīgas prasības
un procedūras. Būtu jāpanāk, ka tirgus uzraudzības
iestādes var darīt savu darbu — vērtēt risku, ko rada
ražojumi, — lieku sarežģījumu netraucētas un var
efektīvi apmainīties ar darba rezultātiem.
Ar jauno regulu tiks novērsta
pārklāšanās, nepilnības, līdz minimumam
samazināta ražojumu kategorizēšanas vajadzība, un tajā
būs iespējami asimilēti uz visiem ražojumiem attiecināmi noteikumi
un procedūras. Tādējādi panāks, ka visās
dalībvalstīs tiks vienādāk piemēroti tirgus
uzraudzības noteikumi, labāk aizsargājot
patērētājus un citus lietotājus, tiks nodrošināti vienveidīgāki
tirdzniecības nosacījumi saimnieciskās darbības
veicējiem, samazināts administratīvais slogs, nostiprināta
informācijas apmaiņa starp tirgus uzraudzības iestādēm
un pilnveidots to darba dalījums. Tas ir īpaši svarīgi
kopsakarā ar ekonomisko krīzi un atbilst vajadzībai pēc
efektīvākas un konkurētspējīgākas iekšējā
preču tirgus darbības.
·
Kā panākt, lai tirgus uzraudzības
noteikumus reglamentētu nedaudzāki tiesību akti
Raugoties virspusēji, šī iecere
šķiet vairāk vērsta uz kosmētiskiem uzlabojumiem,
tomēr spēkā esošie tirgus uzraudzības noteikumi ir
izkaisīti PVDD, Regulā (EK) Nr. 765/2008 un vairākos
nozarēm specifiskos tiesību aktos (ko arvien biežāk pamato ar
Lēmumā Nr. 768/2008 paredzētajiem atsauces noteikumiem).
Šī trīspakāpju sistēma ir problemātiska gan tirgus
uzraudzības iestādēm, gan saimnieciskās darbības
veicējiem, un to ir īpaši kritizējis Eiropas Parlaments. Ar
jauno regulu tiktu radīta vienpakāpes sistēma, kurā visi
šie noteikumi būtu apvienoti vienā instrumentā. To ir
iespējams papildināt ar nozarēm specifiskiem noteikumiem, kas
paredzēti attiecīgos Savienības saskaņošanas tiesību
aktos.
·
Kā likvidēt līdzšinējā
sistēmā vērojamo pārklāšanos
Regula (EK) Nr. 765/2008 un nozarēm
specifiski tiesību akti ir piemērojami visiem saskaņotiem
ražojumiem neatkarīgi no tā, vai tie ir paredzēti (vai var tikt
izmantoti) patērētāju vai profesionālu lietotāju
vajadzībām. PVDD attiecas uz visām patēriņa
precēm neatkarīgi no tā, vai tās ir nesaskaņotas vai
saskaņotas. Acīmredzami tas rada pārklāšanos
attiecībā uz saskaņotiem ražojumiem, kas paredzēti
patērētāju lietošanai vai ko tie varētu lietot. Līdzšinējā
sistēmā to mēģināts risināt ar
sarežģītām lex specialis normām, taču šādu
risinājumu kopumā uzskata par neapmierinošu.
Jaunajā tirgus uzraudzības regulā
uz patērētājiem paredzētiem ražojumiem un uz
profesionāliem lietotājiem paredzētiem ražojumiem tiktu
attiecināta vienāda tirgus uzraudzība. Ar tiesību aktu
censtos arī nenodalīt saskaņotus un nesaskaņotus ražojumus,
izņemot gadījumus, kur noteiktu specifisku noteikumu
piemērošanā šāds dalījums ir vajadzīgs. Cik vien iespējams,
visiem ražojumiem paredzēts piemērot vienādus noteikumus.
·
Kā saskaņot sistēmu RAPEX
un Savienības izvērtēšanas procedūras
Patlaban (dažkārt arī paralēli)
tiek izmantotas divas atšķirīgas procedūras, kas paredz, lai
dalībvalstis Komisijai un pārējām dalībvalstīm
paziņotu par noteiktām valsts līmenī veiktām tirgus
uzraudzības darbībām. Īpaši problemātiski tas ir
attiecībā uz iepriekš minētajām ražojumu kategorijām,
kas pārklājas. Saskaņā ar jauno regulu abas procedūras
tiek saliedētas vienā procedurālā plūsmā, un
noteiktu notikumu gadījumā tiek laists klajā vienots
paziņojums citām dalībvalstīm un Komisijai (šo
paziņojumu veic vai nu pārbaudītajā ātrās
brīdināšanas sistēmā RAPEX, vai —
saskaņā ar nodalījumu, kas ieviests ar šo regulu, — Tirgus
uzraudzības informācijas un saziņas sistēmā).
Attiecībā uz ražojumiem, uz kuriem
attiecina nozarēm specifiskus Savienības saskaņošanas
tiesību aktus, ja dalībvalstīm par kādas dalībvalsts
rīcību ir nesaskaņas, priekšlikums pilnvarotu Komisiju lemt, vai
pasākumi, ko veikusi sākotnējā ziņotāja
dalībvalsts, ir saprātīgi, nepieciešami un samērīgi un
vai vienotā tirgus interesēs tādi būtu jāveic
visām dalībvalstīm. Šādi tirgus uzraudzības procesam
ir iespējams panākt konkrētu iznākumu. Tas neattiecas uz
ražojumiem, ko nereglamentē nozarēm specifiski Savienības
saskaņošanas tiesību akti, jo šādus lēmumus nav
iespējams pieņemt, ja attiecīgajiem ražojumiem nav
izvirzītas pamatprasības, kuras noteiktas ar minētajiem
tiesību aktiem.
Steidzamās situācijās Komisija ir
pilnvarota apstiprināt pagaidu vai pastāvīgus pasākumus,
kas gadījumos, kur risku nevar apmierinoši novērst viena vai
vairākas atsevišķas dalībvalstis, pieprasa visā ES
teritorijā konsekventi rīkoties attiecībā uz ražojumiem,
kas rada nopietnu risku.
·
Kā padarīt tiesību aktus
piekļūstamākus un lietotājam ērtākus
Spēkā esošie tirgus uzraudzības
noteikumi ne vien ir izkaisīti ES trīspakāpju tiesību aktos
(un, attiecībā uz direktīvām, arī valstu
īstenošanas pasākumos), bet tajos arī nav paredzēta
hronoloģiska notikumu secība, kas risinātos no brīža, kad
tirgus uzraudzības iestādes identificē ražojumu, kurš var
radīt risku, līdz riska novērtēšanai, saimnieciskās
darbības veicēju iesaistīšanai, valstu iestāžu
darbībai, paziņošanai citām dalībvalstīm un tā
līdz pat iespējamai visu dalībvalstu rīcībai visas
Savienības mērogā un, vajadzības gadījumā,
Komisijas veiktai Savienības līmeņa izvērtēšanai un
lemšanai. Tā vietā tirgus uzraudzības iestādēm un
saimnieciskās darbības veicējiem tiesību aktos ir
jāmeklē noteikumi, kas attiektos tieši uz tiem.
Jaunajā regulā hronoloģiski un
secīgi ir izklāstīts viss tirgus uzraudzības process. Tā
ir vesela notikumu ķēde, kurā ietilpst attiecīgi noteikumi,
kas skar dabisko tiesību aspektus, informācijas publicēšanu,
paziņošanu u. tml. katrā procedūras posmā. Šāda pieeja
būtiski uzlabo tiesību aktu piekļūstamību, nodrošina
lietotājam vairāk ērtību un tādējādi
ceļ efektivitāti.
Juridiskais pamats
Priekšlikuma pamatā ir Līguma par
Eiropas Savienības darbību 33., 114. un 207. pants.
Subsidiaritāte
Tirgus uzraudzība ir darbība, ko veic
Savienības dalībvalstu iestādes. Tas tā arī paliks. Tomēr,
lai tirgus uzraudzība būtu produktīva, tās darbībai
visā Savienībā jābūt vienveidīgai. Ja tirgus
uzraudzība dažās Savienības daļās ir “maigāka”
nekā citās, tiek radītas pavājinātas uzraudzības
vietas, tādējādi apdraudot sabiedrības intereses un radot
netaisnīgus tirdzniecības nosacījumus. Turklāt lielu
daļu riska, ko ražojumi rada dažādajām sabiedrības
interesēm, kuru aizstāvību cenšas panākt ar Savienības
tiesību aktiem, rada ražojumi, ko Savienībā ieved no trešām
valstīm. Tirgus uzraudzība iedarbīgi jāīsteno gar visu
Savienības ārējo robežu.
Tāpēc ir nepieciešami tādi
Savienības tiesību akti, kas attiecībā uz veicamo
darbību, piešķiramajiem resursiem un tirgus uzraudzības
iestāžu pilnvarām un pienākumiem rada vienāda veida
saistības. Tāpat ir jānosaka pienākums sadarboties un
koordinēt tirgus uzraudzību un ir jāizveido tādi
mehānismi un rīki, ar kuriem varētu īstenot un atvieglot
šos centienus. Arī jautājumi par sodiem, finansēšanu un
ziņošanu ir jārisina Savienības līmenī.
Proporcionalitāte
Saskaņā ar proporcionalitātes
principu ierosinātie grozījumi paredz vienīgi to, kas ir
nepieciešams izvirzīto mērķu sasniegšanai. Ar šo regulu
ieviestie grozījumi nozarei nerada nevajadzīgu slogu vai izmaksas, un
šajā aspektā īpaši ņemti vērā ir mazie un
vidējie uzņēmumi, kā arī civildienesti. Daudziem
spēkā esošā tiesiskā regulējuma grozījumiem
mērķis ir padarīt šo regulējumu skaidrāku un
labāk izmantojamu, neieviešot būtiskas jaunas ar izmaksām
saistītas prasības. Attiecībā uz grozījumiem, kas rada
slogu vai izmaksas, ietekmes analīzē ir norādīts, ka tas ir
pats samērīgākais veids, kā risināt apzināto
problēmu.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Ietekme uz budžetu jau ir ņemta
vērā esošās vai ierosinātās programmās, un
attiecībā uz šo ietekmi ir ievērots Komisijas jaunās
daudzgadu finanšu shēmas priekšlikums. Iniciatīvu finansēs,
pārgrupējot līdzšinējos resursus. Sīkāk
izstrādāta informācija sniegta šā priekšlikuma
pielikumā iekļautajā finanšu pārskatā.
2013/0048 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
kas attiecas uz ražojumu tirgus
uzraudzību un ar ko groza Padomes Direktīvu 89/686/EEK un
Direktīvu 93/15/EEK, un direktīvas 94/9/EK, 94/25/EK,
95/16/EK, 97/23/EK, 1999/5/EK, 2000/9/EK, 2000/14/EK, 2001/95/EK, 2004/108/EK,
2006/42/EK, 2006/95/EK, 2007/23/EK, 2008/57/EK, 2009/48/EK, 2009/105/EK,
2009/142/EK, 2011/65/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 305/2011,
Regulu (EK) Nr. 764/2008 un Regulu (EK) Nr. 765/2008
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 33., 114. un
207. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
nosūtījuši
leģislatīvā akta projektu valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[7],
apspriedušies ar Eiropas Datu
aizsardzības uzraudzītāju,
rīkojoties saskaņā ar parasto
likumdošanas procedūru,
tā kā:
(1)       Lai Savienībā
nodrošinātu ražojumu brīvu apriti, ir nepieciešams gādāt,
lai tie atbilstu prasībām, kas nodrošina augsta līmeņa
aizsardzību sabiedrības interesēm, piemēram, veselībai
un drošībai kopumā, veselībai un drošībai darba vietā,
patērētāju aizsardzībai un vides un sabiedriskās
drošības aizsardzībai. Šo
prasību stingrai izpildei ir būtiska nozīme
pienācīgā šo interešu aizsargāšanā un tādu
apstākļu izveidošanā, kas ir labvēlīgi godīgai
konkurencei Savienības preču tirgū. Tāpēc
ir nepieciešami noteikumi par tirgus uzraudzību un par tādu ražojumu
kontroli, kas Savienībā tiek ievesti no trešām valstīm.
(2)       Tirgus uzraudzības
darbība, ko aptver šī regula, nebūtu jāorientē tikai
uz veselības un drošības aizsardzību, bet būtu
jāattiecina arī uz to Savienības tiesību aktu izpildi, kuru
mērķis ir citu sabiedrības interešu aizsargāšana,
piemēram, ar tādiem līdzekļiem kā reglamentēta
mērījumu pareizība, elektromagnētiskā saderība un
energoefektivitāte.
(3)       Attiecībā uz tirgus
uzraudzību vajadzētu izveidot tādu vispārēju noteikumu
un principu sistēmu, kurai nebūtu jāskar spēkā esošo
Savienības tiesību aktu būtiskie noteikumi, kas
izstrādāti, lai aizsargātu sabiedrības intereses,
piemēram, veselību un drošību, patērētāju
tiesību aizsargāšanu un vides aizsargāšanu, bet kuras
mērķim vajadzētu būt uzlabot šo noteikumu darbību.
(4)       Eiropas Parlamenta un Padomes
2008. gada 9. jūlija Regula (EK) Nr. 765/2008, ar ko
nosaka akreditācijas un tirgus uzraudzības prasības
attiecībā uz produktu tirdzniecību[8], tika pieņemta, lai
izveidotu tādu tirgus uzraudzības sistēmu, kas papildinātu
un nostiprinātu spēkā esošos Savienības saskaņošanas
tiesību aktu noteikumus, kuri attiecas uz tirgus uzraudzību, un šo
noteikumu izpildi.
(5)       Lai nodrošinātu
Savienības saskaņošanas tiesību aktu līdzvērtīgu
un konsekventu izpildi, ar Regulu (EK) Nr. 765/2008 tika ieviesta
Savienības tirgus uzraudzības sistēma, kurā ir noteikts
prasību minimums attiecībā uz dalībvalstīm
sasniedzamajiem mērķiem un paredzēta administratīvās
sadarbības sistēma, arī informācijas apmaiņa starp
dalībvalstīm.
(6)       Eiropas Parlamenta un Padomes
2001. gada 3. decembra Direktīvā 2001/95/EK par
produktu vispārēju drošību[9]
ir paredzēti noteikumi, kas gādā par patērētājiem
paredzētu vai tiem lietojamu ražojumu drošumu. Ar
Regulu (EK) Nr. 765/2008 tirgus uzraudzības iestādēm
ir saglabāta minētās direktīvas pavērtā
iespēja izmantot specifiskākus pasākumus.
(7)       Eiropas Parlaments
2011. gada 8. marta rezolūcijā par produktu
vispārējas drošības direktīvas pārskatīšanu un
tirgus uzraudzību[10]
norāda, ka vienu vienotu tirgus uzraudzības sistēmu, ko
attiecina uz visiem ražojumiem, var īstenot tikai ar vienu vienotu regulu,
un tāpēc aicina Komisiju noteikt vienu vienotu tirgus
uzraudzības sistēmu, kura attiektos uz visiem ražojumiem un kuras
pamatā būtu viens tiesību akts, kas aptvertu gan
Direktīvu 2001/95/EK, gan Regulu (EK) Nr. 765/2008.
(8)       Tāpēc ar šo regulu
noteikumi, kas paredzēti Regulā (EK) Nr. 765/2008,
Direktīvā 2001/95/EK un vairākos nozarēm specifiskos
Savienības saskaņošanas tiesību aktos, kuri attiecas uz tirgus
uzraudzību, būtu jāapvieno vienā regulā, kas reglamentētu
ražojumus gan jomās, kurās Savienības tiesību akti ir
saskaņoti, gan jomās, kurās tie nav saskaņoti, turklāt
bez izšķirības attiektos uz to izmantošanu vai iespējamu
izmantošanu gan patērētāju, gan profesionālu lietotāju
lokā.
(9)       Ar Savienības tiesību
aktiem, kurus piemēro produktiem un procesiem pārtikas aprites
ķēdē, un jo īpaši ar Eiropas Parlamenta un Padomes
2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 882/2004 par
oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības
pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un
pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un
dzīvnieku labturības noteikumiem[11],
ir nodibināta visaptveroša sistēma oficiālo kontroļu un
citu oficiālu darbību veikšanai ar mērķi verificēt
atbilstību tiesību aktiem, kuri attiecas uz pārtikas un
barības jomu, un noteikumiem par dzīvnieku veselību un
labturību, ģenētiski modificētiem organismiem, augu
veselību, augu pavairojamo materiālu, augu aizsardzības
līdzekļiem un pesticīdiem. Tādēļ uz
minētajām jomām šī regula nebūtu attiecināma.
(10)     Savienības tiesību
aktos par zālēm, medicīniskām ierīcēm, in
vitro diagnostikas medicīniskām ierīcēm un
cilvēkcilmes vielām ir īpaši noteikumi, kas, jo īpaši
pamatojoties uz nozarei specifiskām vigilances un tirgus uzraudzības
sistēmām, gādā par drošumu pēc laišanas tirgū. Tādēļ
arī minētie produkti būtu jāizslēdz no šīs
regulas darbības jomas, par izņēmumu uzskatot tās
noteikumus par Savienības tirgū ievesto produktu kontroli, kas
būtu jāpiemēro tiktāl, ciktāl attiecīgajos
Savienības tiesību aktos nav paredzēti konkrēti noteikumi
par robežkontroles organizēšanu.
(11)     Eiropas Parlamenta un Padomes
2010. gada 16. jūnija Direktīva 2010/35/ES par
pārvietojamām spiediena iekārtām[12] ir piemērojama ne vien
jaunām pārvietojamām spiediena iekārtām ar
mērķi tās darīt pieejamas tirgū, bet
attiecībā uz regulārām pārbaudēm, starpposma
pārbaudēm, ārkārtas pārbaudēm un izmantošanu
arī noteiktām citām pārvietojamām spiediena
iekārtām. Tajā paredzēta īpaša “pi zīme” un
Savienības drošības procedūra, un konkrētas procedūras:
valsts līmeņa procedūra attiecībā uz
pārvietojamām spiediena iekārtām, kuras rada risku,
procedūra attiecībā uz atbilstīgām
pārvietojamām spiediena iekārtām, kuras apdraud
veselību un drošību, un procedūra attiecībā uz
formālu neatbilstību. Tādēļ ar šo regulu
noteiktās ražojumu kontroles procedūras nebūtu
jāpiemēro pārvietojamām spiediena iekārtām, ko
reglamentē Direktīva 2010/35/ES.
(12)     Ar šo regulu būtu
jāiedibina visaptveroša Savienības tirgus uzraudzības
sistēma. Regulā vajadzētu definēt tās reglamentēto
ražojumu tvērumu un to, kādi ražojumi šajā tvērumā
neietilpst, noteikt dalībvalstīm pienākumu organizēt un
īstenot tirgus uzraudzību, pieprasīt, lai dalībvalstis
ieceltu tirgus uzraudzības iestādes un konkretizētu to pilnvaras
un pienākumus, un paredzēt, ka dalībvalstis ir atbildīgas
par vispārīgu un nozarēm individuālu tirgus
uzraudzības programmu izstrādāšanu.
(13)     Dažos Savienības
saskaņošanas tiesību aktos ir paredzēti noteikumi par tirgus
uzraudzību un drošības klauzulas. Tie
var būt pamatoti uz atsauces noteikumiem par tirgus uzraudzību un
drošības klauzulām, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes
2008. gada 9. jūlija Lēmumā Nr. 768/2008/EK
par produktu tirdzniecības vienotu sistēmu[13]. Šai
regulai būtu jāaptver visi tirgus uzraudzības noteikumi, kas
piemērojami ražojumiem, kuri ietilpst tās tvērumā. Tādēļ šai regulai būtu
jāaptver Lēmumā Nr. 768/2008/EK paredzētie atsauces
noteikumi, kas attiecas uz tirgus uzraudzību, un tajā
paredzētās drošības klauzulas. No
minētajiem saskaņošanas tiesību aktiem būtu
jāsvītro ar tirgus uzraudzību un drošības klauzulām
saistītie noteikumi gan tajos spēkā esošajos Savienības
tiesību aktos, kas izstrādāti pirms Lēmuma Nr. 768/2008/EK
pieņemšanas, gan tajos, kas pamatoti uz tajā paredzētajiem
atsauces noteikumiem, ja vien šie ar tirgus uzraudzību un drošības
klauzulām saistītie noteikumi nav jāsaglabā nozarēm
specifisku iemeslu dēļ. Uz
ražojumiem, kurus reglamentē Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada
18. decembra Regula (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz
ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu,
licencēšanu un ierobežošanu (REACH), uz noteikta veida
armatūru, kuru reglamentē Eiropas Parlamenta un Padomes
2009. gada 30. novembra Direktīva 2009/142/EK,
noteiktām spiediena iekārtām, kuras reglamentē Eiropas Parlamenta
un Padomes 1997. gada 29. maija Direktīva 97/23/EK, un
noteiktām spiedtvertnēm, kuras reglamentē Eiropas Parlamenta un
Padomes 2009. gada 16. septembra Direktīva 2009/105/EK,
būtu jāattiecina drošības klauzulu izņēmums.
(14)     Lai visu tirgus uzraudzības
procesu gan tirgus uzraudzības iestādēm, gan saimnieciskās
darbības veicējiem padarītu pārredzamu un viegli
izsekojamu, ar šo regulu būtu nepārprotami jānosaka
minētā procesa hronoloģiskie posmi no brīža, kad tirgus
uzraudzības iestādes identificē ražojumu, par kuru uzskata, ka
tas var radīt risku, līdz radītā riska
novērtēšanai, koriģējošiem pasākumiem, kas
norādītā periodā veicami attiecīgajam
saimnieciskās darbības veicējam, un pasākumiem, kas veicami
pašām tirgus uzraudzības iestādēm, ja saimnieciskās
darbības veicēji nerīkojas atbilstīgi vai ja gadījums
ir steidzams.
(15)     Tirgus uzraudzībai
vajadzētu balstīties uz ražojuma radītā riska
novērtēšanu, ko veic, ņemot vērā visus būtiskos
datus. Būtu uzskatāms, ka ražojumi, uz ko attiecas Savienības
saskaņošanas tiesību akti, kuri paredz pamatprasības
attiecībā uz noteiktu sabiedrības interešu aizsardzību,
šīs intereses neapdraud, ja atbilst minētajām
pamatprasībām.
(16)     Būtu arī
uzskatāms, ka ražojumi, uz ko attiecas Savienības saskaņošanas
tiesību akti, kuri pamatprasības neparedz, taču ir
izstrādāti tā, lai nodrošinātu noteiktu sabiedrības
interešu aizsardzību, šīs intereses neapdraud, ja atbilst
minētajiem tiesību aktiem.
(17)     Līdzīgi būtu
jāuzskata, ka veselību un drošību neapdraud ražojumi, uz ko neattiecas
Savienības saskaņošanas tiesību akti, taču kas atbilst
valsts noteikumiem par cilvēku veselību un drošību vai Eiropas
standartiem, uz kuriem ievietota atsauce Eiropas Savienības
Oficiālajā Vēstnesī.
(18)     Attiecībā uz šo
regulu riska novērtēšana būtu jāveic, lai identificētu
ražojumus, kas var negatīvi ietekmēt sabiedrības intereses,
kuras aizsargā [Regula (ES) Nr. xxxx (par patēriņa
preču drošumu)], nozarei specifiski Savienības saskaņošanas
tiesību akti un citi Savienības tiesību akti par ražojumiem, ko
reglamentē šī regula. Novērtējumā būtu
jāiekļauj dati par riskiem, kas attiecībā uz minēto
ražojumu īstenojušies agrāk, ja šādi dati ir pieejami. Būtu jāņem vērā arī
visi pasākumi, ko risku mazināšanai var būt veikuši
attiecīgie saimnieciskās darbības veicēji. Būtu jāņem vērā, ka
salīdzinājumā ar profesionāliem lietotājiem
patērētāji var būt relatīvi mazāk
aizsargāti, un jāņem vērā arī, ka īpaši mazaizsargāti
ir noteiktu kategoriju patērētāji, piemēram bērni,
gados vecāki cilvēki vai invalīdi.
(19)     Gan jaunus, gan lietotus
ārpussavienības izcelsmes ražojumus tirgū laist var tikai
pēc tam, kad tie laisti brīvā apgrozībā. Uz
Savienības ārējās robežas nepieciešama rezultatīva
kontrole, lai novērstu, ka brīvā apgrozībā laiž
ražojumus, kurus laižot Savienības tirgū pirms tirgus
uzraudzības iestāžu veiktas izvērtēšanas un to
galīgā lēmuma, varētu rasties risks.
(20)     Tādēļ, nosakot,
ka par Savienības tirgū ievesto ražojumu kontroli
atbildīgajām iestādēm ir pienākums veikt pietiekama
mēroga kontrolpārbaudes, tiek sekmēta Savienības ražojumu
tirgus drošība. Lai šādas kontrolpārbaudes būtu
iedarbīgākas, minēto iestāžu un tirgus uzraudzības
iestāžu vidū būtu jāstiprina sadarbība un
informācijas apmaiņa attiecībā uz ražojumiem, kas rada
risku.
(21)     Tirgus uzraudzības
iestādēm, ja šīs iestādes uzskata to par nepieciešamu un
samērīgu nodrošināšanai, ka šādas preces turpmāku
apdraudējumu nevar radīt, vajadzētu būt pilnvarotām
ražojumus iznīcināt, padarīt neizmantojumus vai dot
rīkojumu par to iznīcināšanu attiecīgajam
saimnieciskās darbības veicējam.
(22)     Par Savienības tirgū
ievesto ražojumu kontroli atbildīgajām iestādēm nebūtu
saskaņā ar šo regulu jāaptur tādi ražojumi vai
jāaizliedz ievest tādus ražojumus, ko faktiskā valdījumā
personiskai nekomerciālai lietošanai ieved personas, kuras ieceļo
Savienībā.
(23)     Dalībvalstīm
savstarpēji un tām ar Komisiju būtu produktīvi, ātri
un precīzi jāapmainās ar informāciju. Tādēļ
šādai apmaiņai vajag paredzēt produktīvus instrumentus. Savu
rezultativitāti un efektivitāti ir apliecinājusi Savienības
ātrās ziņošanas sistēma (RAPEX). RAPEX dod
iespēju pasākumus attiecībā uz ražojumiem, kas rada risku,
veikt visas Savienības, ne tikai vienas dalībvalsts teritorijā. Lai
izvairītos no nevajadzīgas dublēšanās, minētā
sistēma būtu jāizmanto visiem brīdinājuma
paziņojumiem, kas pieprasīti ar šo regulu un attiecas uz ražojumiem,
kuri rada risku.
(24)     Lai tirgus uzraudzība
visā Savienības teritorijā darbotos saskanīgi un izmaksu
ziņā efektīvi, vajadzētu arī panākt, ka visa
būtiskā informācija par valstu darbību šajā
saistībā — arī atsauces uz paziņojumiem, kas
pieprasīti ar šo regulu — būtu labi strukturēta, visā
pilnībā arhivēta un ka dalībvalstis ar to apmainās,
tādējādi veidojoties pilnīgai tirgus uzraudzības
informācijas datubāzei. Komisija ir
izveidojusi datubāzi “Tirgus uzraudzības informācijas un
saziņas sistēma”, kas šim nolūkam ir piemērota un
tāpēc būtu jālieto.
(25)     Savienības preču
tirgus ir liels un tajā nav iekšēju robežu, tāpēc ir
ļoti svarīgi, lai dalībvalstu tirgus uzraudzības
iestādes vēlētos un spētu savstarpēji produktīvi
sadarboties un koordinēt kopīgu atbalstu un rīcību. Tātad
būtu jāizveido savstarpējās palīdzības
mehānismi.
(26)     Lai atvieglotu tirgus
uzraudzību attiecībā uz ražojumiem, ko Savienības
tirgū ieved no trešām valstīm, šai regulai būtu
jānodrošina sadarbības pamats dalībvalstu tirgus
uzraudzības iestādēm un šo trešu valstu iestādēm.
(27)     Būtu jānodibina
Eiropas Tirgus uzraudzības forums, kurā būtu tirgus
uzraudzības iestāžu pārstāvji. Ar Foruma
palīdzību visas attiecīgās ieinteresētās
personas, arī profesionālās organizācijas un
patērētāju organizācijas, vajadzētu iesaistīt
tā, lai tirgus uzraudzības programmu veidošanā, īstenošanā
un atjaunināšanā būtu iespējams izmantot pieejamu tirgus
uzraudzībai būtisku informāciju.
(28)     Komisijai būtu
jāatbalsta sadarbība starp tirgus uzraudzības iestādēm
un jāpiedalās Forumā. Šajā regulā būtu
jāizklāsta Forumam veicamo uzdevumu saraksts. Foruma sanāksmes
vajadzētu organizēt izpildsekretariātam, kam būtu
jāatbalsta Foruma uzdevumu pildīšana arī ar citām
darbībām.
(29)     Ja vajadzīgs, būtu
jādibina references laboratorijas ar mērķi sniegt
objektīvas tehniskas konsultācijas ekspertu līmenī un veikt
ražojumu testēšanu, kas nepieciešama sakarā ar tirgus
uzraudzības darbībām.
(30)     Ar šo regulu vajadzētu
nodrošināt, lai pārredzamība, kas izriet no iespējami liela
informācijas apjoma publiskošanas, būtu līdzsvarota ar
konfidencialitātes saglabāšanu, piemēram, tādu apsvērumu
dēļ kā valstu spēkā esošu tiesību aktu noteikumos
par konfidencialitāti vai, attiecībā uz Komisiju, Eiropas
Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulā (EK)
Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un
Komisijas dokumentiem[14]
paredzētie personas datu aizsardzība, komercnoslēpumi vai izmeklēšanas
darbības aizsardzība. Šīs
regulas kontekstā piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes
1995. gada 24. oktobra Direktīvu 95/46/EK par personu
aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un
šādu datu brīvu apriti[15]
un Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra
Regulu (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību
attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs
un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti[16].
(31)     Uz informāciju, ar ko
savstarpēji apmainās kompetentās iestādes, būtu attiecināmas
visstingrākās konfidencialitātes garantijas un profesionāls
noslēpums, un tā jāapstrādā tādā veidā,
lai netiktu traucēta izmeklēšana vai nodarīts netaisnīgs
kaitējums saimnieciskās darbības veicēju reputācijai.
(32)     Dalībvalstīm
attiecībā uz savu iestāžu veiktiem ierobežojošiem
pasākumiem būtu jānodrošina tiesiskās aizsardzības
līdzekļi kompetentās tiesās un tribunālos.
(33)     Dalībvalstīm
būtu jāpieņem noteikumi par sankcijām, kas
piemērojamas par šīs regulas pārkāpumiem, un
jānodrošina, lai tie tiktu īstenoti. Sankcijām
jābūt iedarbīgām, samērīgām un
preventīvām.
(34)     Tirgus uzraudzība vismaz
daļēji būtu jāfinansē ar maksām, ko iekasē
no saimnieciskās darbības veicējiem gadījumos, kad tirgus
uzraudzības iestādes tiem prasa veikt koriģējošus
pasākumus vai kad šīm iestādēm pasākumi jāveic
pašām.
(35)     Lai sasniegtu šīs regulas
mērķus, Savienībai būtu jāpalīdz finansēt
darbību, kas nepieciešama, lai īstenotu rīcībpolitiku
tirgus uzraudzības jomā, piemēram, vadlīniju izstrādāšanu
un atjaunināšanu, priekšdarbus vai papilddarbus, kas saistīti ar
Savienības tiesību aktu īstenošanu un tehniskās
palīdzības programmām, un sadarbību ar trešām
valstīm, kā arī ar rīcībpolitikas aktivizēšanu
Savienības un starptautiskā līmenī.

(36)     Savienības
finansējums būtu jāpiešķir saskaņā ar Eiropas
Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES,
Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro
Savienības vispārējam budžetam[17],
atkarībā no finansējamās darbības veida, jo īpaši
attiecībā uz atbalstu Eiropas Tirgus uzraudzības foruma (EMSF)
izpildsekretariātam.
(37)     Lai šīs regulas
īstenošanai nodrošinātu vienādus nosacījumus, būtu
jāpiešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras attiecībā uz
valsts pasākumiem, ko kāda dalībvalsts ir pieņēmusi un
paziņojusi saistībā ar ražojumiem, kurus reglamentē
Savienības saskaņošanas tiesību akti, un attiecībā uz
Savienības references laboratoriju dibināšanu.
(38)     Lai šīs regulas
īstenošanai nodrošinātu vienādus nosacījumus, būtu
jāpiešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras, ar kurām nodrošinātu
vienādus nosacījumus kontrolpārbaužu veikšanai
saistībā ar konkrētām ražojumu kategorijām vai
nozarēm, arī attiecībā uz veicamo pārbaužu mērogu
un pārbaudāmo paraugu izlašu pietiekamību. Īstenošanas pilnvaras būtu
jāpiešķir arī attiecībā uz kārtību,
kādā saimnieciskās darbības veicēji tirgus
uzraudzības iestādēm sniedz informāciju, proti, lai
būtu paredzēti vienādi nosacījumi to gadījumu
identificēšanai, kuros šādu informāciju nevajag sniegt. Turklāt
īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir attiecībā uz
to kārtību un procedūrām, ko ievēro informācijas
apmaiņā ar sistēmas RAPEX starpniecību, un
vajadzības gadījumā attiecībā uz pagaidu vai
pastāvīgiem tirgus ierobežojumiem, ko pieņem attiecībā
uz ražojumiem, kuri rada nopietnu risku, visos gadījumos, kad citos
Savienības tiesību aktos attiecīgo risku novēršanai
konkrēta procedūra nav paredzēta, norādot, tieši kādus
kontrolpasākumus dalībvalstīm nepieciešams pieņemt, lai
īstenošana būtu rezultatīva. Šīs pilnvaras būtu
jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES)
Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par
dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas
īstenošanas pilnvaru izmantošanu[18].

(39)     Komisijai būtu
jāpieņem tūlītēji piemērojami īstenošanas
akti, ja pienācīgi pamatotos gadījumos, kas saistīti ar
ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz ražojumiem, kas rada
nopietnu risku, to prasa nenovēršami un neatliekami iemesli.
(40)     Ar šo regulu
pārklājas tirgus uzraudzības noteikumi, kas paredzēti
Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīvā 89/686/EEK
par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz
individuālajiem aizsardzības līdzekļiem[19], 1993. gada
5. aprīļa Direktīvā 93/15/EEK par noteikumu
saskaņošanu attiecībā uz civilām vajadzībām
paredzēto sprāgstvielu laišanu tirgū un pārraudzību[20], Eiropas Parlamenta un Padomes
1994. gada 23. marta Direktīvā 94/9/EK par
dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz
iekārtām un aizsardzības sistēmām, kas paredzētas
lietošanai sprādzienbīstamā vidē[21], Eiropas Parlamenta un Padomes
1994. gada 16. jūnija Direktīvā 94/25/EK par
dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu
attiecībā uz izpriecu kuģiem[22],
Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 29. jūnija
Direktīvā 95/16/EK par dalībvalstu tiesību aktu
tuvināšanu attiecībā uz liftiem[23],
Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 29. maija
Direktīvā 97/23/EK par dalībvalstu normatīvo un
administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz spiediena
iekārtām[24],
Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 9. marta
Direktīvā 1999/5/EK par radioiekārtām un
telekomunikāciju termināla iekārtām un to atbilstības
savstarpējo atzīšanu[25],
Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 20. marta
Direktīvā 2000/9/EK par trošu ceļu iekārtām
cilvēku pārvadāšanai[26],
Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 8. maija
Direktīvā 2000/14/EK par dalībvalstu tiesību aktu
tuvināšanu attiecībā uz trokšņa emisiju vidē no
iekārtām, kas paredzētas izmantošanai ārpus telpām[27], Direktīvā 2001/95/EK,
Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. ada 15. decembra
Direktīvā 2004/108/EK[28]
par to, kā tuvināt dalībvalstu tiesību aktus, kas attiecas
uz elektromagnētisko savietojamību, Eiropas Parlamenta un Padomes
2006. gada 17. maija Direktīvā 2006/42/EK par mašīnām[29], Eiropas Parlamenta un Padomes
2006. gada 12. decembra Direktīvā 2006/95/EK par dalībvalstu
tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz
elektroiekārtām, kas paredzētas lietošanai noteiktās
sprieguma robežās[30],
Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. maija Direktīvā
2007/23/EK par pirotehnisko izstrādājumu laišanu tirgū[31], Eiropas Parlamenta un Padomes
2008. gada 17. jūnija Direktīvā 2008/57/EK par dzelzceļa
sistēmas savstarpēju izmantojamību Kopienā[32], Eiropas Parlamenta un Padomes
2009. gada 18. jūnija Direktīvā 2009/48/EK par rotaļlietu
drošumu[33],
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Direktīvā
2009/105/EK par vienkāršām spiedtvertnēm[34], Eiropas Parlamenta un Padomes
2009. gada 30. novembra Direktīvā 2009/142/EK par iekārtām,
kurās izmanto gāzveida kurināmo[35],
Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 8. jūnija Direktīvā
2011/65/ES par dažu bīstamu vielu izmantošanas ierobežošanu
elektriskās un elektroniskās iekārtās[36], Eiropas Parlamenta un Padomes
2011. gada 9. marta Regulā (ES) Nr. 305/2011, ar ko nosaka
saskaņotus būvizstrādājumu tirdzniecības
nosacījumus[37],
un Regulā (EK) Nr. 765/2008. Tādēļ minētās normas
būtu jāsvītro. Attiecīgi būtu jāgroza Eiropas
Parlamenta un Padomes 2008. gada 9. jūlija Regula (EK)
Nr. 764/2008, ar ko nosaka procedūras, lai dažus valstu tehniskos
noteikumus piemērotu citā dalībvalstī likumīgi tirgotiem
produktiem, un ar ko atceļ Lēmumu Nr. 3052/95/EK[38].
(41)     Ņemot vērā, ka
šai regulai izvirzīto mērķi — nodrošināt, ka ražojumi,
uz kuriem attiecas Savienības tiesību akti, atbilst
prasībām, kas augstā līmenī nodrošina veselības
un drošības un citu sabiedrības interešu aizsardzību, vienlaikus
ar integrētas tirgus uzraudzības sistēmas nodrošināšanu
garantējot iekšējā tirgus darbību, — nevar pietiekami
labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, jo tā
sasniegšanai nepieciešams, lai visu dalībvalstu visas kompetentās
iestādes iesaistītos ļoti augsta līmeņa
sadarbībā, mijiedarbībā un vienāda veida
darbībā, un ka šā mērķa mērogs un ietekme
nozīmē, ka tas labāk ir sasniedzams Savienības
līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus
saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā
noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā
pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā
paredz tikai tādus pasākumus, kas vajadzīgi šā
mērķa sasniegšanai.
(42)     Šajā regulā tiek
respektētas pamattiesības un ievēroti principi, kas īpaši
atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, un šīs
regulas mērķis visnotaļ ir nodrošināt, lai
pilnībā tiktu respektēts pienākums augstā
līmenī nodrošināt cilvēku veselības un
patērētāju tiesību aizsardzību, kā arī
pilnībā respektēta darījumdarbības brīvība
un tiesības uz īpašumu,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I NODAĻA
Vispārīgi
noteikumi
1. pants
Priekšmets
Ar šo regulu nosaka sistēmu, kurā
verificē, vai ražojumi atbilst prasībām, kas augstā
līmenī nodrošina cilvēku veselības un drošības aizsardzību
kopumā, veselības un drošības aizsardzību darba vietā,
patērētāju tiesību, vides, sabiedriskās drošības
un citu sabiedrības interešu aizsardzību.
2. pants
Darbības joma
1.           Šīs regulas I, II, III,
V un VI nodaļu piemēro visiem ražojumiem, ko reglamentē
Regula (ES) Nr. […par patēriņa preču drošumu] vai
Savienības saskaņošanas tiesību akti, arī ražojumiem, kuri
tiek komplektēti vai ražoti paša ražotāja lietošanai, turklāt
tās piemēro tikai tiktāl, ciktāl Savienības
saskaņošanas tiesību aktos nav kādas īpašas normas ar
tādu pašu mērķi.
2.           Šīs regulas I un
IV nodaļu un 23. pantu piemēro visiem ražojumiem, uz kuriem
attiecas Savienības tiesību akti, ciktāl citos Savienības
tiesību aktos nav īpašu normu, kas būtu saistītas ar ārējās
robežas kontroles organizāciju vai par kontroli uz ārējās
robežas atbildīgo iestāžu sadarbību.
3.           Regulas II, III, V un
VI nodaļu nepiemēro šādiem produktiem:
(a)
cilvēkiem paredzētām zālēm
vai veterinārām zālēm;
(b)
medicīniskām ierīcēm un in
vitro diagnostikas medicīniskām ierīcēm;
(c)
asinīm, audiem, šūnām, orgāniem
un citām cilvēkcilmes vielām.
4.           Šīs regulas
III nodaļu nepiemēro pārvietojamām spiediena
iekārtām, kas ir reglamentētas ar
Direktīvu 2010/35/ES.
5.           Šīs regulas 11. un
18. pantu nepiemēro šādiem ražojumiem:
(a)
produktiem, ko reglamentē Regula (EK)
Nr. 1907/2006;
(b)
armatūrai, kā definēts
Direktīvas 2009/142/EK 1. panta 2. punkta
b) apakšpunktā;
(c)
spiediena iekārtām, ko reglamentē
Direktīvas 97/23/EK 3. panta 3. punkta noteikumi;
(d)
vienkāršām spiedtvertnēm, ko
reglamentē Direktīvas 2009/105/EK 3. panta 2. punkta
noteikumi.
6.           Šo regulu neattiecina uz
jomām, ko reglamentē Savienības tiesību akti par
oficiālām kontrolēm un citām oficiālām
darbībām, ko īsteno, lai verificētu atbilstību
šādiem noteikumiem:
(a)
noteikumi, ar kuriem visos pārtikas ražošanas,
pārstrādes un izplatīšanas posmos reglamentē pārtiku
un pārtikas nekaitīgumu, arī tie noteikumi, kuru
mērķis ir garantēt taisnīgu tirdzniecības praksi un
aizsargāt patērētāju intereses un ar tiem saistīto
informāciju;
(b)
noteikumi, ar kuriem reglamentē saskarei ar
pārtiku paredzētu materiālu un izstrādājumu ražošanu
un izmantošanu;
(c)
noteikumi, ar kuriem reglamentē
ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu
vidē;
(d)
noteikumi, ar kuriem visos barības ražošanas,
pārstrādes, izplatīšanas un izmantošanas posmos reglamentē
barību un barības nekaitīgumu, arī tie noteikumi, kuru
mērķis ir garantēt taisnīgu tirdzniecības praksi un
aizsargāt patērētāju intereses un ar tiem saistīto
informāciju;
(e)
noteikumi, ar kuriem paredz prasības
attiecībā uz dzīvnieku veselību;
(f)
noteikumi, ar kuriem paredzēts novērst un
iespējami mazināt riskus, ko cilvēku un dzīvnieku
veselībai rada dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti un atvasinātie
produkti;
(g)
noteikumi, ar kuriem paredz dzīvnieku
labturības prasības;
(h)
noteikumi par aizsargpasākumiem, kas
vērsti pret augiem kaitīgiem organismiem;
(i)
noteikumi par to, kā tirgū laišanai
paredzētu augu pavairojamo materiālu ražot un laist tirgū;
(j)
noteikumi, ar kuriem paredz prasības
attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļu laišanu
tirgū un lietošanu un attiecībā uz pesticīdu
ilgtspējīgu lietošanu;
(k)
noteikumi, ar kuriem reglamentē
ekoloģisko ražošanu un ekoloģisko produktu marķēšanu;
(l)
noteikumi par to, kā izmantot un
marķēt aizsargātus cilmes vietas nosaukumus, aizsargātas
ģeogrāfiskās izcelsmes norādes un produktus ar
garantētām tradicionālām īpatnībām.
3. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādas
definīcijas:
(1)
“ražojums” ir ražošanas procesā iegūts
produkts;
(2)
“darīt pieejamu tirgū” ir, veicot
komercdarbību, par samaksu vai bez maksas piegādāt kādu ražojumu
izplatīšanai, patēriņam vai izmantošanai Savienības
tirgū;
(3)
“laist tirgū” ir ražojumu pirmo reizi
darīt pieejamu Savienības tirgū;
(4)
“ražotājs” ir jebkura fiziska vai juridiska
persona, kas ražo kādu ražojumu vai ir pasūtījis šā
ražojuma konstruēšanu vai ražošanu un šo ražojumu ar savu nosaukumu,
vārdu vai preču zīmi laiž tirgū;
(5)
“pilnvarotais pārstāvis” ir jebkura
fiziska vai juridiska persona, kas Savienībā veic
uzņēmējdarbību un kas ir saņēmusi rakstisku
ražotāja pilnvarojumu rīkoties tā vārdā attiecībā
uz konkrētiem uzdevumiem;
(6)
“importētājs” ir jebkura fiziska vai
juridiska persona, kas Savienībā veic
uzņēmējdarbību un Savienības tirgū laiž
kādas trešas valsts ražojumu;
(7)
“izplatītājs” ir jebkura tāda
fiziska vai juridiska persona piegādes ķēdē, kas nav ne
ražotājs, ne importētājs un kas dara produktu pieejamu
tirgū;
(8)
“saimnieciskās darbības veicējs” ir
ražotājs, pilnvarotais pārstāvis, importētājs un
izplatītājs;
(9)
“atbilstības novērtēšana” ir
atbilstības novērtēšana, kā definēts
Regulā (EK) Nr. 765/2008;
(10)
“atbilstības novērtēšanas
struktūra” ir atbilstības novērtēšanas struktūra,
kā definēts Regulā (EK) Nr. 765/2008;
(11)
“tirgus uzraudzība” ir darbība un
pasākumi, ko publiskas iestādes veic, lai nodrošinātu, ka
ražojumi neapdraud veselību, drošību vai nevienā citā
aspektā neapdraud sabiedrības interešu aizsardzību, un
attiecībā uz ražojumiem, uz kuriem attiecas Savienības
saskaņošanas tiesību aktu darbības joma, — ka tie atbilst
minētajos tiesību aktos izvirzītajām prasībām;
(12)
“tirgus uzraudzības iestāde” ir dalībvalsts
iestāde, kas ir atbildīga par tirgus uzraudzības veikšanu
tās teritorijā;
(13)
“ražojums, kas rada risku” ir ražojums, kas
cilvēku veselību un drošību kopumā, veselību un
drošību darba vietā, patērētāju tiesības, vidi,
sabiedrisko drošību un citas sabiedrības intereses var negatīvi
ietekmēt tā, ka ir pārsniegta pakāpe, kuru var
uzskatīt par saprātīgu un pieņemamu parastos vai
saprātīgi paredzamos attiecīgā ražojuma lietošanas apstākļos,
pie kā pieder arī tā lietošanas ilgums un, attiecīgā
gadījumā, prasības, kuras attiecas uz laišanu
ekspluatācijā, uzstādīšanu un apkopi;
(14)
“ražojums, kas rada nopietnu risku” ir ražojums,
kas rada risku, kura dēļ ir nepieciešama steidzama iejaukšanās
un pēckontrole, arī tādos gadījumos, kur sekas var
nebūt tūlītējas;
(15)
“atsaukšana” ir jebkāds pasākums ar
mērķi saņemt atpakaļ ražojumu, kas jau darīts pieejams
tiešajiem lietotājiem;
(16)
“izņemšana” ir jebkāds pasākums, kas
paredzēts, lai novērstu, ka ražojums no piegādes ķēdes
tiek darīts pieejams tirgū;
(17)
“laišana brīvā apgrozībā” ir
procedūra, kas noteikta Padomes Regulas (EEK) Nr. 2913/92[39] 79. pantā;
(18)
“Savienības saskaņošanas tiesību
akti” ir Savienības tiesību akti, ar ko saskaņo ražojumu
tirdzniecības nosacījumus;
(19)
“Eiropas standarts” ir Eiropas standarts, kā
definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES)
Nr. 1025/2012[40]
2. panta 1. punkta b) apakšpunktā;
(20)
“saskaņotais standarts” ir saskaņots
standarts, kā definēts Regulas (ES) Nr. 1025/2012
2. panta 1. punkta c) apakšpunktā.
II NODAĻA
Savienības
tirgus uzraudzības sistēma
4. pants
Tirgus uzraudzības pienākums
1.           Dalībvalstis veic tirgus
uzraudzību attiecībā uz ražojumiem, ko reglamentē šī
regula.
2.           Tirgus uzraudzība
saskaņā ar šo regulu tiek organizēta un īstenota tā,
lai nodrošinātu, ka Savienības tirgū nedara pieejamus ražojumus,
kas rada risku, un, ja šādi ražojumi ir darīti pieejami, tiek veikti
iedarbīgi pasākumi ražojuma radītā riska novēršanai.
3.           Tirgus uzraudzības
darbību un kontroļu uz ārējās robežas īstenošanu
pārrauga dalībvalstis, kas par šīm darbībām un
kontrolēm katru gadu ziņo Komisijai. Ziņotajā
informācijā ietilpst statistika par veikto kontroļu skaitu, un
šo informāciju paziņo visām dalībvalstīm. Par publiski
piekļūstamajiem rezultātiem dalībvalstis var izdarīt
kopsavilkumu.
4.           Saskaņā ar
3. punktu veikto tirgus uzraudzības darbību
pārraudzīšanas un novērtēšanas rezultātus dara
publiski pieejamus elektroniski un attiecīgā gadījumā ar
citiem līdzekļiem.
5. pants
Tirgus uzraudzības iestādes
1.           Katra dalībvalsts
izveido vai nozīmē tirgus uzraudzības iestādes un definē
to pienākumus, pilnvaras un organizatorisko struktūru.
2.           Tirgus uzraudzības
iestādēm piešķir tām paredzēto uzdevumu
pienācīgai izpildei nepieciešamās pilnvaras un uztic
attiecīgus resursus un līdzekļus.
3.           Katra dalībvalsts
izveido atbilstīgus mehānismus, kas nodrošina, ka tās
izveidotās vai nozīmētās tirgus uzraudzības
iestādes apmainās ar informāciju, kopīgi veic un
koordinē darbību gan savā starpā, gan ar
iestādēm, kuras atbildīgas par ražojumu kontrolēm uz
Savienības ārējām robežām.
4.           Katra dalībvalsts
Komisiju informē par savām tirgus uzraudzības iestādēm
un to kompetences jomām, darot zināmu vajadzīgo
kontaktinformāciju, un Komisija šo informāciju nodod citām
dalībvalstīm un publicē tirgus uzraudzības iestāžu
sarakstu.
5.           Dalībvalstis
informē sabiedrību par valsts tirgus uzraudzības iestāžu
esamību, pienākumiem un identitāti, kā arī par to,
kādā veidā ar tām sazināties.
6. pants
Tirgus uzraudzības iestāžu
vispārīgie pienākumi
1.           Tirgus uzraudzības
iestādes pietiekami plašā mērogā un ar pietiekamu
regularitāti pienācīgi pārbauda ražojumu
īpašības, veicot dokumentāras kontrolpārbaudes un, ja
nepieciešams, fiziskas un laboratoriskas kontrolpārbaudes, kurās
izmanto pietiekamas paraugu izlases. Šīs kontrolpārbaudes tās
dokumentē tirgus uzraudzības informācijas un saziņas
sistēmā, kas minēta 21. pantā.
Ja ir zināms, ka saistībā ar
šīs regulas 1. pantā izklāstītajiem mērķiem
attiecībā uz konkrētu ražojumu vai uz ražojumu kategoriju
pastāv kāds zināms risks vai rodas kāds jauns risks,
Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, ar kuriem paredz
vienādus nosacījumus kontrolpārbaudēm, ko
attiecībā uz šo konkrēto ražojumu vai ražojumu kategoriju un uz
zināmā vai jaunā riska īpatnībām veic viena vai
vairākas tirgus uzraudzības iestādes. Šajos nosacījumos var
ietilpt prasības par īslaicīgu veicamo pārbaužu mēroga
paplašināšanu un to biežuma palielināšanu, kā arī paraugu
izlašu pietiekamības pārbaudīšanu. Minētos īstenošanas
aktus pieņem saskaņā ar 32. panta 2. punktā
minēto pārbaudes procedūru.
2.           Ja vajadzīgs, tirgus
uzraudzības iestādes savā teritorijā laikus brīdina
lietotājus par ražojumiem, attiecībā uz kuriem iestādes
konstatējušas, ka tie rada risku.
Tās sadarbojas ar saimnieciskās
darbības veicējiem, lai novērstu vai mazinātu risku, ko
rada šo saimnieciskās darbības veicēju ražojumi, kuri ir
darīti pieejami [tirgū]. Šajā nolūkā tās rosina
un atbalsta saimnieciskās darbības veicēju
brīvprātīgu darbību, attiecīgā gadījumā
veicinot arī labas prakses kodeksu izstrādi un ievērošanu.
3.           Tirgus uzraudzības
iestādes savus pienākumus veic neatkarīgi, neitrāli un
objektīvi un pilda no šīs regulas izrietošās saistības; savas
pilnvaras attiecībā uz saimnieciskās darbības
veicējiem tās īsteno, ievērojot proporcionalitātes
principu.
4.           Ja to pienākumu izpildei
tas ir vajadzīgs un attaisnojams, tirgus uzraudzības iestādes
drīkst ierasties saimnieciskās darbības veicēju telpās
un paņemt vajadzīgos ražojumu paraugus.
5.           Tirgus uzraudzības
iestādes:
(a)
patērētājiem un citām
ieinteresētām personām dod iespēju iesniegt
sūdzības par jautājumiem, kas saistīti ar ražojumu drošumu,
tirgus uzraudzības darbībām un riskiem, kuri rodas ražojumu
sakarā, un šīs sūdzības pienācīgi apseko;
(b)
verificē, vai ir veikti koriģējoši
pasākumi;
(c)
seko zinātnes un tehnikas atziņām
par ražojumu drošumu un pārzina jomas jaunākās norises.
6.           Tiek izveidotas un
publiskotas atbilstīgas procedūras, kas tirgus uzraudzības
iestādēm nodrošina spēju pildīt šos pienākumus.
7.           Neskarot valstu tiesību
aktus konfidencialitātes jomā, tiek sargāta tirgus
uzraudzības iestāžu saņemtās un apkopotās
informācijas konfidencialitāte. Tiek saglabāta tās
informācijas konfidencialitāte, ar ko konfidenciāli
savstarpēji apmainās valstu tirgus uzraudzības iestādes,
kā arī šīs iestādes un Komisija, ja vien tās
atklāšanai nav piekritusi informācijas izcelsmes iestāde.
8.           Konfidencialitātes
aizsargāšana neliedz piegādāt tirgus uzraudzības
iestādēm informāciju, kas vajadzīga, lai nodrošinātu
rezultatīvu tirgus uzraudzību.
7. pants
Tirgus uzraudzības programmas
1.           Katra dalībvalsts
izstrādā vispārīgu tirgus uzraudzības programmu un šo
programmu pārskata un vajadzības gadījumā atjaunina vismaz
reizi četros gados. Programma attiecas uz tirgus uzraudzības
organizēšanu un ar to saistītajām darbībām, un
programmas ietvaros Savienības saskaņošanas tiesību aktu un
Regulas (ES) Nr. [../..] [par patēriņa preču drošumu]
īstenošanā tiek ņemtas vērā
uzņēmējdarbības vispārīgās vajadzības
un MVU konkrētās vajadzības un paredzētas norādes un
palīdzība. Tā aptver:
(a)
atbilstoši 5. panta 1. punktam
nozīmēto iestāžu nozarisko un ģeogrāfisko kompetenci;
(b)
iestādēm piešķirtos finanšu
resursus, personālu, tehniskos līdzekļus un citus
līdzekļus;
(c)
norādes par dažādo iestāžu
prioritārajām darba jomām;
(d)
mehānismus, ar ko dažādās
iestādes koordinē darbību savstarpēji un ar muitas
iestādēm;
(e)
iestāžu līdzdalību informācijas
apmaiņā, ko īsteno saskaņā ar V nodaļu;
(f)
iestāžu līdzdalību pa nozarēm
īstenotā vai uz projektiem orientētā Savienības
līmeņa sadarbībā;
(g)
līdzekļus 6. panta 5. punkta
prasību izpildei.
2.           Katra dalībvalsts izstrādā
individuālas nozaru programmas un šīs programmas pārskata un
vajadzības gadījumā atjaunina katru gadu. Šīs programmas
aptver visas nozares, kurās iestādes veic tirgus uzraudzības
darbību.
3.           Vispārīgās
programmas un individuālās nozaru programmas, un to
atjauninājumus paziņo citām dalībvalstīm un Komisijai
un saskaņā ar 6. panta 6. punktu dara publiski
piekļūstamas elektroniski un attiecīgā gadījumā
ar citiem līdzekļiem.
8. pants
Saimnieciskās darbības
veicēju vispārīgie pienākumi
1.           Visu to dokumentāciju un
informāciju, kas tirgus aizsardzības iestādēm
vajadzīga savas darbības īstenošanai, saimnieciskās
darbības veicēji un attiecīgā gadījumā
atbilstības novērtēšanas struktūras dara pieejamu
minētajām iestādēm šīm iestādēm viegli
saprotamā valodā.
2.           Saimnieciskās
darbības veicēji tirgus uzraudzības iestādēm dara
pieejamu visu nepieciešamo informāciju, arī informāciju, ar
kuras palīdzību ražojums ir precīzi identificējams un kura
palīdz nodrošināt tā izsekojamību.
III NODAĻA
Ražojumu
kontrole Savienībā
9. pants
Ražojumi, kas rada risku
1.           Ja 6. panta
1. punktā minēto kontrolpārbaužu veikšanas laikā vai
sakarā ar kādu saņemtu informāciju tirgus uzraudzības
iestādēm ir pietiekams pamats uzskatīt, ka ražojums, kas ir
laists vai darīts pieejams tirgū vai ko izmanto pakalpojuma
sniegšanā, var radīt risku, tās šim ražojumam veic riska
novērtēšanu, ņemot vērā 13. pantā
izklāstītos apsvērumus un kritērijus.
Tirgus uzraudzības iestādes
pienācīgi ņem vērā visus tādus viegli pieejamus
testēšanas rezultātus un riska novērtējumus, ko kāds
saimnieciskās darbības veicējs vai jebkāda cita persona vai
iestāde, arī citu dalībvalstu iestādes, jau veikuši vai
publiskojuši attiecībā uz šo ražojumu.
2.           Attiecībā uz
ražojumu, ko reglamentē Savienības saskaņošanas tiesību
akti, formāla neatbilstība minētajiem tiesību aktiem ir
pietiekams pamats, lai tirgus uzraudzības iestādes jebkurā no
turpmāk minētajiem gadījumiem uzskatītu, ka ražojums var
radīt risku:
(a)
CE zīme vai citas Savienības
saskaņošanas tiesību aktos prasītas zīmes nav
piestiprinātas vai ir piestiprinātas nepareizi;
(b)
ir vajadzīga ES atbilstības
deklarācija, taču tā nav izstrādāta vai ir
izstrādāta kļūdaini;
(c)
tehniskā dokumentācija nav pilnīga
vai nav darīta pieejama;
(d)
vajadzīgais marķējums vai lietošanas
norādījumi nav pilnīgi vai to nav.
Neatkarīgi no tā, vai riska
novērtēšana liecina, ka ražojums tiešām rada risku, tirgus
uzraudzības iestādes pieprasa, lai saimnieciskās darbības
veicējs novērstu formālo neatbilstību. Ja
saimnieciskās darbības veicējs to neizdara, tirgus
uzraudzības iestādes nodrošina, ka šādu ražojumu no tirgus
izņem vai atsauc.
3.           Neskarot 10. panta
4. punktu, ja tirgus uzraudzības iestādes konstatē, ka
ražojums tiešām rada risku, tās nekavējoties norāda,
kādi koriģējoši pasākumi norādītā
periodā attiecīgajam saimnieciskās darbības veicējam
jāveic riska novēršanai. Tirgus uzraudzības iestādes
attiecīgajam saimnieciskās darbības veicējam var ieteikt
vai ar to saskaņot, kādi koriģējoši pasākumi ir
veicami.
Saimnieciskās darbības veicējs
nodrošina, lai saistībā ar visiem attiecīgajiem ražojumiem,
kurus tas darījis pieejamus jebkur Savienības tirgū, tiktu
veikti visi nepieciešamie koriģējošie pasākumi.
Saimnieciskās darbības veicējs
saskaņā ar 8. pantu tirgus uzraudzības iestādēm
sniedz visu nepieciešamo informāciju, konkrētāk, šādu:
(a)
pilnīgu aprakstu par ražojuma radīto
risku,
(b)
aprakstu par visiem koriģējošiem
pasākumiem, kas veikti riska novēršanai.
Ja iespējams, tirgus uzraudzības
iestādes identificē ražojuma ražotāju vai importētāju
un rīkojas ne vien attiecībā uz izplatītāju, bet
arī attiecībā uz minēto saimnieciskās darbības
veicēju.
4.           Koriģējoši
pasākumi, kas saimnieciskās darbības veicējiem veicami
saistībā ar ražojumu, kurš rada risku, citu starpā var būt
šādi:
(a)
attiecībā uz ražojumu, ko reglamentē
Savienības saskaņošanas tiesību aktos noteiktas vai no tiem
izrietošas prasības, veic pasākumus, kas nepieciešami, lai
panāktu ražojuma atbilstību minētajām prasībām;
(b)
attiecībā uz ražojumu, kas risku var
radīt tikai noteiktos apstākļos vai tikai noteiktām personām,
ja šāda riska rašanās nav novērsta ar Savienības
saskaņošanas tiesību aktu prasībām:
(i)      ražojumam piestiprina tādus
piemērotus, skaidri formulētus, viegli saprotamus
brīdinājumus par ražojuma radītiem varbūtējiem
riskiem, kas izstrādāti tās dalībvalsts
oficiālajā valodā vai valodās, kurā ražojums
darīts pieejams tirgū,
(ii)      izvirza noteikumus, kuri
jāievēro, pirms ražojums tiek tirgots,
(iii)     piemērotā formā un
laikus brīdina apdraudētās personas par risku, arī
publiskojot īpašus brīdinājumus;
(c)
attiecībā uz ražojumu, kas var radīt
nopietnu risku, uz laiku, līdz kļūst pieejams riska
novērtējums, liedz ražojumu laist tirgū vai darīt pieejamu
tirgū;
(d)
attiecībā uz ražojumu, kas rada nopietnu
risku:
(i)      liedz ražojumu laist tirgū vai
darīt pieejamu tirgū,
(ii)      ražojumu izņem vai atsauc, un
brīdina sabiedrību par radušos risku,
(iii)     ražojumu iznīcina vai citādi
dara neizmantojamu.
5.           Komisija var pieņemt
īstenošanas aktus, ar kuriem nosaka kārtību, kādā
sniedzama informācija saskaņā ar 3. punkta trešo daļu,
turklāt nodrošinot sistēmas produktīvu un pienācīgu
darbību. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar
32. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
10. pants
Tirgus uzraudzības iestāžu
veiktie pasākumi
1.           Ja tirgus uzraudzības
iestādēm attiecīgo saimnieciskās darbības veicēju
identificēt nav iespējams vai ja saimnieciskās darbības
veicējs norādītajā periodā saskaņā ar
9. panta 3. punktu nepieciešamos koriģējošos pasākumus
nav veicis, visus pasākumus, kas nepieciešami, lai novērstu ražojuma
radīto risku, veic tirgus uzraudzības iestādes.
2.           Piemērojot
1. punktu, tirgus uzraudzības iestādes var likt
attiecīgajiem saimnieciskās darbības veicējiem arī
veikt jebkurus no 9. panta 4. punktā minētiem
koriģējošiem pasākumiem vai arī attiecīgā
gadījumā pašas veikt šādus pasākumus.
Ja tirgus uzraudzības iestādes to
uzskata par nepieciešamu un samērīgu, tās var
iznīcināt vai citādi padarīt neizmantojamu ražojumu, kas
rada risku. Tās var pieprasīt, lai minētās
rīcības izmaksas segtu attiecīgais saimnieciskās
darbības veicējs.
Pirmā daļa neliedz
dalībvalstīm dot tirgus uzraudzības iestādēm
iespēju veikt citus papildu pasākumus.
3.           Pirms saskaņā ar 1.
punktu veikt jebkādus pasākumus pret saimnieciskās darbības
veicēju, kas nav veicis nepieciešamos koriģējošos
pasākumus, tirgus uzraudzības iestādes tam atvēl vismaz
desmit dienas, kurās tikt uzklausītam.
4.           Ja tirgus uzraudzības
iestādes uzskata, ka ražojums rada nopietnu risku, tās veic visus
nepieciešamos pasākumus un var šādi rīkoties, vispirms
nepieprasot, lai saimnieciskās darbības veicējs
saskaņā ar 9. panta 3. punktu veiktu koriģējošus
pasākumus, un nedodot saimnieciskās darbības veicējam
iespēju iepriekš tikt uzklausītam. Šādos gadījumos
saimnieciskās darbības veicēju uzklausa iespējami drīz.

5.           Visus saskaņā ar 1.
vai 4. punktu veiktos pasākumus:
(a)
kopā ar informāciju par tiesiskās
aizsardzības līdzekļiem, kas pieejami saskaņā ar
attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem, nekavējoties
paziņo attiecīgajam saimnieciskās darbības veicējam;
(b)
precīzi pamato;
(c)
nekavējoties atceļ, ja saimnieciskās
darbības veicējs ir pierādījis, ka prasīto
pasākumu ir veicis.
Piemērojot pirmās daļas a)
apakšpunktu, ja saimnieciskās darbības veicējs, kam
pasākums ir paziņots, nav attiecīgais saimnieciskās
darbības veicējs, par pasākumu informē ražotāju, kas
atrodas Savienībā, vai importētāju, ja vien tirgus
uzraudzības iestādēm ir zināma to identitāte.
6.           Informāciju par ražojuma
identifikāciju, riska īpatnībām un pasākumiem, kas
veikti, lai minēto risku novērstu, samazinātu vai
likvidētu, tirgus uzraudzības iestādes tik pilnīgā
apjomā, kāds nepieciešams, lai Savienībā
aizstāvētu ražojuma lietotāju intereses, publisko tam īpaši
paredzētā tīmekļa vietnē. Šādu informāciju
nepublisko, ja komercnoslēpumu aizsargāšana, personas datu droša
glabāšana saskaņā ar valstu un Savienības tiesību
aktiem vai netraucēta pārraudzības un izmeklēšanas
darbības veikšana prasa, lai noteikti būtu ievērota
konfidencialitāte.
7.           Uz visiem pasākumiem,
kas ir veikti saskaņā ar 1. vai 4. punktu, ir attiecināmi
tiesiskās aizsardzības līdzekļi, arī
vēršanās kompetentajās valsts tiesās.
8.           Pasākumu veikšanai
saskaņā ar 1. vai 4. punktu tirgus uzraudzības
iestādes no saimnieciskās darbības veicējiem var
iekasēt maksu, kas pilnīgi vai daļēji sedz to darbības
izmaksas, arī riska novērtēšanas vajadzībām veiktas
testēšanas izmaksas.
11. pants
Savienībā kontrolētu
ražojumu, uz kuriem attiecas saskaņošanas tiesību akti,
Savienības mēroga novērtējums
1.           Sešdesmit dienu laikā
pēc tam, kad Komisija saskaņā ar 20. panta 4. punktu
paziņojusi dalībvalstīm par pasākumiem, kurus
sākotnējā paziņotāja dalībvalsts
pieņēmusi saskaņā ar 10. panta 1. vai 4. punktu,
dalībvalsts var iebilst pret šiem pasākumiem, ja tie skar ražojumu,
uz ko attiecas Savienības saskaņošanas tiesību akti. Dalībvalsts
izklāsta iebildumu pamatojumu, norāda visas atšķirības
savā novērtējumā par ražojuma radīto risku un min
visus īpašos apstākļus un jebkādu papildu informāciju,
kas attiecas uz konkrēto ražojumu.
2.           Ja neviena dalībvalsts
nepauž iebildumus saskaņā ar 1. punktu un ja Komisija neuzskata,
ka valsts pasākumi ir pretrunā Savienības tiesību aktiem,
sākotnējās paziņotājas dalībvalsts pieņemtie
pasākumi uzskatāmi par pamatotiem un visas dalībvalstis nodrošina,
ka nekavējoties tiek pieņemti ierobežojoši pasākumi
saistībā ar attiecīgo ražojumu.
3.           Ja kāda dalībvalsts
pauž iebildumus saskaņā ar 1. punktu vai ja Komisija uzskata, ka
valsts pasākumi, iespējams, ir pretrunā Savienības
tiesību aktiem, Komisija nekavējoties uzsāk apspriešanos ar attiecīgo
saimnieciskās darbības veicēju vai attiecīgajiem
saimnieciskās darbības veicējiem un izvērtē valsts
pasākumus, ņemot vērā visus pieejamos zinātniskos vai
tehniskos pierādījumus.
4.           Pamatojoties uz
saskaņā ar 3. punktu veiktās izvērtēšanas
rezultātiem, Komisija ar īstenošanas aktiem var pieņemt
lēmumu par to, vai valsts pasākumi ir pamatoti un vai visām
dalībvalstīm, kas to vēl nav izdarījušas, būtu
jāveic līdzīgi pasākumi. Šajā gadījumā
tā adresē lēmumu attiecīgajām dalībvalstīm
un nekavējoties paziņo to visām dalībvalstīm un attiecīgajam
saimnieciskās darbības veicējam vai attiecīgajiem
saimnieciskās darbības veicējiem.
5.           Ja Komisija pieņem
lēmumu, ka valsts pasākumi ir pamatoti, visas dalībvalstis
nekavējoties veic vajadzīgos ierobežojošos pasākumus. Ja tā pieņem lēmumu, ka valsts
pasākums nav pamatots, sākotnējā paziņotāja
dalībvalsts un visas citas dalībvalstis, kuras veikušas
līdzīgu pasākumu, atsauc pasākumu un paziņojumu, kas
veikts ātrās ziņošanas sistēmā saskaņā ar
20. pantu.
6.           Ja valsts pasākums tiek
uzskatīts par pamatotu un ja tiek konstatēts, ka ražojums neatbilst
Savienības saskaņošanas tiesību aktiem, jo attiecīgajos
saskaņotajos standartos ir nepilnības, Komisija informē
attiecīgo Eiropas standartizācijas organizāciju un var iesniegt
atbilstīgu pieprasījumu saskaņā ar Regulas (ES)
Nr. 1025/2012 11. pantu.
12. pants
Savienības rīcība pret
ražojumiem, kas rada nopietnu risku
1.           Ja ir skaidrs, ka ražojums
vai konkrēta ražojumu kategorija vai grupa, to lietojot paredzētajam
nolūkam vai pamatoti paredzamos apstākļos, rada nopietnu risku,
Komisija ar īstenošanas aktiem var pieņemt jebkādus
atbilstīgus pasākumus atkarā no situācijas
nopietnības, tostarp, ja risku nav iespējams pietiekami ierobežot ar
attiecīgās dalībvalsts vai attiecīgo dalībvalstu
veiktiem pasākumiem vai ar jebkādu citu procedūru
saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, pasākumus, ar ko
aizliedz, aptur vai ierobežo šādu ražojumu laišanu tirgū vai
pieejamību tirgū vai paredz īpašus nosacījumus to
tirdzniecībai, lai augstā līmenī nodrošinātu
sabiedrības interešu aizsardzību. Ar minētajiem īstenošanas
aktiem Komisija var noteikt atbilstīgus kontroles pasākumus, kas
dalībvalstīm jāveic, lai nodrošinātu to rezultatīvu
īstenošanu.
Pirmajā daļā minētos
īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 32. panta
2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
Ja steidzamība ir pienācīgi
pamatota ar neatliekamiem iemesliem, kas saistīti ar personu veselību
un drošību kopumā, veselības aizsardzību un drošību
darba vietā, patērētāju tiesību aizsardzību,
vides un sabiedrisko drošību un citām sabiedrības
interesēm, Komisija pieņem nekavējoties piemērojamus
īstenošanas aktus saskaņā ar 32. panta 3. punktā
minēto procedūru.
2.           Saistībā ar
ražojumiem un riskiem, uz ko attiecas Regula (EK) Nr. 1907/2006,
lēmums, kuru Komisija pieņēmusi saskaņā ar šā
panta 1. punktu, ir spēkā līdz diviem gadiem, un šo
termiņu var pagarināt uz papildu laikposmiem, kas nepārsniedz
divus gadus. Šāds lēmums neskar minētajā regulā
noteiktās procedūras.
3.           Ražojumu, ko ar
pasākumu, kas pieņemts saskaņā ar 1. punktu, aizliegts
laist Savienības tirgū vai darīt pieejamu Savienības
tirgū, ir aizliegts eksportēt no Savienības, ja vien tas nav
nepārprotami atļauts ar minēto pasākumu.
4.           Jebkura dalībvalsts var
iesniegt Komisijai pamatotu pieprasījumu izskatīt nepieciešamību
pieņemt 1. punktā minēto pasākumu.
13. pants
Riska novērtējums
1.           Riska novērtējuma
pamatā ir pieejamie zinātniskie vai tehniskie pierādījumi.
Ražojumiem, uz ko attiecas Regula (EK) Nr.
1907/2006, riska novērtēšanu atbilstīgi veic saskaņā
ar minētās regulas I pielikuma attiecīgajām
daļām.
2.           Riska novērtējuma
kontekstā tirgus uzraudzības iestādes ņem vērā,
cik lielā mērā ražojums atbilst turpmāk minētajam:
(a)
visām ražojumam piemērojamām
prasībām, kuras noteiktas Savienības saskaņošanas
tiesību aktos vai no tiem izriet un kuras saistītas ar izskatāmo
iespējamo risku, pilnībā ņemot vērā
testēšanas ziņojumus vai sertifikātus, kas apliecina
atbilstību un ko izsniegusi atbilstības novērtēšanas
struktūra;
(b)
ja nav prasību, kuras noteiktas
Savienības saskaņošanas tiesību aktos vai no tiem izriet −
īpašiem noteikumiem, ar ko šādiem ražojumiem nosaka veselības un
drošuma prasības tās dalībvalsts tiesību aktos, kurā
ražojumu dara pieejamu tirgū, ja šādi noteikumi ir saskaņā
ar Savienības tiesībām;
(c)
visiem Eiropas standartiem, atsauces uz kuriem
publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī.
3.           Atbilstība 2. punkta
a), b) un c) apakšpunktā minētajiem kritērijiem rada
pieņēmumu, ka ražojums pienācīgi aizsargā
sabiedrības intereses, uz ko attiecas šie kritēriji. Tomēr tas
neliedz tirgus uzraudzības iestādēm rīkoties
saskaņā ar šo regulu, ja ir jauni pierādījumi, ka ražojums
rada risku, neraugoties uz šādu atbilstību.
4.           Tas ka ir iespējams
panākt attiecīgo sabiedrības interešu aizsardzības
augstāku līmeni vai tas ka ir pieejami citi ražojumi, kas rada
mazāku risku, tomēr nevar būt iemesls uzskatīt, ka ražojums
rada risku.
IV NODAĻA
Savienībā
ievesto ražojumu kontrole
14. pants
Kontrolpārbaude un laišanas
brīvā apgrozībā apturēšana
1.           Dalībvalstu
iestādēm, kuras atbild par ražojumu kontroli uz Savienības
ārējās robežas, ir pilnvaras un resursi, kas nepieciešami, lai atbilstīgi
veiktu savus uzdevumus. Tās ražojumiem veic attiecīgas
dokumentāras un, ja nepieciešams, fiziskas un laboratoriskas
kontrolpārbaudes pirms šo ražojumu laišanas brīvā
apgrozībā.
2.           Ja dalībvalstī par
tirgus uzraudzību vai kontroli uz ārējās robežas atbild
vairākas iestādes, šīs iestādes savstarpēji
sadarbojas, apmainoties ar informāciju, kas ir būtiska to
funkcijām.
3.           Ievērojot
17. pantu, iestādes, kuras atbild par kontroli uz
ārējās robežas, aptur ražojuma laišanu brīvā
apgrozībā Savienības tirgū, ja, veicot 1. punktā
minētās kontrolpārbaudes, tām ir pamats uzskatīt, ka
ražojums var radīt risku.
Ražojuma, kuram jāatbilst Savienības
saskaņošanas tiesību aktiem, kad tas ir laists brīvā
apgrozībā, formāla neatbilstība minētajiem
tiesību aktiem dod dalībvalstu iestādēm pietiekamu pamatu
uzskatīt, ka ražojums var radīt risku, jebkurā no šādiem
gadījumiem:
(a)
tam nav tiesību aktos prasīto
pavaddokumentu;
(b)
tam nav minētajiem tiesību aktiem
atbilstīga marķējuma vai etiķetes;
(c)
tam ir CE zīme vai cita Savienības
saskaņošanas tiesību aktos prasīta zīme, kas
piestiprināta nepareizi vai maldinoši.
4.           Iestādes, kuras atbild
par kontroli uz ārējās robežas, nekavējoties paziņo
tirgus uzraudzības iestādēm par visiem apturēšanas
gadījumiem saskaņā ar 3. punktu.
5.           Ja ražojumi ir
ātrbojīgi, iestādes, kuras atbild par kontroli uz
ārējās robežas, iespējami cenšas nodrošināt, lai
jebkuras prasības, ko tās varētu izvirzīt
attiecībā uz ražojumu uzglabāšanu vai pārvadājumam
izmantoto transportlīdzekļu novietošanu stāvvietā, nebūtu
nesaderīgas ar šo ražojumu saglabāšanu.
6.           Ja attiecībā uz
ražojumiem, kas nav deklarēti laišanai brīvā
apgrozībā, iestādēm, kuras atbild par kontroli uz
ārējās robežas, ir pamats uzskatīt, ka minētie
ražojumi rada risku, tās nodod visu attiecīgo informāciju
galamērķa dalībvalsts iestādēm, kuras atbild par
kontroli uz ārējās robežas.
15. pants
Laišana brīvā
apgrozībā
1.           Ražojumu, kura laišanu
brīvā apgrozībā iestādes, kas atbild par kontroli uz
ārējās robežas, apturējušas saskaņā ar
14. pantu, laiž brīvā apgrozībā, ja trīs
darbdienās pēc tam, kad apturēta laišana brīvā
apgrozībā, tirgus uzraudzības iestādes nav
pieprasījušas minētajām iestādēm turpināt
apturēšanu vai ja tirgus uzraudzības iestādes tās
informējušas, ka ražojums nerada risku, un ar nosacījumu, ka ir
izpildītas visas citas prasības un formalitātes
saistībā ar šādu laišanu brīvā apgrozībā.
2.           Ja tirgus uzraudzības
iestādes secina, ka ražojums, kura laišana brīvā
apgrozībā apturēta formālas neatbilstības
dēļ saskaņā ar 14. panta 3. punkta otro
daļu, faktiski nerada risku, saimnieciskās darbības
veicējam pirms ražojuma laišanas brīvā apgrozībā
tomēr jānovērš formālā neatbilstība.
3.           Tāda atbilstība
jebkādu Savienības saskaņošanas tiesību aktu
prasībām, ko piemēro ražojumam, kad to laiž brīvā apgrozībā,
un kas attiecas uz izskatāmo iespējamo risku, kurā
pilnībā ņemti vērā testēšanas ziņojumi vai
sertifikāti, kas apliecina atbilstību un ko izsniegusi
atbilstības novērtēšanas struktūra, rada tirgus
uzraudzības iestāžu pieņēmumu, ka ražojums nerada risku. Tomēr
tas neliedz minētajām iestādēm dot norādījumu
iestādēm, kuras atbild par kontroli uz ārējās robežas,
nelaist ražojumu brīvā apgrozībā, ja ir
pierādījumi, ka ražojums faktiski rada risku, neraugoties uz
šādu atbilstību.
16. pants
Atteikums laist brīvā
apgrozībā
1.           Ja tirgus uzraudzības
iestādes secina, ka ražojums rada risku, tās dod norādījumu
iestādēm, kuras atbild par kontroli uz ārējās robežas,
nelaist ražojumu brīvā apgrozībā un ražojumam pievienotajā
rēķinā un jebkurā citā attiecīgā pavaddokumentā
ietvert šādu atzīmi:
"Ražojums rada risku – Nav atļauts laist
brīvā apgrozībā – Regula (ES) Nr. XXX/XXXX".
2.           Ja šo ražojumu pēc tam
deklarē muitas procedūrai, kas nav laišana brīvā
apgrozībā, un ja tirgus uzraudzības iestādes neiebilst, tad
saistībā ar šo procedūru izmantotajos dokumentos arī ietver
1. punktā noteikto atzīmi saskaņā ar
1. punktā norādītajiem nosacījumiem.
3.           Tirgus uzraudzības
iestādes vai, attiecīgā gadījumā, iestādes, kuras
atbild par kontroli uz ārējās robežas, var iznīcināt vai
citādi padarīt neizmantojamu ražojumu, kas rada risku, ja tās
uzskata, ka šāds pasākums ir vajadzīgs un samērīgs. Šāda
pasākuma izmaksas sedz persona, kas ražojumu deklarējusi laišanai
brīvā apgrozībā.
4.           Tirgus uzraudzības
iestādes sniedz iestādēm, kuras atbild par kontroli uz
ārējās robežas, informāciju par ražojumu kategorijām,
par kurām saskaņā ar 1. punktu konstatēts, ka tās
rada risku.
5.           Uz visiem pasākumiem,
kas veikti saskaņā ar 1. vai 3. punktu, ir attiecināmi
tiesiskās aizsardzības līdzekļi, arī
vēršanās kompetentajās valsts tiesās.
6.           Tirgus uzraudzības
iestādes var iekasēt maksas, kas pilnībā vai
daļēji sedz to darbības izmaksas, tostarp riska
novērtēšanai veikto testu izmaksas, ja tās veic pasākumus
saskaņā ar 1. punktu.
17. pants
Ievešana personiskai lietošanai
1.           Ja ražojumu
Savienībā ieved fiziska persona un tas ir šīs personas
faktiskā valdījumā un ja pamatoti var pieņemt, ka ražojumu
paredzēts izmantot minētās personas personiskām
vajadzībām, izlaišanu neaptur saskaņā ar 14. panta
3. punktu, izņemot gadījumus, kad ražojuma izmantošana var
apdraudēt personu, dzīvnieku vai augu veselību un
dzīvību.
2.           Uzskata, ka ražojumu
paredzēts izmantot tās fiziskās personas personiskām
vajadzībām, kura ražojumu ieved Savienībā, ja šādai
ievešanai ir gadījuma raksturs un ja ražojumu paredzējusi izmantot
vienīgi attiecīgā persona vai tās ģimene, un ja
ražojuma veids vai daudzums nenorāda uz kādu komerciālu
nolūku.
18. pants
Savienībā
ievestu ražojumu, uz kuriem attiecas saskaņošanas tiesību akti, Savienības
mēroga novērtējums
1.           Sešdesmit dienu laikā
pēc tam, kad Komisija saskaņā ar 20. panta 4. punktu
paziņojusi dalībvalstīm par jebkādu
sākotnējās paziņotājas dalībvalsts atteikumu
laist ražojumu brīvā apgrozībā, dalībvalsts var
iebilst pret šādu atteikumu, ja tas skar ražojumu, uz ko attiecas
Savienības saskaņošanas tiesību akti. Dalībvalsts
izklāsta iebildumu pamatojumu, norāda visas atšķirības
savā novērtējumā par ražojuma radīto risku un min
visus īpašos apstākļus un jebkādu papildu informāciju,
kas attiecas uz konkrēto ražojumu.
2.           Ja neviena dalībvalsts
nepauž iebildumus saskaņā ar 1. punktu un ja Komisija neuzskata,
ka valsts pasākumi ir pretrunā Savienības tiesību aktiem,
sākotnējās paziņotājas dalībvalsts atteikums
uzskatāms par pamatotu un visas dalībvalstis nodrošina, ka
nekavējoties tiek pieņemti ierobežojoši pasākumi
saistībā ar attiecīgo ražojumu.
3.           Ja kāda dalībvalsts
pauž iebildumus saskaņā ar 1. punktu vai ja Komisija uzskata, ka
atteikums, iespējams, ir pretrunā Savienības tiesību aktiem,
Komisija nekavējoties uzsāk apspriešanos ar attiecīgo
saimnieciskās darbības veicēju vai attiecīgajiem
saimnieciskās darbības veicējiem un izvērtē atteikumu,
ņemot vērā visus pieejamos zinātniskos vai tehniskos
pierādījumus.
4.           Pamatojoties uz
saskaņā ar 3. punktu veiktās izvērtēšanas
rezultātiem, Komisija ar īstenošanas aktiem var pieņemt
lēmumu par to, vai atteikums ir pamatots un vai visām
dalībvalstīm, kas to vēl nav izdarījušas, būtu
jāveic līdzīgi pasākumi. Šajā gadījumā
tā adresē lēmumu attiecīgajām dalībvalstīm
un nekavējoties paziņo to visām dalībvalstīm un
attiecīgajam saimnieciskās darbības veicējam vai
attiecīgajiem saimnieciskās darbības veicējiem.
5.           Ja Komisija pieņem
lēmumu, ka atteikums ir pamatots, visas dalībvalstis
nekavējoties veic vajadzīgos ierobežojošos pasākumus. Ja tā pieņem lēmumu, ka atteikums
nav pamatots, sākotnējā paziņotāja dalībvalsts un
visas citas dalībvalstis, kuras veikušas līdzīgu pasākumu,
atsauc pasākumu un paziņojumu, kas veikts sistēmā RAPEX
saskaņā ar 20. pantu.
6.           Ja atteikums tiek
uzskatīts par pamatotu un ja tiek konstatēts, ka ražojums neatbilst
Savienības saskaņošanas tiesību aktiem, jo attiecīgajos
saskaņotajos standartos ir nepilnības, Komisija informē attiecīgo
Eiropas standartizācijas organizāciju un var iesniegt atbilstīgu
pieprasījumu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1025/2012
11. pantu.
V NODAĻA
Informācijas
apmaiņa
19. pants
Savienības ātrās
ziņošanas sistēma RAPEX
1.           Komisija uztur
ātrās ziņošanas sistēmu (RAPEX). Dalībvalstis
izmanto RAPEX, lai apmainītos ar informāciju par ražojumiem,
kas rada risku, saskaņā ar šo regulu.
2.           Katra dalībvalsts
nozīmē vienu RAPEX kontaktpunktu.
3.           Komisija ar īstenošanas
aktiem var noteikt kārtību un procedūras informācijas
apmaiņai sistēmā RAPEX. Šos īstenošanas aktus pieņem
saskaņā ar 32. panta 2. punktā minēto
pārbaudes procedūru.
4.           Dalība sistēmā
RAPEX ir atvērta pieteikuma iesniedzējām valstīm,
trešām valstīm un starptautiskām organizācijām to
nolīgumu satvarā, kuri ir noslēgti starp Savienību un
šīm valstīm vai organizācijām, un saskaņā ar šiem
nolīgumiem. Visos šādos nolīgumos ievēro savstarpīguma
principu, un tajos iekļauj konfidencialitātes noteikumus, kas atbilst
Savienībā piemērojamiem noteikumiem.
20. pants
Paziņošana sistēmā RAPEX
par ražojumiem, kas rada risku
1.           RAPEX kontaktpunkts
nekavējoties paziņo Komisijai informāciju par jebkuru no
šādiem gadījumiem:
(a)
jebkurš koriģējošs pasākums, ko
saimnieciskās darbības veicēji veikuši saskaņā ar
9. panta 3. punktu;
(b)
jebkurš pasākums, ko tirgus uzraudzības
iestādes veikušas saskaņā ar 10. panta 1. vai
4. punktu, ja vien tas neskar ražojumu, uz kuru attiecas paziņošana
saskaņā ar a) apakšpunktu;
(c)
jebkurš atteikums laist ražojumu brīvā
apgrozībā saskaņā ar 16. pantu.
Pirmo daļu nepiemēro, ja RAPEX
kontaktpunktam ir pamats uzskatīt, ka ražojuma radītā riska
ietekme nepārsniedz attiecīgās dalībvalsts teritoriju.
RAPEX kontaktpunkts
nekavējoties informē Komisiju par visiem attiecīgajiem
pirmajā daļā minēto koriģējošo pasākumu vai
tirgus uzraudzības iestādes veikto pasākumu atjauninājumiem,
grozījumiem vai atsaukumiem.
2.           Informācijā, ko
sniedz saskaņā ar 1. punktu, iekļauj visu pieejamo
informāciju, kas attiecas uz risku, un vismaz šādu informāciju:
(a)
riska veids un līmenis, ietverot riska
novērtēšanas rezultātu kopsavilkumu;
(b)
jebkāda veida neatbilstība
Savienības saskaņošanas tiesību aktiem;
(c)
ražojuma identifikācijai vajadzīgie dati;
(d)
ražojuma izcelsme un piegādes ķēde;
(e)
iestādes pasākuma vai
koriģējošā pasākuma pieņemšanas datums un tā
ilgums;
(f)
veiktā iestādes pasākuma vai
koriģējošā pasākuma veids, norādot, vai tas ir
brīvprātīgs, apstiprināts, obligāts;
(g)
vai saimnieciskās darbības veicējam
ir dota iespēja tikt uzklausītam.
Pirmajā daļā minēto
informāciju nosūta, izmantojot standarta paziņojuma veidlapu,
kuru Komisija dara pieejamu sistēmā RAPEX.
3.           Ja paziņojums attiecas
uz ražojumu, par kuru konstatēts, ka tas neatbilst Savienības
saskaņošanas tiesību aktiem, sniegtajā informācijā
iekļauj arī norādi par to, vai neatbilstība radusies dēļ
kāda no turpmāk minētajiem iemesliem:
(a)
ražojuma neatbilstība piemērojamo
tiesību aktu prasībām;
(b)
nepilnības šajos tiesību aktos
minētajos saskaņotajos standartos, kas pamato pieņēmumu par
atbilstību minētajām prasībām.
Ja 1. punktā minētais iestādes
pasākums vai koriģējošais pasākums skar ražojumu, kura
atbilstības novērtēšanu veikusi paziņotā
struktūra, tirgus uzraudzības iestādes nodrošina, ka
attiecīgo paziņoto struktūru informē par veikto
iestādes pasākumu vai koriģējošo pasākumu.
4.           Saņēmusi
paziņojumu, Komisija to nosūta citām dalībvalstīm. Ja paziņojums
neatbilst 1., 2. un 3. punkta prasībām, Komisija var to
apturēt.
5.           Dalībvalstis
nekavējoties informē Komisiju par darbībām vai
pasākumiem, kas veikti pēc paziņojuma saņemšanas, un sniedz
jebkādu papildu informāciju, arī par jebkādu veikto testu
vai analīžu rezultātiem vai par iespējamajām viedokļu
atšķirībām. Šo informāciju Komisija nosūta citām
dalībvalstīm.
21. pants
Tirgus uzraudzības
informācijas un saziņas sistēma
1.           Komisija uztur tirgus
uzraudzības informācijas un saziņas sistēmu (ICSMS),
kurā vāc un strukturēti saglabā informāciju par
jautājumiem, kas saistīti ar tirgus uzraudzību, it sevišķi
šādu informāciju:
(a)
tirgus uzraudzības iestādes un to
kompetences jomas;
(b)
tirgus uzraudzības programmas;
(c)
tirgus uzraudzības darbību
novērošana, pārskatīšana un novērtēšana;
(d)
sūdzības vai ziņojumi par
jautājumiem, kas saistīti ar ražojumu radīto risku;
(e)
jebkāda neatbilstība Savienības
saskaņošanas tiesību aktiem, izņemot pasākumus vai
koriģējošos pasākumus, par kuriem paziņo sistēmā RAPEX
saskaņā ar 20. pantu;
(f)
visi dalībvalstu iebildumi, kas pausti
saskaņā ar 11. panta 1. punktu vai 18. panta
1. punktu, un turpmākie pasākumi.
ICSMS
reģistrē atsauces uz tiem paziņojumiem par pasākumiem vai
koriģējošiem pasākumiem, kuri nosūtīti
sistēmā RAPEX saskaņā ar 20. pantu.
Ja ir nepieciešams vai lietderīgi, ICSMS
var arī darīt pieejamu izmantošanai iestādēm, kuras atbild
par kontroli uz ārējās robežas.
2.           Piemērojot
1. punktu, dalībvalstis ievada ICSMS visu to
rīcībā esošo informāciju, kura nav jau paziņota
saskaņā ar 20. pantu, par ražojumiem, kas rada risku, it
sevišķi informāciju par riska identifikāciju, veiktās
testēšanas rezultātiem, veiktajiem ierobežojošajiem pasākumiem,
kontaktiem ar attiecīgajiem saimnieciskās darbības
veicējiem un darbības vai atturēšanās no darbības
pamatojumu.
3.           Tirgus uzraudzības
iestādes atzīst to testēšanas ziņojumu derīgumu, kurus
sagatavojušas citu dalībvalstu tirgus uzraudzības iestādes vai
kuri tām sagatavoti un ievadīti ICSMS, un izmanto minētos
testēšanas ziņojumus.
22. pants
Konfidenciālas informācijas
starptautiska apmaiņa
Komisija un dalībvalstis var
apmainīties ar konfidenciālu informāciju, tostarp
sistēmā RAPEX nosūtītu informāciju, ar trešo
valstu regulatīvajām iestādēm vai starptautiskām
organizācijām, ar kurām Komisija un dalībvalsts vai
dalībvalstu grupa uz savstarpīguma pamatiem ir noslēgusi
divpusējas vai daudzpusējas vienošanās par
konfidencialitāti.
VI NODAĻA
Sadarbība

23. pants
Savstarpēja palīdzība
1.           Starp dalībvalstu tirgus
uzraudzības iestādēm, starp dažādām iestādēm
katrā dalībvalstī un starp tirgus uzraudzības
iestādēm un Komisiju, un attiecīgajām Savienības
aģentūrām notiek efektīva sadarbība un
informācijas apmaiņa par tirgus uzraudzības programmām un
visiem jautājumiem, kuri saistīti ar ražojumiem, kas rada risku.
2.           Tirgus uzraudzības
iestādes, saņēmušas pienācīgi pamatotu
pieprasījumu no citas dalībvalsts tirgus uzraudzības
iestādes, sniedz visu attiecīgo informāciju vai dokumentus un
veic kontrolpārbaudes, inspicēšanu vai izmeklēšanu un ziņo
pieprasījumu iesniegušajai iestādei par tām un par visiem
veiktajiem turpmākajiem pasākumiem.
Informāciju, dokumentus un ziņojumus,
kas minēti pirmajā daļā, izmanto vienīgi
attiecībā uz jautājumu, par kuru tie tika pieprasīti, un
iespējami ātrāk apstrādā ar elektroniskiem
līdzekļiem.
24. pants
Sadarbība ar trešo valstu
kompetentajām iestādēm
1.           Tirgus uzraudzības
iestādes var sadarboties ar trešo valstu kompetentajām
iestādēm nolūkā apmainīties ar informāciju un
sniegt tehnisku atbalstu, veicināt un atvieglot piekļuvi Savienības
informācijas apmaiņas sistēmām, tostarp sistēmai RAPEX
saskaņā ar 19. panta 4. punktu, un sekmēt ar
atbilstības novērtēšanu un tirgus uzraudzību saistītu
darbību.
2.           Sadarbību ar trešo
valstu kompetentajām iestādēm īsteno arī kā
27. pantā minētos darbības veidus. Dalībvalstis
nodrošina savu kompetento iestāžu dalību minētajā
darbībā.
25. pants
Eiropas Tirgus uzraudzības forums
1.           Izveido Eiropas Tirgus
uzraudzības forumu (EMSF).
2.           Katru dalībvalsti EMSF
sanāksmēs pārstāv dalībvalsts izraudzīta persona
vai personas, kam ir īpašas zināšanas un pieredze, kas vajadzīga
saistībā ar attiecīgajā sanāksmē izskatāmo
jautājumu.
3.           EMSF sanāk
regulāri un vajadzības gadījumā pēc Komisijas vai
dalībvalsts pieprasījuma.
4.           EMSF iespējami
cenšas panākt vienprātību. Ja panākt vienprātību
neizdodas, EMSF pieņem nostāju ar dalībnieku
vienkāršu balsu vairākumu. Foruma dalībnieki var pieprasīt,
lai to viedoklis un tā pamatojums tiktu oficiāli
reģistrēts.
5.           EMSF var
uzaicināt ekspertus un citas trešās personas piedalīties
sanāksmēs vai sniegt rakstisku ieguldījumu.
6.           EMSF var izveidot
pastāvīgas vai pagaidu apakšgrupas, kas ietver tirgus
uzraudzības administratīvās sadarbības grupas, kuras
izveidotas Savienības saskaņošanas tiesību aktu īstenošanai.
Organizācijas, kas Savienības mērogā pārstāv
nozares, mazo un vidējo uzņēmumu, patērētāju,
laboratoriju un atbilstības novērtēšanas struktūru
intereses, var uzaicināt piedalīties šādās apakšgrupās
kā novērotājas.
7.           EMSF
izstrādā savu reglamentu, kas stājas spēkā, kad
saņemts labvēlīgs Komisijas atzinums.
8.           EMSF sadarbojas ar
Ieviešanas informācijas apmaiņas forumu, kas izveidots ar Regulu (EK)
Nr. 1907/2006.
26. pants
Komisijas atbalsts un
izpildsekretariāts
1.           Komisija atbalsta tirgus
uzraudzības iestāžu sadarbību. Tā piedalās EMSF
un tā apakšgrupu sanāksmēs.
2.           EMSF veikt
27. pantā noteiktos uzdevumus palīdz izpildsekretariāts,
kas sniedz tehnisku un loģistisku atbalstu EMSF un tā
apakšgrupām.
27. pants
EMSF
uzdevumi
EMSF ir šādi
uzdevumi:
(a)
veicināt apmaiņu ar informāciju par
ražojumiem, kas rada risku, riska novērtēšanu, testēšanas
metodēm un testu rezultātiem, jaunākajām zinātnes
atziņām un citiem aspektiem, kas skar kontroles darbību;
(b)
koordinēt 7. pantā minēto
vispārīgo un nozarēm individuālo tirgus uzraudzības
programmu sagatavošanu un īstenošanu;
(c)
organizēt kopīgu tirgus uzraudzību
un kopīgus testēšanas projektus;
(d)
apmainīties ar zināšanām un
labāko praksi;
(e)
organizēt apmācības programmas un
valstu ierēdņu apmaiņu;
(f)
palīdzēt veikt 4. panta
3. punktā aprakstītās uzraudzības darbības;
(g)
organizēt informācijas kampaņas un
kopīgu apmeklējumu programmas;
(h)
uzlabot sadarbību Savienības
mērogā attiecībā uz to, ka izseko, izņem un atsauc
ražojumus, kas rada risku;
(i)
nodrošināt vienkāršu piekļuvi tirgus
uzraudzības iestāžu savāktajai informācijai par ražojumu
drošumu, šādas informācijas izguvi un koplietošanu, ietverot
informāciju par sūdzībām, negadījumiem, ziņojumus
par ievainojumiem un izmeklēšanas un testu rezultātus;
(j)
palīdzēt tādu vadlīniju
izveidē, kas nodrošina šīs regulas rezultatīvu un vienādu
īstenošanu, pienācīgi ņemot vērā
uzņēmumu, it sevišķi mazo un vidējo uzņēmumu, un
citu ieinteresēto personu intereses;
(k)
pēc Komisijas pieprasījuma to
konsultēt un tai palīdzēt novērtēt jebkādus ar
šīs regulas īstenošanu saistītus jautājumus;
(l)
palīdzēt attiecībā uz tirgus
uzraudzību dalībvalstīs veidot vienādu administratīvu
praksi.
28. pants
Eiropas Savienības references
laboratorijas
1.           Konkrētiem ražojumiem
vai ražojumu kategorijai vai grupai, vai konkrētiem riskiem, kas
saistīti ar kādu ražojumu kategoriju vai grupu, Komisija ar
īstenošanas aktiem var nozīmēt Savienības references
laboratorijas, kuras atbilst 2. punktā norādītajiem
kritērijiem.
2.           Katra Savienības
references laboratorija atbilst šādiem kritērijiem:
(a)
tai ir pienācīgi kvalificēts
personāls, kas atbilstīgi apguvis analītiskās metodes,
kuras izmanto attiecīgajā kompetences jomā, un kam ir
atbilstīgas zināšanas par standartiem un praksi;
(b)
tai ir uzticēto uzdevumu veikšanai
vajadzīgais aprīkojums un standartmateriāls;
(c)
tā objektīvi un neatkarīgi
rīkojas sabiedrības interesēs;
(d)
tā nodrošina, ka personāls respektē
konkrētu jautājumu, rezultātu vai ziņojumu
konfidencialitāti.
3.           Savienības references
laboratorijām to nozīmējuma jomā attiecīgā
gadījumā ir šādi uzdevumi:
(a)
veikt ražojumu testēšanu saistībā ar
tirgus uzraudzības darbībām un izmeklēšanu;
(b)
palīdzēt izšķirt strīdus starp
dalībvalstu iestādēm, saimnieciskās darbības
veicējiem un atbilstības novērtēšanas struktūrām;
(c)
sniegt neatkarīgas tehniskas vai
zinātniskas konsultācijas Komisijai un dalībvalstīm;
(d)
izstrādāt jaunus analīžu veikšanas
paņēmienus un metodes;
(e)
izplatīt informāciju un veikt
apmācību.
VII NODAĻA
Finansēšana
29. pants
Darbību finansēšana
1.           Saistībā ar
šīs regulas piemērošanu Savienība var finansēt šādas
darbības:
(a)
dalība tirgus uzraudzības vadlīniju
izstrādāšanā un atjaunināšanā;
(b)
tehnikas un zinātnes atziņu nodošana
Komisijai, lai tai palīdzētu īstenot tirgus uzraudzības
administratīvo sadarbību un Savienības mēroga
novērtēšanas procedūras, kas minētas 11. un 18. pantā;
(c)
priekšdarbu vai palīgdarbu izpilde tādu
tirgus uzraudzības darbību īstenošanai, kas saistītas ar
Savienības tiesību aktu piemērošanu, piemēram,
pētījumi, programmas, izvērtējumi, vadlīnijas,
salīdzinošā analīze, savstarpēji kopīgi
apmeklējumi, pētniecības darbs, datubāzu izstrāde un
uzturēšana, apmācība, laboratorijas darbs, kvalifikācijas
pārbaude, starplaboratoriju pārbaudes un atbilstības
novērtēšanas darbs, kā arī Eiropas tirgus uzraudzības
kampaņas un līdzīgas darbības;
(d)
darbības, kuras veic saskaņā ar tehniskās
palīdzības programmām, sadarbību ar trešām
valstīm un Eiropas tirgus uzraudzības politikas un sistēmu
paplašināšanu un popularizēšanu ieinteresēto personu vidū
Eiropas un starptautiskā mērogā;
(e)
funkcionējoša tirgus uzraudzības
iestāžu sadarbība un izpildsekretariāta tehnisks un
loģistisks atbalsts EMSF un tā apakšgrupām.
2.           Savienības
finansiālo palīdzību šajā regulā
norādītajām darbībām īsteno saskaņā ar
Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 vai nu tieši, vai netieši,
deleģējot budžeta īstenošanas uzdevumus Regulas (ES, Euratom)
Nr. 966/2012 58. panta 1. punkta c) apakšpunktā
norādītajām struktūrām.
3.           Apropriācijas, ko
piešķir šajā regulā minētajām darbībām,
katru gadu nosaka budžeta lēmējinstitūcija atbilstīgi
spēkā esošajai finanšu shēmai.
4.           Apropriācijas, ko
budžeta lēmējinstitūcija nosaka tirgus uzraudzības
darbību finansēšanai, var segt arī izdevumus, kuri attiecas uz
sagatavošanas, uzraudzības, kontroles, revīzijas un
izvērtēšanas darbībām, kas vajadzīgas darbību
pārvaldībai saskaņā ar šo regulu un šo darbību
mērķu sasniegšanai, it sevišķi izdevumus pētījumiem,
ekspertu sanāksmēm, informēšanai un saziņai, tostarp
korporatīvai saziņai par Savienības politiskajām
prioritātēm, ciktāl tās ir saistītas ar tirgus
uzraudzības darbību vispārīgajiem mērķiem,
izdevumus saistībā ar informācijas tehnoloģiju
tīkliem, kas paredzēti galvenokārt informācijas
apstrādei un apmaiņai, kopā ar visiem citiem tehniskās un
administratīvās palīdzības izdevumiem, kas radušies
Komisijai, pārvaldot darbības, kas izriet no šīs regulas.
5.           Komisija līdz [pieci
gadi pēc piemērošanas datuma] un pēc tam reizi piecos gados
izvērtē Savienības finansējumu saņemošo tirgus
uzraudzības darbību atbilstību Savienības
rīcībpolitikas un tiesību aktu prasību kontekstā un
informē Eiropas Parlamentu un Padomi par šīs izvērtēšanas
rezultātiem.
30. pants
Savienības finansiālo
interešu aizsardzība
1.           Komisija veic atbilstošus
pasākumus, lai nodrošinātu, ka, īstenojot saskaņā ar
šo regulu finansētas darbības, Savienības finansiālās
intereses tiek aizsargātas, piemērojot aizsargpasākumus pret
krāpšanu, korupciju un jebkādām citām prettiesiskām
darbībām, veicot rezultatīvas kontrolpārbaudes un, ja ir
atklāti pārkāpumi, atgūstot nepamatoti izmaksātās
summas un attiecīgā gadījumā piemērojot
iedarbīgus, samērīgus un preventīvus sodus.
2.           Komisijai vai tās
pārstāvjiem un Revīzijas palātai ir tiesības,
pārbaudot dokumentus un veicot kontrolpārbaudes uz vietas,
revidēt visus dotāciju saņēmējus,
līgumslēdzējus, apakšuzņēmējus un citas
trešās personas, kuras saņēmušas Savienības
finansējumu saskaņā ar šo regulu.
3.           Eiropas Birojs krāpšanas
apkarošanai (OLAF) var veikt kontrolpārbaudes uz vietas un
inspekcijas attiecībā uz saimnieciskās darbības
veicējiem, uz kuriem tieši vai netieši attiecas šāds
finansējums, saskaņā ar Padomes Regulā (Euratom, EK)
Nr. 2185/96[41]
noteiktajām procedūrām, lai noteiktu, vai saistībā ar
dotāciju nolīgumu vai dotāciju lēmumu, vai līgumu, kas
attiecas uz Savienības finansējumu, ir notikusi krāpšana,
korupcija vai jebkādas citas prettiesiskas darbības, kas ietekmē
Savienības finansiālās intereses.
4.           Neskarot 1. un
2. punktu, sadarbības nolīgumos ar trešām valstīm un
starptautiskām organizācijām un dotāciju nolīgumos,
dotāciju lēmumos un līgumos, kas izriet no šīs regulas īstenošanas,
Komisijai, Revīzijas palātai un OLAF nepārprotami ir
dotas tiesības veikt revīzijas, kontrolpārbaudes uz vietas un
inspekcijas.
VIII NODAĻA
Nobeiguma
noteikumi
31. pants
Sankcijas
Dalībvalstis pieņem noteikumus par
sankcijām, kas piemērojamas, ja tiek pārkāpti šīs
regulas noteikumi, ar kuriem nosaka saimnieciskās darbības
veicēju pienākumus, un ja tiek pārkāpti jebkuru
Savienības saskaņošanas tiesību aktu, kas attiecas uz šīs
regulas darbības jomā ietvertajiem ražojumiem, noteikumi, ar kuriem
nosaka saimnieciskās darbības veicēju pienākumus, ja
minētajos tiesību aktos nav paredzētas sankcijas, un veic visus
vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to īstenošanu.
Paredzētajām sankcijām jābūt iedarbīgām,
samērīgām un preventīvām. Dalībvalstis šos
noteikumus paziņo Komisijai līdz [ierakstīt datumu −
3 mēneši pirms šīs regulas piemērošanas datuma] un
nekavējoties paziņo par jebkādiem turpmākiem tos
ietekmējošiem grozījumiem.
Pirmajā daļā
minētajās sankcijās ņem vērā uzņēmumu
lielumu un it sevišķi mazo un vidējo uzņēmumu stāvokli.
Sankcijas var palielināt, ja attiecīgais saimnieciskās
darbības veicējs iepriekš izdarījis līdzīgu
pārkāpumu, un tajās var ietvert kriminālsodu par smagiem
pārkāpumiem.
32. pants
Komitejas procedūra
1.           Komisijai palīdz
komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES)
Nr. 182/2011 izpratnē.
2.           Ja ir atsauce uz šo punktu,
piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
3.           Ja ir atsauce uz šo punktu,
piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 8. pantu kopā ar tās
5. pantu.
33. pants
Izvērtēšana
Ne vēlāk kā [piecus] gadus
pēc piemērošanas datuma Komisija izvērtē šīs regulas
piemērošanu un iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei
izvērtējuma ziņojumu. Minētajā
ziņojumā novērtē, vai šī regula ir sasniegusi savus
mērķus, it sevišķi, vai tā ir nodrošinājusi ražojumu drošuma
noteikumu un Savienības saskaņošanas tiesību aktu
rezultatīvāku un efektīvāku izpildi, pilnveidojusi
sadarbību starp tirgus uzraudzības iestādēm,
pastiprinājusi Savienībā ievesto ražojumu kontroli un uzlabojusi
personu veselības un drošības aizsardzību kopumā,
veselības aizsardzību un drošību darba vietā,
patērētāju tiesību aizsardzību, vidi, sabiedrisko
drošību un citu sabiedrības interešu aizsardzību, ņemot
vērā regulas ietekmi uz uzņēmumiem un it sevišķi uz
maziem un vidējiem uzņēmumiem.
34. pants
Grozījumi
1.           Tiek svītroti šādi
noteikumi:
(a)
 Direktīvas 2011/65/ES 18. pants;
(b)
Padomes Direktīvas 89/686/EEK 7. pants;
(c)
 Direktīvas 93/15/EEK 7. panta 2. un
3. punkts un 8. pants;
(d)
Direktīvas 94/9/EK 7. pants;
(e)
Direktīvas 94/25/EK 7. pants,
10. panta 4. punkts un 11. pants;
(f)
Direktīvas 95/16/EK 7. un 11. pants;
(g)
 Direktīvas 97/23/EK 8., 16. un 18. pants;
(h)
 Direktīvas 1999/5/EK 9. pants;
(i)
Direktīvas 2000/9/EK 14., 15. un 19. pants;
(j)
Direktīvas 2000/14/EK 5. pants;
(k)
Direktīvas 2001/95/EK 6. panta 2. un
3. punkts, 8., 9., 10., 11., 12. un 13. pants un II pielikums;
(l)
 Direktīvas 2004/108/EK 10. un 11. pants;

(m)
Direktīvas 2006/42/EK 4. panta 3. un
4. punkts un 11., 17. un 20. pants;
(n)
 Direktīvas 2006/95/EK 9. pants;
(o)
 Direktīvas 2007/23/EK 14. panta 5.
un 6. punkts un 15., 16. un 17. pants;
(p)
Direktīvas 2008/57/EK 13. panta 5.
punkts un 14. pants;
(q)
 Direktīvas 2009/48/EK 39., 40. un 42.
līdz 45. pants;
(r)
Direktīvas 2009/105/EK 7., 15. un 17. pants;
(s)
Direktīvas 2009/142/EK 7., 11. un 12. pants;
(t)
Regulas (ES) Nr. 305/2011 56. līdz 59. pants.
2.           Regulas (EK)
Nr. 764/2008 3. panta 2. punkta a) apakšpunktu aizstāj
ar šādu:
"a) Regulas (ES) Nr. […] [par ražojumu
tirgus uzraudzību] 10. pantu;"
3.           Regulu (EK) Nr. 765/2008
groza šādi:
(a)
 svītro Regulas (EK) Nr. 765/2008
1. panta 2. un 3. punktu, 2. panta 14., 15., 17., 18. un
19. punktu, III nodaļu un 32. panta 1. punkta
e) apakšpunktu;
(b)
Regulas (EK) Nr. 765/2008 nosaukumu aizstāj ar
šādu:
"Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK)
Nr. 765/2008 (2008. gada 9. jūlijs), ar ko nosaka
atbilstības novērtēšanas struktūru akreditācijas
prasības un CE zīmes izmantošanas vispārīgos
principus un atceļ Regulu (EEK) Nr. 339/93".
Atsauces uz Regulas (EK)
Nr. 765/2008 15. līdz 29. panta noteikumiem uzskata par
atsaucēm uz šo regulu un lasa saskaņā ar pielikumā sniegto
atbilstības tabulu.
35. pants
Pārejas noteikumi
Procedūras, kas valsts vai
Savienības līmenī uzsāktas saskaņā ar jebkuru no
šīs regulas 34. pantā vai Direktīvas 2001/95/EK
6. līdz 9. pantā minētajiem noteikumiem, turpina
reglamentēt minētie noteikumi.
36. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā [ierakstīt
datumu − tas pats datums kā Regulā (ES) Nr. […/…] [par
patēriņa preču drošumu]].
To piemēro no 2015. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā –                         Padomes
vārdā –
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
PIELIKUMS
Atbilstības tabula
 Regula (EK) Nr. 765/2008 || Šī regula
 15. panta 1., 2. un 5. punkts || 2. pants
 15. panta 3. punkts || -
 15. panta 4. punkts || 3. panta 1. punkts
 16. panta 1. punkts || 4. panta 1. punkts
 16. panta 2. punkts || 4. panta 2. punkts, ko lasa kopā ar 3. panta 12. punktu; 17. panta 1. punkts un 26. panta 5. punkts
 16. panta 3. punkts || -
 16. panta 4. punkts || -
 17. panta 1. punkts || 5. panta 4. punkts
 17. panta 2. punkts || 26. panta 1. punkts
 18. panta 1. punkts || 5. panta 3. punkts
 18. panta 2. punkts || 6. panta 6. punkts
 18. panta 3. punkts || 5. panta 2. punkts
 18. panta 4. punkts || 6. panta 4. punkts
 18. panta 5. un 6. punkts || 4. panta 3. punkts, 6. panta 7., 8. un 9. punkts un 26. panta 2. punkts
 19. panta 1. punkta pirmā daļa || 6. panta 1. punkts
 19. panta 1. punkta otrā daļa || 6. panta 5. punkts un 7. pants
 19. panta 1. punkta trešā daļa || 8. panta 1. punkta otrā daļa
 19. panta 2. punkts || 6. panta 2. punkts
 19. panta 3. punkts || 9. panta 5. punkta a) apakšpunkts
 19. panta 4. punkts || 6. panta 3. punkts
 19. panta 5. punkts || 26. panta 5. punkts un 27. pants
 20. panta 1. punkts || 9. panta 4. punkts un 18. panta 1. punkta b) apakšpunkts
 20. panta 2. punkts || 12. pants
 21. pants || 6. panta 4. punkts un 9. pants
 22. panta 1., 2. un 3. punkts || 18. panta 1. un 2. punkts
 22. panta 4. punkts || 17. pants
 23. panta 1. un 2. punkts || 19. pants
 23. panta 3. punkts || 27. pants
 24. panta 1. un 2. punkts || 20. pants
 24. panta 3. punkts || 19. panta 1. punkts
 24. panta 4. punkts || 18. panta 2. punkts un 19. panta 2. punkts
 25. pants || 22. līdz 24. pants
 26. pants || 21. pants
 27. pants || 13. pants
 28. pants || 14. pants
 29. pants || 15. pants
TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA
FINANŠU PĀRSKATS
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
1.1.        Priekšlikuma/iniciatīvas
nosaukums
1.2.        Attiecīgās
politikas jomas ABM/ABB struktūrā
1.3.        Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
1.4.        Mērķi
1.5.        Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums
1.6.        Ilgums un
finansiālā ietekme
1.7.        Paredzētie
pārvaldības veidi
2.           PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
2.1.        Uzraudzības un
ziņošanas noteikumi
2.2.        Pārvaldības un
kontroles sistēma
2.3.        Krāpšanas un
pārkāpumu apkarošanas pasākumi
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
3.1.        Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
pozīcijas
3.2.        Paredzamā ietekme uz
izdevumiem
3.2.1.     Paredzamās ietekmes uz
izdevumiem kopsavilkums
3.2.2.     Paredzamā ietekme uz
darbības apropriācijām
3.2.3.     Paredzamā ietekme uz administratīvajām
apropriācijām
3.2.4.     Saderība ar
kārtējo daudzgadu finanšu shēmu
3.2.5.     Trešo personu dalība
finansējumā
3.3.        Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
TIESĪBU
AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
1.1.        Priekšlikuma/iniciatīvas
nosaukums
 Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par ražojumu tirgus uzraudzību
1.2.        Attiecīgās
politikas jomas ABM/ABB struktūrā[42]
2. sadaļa.
Uzņēmējdarbība — 02 03. nodaļa. Iekšējais
preču tirgus un nozaru politika
17. sadaļa. Veselība un
patērētāju aizsardzība — 17 02. nodaļa. Patērētāju
politika
1.3.        Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz esošas
darbības paplašināšanu
1.4.        Mērķi
1.4.1.     Komisijas daudzgadu
stratēģiskie mērķi, kurus plānots sasniegt ar
priekšlikumu/iniciatīvu
Iekšējais preču tirgus un nozaru
politika: uzlabot vienotā tirgus darbību un augstā
līmenī nodrošināt patērētāju, citu lietotāju
un citu sabiedrības interešu aizsardzību;
Drošība un pilsoniskums —
patērētāju politika.
1.4.2.     Konkrētie mērķi
un attiecīgās ABM/ABB darbības
ĢD ENTR konkrētais mērķis: pastāvīgi pārskatīt spēkā esošo
iekšējā tirgus acquis un vajadzības gadījumā
ierosināt jaunus leģislatīvus vai neleģislatīvus
pasākumus.
ĢD SANCO konkrētais mērķis: ar rezultatīvu tirgus uzraudzību visā
Savienībā nostiprināt un palielināt ražojumu drošumu.
1.4.3.     Paredzamie rezultāti un
ietekme
Norādīt,
kāda ir priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz
finansējuma saņēmējiem/mērķgrupām
 Šīs iniciatīvas paredzamais rezultāts ir uzlabojumi tirgus uzraudzības sistēmā, kas Savienībā vēl aizvien ir sadrumstalota. Ar šo priekšlikumu Regulas (EK) Nr. 765/2008 un Produktu vispārējas drošības direktīvas noteikumi par tirgus uzraudzību ir apvienoti vienā tiesību aktā, kas attiecas uz ražojumiem gan saskaņotajā, gan nesaskaņotajā acquis neatkarīgi no tā, vai tos paredzēts izmantot vai būtu iespējams izmantot patērētājiem vai profesionāliem lietotājiem. Priekšlikuma ietekme skars saimnieciskās darbības veicējus un valstu iestādes, kas tiks labāk informēti par to pienākumiem saistībā ar tirgus uzraudzības darbībām. Nodrošinot ar ražojumiem saistīto prasību rezultatīvāku izpildi, priekšlikums arī uzlabos patērētāju un ražojumu citu lietotāju aizsardzību.
1.4.4.     Rezultātu un ietekmes
rādītāji
Norādīt
priekšlikuma/iniciatīvas īstenošanas uzraudzībā
izmantojamos rādītājus.
-
Tādu paziņojumu skaits, kas informācijas sistēmā GRAS-RAPEX
sniegti par nedrošiem ražojumiem
-
Tādu RAPEX paziņojumu procentuālā daļa, kuriem
seko vismaz viens reaģēšanas gadījums (citās
dalībvalstīs)
-
Reaģēšanas gadījumu skaita attiecība pret paziņojumu
skaitu (nopietna riska gadījumi)
-
To datu apjoms un kvalitāte, ar kuriem apmainās
vispārējā informatīvā atbalsta sistēmā ICSMS
-
Kopīgu tirgus uzraudzības darbību skaits un rezultāti
-
Darba dalīšana un resursu koplietošana
-
Ražojumu drošuma prasību izpildes rādītāji (budžeti,
inspekcijas, testēšana laboratorijā, veiktie pasākumi u.c.)
1.5.        Priekšlikuma pamatojums
1.5.1.     Īstermiņa vai
ilgtermiņa vajadzības
Šīs
iniciatīvas vispārīgais mērķis ir uzlabot vienotā
tirgus darbību un augstā līmenī nodrošināt
patērētāju, citu lietotāju un citu sabiedrības
interešu aizsardzību, mazinot nedrošu vai neatbilstīgu ražojumu
skaitu.
1.5.2.     ES iesaistīšanās
pievienotā vērtība
Neraugoties
uz Eiropas vienotā tirgus pastāvēšanu, ražojumu drošuma
prasību izpildes nodrošināšana ir dalībvalstu kompetencē. Vēl
aizvien rodas problēmas, ko izraisījušas dalībvalstīs
pastāvošās valsts tirgus uzraudzības organizācijas
atšķirības un valsts tirgus uzraudzības iestāžu
savstarpējā atkarība. ES uz LESD 114. panta pamata ir
tiesības rīkoties, lai nodrošinātu patēriņa preču
vienotā tirgus pienācīgu darbību un lai uzlabotu tirgus
pārrobežu uzraudzības efektivitāti. LESD 169. panta
1. punkts papildina šīs tiesības rīkoties. Tajā
noteikts, ka, lai atbalstītu patērētāju intereses un
nodrošinātu augstu līmeni patērētāju tiesību
aizsardzībā, Savienība cita starpā veicina
patērētāju veselības, drošības un ekonomisko interešu
aizsardzību. Tomēr, lai būtu ievērots subsidiaritātes
princips, šis priekšlikums neietekmē dalībvalstu kompetenci
īstenot procedūras un pasākumus pret konkrētiem ražojumiem,
kas rada risku.
1.5.3.     Līdzīgas
līdzšinējās pieredzes rezultātā gūtās
atziņas
Lai
gan ES ir izveidots vienotais tirgus un brīva preču aprite ir
vislabāk attīstītā un visstabilāk iedibinātā
no četrām brīvībām, kuras ir iekšējā tirgus
pamatā, tomēr viss vēl nav paveikts. Sabiedrības
veselības aizsardzība un drošība darba vietā,
patērētāju tiesību aizsardzība, vides un citu
sabiedrības interešu aizsardzība var tikt apdraudēta, jo daži
tirgotāji neievēro likumus un laiž tirgū bīstamus ražojumus.
Tirgus uzraudzība izveidota, lai reaģētu uz visām šīm
problēmām. Tomēr tirgus uzraudzība ir atpalikusi no
norisēm Savienības tiesiskajā regulējumā. Tai
jābūt ļoti labi saskaņotai un spējīgai uz
ātru reaģēšanu visā ES. Jāatzīmē, ka ar
Produktu vispārējas drošības direktīvas un Regulas (EK)
Nr. 765/2008 īstenošanu ir panākts progress, tomēr tirgus
uzraudzības noteikumu sadrumstalotība pa dažādiem ES
tiesību aktiem (Produktu vispārējas drošības
direktīvu, Regulu (EK) Nr. 765/2008 un daudzām nozaru
direktīvām) ir radījusi neskaidrības gan saimnieciskās
darbības veicējiem, gan valstu iestādēm un mazinājusi
tirgus uzraudzības rezultativitāti Savienībā. Tāpēc
šis vienas patstāvīgas tirgus uzraudzības regulas priekšlikums
būtu svarīgs elements šo problēmu risināšanā.
1.5.4.     Saderība un
iespējamā sinerģija ar citiem attiecīgajiem instrumentiem
Šī
iniciatīva ir pilnībā saderīga ar brīvas preču
aprites acquis, it sevišķi ar Eiropas Parlamenta un Padomes
2009. gada 18. jūnija Direktīvu 2009/48/EK par
rotaļlietu drošumu, Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada
8. jūnija Direktīvu 2011/65/ES par dažu bīstamu vielu
izmantošanas ierobežošanu elektriskās un elektroniskās
iekārtās, Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada
27. janvāra Direktīvu 2002/96/EK par elektrisko un
elektronisko iekārtu atkritumiem (EEIA), Eiropas Parlamenta un Padomes
2012. gada 4. jūlija Direktīvu 2012/19/ES par
elektrisko un elektronisko iekārtu atkritumiem (EEIA), Eiropas Parlamenta
un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīvu 2006/95/EK par
dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz
elektroiekārtām, kas paredzētas lietošanai noteiktās
sprieguma robežās, Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada
30. novembra Direktīvu 2009/142/EK par iekārtām,
kurās izmanto gāzveida kurināmo[43].
Šis
priekšlikums ir saderīgs arī ar līdztekus iesniegto priekšlikumu
regulai par patēriņa preču drošumu, kura aizstās
Direktīvu 2001/95/EK par produktu vispārēju drošību.
Šis
priekšlikums veido sinerģiju attiecībā uz ziņošanu par
nedrošiem ražojumiem un par aizsardzības pasākumiem, kas izriet no
nozaru tiesību aktiem, un paredzēts, ka pārskatītajā
sistēmā RAPEX turpmāk par šiem ražojumiem un
pasākumiem būs jāziņo tikai vienu reizi.
1.6.        Ilgums un
finansiālā ietekme
Beztermiņa priekšlikums/iniciatīva
1.7.        Paredzētie
pārvaldības veidi
X Komisijas īstenota centralizēta
tieša pārvaldība
X Centralizēta netieša
pārvaldība, izpildes uzdevumus deleģējot:
·
X          izpildaģentūrām
·
¨         Kopienu izveidotām struktūrām[44]
·
¨         valstu publiskā sektora struktūrām vai
struktūrām, kas veic valsts pārvaldes uzdevumus
¨      personām, kurām ir uzticēts veikt īpašas
darbības saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību
V sadaļu un kuras ir noteiktas attiecīgā pamataktā
Finanšu regulas 49. panta nozīmē
¨ Dalīta pārvaldība kopā ar dalībvalstīm
¨ Decentralizēta pārvaldība kopā ar trešām valstīm
¨ Pārvaldība kopā ar starptautiskām organizācijām (precizēt)
Ja norādīti
vairāki pārvaldības veidi, sniedziet papildu informāciju
iedaļā "Piezīmes".
Piezīmes
Šai
iniciatīvai nav vajadzīgi jauni budžeta resursi, bet to
finansēs, pārdalot esošos resursus. Dažas darbības
pārvaldīs Veselības un patērētāju
izpildaģentūra (EAHC). Saskaņā ar Padomes
2002. gada 19. decembra Regulu (EK) Nr. 58/2003, ar ko nosaka
statūtus izpildaģentūrām, kurām uztic konkrētus
Kopienas programmu pārvaldības uzdevumus[45], īstenošanas uzdevumus
attiecībā uz 2007.–2013. gada Kopienas rīcības programmas
patērētāju tiesību aizsardzības politikas jomā
pārvaldību Komisija ir uzticējusi[46] Veselības un
patērētāju izpildaģentūrai. Tāpēc Komisija
var nolemt Veselības un patērētāju
izpildaģentūrai uzticēt arī īstenošanas uzdevumus, lai
tā pārvaldītu 2014.–2020. gada Patērētāju
tiesību aizsardzības programmu, kurai pēc tās
pieņemšanas jākļūst par juridisko pamatu
attiecībā uz iepirkumu un dotācijām ražojumu drošuma
jomā. Ar paredzēto programmas deleģēšanu paplašinās EAHC
jau uzticētos uzdevumus.
Turklāt
šai iniciatīvai nav vajadzīgi budžeta resursi izmaksām, kas
saistītas ar abu IT sistēmu, proti, GRAS-RAPEX un ICSMS,
pārvaldību, uzturēšanu un pielāgojumiem, papildus
resursiem, kuri jau iekļauti ĢG SANCO un ĢD ENTR darbības
budžetos, kas ierosināti daudzgadu finanšu shēmā 2014.–2020.
gadam.
2.           PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
2.1.        Uzraudzības un
ziņošanas noteikumi
Norādīt
periodiskumu un nosacījumus.
Veidojamais
tirgus uzraudzības forums (EMSF) nākotnē būs
platforma diskusijām par gaidāmās regulas pienācīgu
īstenošanu.
Nobeiguma
noteikumos arī ierosināts Komisijai piecus gadus pēc regulas
stāšanās spēkā veikt tās izvērtēšanu un
sagatavot ziņojumu par tās īstenošanu. Tādējādi
būtu iespējams apzināt regulas varbūtējās
problēmas un nepilnības, un tas varētu būt izejas punkts
turpmākai rīcībai, iespējams, arī regulas
grozījumu priekšlikumam, nolūkā turpināt tirgus
uzraudzības sistēmas uzlabošanu.
2.2.        Pārvaldības un
kontroles sistēma
2.2.1.     Apzinātie riski
Ar
RAPEX pienācīgu darbību saistītie riski
(piemēram, tādu ziņojumu skaita palielināšanās, kuri
novērš uzmanību no patiesi bīstamiem ražojumiem vai mazina
sistēmas ticamību; ar IT saistītas problēmas,
piemēram, sistēmas atteice, konfidencialitātes jautājumi).
Ar
ICSMS darbību saistītie riski galvenokārt attiecas uz
problēmām, kas saistītas ar IT, piemēram, iespējama
sistēmas atteice un konfidencialitātes jautājumi.
2.2.2.     Paredzētās kontroles
metodes
Paredzētās
kontroles metodes ir noteiktas Finanšu regulā un piemērošanas
noteikumos.
2.3.        Krāpšanas un
pārkāpumu apkarošanas pasākumi
Norādīt
esošos vai plānotos novēršanas un aizsardzības pasākumus.
Komisijai
ir jānodrošina Savienības finansiālo interešu aizsardzība,
piemērojot preventīvus pasākumus pret krāpšanu, korupciju
un citām prettiesiskām darbībām, veicot rezultatīvas
kontrolpārbaudes un atgūstot nepareizi izmaksātas summas,
kā arī, ja atklāti pārkāpumi, piemērojot
iedarbīgus, samērīgus un preventīvus sodus
saskaņā ar Regulām (EK, Euratom) Nr. 2988/95, (Euratom,
EK) Nr. 2185/96 un (EK) Nr. 1073/1999. Kompetentie Komisijas dienesti
piemēros visus regulatīvos kontroles mehānismus un papildus tiem
izstrādās Komisijas jaunajai 2011. gada
24. jūnijā pieņemtajai stratēģijai krāpšanas
apkarošanai (CAFS) atbilstošu krāpšanas apkarošanas
stratēģiju, lai cita starpā nodrošinātu, ka iekšējie
kontroles pasākumi, kuri saistīti ar krāpšanas apkarošanu,
pilnībā atbilst CAFS un ka tās pieeja krāpšanas
riska apkarošanā ir orientēta uz krāpšanas riska jomu
konstatēšanu un atbilstīgu reaģēšanu. Attiecīgā
gadījumā tiks izveidotas grupas, kas strādā
tīklā, un attiecīgi IT rīki, kuri paredzēti ar
Patērētāju tiesību aizsardzības programmu
saistītu krāpniecības gadījumu analizēšanai. Konkrētāk,
tiks īstenoti vairāki pasākumi, piemēram:
·
lēmumi, nolīgumi un līgumi, kas
izriet no Patērētāju tiesību aizsardzības programmas
īstenošanas, Komisijai, tostarp OLAF, kā arī
Revīzijas palātai nepārprotami sniegs tiesības veikt
revīzijas, kontrolpārbaudes uz vietas un inspekcijas;
·
uzaicinājuma iesniegt
priekšlikumus / konkursa izvērtēšanas posmā
priekšlikumu iesniedzēji un pretendenti tiks pārbaudīti,
ņemot vērā publicētos izslēgšanas kritērijus,
kuru pamatā ir deklarācijas un agrīnās
brīdināšanas sistēma (ABS);
·
noteikumus par izmaksu attaisnojamību
vienkāršos saskaņā ar Finanšu regulas normām;
·
visiem līgumu pārvaldībā
iesaistītajiem darbiniekiem, kā arī revidentiem un
kontrolieriem, kuri uz vietas verificē finansējuma
saņēmēju deklarācijas, tiks nodrošināta regulāra
apmācība ar krāpšanu un pārkāpumiem saistītos
jautājumos.
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
3.1.        Attiecīgās daudzgadu
finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas
Esošās budžeta izdevumu pozīcijas
Sarindotas pa
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta
pozīcijām
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas
 Numurs: [Apraksts…………………………………….] || Dif./nedif. ([47]) || no EBTA valstīm[48] || no kandidātvalstīm[49] || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
 Nr. 1 Iekšējais preču tirgus un nozaru politika || 02 03 01   || Dif. || JĀ || NĒ || NĒ || NĒ
 Nr. 3 Drošība un pilsoniskums || 17 01 04 01 Administratīvie izdevumi 2014.–2020. gada Patērētāju tiesību aizsardzības programmas atbalstam || Nedif. || JĀ || NĒ || NĒ || NĒ
No jauna veidojamās budžeta pozīcijas
Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām
un budžeta pozīcijām
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas
 Numurs: [Izdevumu kategorija………………………...] || Dif./nedif. || no EBTA valstīm || no kandidātvalstīm || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
 Nr. 3 Drošība un pilsoniskums || 17 02 01 Patērētāju tiesību aizsardzības programma 2014.–2020. gadam || Dif. || JĀ || JĀ || NĒ || NĒ
3.2.        Paredzamā ietekme uz
izdevumiem
3.2.1.     Paredzamās ietekmes uz
izdevumiem kopsavilkums[50]
Miljonos EUR pašreizējās cenās
(līdz 3 zīmēm aiz komata)
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || 1 || Iekšējais preču tirgus un nozaru politika
 ĢD ENTR ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOPĀ
  Darbības apropriācijas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budžeta pozīcijas numurs 02 03 01 || Saistības || (1) || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Maksājumi || (2) || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas  no konkrētu programmu piešķīrumiem[51] || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Budžeta pozīcijas numurs: || Saistības || (1a) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Maksājumi || (2a) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĀ — ĢD ENTR apropriācijas || Saistības || =1+1a || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Maksājumi || =2+2a || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
  KOPĀ — Darbības apropriācijas || Saistības || (3) || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Maksājumi || (4) || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
  KOPĀ — Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (5) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas 2. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || =3+ 5 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Maksājumi || =4+ 5 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 1,300 || 7,800
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || 3 || Drošība un pilsoniskums
  ĢD SANCO ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOPĀ
  Darbības apropriācijas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budžeta pozīcijas numurs 17 02 01 || Saistības || (1) || 3,000 || 3,060 || 3,121 || 3,184 || 3,247 || 3,312 || 18,924
 Maksājumi || (2) || 1,500 || 3,030 || 3,091 || 3,152 || 3,215 || 4,936 || 18,924
 Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas  no konkrētu programmu piešķīrumiem[52] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Budžeta pozīcijas numurs 17 01 04 01 || Saistības || (1a) || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
 Maksājumi || (2a) || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĀ — ĢD SANCO apropriācijas || Saistības || =1+1a || 3,100 || 3,160 || 3,221 || 3,284 || 3,347 || 3,412 || 19,524
 Maksājumi || =2+2a || 1,600 || 3,130 || 3,191 || 3,252 || 3,315 || 5,036 || 19,524
  KOPĀ — Darbības apropriācijas || Saistības || (3) || 3,000 || 3,060 || 3,121 || 3,184 || 3,247 || 3,312 || 18,924
 Maksājumi || (4) || 1,500 || 3,030 || 3,091 || 3,152 || 3,215 || 4,936 || 18,924
 KOPĀ — Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (5) || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
 KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas 3. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || =3+ 5 || 3,100 || 3,160 || 3,221 || 3,284 || 3,347 || 3,412 || 19,524
 Maksājumi || =4+ 5 || 1,600 || 3,130 || 3,191 || 3,252 || 3,315 || 5,036 || 19,524
Gadījumā, ja priekšlikums/iniciatīva
ietekmē vairākas izdevumu kategorijas
  KOPĀ — Darbības apropriācijas || Saistības || (6) || 4,300 || 4,360 || 4,421 || 4,484 || 4,547 || 4,612 || 26,724
 Maksājumi || (7) || 2,800 || 4,330 || 4,391 || 4,452 || 4,515 || 6,236 || 26,724
  KOPĀ — Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (8) || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
 KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas (atsauces summa) 1. līdz 4. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || =6+ 8 || 4,400 || 4,460 || 4,521 || 4,584 || 4,647 || 4,712 || 27,324
 Maksājumi || =7+ 8 || 2,900 || 4,430 || 4,491 || 4,552 || 4,615 || 6,336 || 27,324
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || 5 || Administratīvie izdevumi
Miljonos EUR pašreizējās cenās
(līdz 3 zīmēm aiz komata)
   ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOPĀ
 ĢD ENTR ||   ||   ||
  Cilvēkresursi || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 4,716
  Pārējie administratīvie izdevumi || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,474
 ĢD SANCO ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Cilvēkresursi || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 6,288
  Pārējie administratīvie izdevumi (komandējumi, sanāksmes) || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,474
 KOPĀ || Apropriācijas || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 11,952
 KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || (Saistību summa = maksājumu summa) || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 11,952
Miljonos EUR pašreizējās cenās
(līdz 3 zīmēm aiz komata)
   ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOPĀ
 KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas 1. līdz 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || 6,392 || 6,452 || 6,513 || 6,576 || 6,639 || 6,704 || 39,276
 Maksājumi || 4,892 || 6,422 || 6,483 || 6,544 || 6,607 || 8,328 || 39,276
3.2.2.     Paredzamā ietekme uz
darbības apropriācijām
Priekšlikums/iniciatīva paredz darbības
apropriāciju izmantošanu šādā veidā:
Saistību apropriācijas miljonos EUR
pašreizējās cenās (līdz 3 zīmēm aiz komata)
 Norādīt mērķus un rezultātus   ò ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOPĀ
   ||
 Rezultāta veids[53] || Rezultāta vidējās izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Kopējais rezultātu skaits || Kopējās izmaksas
 KONKRĒTAIS MĒRĶIS[54]: pastāvīgi pārskatīt spēkā esošo iekšējā tirgus acquis un vajadzības gadījumā ierosināt jaunus leģislatīvus vai neleģislatīvus pasākumus ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Vadlīnijas un savstarpējas salīdzināšanas darbības ||   || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0,050 || 6 || 0.300 ||
 Tehniskas zināšanas un palīdzība ||   || 0.600 || 1 || 0.600 || 1 || 0.600 || 1 || 0.600 || 1 || 0.600 || 1 || 0.600 || 1 || 0,600 || 6 || 3.600 ||
 Eiropas tirgus uzraudzības rīcībpolitikas veicināšana ||   || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 1 || 0.050 || 6 || 0.300
 Sadarbība ar trešām valstīm ||   || 0.100 || 1 || 0.100 || 1 || 0.100 || 1 || 0.100 || 1 || 0.100 || 1 || 0.100 || 1 || 0.100 || 6 || 0.600
 Tirgus uzraudzības iestādēm sniegts atbalsts (ietverot ICSMS) ||   || 0.500 || 2 || 0.500 || 2 || 0.500 || 2 || 0.500 || 2 || 0.500 || 2 || 0.500 || 2 || 0.500 || 12 || 3.000
 Starpsumma — ENTR konkrētais mērķis || 6 || 1.300 || 6 || 1.300 || 6 || 1.300 || 6 || 1.300 || 6 || 1.300 || 6 || 1.300 || 36 || 7.800
 KONKRĒTAIS MĒRĶIS: SANCO ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Tirgus uzraudzības un izpildes darbības (kopīgas darbības, amatpersonu apmaiņas vizītes, Tirgus uzraudzības foruma sekretariāta finansējums) ||   || 2,357 || 3 || 2,242 || 3 || 2,287 || 3 || 2,333 || 3 || 2,380 || 3 || 2,427 || 3 || 2,425 || 18 || 14,144
 RAPEX (it sevišķi IT lietojumu) turpmāka pilnveidošana un pārvaldība ||   || 0,797 || 1 || 0,758 || 1 || 0,773 || 1 || 0,788 || 1 || 0,804 || 1 || 0,820 || 1 || 0,837 || 6 || 4,780
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Starpsumma — SANCO konkrētais mērķis || 4 || 3,000 || 4 || 3,060 || 4 || 3,121 || 4 || 3,184 || 4 || 3,247 || 4 || 3,312 || 24 || 18,924
 KOPĒJĀS IZMAKSAS ||   || 4,300 ||   || 4,360 ||   || 4,421 ||   || 4,484 ||   || 4,547 ||   || 4,612 ||   || 26,724
3.2.3.     Paredzamā ietekme uz
administratīvajām apropriācijām
3.2.3.1.  Kopsavilkums
Priekšlikums/iniciatīva paredz
administratīvo apropriāciju izmantošanu šādā veidā:
Miljonos EUR
pašreizējās cenās (līdz 3 zīmēm aiz komata)
   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOPĀ
 Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cilvēkresursi ENTR || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 4.716
 Cilvēkresursi SANCO (FTE vidējās izmaksas 131.000 €) || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 6,288
 Pārējie administratīvie izdevumi ENTR || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,474
 Pārējie administratīvie izdevumi SANCO || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,079 || 0,474
 Starpsumma — Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 1,992 || 11,952
 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS[55] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cilvēkresursi || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
 Pārējie administratīvie izdevumi SANCO || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
 Starpsumma — Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,100 || 0,600
 KOPĀ || 2,092 || 2,092 || 2,092 || 2,092 || 2,092 || 2,092 || 12,552
3.2.3.2.  Paredzamās
cilvēkresursu vajadzības
Priekšlikums/iniciatīva paredz
cilvēkresursu izmantošanu šādā veidā:
Miljonos EUR pašreizējās cenās
(līdz 3 zīmēm aiz komata)
   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
 02 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) – ENTR || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786 || 0,786
 17 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) – SANCO (FTE vidējās izmaksas 131.000 €) || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048 || 1,048
 XX 01 01 02 (Delegācijas) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 XX 01 05 01 (Netiešā pētniecība) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 10 01 05 01 (Tiešā pētniecība) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 XX 01 02 01 (CA, INT, SNE, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA un SNE delegācijās) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 XX 01 04 yy[56] || - Galvenā mītne[57] || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 - Delegācijas || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 XX 01 05 02 (CA, INT, SNE — netiešā pētniecība) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 10 01 05 02 (CA, INT, SNE — tiešā pētniecība) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Citas budžeta pozīcijas (precizēt) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 KOPĀ (ENTR, SANCO) || 1,834 || 1,834 || 1,834 || 1,834 || 1,834 || 1,834
XX ir
attiecīgā politikas joma vai budžeta sadaļa.
Cilvēkresursu vajadzības tiks
nodrošinātas, izmantojot attiecīgā ĢD darbiniekus, kuri jau
ir iesaistīti konkrētās darbības pārvaldībā
un/vai ir pārgrupēti attiecīgajā
ģenerāldirektorātā, vajadzības gadījumā
izmantojot jebkādus papildu resursus, kas vadošajam ĢD varētu
tikt piešķirti gada budžeta sadales procedūrā, un ņemot
vērā budžeta ierobežojumus. Nepieciešamie resursi norādīti,
neņemot vērā uzdevumus, kurus veiks izpildaģentūra. Priekšlikumā
nav paredzēts palielināt resursus, kas jau ir piešķirti
izpildaģentūrai.
Veicamo uzdevumu
apraksts
 Ierēdņi un pagaidu darbinieki   || Administratoru uzdevumi: Tirgus uzraudzības jomā nodrošināt un uzraudzīt ES rīcībpolitikas pienācīgu īstenošanu un piemērošanu, kā arī par to iesniegt ziņojumus Piedalīties salīdzinošās novērtēšanas instrumentu izveidē un salīdzinošajā novērtēšanā par to, kā dalībvalstis izpilda Tirgus uzraudzības regulu Piedalīties sistēmas RAPEX darbībā, tostarp paziņojumu un reakcijas novērtēšanā Pārvaldīt un pilnveidot ICSMS platformu un attiecīgās vadlīnijas Sekot līdzi politikas izmaiņām tirgus uzraudzības jomā un dalībvalstu informācijas apmaiņai Piedalīties un pārstāvēt Komisiju ekspertu grupās, kuru darbs saistīts ar tirgus uzraudzību Iecerēt jaunas darbības vai esošo darbību pilnveidojumus un pārdomāt koncepcijas Izstrādāt un nodrošināt dalībvalstu tirgus uzraudzības koordināciju un kopīgas darbības Piedalīties pārskatīto RAPEX vadlīniju un pārskatīto riska novērtēšanas vadlīniju izstrādāšanā, pieņemšanā un sekojošā īstenošanā Asistentu uzdevumi: Kā RAPEX iekšējās struktūrvienības dalībniekam sniegt administratīvu palīdzību saistībā ar sistēmas RAPEX darbību Brīdināt par paziņojumu iespējamu nekonsekvenci vai pārklāšanos un sniegt palīdzību RAPEX kontaktpunktu sanāksmēs Ja konstatēta paziņojuma formāla neatbilstība, atbildīgā administratora pārraudzībā piedalīties turpmākos pasākumos saistībā ar RAPEX paziņojumiem Palīdzēt sagatavot iknedēļas ziņojumu par validētajiem paziņojumiem Koordinēt un apstiprināt tulkojumu pieprasījumus sistēmā Poetry Veicināt iekšējās kontroles standartu īstenošanu un izpildi, it sevišķi nodrošināt RAPEX brīdināšanas struktūrvienības koordinatora un vadības darbības nepārtrauktību gadījumos, kad vajadzīga to iesaistīšanās Koordinēt informācijas un dokumentu pārvaldību saistībā ar paziņojumu validēšanu un reaģēšanu sistēmā RAPEX Rūpīgi izstrādāt un pārvaldīt statistiku un ziņojumus saistībā ar RAPEX Rūpīgi izstrādāt iekšējās procedūras saistībā ar GRAS RAPEX pārvaldību un piedalīties attiecīgu rokasgrāmatu sagatavošanā
 Ārštata darbinieki ||
3.2.4.     Saderība ar
kārtējo daudzgadu finanšu shēmu
Priekšlikums ir saderīgs ar jauno Komisijas
ierosināto daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam.
3.2.5.     Trešo personu iemaksas
Priekšlikums neparedz trešo personu
līdzfinansējumu
3.3.        Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
Priekšlikums finansiāli neietekmē
ieņēmumus.
[1]               Saskaņošanas noteikumu mērķis ir
nodrošināt brīvu apriti, augstā līmenī aizstāvot
sabiedrības intereses, ko dalībvalstis pretējā
gadījumā varētu argumentēt par attaisnojumu ierobežojumiem,
kas noteikti tirdzniecībai ar ražojumiem.
[2]               Saskaņā ar ES starptautiskiem nolīgumiem
ar EBTA valstīm un Turciju.
[3]               OV L 11, 15.1.2002., 4. lpp.
[4]               OV L 218, 13.8.2008., 30. lpp.
[5]               COM(2011) 206 galīgā redakcija.
[6]               COM(2012) 573 final.
[7]               OV C , , . lpp.
[8]               OV L 218, 13.8.2008., 30. lpp.
[9]               OV L 11, 15.1.2002., 4. lpp.
[10]             2010/2085 (INI).
[11]             OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp.
[12]             OV L 165, 30.6.2010., 1. lpp.
[13]             OV L 218, 13.8.2008., 82. lpp.
[14]             OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp.
[15]             OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.
[16]             OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.
[17]             OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.
[18]             OV L 55, 28.2.2011., 11. lpp.
[19]             OV L 399, 30.12.1989., 18. lpp.
[20]             OV L 121, 15.5,1993., 20. lpp.
[21]             OV L 100, 19.4.1994., 1. lpp.
[22]             OV L 164, 30.6.1994., 15. lpp.
[23]             OV L 213, 7.9.1995., 1. lpp.
[24]             OV L 181, 9.7.1997., 1. lpp.
[25]             OV L 91, 7.4.1999., 10. lpp.
[26]             OV L 106, 3.5.2000., 21. lpp.
[27]             OV L 162, 3.7.2000., 1. lpp.
[28]             OV L 390, 31.12.2004., 24. lpp.
[29]             OV L 157, 9.6.2006., 24. lpp.
[30]             OV L 374, 27.12.2006., 10. lpp.
[31]             OV L 154, 14.6.2007., 1. lpp.
[32]             OV L 191, 18.7.2008., 1. lpp.
[33]             OV L 170, 30.6.2009., 1. lpp.
[34]             OV L 264, 8.10.2009., 12. lpp.
[35]             OV L 330, 16.12.2009., 10. lpp.
[36]             OV L 174, 1.7.2011., 88. lpp.
[37]             OV L 88, 4.4.2011., 5. lpp.
[38]             OV L 218, 13.8.2008., 21. lpp.
[39]             OV L 302, 19.10.1992., 1. lpp.
[40]             OV L 316, 14.11.2012., 12. lpp.
[41]             OV L 292, 14.11.1996., 2. lpp.
[42]             ABM — budžeta vadība pa darbības
jomām, ABB — budžeta līdzekļu sadale pēc
darbības jomām.
[43]             Nozaru tiesību aktu pilns saraksts atrodams šīs
regulas pielikumā.
[44]             Kā paredzēts Finanšu regulas
185. pantā.
[45]             OV L 11, 16.1.2003., 1. lpp.
[46]             Komisijas 2008. gada 9. septembra
Lēmums C(2008) 4943.
[47]             Dif. — diferencētās apropriācijas, nedif. —
nediferencētās apropriācijas.
[48]             EBTA — Eiropas Brīvās tirdzniecības
asociācija.
[49]             Kandidātvalstis un attiecīgā
gadījumā potenciālās kandidātvalstis no
Rietumbalkāniem.
[50]             Summas atkarīgas no tā, kādi rezultāti
ir Komisijas priekšlikumam par jauno daudzgadu finanšu shēmu
2014.–2020. gadam.
[51]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
(kādreizējās „BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[52]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
(kādreizējās „BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[53]             Rezultāti ir attiecīgie produkti un pakalpojumi
(piemēram, finansēto studentu apmaiņu skaits, uzbūvēto
ceļu garums kilometros u.c.).
[54]             Kā aprakstīts 1.4.2. iedaļā
"Konkrētie mērķi".
[55]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
(kādreizējās „BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[56]             Saskaņā ar robežlielumiem attiecībā uz
ārštata darbiniekiem, ko finansē no darbības
apropriācijām (kādreizējām “BA” pozīcijām).
[57]             Galvenokārt struktūrfondi, Eiropas
Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas
Zivsaimniecības fonds (EZF).