title: Proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council creating a European order for payment procedure

text:
                     EIROPAS KOPIENU KOMISIJA
                                                      Briselē, 21.9.2005
                                                      COM(2004)173 galīgā redakcija/4
                                                      2004/0055(COD)
   ADDENDUM 2
   Concerne les versions linguistiques des
   nouveaux Etats membres
                                           Priekšlikums
                    EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
                           PAR Eiropas maksājuma rīkojuma izveidi
                                       (iesniegusi Komisija)
LV                                                                                LV
 ---pagebreak---                                        PASKAIDROJUMA RAKSTS
   1.         IEVADS UN PRIEKŠVĒSTURE
   1.1.       Ievads
   Stājoties spēkā Amsterdamas Līgumam, Eiropas Savienība izvirzīja sev mērķi pakāpeniski
   izveidot brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, cita starpā pieņemot pasākumus attiecībā uz
   tiesu iestāžu sadarbību civillietās. Saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 65. panta
   c) apakšpunktu šajos pasākumos jāiekļauj pasākumi, kas likvidē šķēršļus labai civilās
   tiesvedības darbībai, vajadzības gadījumā sekmējot dalībvalstīs piemērojamo civilprocesuālo
   normu savstarpēju atbilstību.
   Padomes un Komisijas Vīnes Rīcības plāns, ko Padome pieņēma 1998. gadā1, aicināja
   identificēt, kādi civilprocesa noteikumi ir steidzami jātuvina, lai Eiropas pilsoņiem atvieglotu
   piekļuvi tiesai, un pārbaudīt papildu pasākumu izstrādāšanu, lai uzlabotu civilprocesuālo
   normu saderību.
   Eiropadomes 1999. gada Tamperes sanāksmes secinājumi2 aicināja Padomi un Komisiju
   sagatavot jaunus tiesību aktus par tiem civilprocesa elementiem, kas ir instruments, lai
   uzlabotu tiesu iestāžu sadarbību un uzlabotu tiesu pieejamību. Naudas maksājumu rīkojumi
   tika īpaši iekļauti to jautājumu sarakstā, kam jānodrošina šādas iniciatīvas tieslietu jomā.
   Komisijas un Padomes vienotā programma par pasākumiem, lai īstenotu savstarpējās
   atzīšanas principu lēmumiem civillietās un komerclietās, kuru Padome pieņēma 2000. gada
   30. novembrī3 , kā vienu no Kopienas prioritātēm uzsvēra exequatur atcelšanu neapstrīdētiem
   lēmumiem. Programmā, kas ir izteikti koncentrēta uz to, lai atvieglotu spriedumu atzīšanu un
   izpildi, arī tiek veikta atsauce uz procesuālo tiesību tuvināšanu kā tādu līdztekus pasākumu,
   kas dažās jomās varētu būt priekšnoteikums vēlamajam progresam, pakāpeniski atsakoties no
   jebkādas exequatur procedūras. Dokumentā ir arī uzsvērts, ka dažās jomās, jo īpaši attiecībā
   uz neapstrīdamu prasījumu atgūšanu, exequatur atcelšana varētu notikt tādā veidā, ka tiek
   izveidots īsts Eiropas maksājuma rīkojums, kuru iegūst kādā Kopienas ietvaros noteiktā īpašā,
   vienotā vai saskaņotā procedūrā4. Tomēr ir jāuzsver, ka, lai gan exequatur atcelšana un
   procesuālo tiesību saskaņošana ir apvienotas iepriekš minētajā programmas fragmentā, tie
   tomēr ir divi dažādi jautājumu loki. Pirmā no tām paredz lēmuma pieņemšanu, un tā attiecas
   izpildes panākšanu citā dalībvalstī, savukārt otrā attiecas uz tiesas pieejamību, lai iegūtu
   lēmumu neatkarīgi no tā, vai tas ir izpildāms ārzemēs. Šie jautājumi atšķiras pēc savas
   būtības, un tiem var pievērsties neatkarīgi un nesaistīti, kā liecina Tamperes sanāksmes
   prezidentūras secinājumi, kuros apskatīti abi jautājumi, tos savstarpēji nesaistot.
   Komisija ir nolēmusi sasniegt abus mērķus - no vienas puses, savstarpēju neapstrīdamu
   prasījumu atzīšanu un, no otras puses, īpašas procedūras izveidi lēmumu panākšanai par
   1
            OV C 19, 23.1.1999., 1. lpp., 41. punkta d) apakšpunkts.
   2
            Sanāksmes prezidentūras secinājumu 38. punkts.
   3
            OV C 12, 15.1.2000., 1. lpp.
   4
            Programmas II iedaļas A daļas 2. punkta b) apakšpunkts. Lai gan šajā iedaļā netiek minēta maksājuma
            rīkojuma procedūra (ne arī kāda cita īpaša procedūra), III iedaļas A daļā pēdējā atsauce uz priekšlikumu
            par Eiropas izpildes rīkojumu neapstrīdētām prasībām pirmajā īstenošanas posmā liecina par to, ka
            saskaņošana šajās jomās tika paredzēta jo īpaši neapstrīdamu prasījumu atgūšanai.
LV                                                         2                                                         LV
 ---pagebreak---    neapstrīdamām prasībām – ar diviem dažādiem juridiskiem līdzekļiem. Šīs divēju mērķu
   stratēģijas rezultātā neradīsies risks par jomu pārklāšanos vai pretrunām starp abiem
   projektiem, jo to robežas ir skaidri noteiktas, stingri precizējot to posmus attiecīgi pirms
   izpildāma lēmuma pieņemšanas (maksājuma rīkojuma procedūras izveidošana) un pēc tās
   (atzīšana un izpilde). Gluži otrādi – šādai pieejai ir vairākas nozīmīgas priekšrocības attiecībā
   pret tādu juridisko iniciatīvu, kas apvieno abus aspektus. Piemēram, tā pieļauj plašāku jomu,
   lai piemērotu exequatur atcelšanu, attiecinot to ne vien uz lēmumiem, kas pieņemti kādā
   konkrētā procesā, bet arī uz visiem izsniegtajiem nolēmumiem, par kuriem ir pierādāms, ka
   nepastāv nekādi strīdi par parāda dabu un apjomu.
   Komisija 2002. gada aprīlī iesniedza priekšlikumu Padomes Regulai, ar ko izveido Eiropas
   izpildes rīkojumu neapstrīdētiem prasījumiem5 , kurā paredz likvidēt starpposma pasākumus
   visiem izpildāmajiem dokumentiem par neapstrīdamām prasībām, saistot to obligāti ar
   nosacījumu par vairāku minimālo procedūras standartu ievērošanu attiecībā uz dokumentu
   piegādi. Iesniegtais priekšlikums ir iepriekš izklāstītās stratēģijas otrais posms.
   1.2.      Zaļā grāmata par Eiropas maksājuma rīkojuma procedūru un par pasākumiem
             prāvu vienkāršošanai un paātrināšanai maza apmēra prasībām
   Pirms šā priekšlikuma pieņemšanas notika gan dalībvalstu, gan visu pilsoniskās sabiedrības
   ieinteresēto personu grupu plaša mēroga konsultācijas. Zaļajā grāmatā par Eiropas maksājuma
   rīkojuma procedūru un par pasākumiem nelielu prasību prāvu vienkāršošanai un
   paātrināšanai, ko Komisija iesniedza 2002. gada 20. decembrī6 , tika sniegts pārskats pār
   pastāvošajiem modeļiem, kādi ir maksājumu rīkojuma procedūrām saskaņā ar dalībvalstu
   tiesību aktiem. Tajā, balstoties uz salīdzinošiem pētījumiem par to, kā dalībvalstis rīkojas ar
   attiecīgajiem procedūras jautājumiem, tika formulēti daudzi jautājumi, kas skar Eiropas
   dokumenta vēlamo jomu un īpašības. Pašus svarīgākos pamatjautājumus, kas tika izvirzīti
   Zaļajā grāmatā, varētu apkopot šādi.
   –         Vai Eiropas dokumentam par maksājuma rīkojuma procedūru ir jābūt piemērojamam
             vienīgi pārrobežu gadījumos vai arī tīri iekšzemes prāvām?
   –         Kāda veida prasību gadījumā jābūt pieejamam Eiropas maksājuma rīkojumam? Vai
             piemērošanas jomai ir jāaprobežojas vienīgi ar sodanaudas prasījumiem, un
             apstiprinošas atbildes gadījumā, vai ir jāizslēdz jebkādas tālākas sodanaudas
             prasījumu apakškategorijas?
   –         Vai ir nepieciešami īpaši noteikumi attiecībā uz starptautisku jurisdikciju vai pat uz
             jurisdikcijas attiecināšanu dalībvalstu ietvaros?
   –         Vai Eiropas maksājuma rīkojuma procedūrā ir jāpieprasa iesniegt dokumentālus
             pierādījumus, ko pievieno prasībai lietā un kā rezultātā tiesa kopsummā izskata so
             prasību, vai arī izpildāma lēmuma pieņemšanai pietiek ar vienkāršu prasības aprakstu
             un to, lai nepastāvētu iebildumi?
   –         Vai atbildētājam jābūt iespējai apstrīdēt prasību un nodrošināt pāreju uz parastu
             procesu vienu vai divas reizes?
   5
           KOM (2002) 159 galīgais, OV C 2003 E, 27.8.2002., 86. lpp.
   6
           KOM(2002) 746 galīgais.
LV                                                    3                                              LV
 ---pagebreak---    Komisija saņēma apmēram 60 atbildes no dalībvalstīm un ieinteresētajām personām, kas
   pārstāv darījumu, patērētāju un profesionālu juristu aprindas. Šajās atbildēs attiecībā uz Zaļo
   grāmatu, kuras turpināja apspriest atklātā uzklausīšanā, ko Komisija rīkoja 2003. gada
   26. jūnijā, atklājās, ka Eiropas maksājuma rīkojuma procedūras izveide ir jau vienprātīgi
   izlemts solis ceļā uz brīvības, drošības un tiesiskuma telpu.
   Eiropas Parlaments savā rezolūcijā par Zaļo grāmatu7 silti apsveica Komisijas iniciatīvu. Tas
   atgādināja Eiropadomes Tamperes sanāksmes paredzēto politisko mērķi noteikt kopīgus
   Eiropas noteikumus par neapstrīdamu parādu ātru un efektīvu atgūšanu un uzsvēra to, cik
   neizmērojami liela ir šā projekta nozīme visiem uzņēmējiem, kuri ir ieinteresēti iekšējā tirgus
   pareizā darbībā. Parlamenta atzinums lielā mērā sakrīt ar šo ierosinājumu, piemēram, attiecībā
   uz to, ka par piemērotu instrumentu izvēlas regulu, un uz faktu, ka Eiropas maksājuma
   rīkojuma procedūrai ir jābūt alternatīvai attiecībā pret tām procedūrām, kas pastāv saskaņā ar
   dalībvalstu tiesību aktiem.
   Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja savā atzinumā par Zaļo grāmatu8 atbalstīja
   Komisijas ierosmi uzsākt pārrunas šajā jautājumā. Tā uzskatīja ātras, efektīvas un taisnīgas
   maksājuma rīkojuma procedūras ieviešanu par galveno pamattiesību elementu, lai piekļūtu
   tiesai, un aicināja Komisiju iesniegt tiesību akta projektu, lai izveidotu standarta Eiropas
   procedūru.
   Atsauksmes par reakciju uz sīki izklāstītajiem jautājumiem Zaļajā grāmatā un veidu, kādā tās
   tika ņemtas vērā, sagatavojot šo priekšlikumu, tiks sniegtas šā paskaidrojuma raksta
   turpmākajās daļās, jo īpaši piezīmēs par konkrētajiem pantiem.
   2.         MĒRĶI UN DARBĪBAS JOMA
   2.1.       Vispārējais mērķis
   2.1.1.     Nozīme, kāda ir efektīvam mehānismam, lai atgūtu neapstrīdamas prasības
   Prakse ir apstiprinājusi, ka dalībvalstīs ievērojamai tiesas procesu daļai autoritatīva objektīva
   lēmuma iegūšana par galīgiem jautājumiem vai tiesību normām nav galvenais uzdevums. Tas
   pamazām no izņēmuma pārvēršas par ikdienas likumsakarību, ka, lai gan ir pierādāma
   jebkāda strīda neesība, kreditoram ir jāvēršas tiesā pēc izpildāma dokumenta, kas viņam ļauj
   iekasēt prasījumu piespiedu izpildē, jo parādnieks vienkārši nevēlas vai nespēj to izpildīt.
   Komisija 2000. gadā uzsāka pētījumu par īpašām procedūrām, kādas ir dalībvalstīs maza
   apjoma prasījumiem. Anketā, kuru šajā sakarībā izplatīja dalībvalstīm, bija arī jautājumi par
   prasījumiem, kas netiek apstrīdēti. Dalībvalstu atbildēs atklājās, ka tur, kur ir pieejami pilnīgi
   statistikas dati, neapstrīdamo prasību procentuālais daudzums ir diapazonā no apmēram 50 %
   un vairāk līdz 80 % visu gadījumu, ar kuriem nodarbojas parastās zemākās pakāpes civilās
   tiesvedības tiesas9.
   7
            Vēl nav publicēts.
   8
            EESK 742/2003, pieņemts 2003. gada 18. jūnijā.
   9
            Evelyne Serverin (Directeur de recherche au CNRS IDHE-ENS CACHAN), Des Procedures de
            traitement judiciares des demandes de faible importance ou non contestées dans les droits des Etats-
            Membres de l’Union Européenne, Cachan 2001, 30. lpp.
LV                                                       4                                                       LV
 ---pagebreak---    Uzņēmējiem Eiropas Savienībā ir sevišķi svarīgi, lai tiktu ātri atgūti tādi nesegtie parādi, kuru
   tiesiskais pamatojums netiek apšaubīts, un tas ir īpaši nozīmīgi pareizai iekšējā tirgus
   darbībai. Tiesību sistēma, kas negarantē kreditoriem piekļuvi ātrai neapstrīdamo prasījumu
   nokārtošanai, var atvēlēt debitoriem, kam ir neatmaksāti parādi, zināmu nesodāmības pakāpi
   un tādējādi pamudināt uz maksājumu kavēšanu, lai gūtu no tā labumu10. Kavēti maksājumi ir
   viens no galvenajiem maksātnespējas iemesliem, kas apdraud uzņēmumu – jo īpaši mazo un
   vidējo uzņēmumu – dzīvotspēju, un tas izraisa daudzu darbavietu zudumu. Nepieciešamība
   iesaistīties ilgstošā, sarežgītā un dārgā tiesas procesā pat neapstrīdamu parādu atgūšanai
   neizbēgami pasliktina šo kaitīgo ietekmi uz tautsaimniecību.
   Šī situācija liek meklēt dalībvalstu tiesību sistēmām daudzpusīgu risinājumu. Ir kļuvis svarīgi
   pēc iespējas agrākā procesa stadijā nodalīt lietas, kas ir lietas pēc būtības, un tādas, kurās
   nepastāv reāls tiesiskais strīds. Lai gan šāda diferencēšana ir vajadzīga, arī tas vēl nav
   pietiekošs nosacījums, lai tiesām iedalītie līdzekļi tiktu izmantoti efektīvi. Tā ļauj tiesām
   koncentrēt uzmanību uz prāvām strīdīgos jautājumos un iztiesāt tās saprātīgā termiņā. Tomēr
   šo vēlamo rezultātu var sasniegt tikai tad, ja ir pieejama ātra un efektīva procedūra
   neapstrīdētiem prasījumiem un tā atslogo tiesu iestādes, kas ir obligāti jādara, lai novērstu
   ievērojamus neizpildītos apjomus. Tādējādi, ja to lietu skaits, kas nav pēc būtības, kā teikts
   šeit iepriekš, būtu neliels, tad noteicošais faktors visas tiesiskās sistēmas rezultātiem kopumā
   ir tādu procesuālo tiesību pastāvēšana, kas nodrošina to efektīvu izskatīšanu.
   2.1.2.     Maksājuma rīkojuma procedūras noteikšana
   Visas dalībvalstis, raugoties no savas valstistās perspektīvas un rīkojoties savu procesuālo
   sistēmu un tradīciju ietvaros, cenšas novērst to, ka neapstrīdamu prasību atgūšana masveidā
   notiek caur to tiesām. Nav jābrīnās, ka rastie risinājumi daudzējādā ziņā savstarpēji atšķiras
   gan no tehniskā viedokļa, gan pēc rezultativitātes pakāpes. Dažās dalībvalstīs galvenie
   procesuālie instrumenti, lai nokārtotu neapstrīdamas prasības, ir aizmuguriski taisīti
   spriedumi, īpašas summāras procedūras parastā civilprocesa struktūrā vai pat pagaidu
   pasākumi, kas ir šķietami galīgi, jo praksē tiem reti seko galvenie procesi.
   Tomēr vairumā dalībvalstu īpaša maksājuma rīkojuma procedūra ir apliecinājusi sevi par jo
   īpaši vērtīgu instrumentu, lai nodrošinātu ātru un izmaksu ziņā efektīvu tādu prasījumu
   atgūšanu, kas nav juridisku strīdu objekts. Šobrīd pašlaik vienpadsmit dalībvalstīm (Austrija,
   Beļģija, Somija, Francija, Vācija, Grieķija, Itālija, Luksmeburga, Portugāle, Spānija un
   Zviedrija) šāda procedūra ir neatņemama sastāvdaļa to civillietu procesuālo tiesību sistēmā,
   un pazīstamākie piemēri tam ir Francijas injunction de payer un Vācijas Mahnverfahren.
   Būtībā pēdējos gados bijām liecinieki tam, kā maksājuma rīkojumi tika ieviesti divās
   dalībvalstīs (Spānija un Portugāle), kuras pirms tam nevarēja saviem kreditoriem piedāvāt
   šāda veida izpildāmu spriedumu. Šāda notikumu virzība apliecina to, ka visā Eiropas
   Savienībā pieaug atzinība par šāda veida procedūru.
   Dalībvalstīs pieejamās maksājuma rīkojuma procedūras ievērojami variējas attiecībā uz
   tādiem izšķirošiem aspektiem kā piemērošanas joma, piekritība izdot rīkojumu vai prasības
   pēc formas un satura, lai iegūtu labvēlīgu lēmumu. Neraugoties uz šīm atšķirībām starp
   10
            Komisija, pamatojoties uz pētījumu rezultātiem, ko pēc Komisijas pieprasījuma veica 1994. gadā
            (‘European Late Payment Survey’ – Intrum Justitia), savā paziņojumā Padomei un Eiropas
            Parlamentam „Par efektivitātes uzlabošanu spriedumu saņemšanā un izpildē Eiropas Savienībā”
            novērtēja, ka visā Eiropas Savienībā apzināti kavētu maksājumu procents ir apmēram 35 %, OV C 33,
            31.1.1998., 3. lpp., 38. punkts.
LV                                                        5                                                   LV
 ---pagebreak---    pastāvošajiem tiesību sistēmu modeļiem, tiem visiem ir šādas kopīgas raksturīgās iezīmes, kas
   var kalpot par elementu, lai noteiktu maksājuma rīkojuma procedūru.
   Pēc prasītāja pieteikuma tiesa vai cita kompetentā institūcija pieņem lēmumu par prasību
   jautājumā ex parte, t.i., tā, ka atbildētājam iepriekš nav nekādas iespējas piedalīties. Šo
   lēmumu nogādā atbildētājam kopā ar norādījumu pakļauties rīkojumam vai apstrīdēt prasību
   noteiktā termiņā. Ja atbildētājs nerīkojas nevienā no šiem abiem veidiem, maksājuma
   rīkojums kļūst izpildāms piespiedu kārtā. Vienīgi tad, ja viņš iesniedz iebildumu, lietu pārvērš
   parastā procesā. Tādējādi, pretēji parastajiem procedūras noteikumiem, iztiesāšanas procesa
   uzsākšanas slogs gulstas uz maksājuma rīkojuma adresāta pleciem. Šī atbildības pārnese, kuru
   franciski sauc „inversion du contentieux”, apvienojumā ar atbildētāja tiesību aizsardzību, kas
   izpaužas ka iespēja novērst izpildāma dokumenta rašanos, veido maksājuma rīkojuma
   procedūras galveno elementu.
   2.2.      Darbības joma
   2.2.1.    Nepieciešamība rīkoties Kopienas mērogā
   Tas šķiet acīmredzami, ka tādu parastu civilprocesu ilgums un izmaksas, kas nav piemēroti
   prasībām, kur nepastāv tiesisks strīds, pat vēl nesamērīgāk pieaug lietās, kas satur pārrobežu
   elementus. Citu dalībvalstu tiesību sistēmu nepārzināšana un no tā izrietošā vajadzība
   konsultēties ar juristu, laikietilpīgā tiesas dokumentu nogāde pusēm citā dalībvalstī, nekā tā,
   kurā notiek process, un ar tulkošanu saistītās izmaksas ir tikai paši pamanāmākie faktori, kas
   sarežģī kreditoru dzīvi pārrobežu prasību gadījumā. Šīs problēmas neatņemami piemīt katrā
   pārrobežu tiesvedībā neatkarīgi no tā, vai prasībai ir apstrīdams raksturs. Tomēr kontrasts
   starp ātru atgūšanas procedūru, kas pieejama vienīgi iekšējām tiesas prāvām, un aizkavēšanos
   un izmaksām, kuras rodas, ja pušu uzturēšanās vieta ir dažādās dalībvalstīs, sasniedz
   nepieļaujamu apmēru, ja attiecīgo prasību atbildētājs pat nav apstrīdējis. Šī situācija sniedz
   priekšrocības debitoriem, kam ir nesamaksāti parādi, pārrobežu attiecībās un var atturēt
   uzņēmējus no darbības jomas paplašināšanas ārpus to dalībvalsts, tādējādi ierobežojot
   tirdznieciskos darījumus dalībvalstu starpā. Pat efektīvas nacionālās procedūras esība
   neapstrīdamu parādu atgūšanai katrā dalībvalstī – tāls mērķis, raugoties no pašreizējās
   situācijas, kad pat tajās dalībvalstīs, kuras pazīst maksājuma rīkojuma procedūru, tā bieži ir
   nepieejama vai praktiski neizpildāma, ja atbildētāja dzīvesvieta atrodas ārzemēs – nebūtu
   pilnīgi noteikti izšķirošs uzlabojums, jo dziļas atšķirības starp šādām procedūrām un to
   nepārzināšana ir būtisks šķērslis, lai tajās nokārtotu pārrobežu lietas. Vienots Eiropas
   maksājuma rīkojums tikai pēc ilgāka laika varēs nodrošināt vieglāku piekļuvi efektīvai tiesu
   varai.
   2.2.2.    Priekšlikuma joma
   Šeit izklāstīto iemeslu dēļ vajadzība pēc vienotas Eiropas procedūras, kādā atgūst
   neapstrīdamus prasījumus, ir visredzamākā attiecībā uz pārrobežu prāvām. Tomēr Komisija to
   uzskatītu ne vien par nepiemērotu, bet pat par neproduktīvu - aprobežot šīs procedūras
   piemērošanas jomu vienīgi ar pārrobežu lietām.
   Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līguma 65. pantā Kopienai tiek piešķirta
   likumdevējvara attiecībā uz tiesu iestāžu sadarbību pārrobežu civillietās, ciktāl tas vajadzīgs
   iekšējā tirgus pienācīgas darbības nodrošināšanai. Kaut arī pārrobežu pazīmju pastāvēšana ir
   priekšnosacījums tam, lai lieta būtu piekritīga Kopienas kompetencei, tas nenozīmē to, ka
   noteikumi, kurus var pieņemt uz šā pamata, var attiekties vienīgi uz pārrobežu prāvām, t.i., uz
LV                                                  6                                               LV
 ---pagebreak---    gadījumiem, kam piemīt konkrētas pārrobežu pazīmes. Tā būtu pārāk šaura šā noteikuma
   interpretēšana, kādu neparedz tā teksts. Apzināta atvērtāku jēdzienu izmantošana lietām ar
   pārrobežu elementiem 65. panta īpašajā kontekstā pieļauj zināmu elastīgumu, pieņemot tādus
   tiesību aktus, kas reglamentē ne tikai pārrobežu iztiesāšanu, jo īpaši, ja kopējam
   instrumentam, kas aptver gan pārrobežu, gan vietējos gadījumus, piemīt būtiska loma iekšējā
   tirgus darbībā. Pēdējā še minētā prasība ir izpildīta, ievērojot to, cik iekšējam tirgum
   ekonomiski nozīmīga ir efektīva procedūra, lai atgūtu neapstrīdamus parādus, un milzīgo
   atšķirību izlīdzināšana starp nacionālajām sistēmām , kā izklāstīts šeit iepriekš (2.1.1.) un
   tālāk šajā sadaļā. Šādos apstākļos paredzētos tiesību aktus pietiekoši raksturo pārrobežu
   elements, un 65. pants pieļauj šādus tiesību aktus, kas ir paredzēti nevis tikai pārrobežu tiesas
   prāvām in concreto, bet gan ir brīvi lietojami arī tīri iekšējās situācijās; šajā kontekstā ir arī
   jāņem vērā, ka instrumentu piemēros fakultatīvi. Eiropas maksājuma rīkojuma procedūras
   fakultatīvā daba un tā nozīme dalībvalstīm sīkāk izklāstīta šeit tālāk (2.2.3.).
   Turklāt atšķirt „pārrobežu” scenārijus no „iekšējiem” scenārijiem ir daudz grūtāk, nekā tas
   varētu šķist no pirmā acu uzmetiena, un tas neizbēgami saturētu subjektīvisma elementu.
   Piemēram, ja divas Francijā dzīvojošas personas cieš Vācijā satiksmes negadījumā un
   Francijā piedalās tiesvedībā attiecībā uz bojājumiem - vai tā ir tīri iekšēja situācija, jo abas
   puses un tiesa atrodas vienā un tajā pašā dalībvalstī, vai arī tas pārsniedz attiecīgās valsts
   jomu sakarā ar saistību ar citu dalībvalsti, kuras jurisdikcijā tiesa varētu uzklausīt lietu, ja
   prasītājs vēlētos ierosināt lietu tur ? Ja izvēlētos pirmo alternatīvu, tad tas izvērstos par lietas
   pārrobežu dabas noliegšanu vienīgi pēc prasītāja subjektīvas izvēles; atkarībā no šā lēmuma,
   kurā tiesā vērsties, vienu un to pašu situāciju var uzskatīt vai nu par tādu, kam piemīt
   starptautisks aspekts, vai par tīri iekšēju lietu, neraugoties uz to, ka pastāv aspekti, kas to
   saista ar divām dalībvalstīm. Savukārt katrs gadījums, kas satur faktorus, kuri saista ar vairāk
   nekā vienu dalībvalsti, būtu uzskatāms par lietu ar pārrobežu elementiem. Tomēr visupirms
   jau nenovēršami būtu sarežģīti noteikt, kas uzskatāms par pietiekoši savienojošu faktoru. Vai
   kādas dalībvalsts, kura nav tā valsts, kurā notiek tiesa, materiālo tiesību piemērojamība būtu
   uzskatāma par pietiekamu šādas saiknes nodibināšanai? Turklāt Eiropas maksājuma rīkojums
   ar savu izteikto mērķi paātrināt un vienkāršot neapstrīdamu prasījumu atgūšanu nešķiet
   piemērotākā procedūra tādu komplicētu jautājumu izskatīšanai kā iepriekš izlemjami
   jautājumi attiecībā uz kāda pieteikuma piemērotību.
   Šīs neskaidrības kopā ar iespēju, ka ikvienam spriedumam var būt pārrobežu daba, ja tas ir
   jāpiemēro kādā citā dalībvalstī, liek pārdomāt tos kritērijus, ar kuru palīdzību atšķiramas
   „iekšējas” lietas no „pārrobežu” lietām.
   Turklāt specifiskajā kontekstā, ko veido neapstrīdamu prasījumu atgūšanas procedūra,
   ierobežošana līdz pārrobežu situācijām radītu nevēlamas politiskas un ekonomiskas sekas.
   Pirmkārt, uzņēmēju piekļuve mehānismiem, kuros rezultātu līmeņi ievērojami atšķiras, izraisa
   konkurences izkropļošanu iekšējā tirgū, neraugoties uz to, vai dalībnieki atrodas dažādās
   dalībvalstīs vai vienā un tajā pašā dalībvalstī. Līdzīgi, pateicoties šādas procedūras
   pieejamībai, uzņēmums, kura lielākā daļa klientu atrodas ārzemēs, varētu gūt ievērojamas
   priekšrocības pār konkurentu, kas atrodas tajā pat dalībvalstī un kura darījumi galvenokārt
   notiek iekšzemē. Turklāt dalībvalstīs, kas pašlaik nenodrošina īpaši efektīvu metodi
   neapstrīdamu parādu atgūšanai, gan kreditoriem, gan debitoriem būs politiski sarežģīti
   paskaidrot, kādēļ uz tām tām pārobežu situāciju gadījumā attiecas vai ir pieejams efektīvāks
   mehānisms nekā iekšzemes situāciju gadījumā. Lielākā daļa komentāru par Zaļo grāmatu, ko
   iesnieguši uzņēmēji vai iestādes kas tos pārstāv, kā arī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu
   komitejas atzinums apstiprina, ka nepieciešama gan pārobežu, gan vietējām situācijām
   vispārēji piemērojama Eiropas maksājuma rīkojuma procedūra.
LV                                                   7                                                  LV
 ---pagebreak---    2.2.3.    Subsidiaritāte un proporcionalitāte
   Ir pilnīgi skaidrs, ka šā priekšlikuma mērķi izveidot vienotu Eiropas procedūru ātrai izpildāma
   lēmuma panākšanai attiecībā uz prasījumu, kuras pamatojums nav apstrīdēts – dalībvalstis
   pašas nespēj sekmīgi īstenot, jo tās nevar garantēt piemērojamo normu līdzvērtību visā
   Kopienā. Tādēļ šo mērķi var īstenot tikai Kopienas līmenī.
   Šis priekšlikums pilnībā atbilst proporcionalitātes principam, kurā ir stingri noteikts
   nepieciešamais šā mērķa sasniegšanai. Šajā sakarā ir īpaši būtiski uzsvērt izvēlētā juridiskā
   instrumenta (regulas) kombinācijas ar Eiropas maksājuma rīkojuma procedūras fakultatīvo
   raksturu iedarbību salīdzinājumā ar dalībvalstu valstu procesuālajām tiesībām. Šeit piedāvātā
   regula tikai uzliek dalībvalstīm pienākumu padarīt pieejamu Eiropas atgūšanas mehānismu kā
   papildu instrumentu, vienlaicīgi nodrošinot procedūras vienādību un tiešu piemērojamību.
   Dalībvalstīm nav jāatsakās no to esošajiem tiesību aktiem par maksājuma rīkojumiem vai
   jebkurām citām procedūrām neapstrīdamu parādu atgūšanai, ne arī jāpielāgo tie Kopienas
   tiesībām. Tādējādi šis regulas priekšlikums, kas arī turpmāk pieļauj dalībvalstu vietējo
   noteikumu izmantošanu vienlaicīgi ar Eiropas maksājuma rīkojuma noteikumiem, daudz
   mazāk skar to procesuālās sistēmas kā direktīva, kas prasītu attiecīgo valstu tiesību aktu
   piemērošanu saskaņā ar šajā instrumentā noteiktajām prasībām. Būtībā šī likumdošanas
   tehnika nodrošina neapstrīdamu prasījumu atgūšanas minimālo efektivitātes līmeni, pieļaujot
   labākas vietējās sistēmas izmantošanu, ja kāda no dalībvalstīm tādu ir izveidojusi. Visbeidzot,
   kreditori varēs izvēlēties kuru no procedūrām tie uzskata par labāku vai ērtāku, pie kam
   pēdējais kritērijs ir jo īpaši nozīmīgs tiem kas darbojas vairākās dalībvalstīs un, pateicoties
   vienotam Eiropas maksājuma rīkojumam, tiem nav nepieciešams iepazīties ar procesuālajām
   tiesībām katrā no šīm valstīm. Visbeidzot, ir jāpatur prātā, ka pēc definīcijas maksājuma
   rīkojuma procedūra ir īpaši piemērota subsidiaritātes un proporcionalitātes principu
   ievērošanai, jo šāda veida procedūra nav cieši savstarpēji saistīta ar citiem, civilprocesu
   regulējošiem noteikumiem, bet drīzāk ir atsevišķa nodaļa. Vienīgi, ja maksājuma rīkojuma
   procedūra beidzas ar prasītāja iebildumiem, var pāriet uz parastu civilprocesu . Tādēļ Eiropas
   maksājuma rīkojuma ieviešana nerada nepieciešamību vēl vairāk tuvināt attiecīgo valstu
   procesuālās tiesības un tādējādi nodrošina iejaukšanās ierobežošanu attiecīgo valstu tiesību
   aktos līdz absolūtam minimumam.
   3.        PIEZĪMES PAR ATSEVIŠĶIEM PANTIEM
                                         1. pants – Darbības joma
   Vispārējās piemērošanas jomas, kas norādītas 1. punktā attiecas tikai uz civillietām un
   komerclietām un sakrīt ar 2000. gada 22. decembra Padomes Regulu (EK) Nr. 44/2001 par
   jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās.
   Ar 2. punktu tiek izslēgti daži, ar civillietām un komerclietām saistīti, prasību veidi. Īpašuma
   tiesības, kas izriet no laulības un līdzīgām attiecībām (piem., reģistrētas partnerības) netiek
   iekļautas, jo bieži vien tiesa, saistībā ar ģimenes tiesībām, ir spiesta pārbaudīt faktus pēc savas
   iniciatīvas un tādējādi nevar samierināties ar iztrūkstošajiem atbildētāja iebildumiem un
   prasītāja apgalvojumiem. Saskaņā ar Regulu Nr. 44/2001 jautājumi saistībā ar maksātnespēju
   un sociālo nodrošināšanu neietilpt piemērošanas jomā. Izņemot šos jautājumus, Komisija
   uzskata, ka nav iemesla neiekļaut piemērošanas jomā pārējās prasības. Jau pati specializēto
   tiesu vai tribunālu jurisdikcija (piem., darba strīdu tribunāla, prasībām, kas saistītas ar
   nodarbinātību), nevis parasto civilo tiesvedību, nesatur pārliecinošus motīvus maksājuma
LV                                                   8                                                 LV
 ---pagebreak---    rīkojuma procedūras nepieļaušanai. Piespiedu iemesli, kas varētu būt par cēloni procedūras
   piemērošanas papildu ierobežojumiem prasības rakstura vai juridiskā pamata dēļ, nav
   konstatēti. Gluži pretēji, jebkuri šāda veida ierobežojumi neizbēgami radīs sarežģītas
   problēmas saistībā ar robežu noteikšanu likumīgu un nelikumīgu prasībām. Visbeidzot,
   saskaņā ar lielāko komentāru daļu par Zaļo grāmatu, šis priekšlikums nenosaka augšējo
   robežu, līdz kurai, saistībā ar maksājuma rīkojuma procedūru, var pieteikt prasības, jo starp
   attiecīgās prasības materiālo vērtību un prasības apstrīdamo vai neapstrīdamo raksturu
   nepastāv nekāda saistība, kas radītu nepieciešamību noteikt procedūras pieejamības
   ierobežojumus par līdzekļu atgūšanu zem kādas konkrētas robežas. Pat ja tiek apgalvots, ka,
   pieaugot prasījuma vērtībai, paaugstinās varbūtība, ka palielinās strīdīgu procesu skaits, tas
   tomēr nav iemesls augšējās robežas noteikšanai, jo kreditoram ir jāizlemj, vai pastāv iespēja
   celt iebildumus, un vai tādēļ ir vērts izmantot maksājuma rīkojuma procedūru, vai arī ir
   jārēķinās ar prasījumu; ja tā tas nav, viņš nekavējoties ierosinās parastu procesu.
   Atšķirības starp šā priekšlikuma un Regulas Nr. 44/2001 piemērošanas jomas izņēmumu
   sarakstiem ir izskaidrojamas ar to, ka tie pārvalda dažādas nozares, kam nepieciešamas pilnīgi
   atšķirīgas pieejas un atšķirīgs skatījums. Šis pagaidu projekts ir koncentrēts uz procedūras
   noteikumiem un prasībām saistībā ar izpildāma lēmuma panākšanu un neapskata Regulā
   Nr. 44/2001 izklāstītos jautājumus. Tajā nav plašāk apskatīta maksājuma rīkojuma procedūras
   starptautiskā tiesvedība, jo prasītāja un atbildētāja intereses Regulā Nr. 44/2001 ir taisnīgi
   līdzsvarotas, tā kā nepastāv nekāda vajadzība atkāpties no šiem noteikumiem un ieviest īpašu
   tiesvedības režīmu Eiropas maksājuma rīkojumam. Jautājumi par atzīšanu un izpildi kādā
   citā dalībvalstī, izņemot to, kuras tiesa ir izdevusi maksājuma rīkojumu, tiks risināti vienīgi
   saskaņā ar Regulu Nr. 44/2001, kā arī saskaņā ar topošās regulas par Eiropas izpildes
   rīkojumu neapstrīdētiem prasījumiem spēkā stāšanos. Tādēļ ir pašsaprotami, ka apsvērumi,
   kuru rezultātā dažu veidu prasības vai procedūras, no kurām dažas pat attāli nav bijušas
   saistītas ar prasījumiem skaidrā naudā, ir izņemtas no Regulas Nr. 44/2001 darbības jomas, šā
   priekšlikuma kontekstā ir mazsvarīgi vai pat aplami.
                          2. pants - Eiropas maksājuma rīkojuma procedūra
   1. punkts ierobežo Eiropas maksājuma rīkojuma procedūras piemērojamību līdz likvidētu un
   maksājamu finansiālo prasījumu piedziņai. Tādējādi tā nav izmantojama prasījumiem skaidrā
   naudā, kurus nevar izteikt ar konkrētas summas starpniecību (piemēram, nemateriālu
   zaudējumu gadījumos) un prasījumiem, kas uzliek pienākumu rīkoties vai atturēties no rīcības
   kādā konkrētā gadījumā, piemēram, īpašuma nodošanas, restitūcijas vai izlikšanas gadījumā.
   Teorētiski neapstrīdētu prasījumu identificēšanas pamatprincipu varētu izmantot arī citiem
   prasību veidiem ne tikai prasījumiem skaidrā naudā, un patiešām dažās dalībvalstīs attiecībā
   uz nefinansiāliem prasījumiem tas jau ir noticis. Kā to apstiprina atgriezeniskā saite attiecībā
   uz Zaļo grāmatu, tomēr pastāv vienotība, ka šīs citas prasības, kas sastāda tikai nelielu
   procentu no visām šīs procedūras ietvaros apskatītajām prasībām, jebkurā gadījumā ir daudz
   mazāk piemērotas standartizētai apstrādei. Piemēram, vien nepieciešamība noformulēt
   prasību tā, lai būtu ievērotas izpildāmā dokumenta precizitātes prasības, vismaz
   nespeciālistam juridiskajos jautājumos bieži vien radīs nepārvaramus šķēršļus, kas savukārt
   izraisītu lielas iesniegumu daļas noraidījumu vai tiesām radītu neproporcionāli lielu darba
   apjomu.
   2. punktā ir uzsvērta Eiropas maksājuma rīkojuma fakultatīvais raksturs. Kreditors pēc saviem
   ieskatiem var izlemt vai tas vēlas uzturēt prasību saskaņā ar šī priekšlikuma darbības jomu,
LV                                                 9                                                LV
 ---pagebreak---    piemērojot Eiropas maksājuma rīkojuma procedūru, vai saīsināto vai parasto procedūru, kas ir
   piejama saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kurā notiek tiesa. .
                          3. pants - Pieteikums Eiropas maksājuma rīkojumam
   Šajā pantā ir norādīti dati, kas jāiekļauj Eiropas maksājuma rīkojuma pieteikumā attiecībā uz
   procesa pušu identifikāciju, prasības aprakstu un tās pamatojumu. Šajā pantā norādītās
   prasības lielākoties ir pašsaprotamas.
   Jāuzsver, ka šis priekšlikums neparedz dokumentāla pierādījuma uzrādīšanu kā
   priekšnosacījumu Eiropas maksājuma rīkojumam. Izvērtējot atbildes par Zaļo grāmatu, par
   divu esošo maksājuma rīkojuma procedūru modeļu būtiskākajām atšķirībām (Zaļajā grāmatā
   sauktas par “pierādījumu“ un “bezpierādījumu” modeļiem), Komisija secināja, ka šāds
   nosacījums ievērojami palielinātu risku vienoti piemērot regulu attiecībā uz dokumentu
   veidiem, kas uzzsaktāmi par apmierinošu prasījuma pierādījumu. Bez tam daudz svarīgāk ir
   ņemt vērā, ka vienīgais iesniegumam pievienotā rakstiskā pierādījuma mērķis ir kalpot par
   pamatu prasības pamatojuma kopsavilkumam, kā to nosaka tās dalībvalsts tiesību akti, kas
   seko “pierādījuma” modelim. Šis priekšlikums neparedz prasījuma pamatojuma
   sistemātiskāku un visaptverošu pārbaudi vai izvērtēšanu kopumā.
   Drīzāk gan Komisija ir centusies rast risinājumu, kas apvienotu “bezpierādījumu” maksājuma
   rīkojuma priekšrocības attiecībā uz procedūras vienkāršību un efektivitāti, ievērojot prasītāja
   tiesību atbilstošu aizsardzību. Pēdējam mērķim ir paredzēta 2. punkta e) apakšpunktā
   iesniedzējam ietvertā prasība nevis faktiski iesniegt, bet vismaz aprakstīt kādu pierādījumu,
   uz ko tas varētu balstīties parastā procesā, ja prasība ir apstrīdama. Šis priekšnosacījums, kas
   ļauj iesniedzējam izmantot ne tikai dokumentus, bet arī atsaukties uz visiem atļautajiem
   pierādījumiem, neuzliekot tam par pienākumu iesniegt visaptverošu pierādījumu sarakstu,
   rada formālu nosacījumu Eiropas maksājuma rīkojuma izsniegšanai, ko ir viegli pārbaudīt.
   Saskaņā ar 2. punkta e) apakšpunktu, prasītājam tiesai ir jāiesniedz prasījuma apraksts. Šis
   apraksts var būt un tam būtu jābūt īsam un konkrētam, tomēr tajā ir jāpaskaidro pušu tiesiskās
   attiecības, konkrētā prasījuma pamatojums un tā lielums, kā arī saikne starp prasījumu un
   piedāvātajiem pierādījumiem.
   Kā alternatīvu parakstam rokrakstā 3. punkts pieļauj elektronisko parakstu, ja saskaņā ar
   Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 13. decembra Direktīvu 1999/93/EK par
   Kopienas elektronisko parakstu sistēmu, tas ir saistīts tikai un vienīgi ar parakstītāju un spēj
   identificēt to, ja tas ir radīts ar tādiem līdzekļiem, ko vienmēr var kontrolēt tikai un vienīgi
   parakstītājs, un, ja tas ir saistīts ar attiecīgajiem datiem tādā veidā, ka jebkādas vēlākas to
   pārmaiņas ir atklājamas. Šis nosacījums, kas atkārtoti sastopams arī citās priekšlikuma daļās,
   atspoguļo vispārējo vēlmi atļaut procedūrā izmantot automātisko datu apstrādi un elektronisko
   saziņu, pie nosacījuma, ka pušu tiesības tiek atbilstoši aizsargātas.
                      4. pants – Prasības Eiropas maksājuma rīkojuma izdošanai
   Šā panta 1. punktā ietverts pilnīgs un visaptverošs prasību saraksts Eiropas maksājuma
   rīkojuma izsniegšanai, kuru izpildi pārbauda tiesa, ja iesniegts pieteikums Šajā pārbaudē
   jāietver, bet tā nedrīkst pārsniegt:
   –         procedūras piemērošanas jomu, kā tas izklāstīts 1. un 2. pantā, kā arī,
LV                                                   10                                             LV
 ---pagebreak---    –         pieteikuma formālās prasības, kā tas izklāstīts 1. un 2. pantā.
   Papildus šiem jautājumiem, kas jāpārbauda amata dēļ, prasītāja pienākums ir novērtēt,
   pamatojoties uz pieteikumā sniegto informāciju, kas ļauj tam skaidri identificēt pret to celto
   prasījumu un tās pamatojumu, un izlemt, vai šo prasību apstrīdēt vai samierināties ar to.
   Pēdējā minētajā gadījumā nav cita pamatota iemesla, lai prasītājam atteiktu labvēlīgu
   lēmumu.
   Neuzliekot pienākumus, 2. punkts ļauj tiesai zināmu brīvību atgriezt pieteikumu prasītājam,
   lai dotu tam iespēju novērst sava pieprasījuma nepilnības, ja tas nav izpildījis visas 3. pantā
   norādītās formālās prasības, un, ja kļūda šķiet viegli novēršama, piemēram, nav aizpildīta
   pieteikuma veidlapas obligātā aile. Šā nosacījuma nolūks nekādā gadījumā nav kavēt
   procedūras ātru un efektīvu administrēšanu.          Saskaņā ar 5. pantu noraidījuma gadījumā
   prasītājs saglabā tiesības turpināt panākt prasības izpildi parastā procesā.
                                   5. pants - Pieteikuma noraidīšana
   Lai saglabātu procedūras vienkāršību un vienotību, un, lai nepieļautu tās sadalīšanos divās
   atsevišķās procedūrās, 1. punkta galvenais mērķis ir precizēt, ka tiesa, ja ir izpildītas 4. panta
   prasības, var vienīgi nodrošināt maksājuma rīkojumu pilnā apmērā vai arī noraidīt to pilnībā.
   Tādējādi, ja pieteikums tikai daļēji atbilst šiem nosacījumiem, tas jānoraida pilnībā. Lai
   izvairītos no šādas noraidīšanas, ja tas nešķiet lietderīgi, tiesa var izmantot 4. panta 2. punktā
   norādītās izvēles tiesības.
   Atbilstoši komentāriem par Zaļo grāmatu un pastāvošajām valstu maksājuma rīkojuma
   procedūrām, 3. punkts paredz, ka pieteikuma noraidīšanai nepiemīt res iudicata raksturs. Šī
   procedūra ir tikai papildus mehānisms kreditoram, kas pieļauj, ka prasība netiks apstrīdēta. Ja
   šis pieņēmums izrādījies kļūdains un atbildētājs ceļ iebildumus, pāreja uz strīdīgu procesu ir
   automātiska Tomēr ir jābūt iespējai turpināt panākt prasības izpildi parasta civilprocesa ceļā,
   ja pieteikums ir noraidīts saskaņā ar 1. punktu, iemeslu dēļ, kas parasti nav saistīti ar prasības
   pamatojumu bet gan ar formāliem vai procedurālāliem apstākļiem, piemēram, šīs procedūras
   pielietojuma jomu. Iespējas turpināt uzturēt prasību loģiskās sekas ir, ka nav nepieciešama
   apelācija pret pieteikuma noraidīšanu, kas procedūrai būtu nevajadzīgs šķērslis.
                               6. pants - Eiropas maksājuma paziņojums
   Šajā priekšlikumā ietverta „divpakāpju” maksājuma rīkojuma procedūras kārtība, jo tiesas
   izdotais dokuments labvēlīga lēmuma gadījumā attiecībā uz piemērošanu vēl pats par sevi nav
   maksājuma rīkojums, kura izpildāmības nosacījums ir paziņojuma iesniegšanas termiņa
   izbeigšanās, bet gan paziņojums par maksājumu, ar kuru atbildētāju informē par prasījumu, kā
   arī par viņa procesuālām tiesībām un pienākumiem, ieskaitot izpildāmā maksājuma rīkojuma
   potenciālo piesūtīšanu, ja viņam neizdosies apstrīdēt prasījumu. Tomēr ir jāatceras, ka
   dalībvalstīs, kurās piemēro „vienas pakāpes” modeli, kopumā nav novēršama tiesas otrā
   iesaistīšanās, lai pārbaudītu, ka prasījumam nav izvirzīti iebildumi un lai pievienotu izpildes
   noteikumu (formule exécutoire). Gadījumos, kā šajā priekšlikumā, otrajā pakāpē netiek
   paredzēta prasījuma pārbaude, bet maksājuma rīkojums tiek izdots automātiski, ja nav
   iesniegts aizstāvības paziņojums, un procedūras efektivitātes atšķirības ir lielā mērā
   nebūtiskas. Galvenā priekšrocība ir atsevišķa lēmuma esība, uz ko attiecas pārsūdzība un kas
   parasti nav paredzēts dalībvalstīs, kuras izvēlējušās „vienas pakāpes” procedūru, bet ko
LV                                                  11                                                LV
 ---pagebreak---    Komisija uzskata par vajadzīgu Eiropas maksājuma kontekstā, kā turpmāk izskaidrots
   11. panta piezīmēs.
   Paziņojums par Eiropas maksājumu pēc satura ir identisks pieteikuma veidlapai, kas ir
   papildināta ar informāciju par šī dokumenta nozīmīgumu, kura, kā paredzēts 3. un 4. punktā,
   ir izklāstīta saredzamā vietā un ir viegli saprotama arī tādiem saņēmējiem, kas nepārzina
   juridiskos jautājumus. Ir jāveic vajadzīgie praktiskie pasākumi, lai to informāciju, kas ietverta
   pieteikumā, automātiski pievienotu paziņojumam par maksājumu un visbeidzot –
   maksājumam. Papildus informācijai, kas paredzēta atbildētājam, ir jābūt neatņemamai
   paziņojuma sastāvdaļai, nevis tikai tā pielikumam, lai novērstu jebkuru potenciālu kļūdas
   iespēju, kas var izraisīt procesuālas grūtības.
   Priekšlikumā nav ietverti īpaši noteikumi attiecībā uz izsniegšanu saistībā ar maksājuma
   paziņojumu atbildētājam, tāpēc uz to attiecas valsts tiesību akti un attiecīgā gadījumā –
   Padomes 2000. gada 29. maija Regula 1348/2000 par tiesas un ārpustiesas civillietu un
   komerclietu dokumentu izsniegšanu Eiropas Savienības dalībvalstīs. Tomēr 2. punktā ir
   paredzēts nosacījums, ka izsniegšanas metodes, kurās netiek prasīts debitora personisks
   saņemšanas apliecinājums, nav pieņemamas šī priekšlikuma mērķiem, ja nav zināma debitora
   adrese.
   Trīs nedēļu ilgais prasījuma apstrīdēšanas laika posms tiek uzskatīts par nepieciešamu, lai
   noteiktu, vai persona vēlas aizstāvēties atbilstoši dalībvalstu tiesību aktiem. Tā kā 7. pantā
   izklāstītā aizstāvības paziņojuma iesniegšana ir vienkārša, šim laika intervālam ir jābūt
   pietiekošam gan pārrobežu, gan tīri iekšzemes situācijās.
   Mērķis 5. punktam ir nodrošināt, lai neviens kreditors netiktu atturēts no maksājuma rīkojuma
   procedūras izmantošanas, lai arī pamatos tā tiek uzskatīta par atbilstošu, dēļ apsvēruma, ka
   prasījumu ierobežos noilguma noteikumi, ja vien viņš noilgumam paredzēto laiku
   nepārtrauks, ierosinot parastu civilprocesu. Tā šajā civilās tiesvedības konkrētajā gadījumā
   maksājuma paziņojumam piešķir statusu, kas līdzvērtīgs izsaukumam uz tiesu.
                                    7. pants – Aizstāvības paziņojums
   Saskaņā ar Eiropas maksājuma rīkojuma procedūras filozofiju, kas koncentrējas uz bezstrīdus
   prasījumiem un izpildāmu lēmumu piegādi attiecībā uz tām, vienlaicīgi atturoties no
   prasījuma pamatojuma pārbaudes, šajā pantā pieņemama aizstāvības paziņojuma prasības ir
   noteiktas līdz obligātam minimumam. Atbildētājam ir tikai noteiktā termiņā nepārprotami
   jāpaziņo tiesai rakstiski vai noteiktos apstākļos – elektroniski, ka viņš ar jebkādiem
   nosacījumiem vēlas apstrīdēt prasījumu pilnībā vai daļēji. Nav vajadzīgi sīkāki
   paskaidrojumi; faktisko un juridisko argumentu, kā arī pierādījumu uzrādīšanu var atlikt līdz
   izrietošajiem parastajiem tiesas procesiem. Atbildētājs var izmantot standarta atbildes
   veidlapu, kura viņam piegādāta kopā ar maksājuma paziņojumu, bet tas nav obligāti.
                                8. pants – Aizstāvības paziņojuma sekas
   Šis nosacījums paredz, ka ar pieņemamu aizstāvības paziņojumu automātiski tiek izbeigta
   maksājuma rīkojuma procedūra un lieta pāriet parastā civiltiesvedībā bez īpaša šādas
   izbeigšanas pieprasījuma. Tā pamatā ir pieņēmums, ka parasti kreditori, kuri pieprasa
   maksājuma rīkojumu, šo procedūru izvēlas, jo sagaida, ka prasījums paliks neapstrīdēts, bet
   vajadzības gadījumā varēs turpināt lietas izskatīšanu parastajā tiesas procesā. Tomēr 1. punktā
LV                                                  12                                               LV
 ---pagebreak---    prasītājam paredzēta iespēja pieteikumā norādīt, ka viņš vēlas tiesas prāvu izbeigt, ja
   atbildētājs iesniedz aizstāvības paziņojumu. Šādu pieprasījumu var iesniegt, ja pēc prasītāja
   ieskatiem konkrētā prasījuma vērtība ir par zemu, lai attaisnotu ar strīdīgā prasījuma parasto
   tiesas procesu saistīto darbu un izmaksas.
   Mērķis 2. punktam ir precizēt, vai tehniskie aspekti īstenojamai pārejai uz parasto tiesas
   procesu atbilst ES dalībvalstu foruma tiesību aktiem.
                                9. pants – Eiropas maksājuma rīkojums
   Ja atbildētājs ir pieņēmis prasījumu vai nav spējis to apstrīdēt pilnībā vai daļēji laika
   ierobežojuma dēļ, maksājuma rīkojumu tiesa piegādā pēc sava ierosinājuma, tas ir, bez
   prasītāja atsevišķa pieprasījuma.
   Šis noteikums struktūras ziņā atbilst 6. pantam attiecībā uz maksājuma paziņojumu ciktāl tas
   attiecas uz piegādes un atbildētāja informēšanas noteikumiem, lai gan šoreiz saistībā ar
   iebilduma paziņojumu aizstāvības paziņojuma vietā.
                         10. pants - Eiropas maksājuma rīkojuma izpildāmība
   Šajā pantā paredzēts, ka piegādāts Eiropas maksājuma rīkojums ir izpildāms bez drošības
   nodrošināšanas, neskatoties uz atbildētājam vēl palikušo iespēju iesniegt iebildumu un kas,
   iespējams, ir rezervēta. Tas, ka atbildētājs ir izvēlējies nenoprotestēt prasību, pilnībā
   apzinoties šādas rīcības sekas, dod pietiekamu pamatu prima facie novērtējumam, ka
   prasījums ir un paliks neapstrīdēts un tāpēc tā izpildāmība netiks ierobežota.
   Saskaņā ar 2. punktu šī priekšlikuma mērķis nav ietekmēt dalībvalstu likumu piemērošanu, ne
   arī ieviest atsevišķu pilnībā izstrādātu likumu kopumu maksājuma rīkojuma procedūrai.
   Izpildāmības formālo priekšnoteikumu sīks izklāsts, kā arī tās apturēšanas vai ierobežošanas
   nosacījumi paliek valsts jurisdikcijā. Tas ietver, piemēram, iebilduma paziņojuma par
   izpildāmību iesniegšanas sekas.
                       11. pants – Iebildums par Eiropas maksājuma rīkojumu
   Prasības iebilduma paziņojuma iesniegšanai sakrīt ar prasībām attiecībā uz aizstāvības
   paziņojumu. Tādēļ var atsaukties uz piezīmēm 7. pantam.
   Komisija ir pārliecināta, ka šī priekšlikuma īpašā kontekstā atbildētājam ir jādod otra iespēja
   apstrīdēt prasījumu un uzsākt pāreju uz parasto tiesas procesu pat tad, ja neskatoties uz to, ka
   tiesa maksājuma paziņojumā ir informējusi viņu par viņa tiesībām un pienākumiem, viņš nav
   paziņojis par savu nodomu aizstāvēties. Neatgriezenisks galīgais lēmums tiks pieņemts
   gadījumā, lai noteiktu pārāk smagas sankcijas, jo īpaši salīdzinājumā ar atteikšanas
   spriedumiem, kurus pieņem līdzīgā situācijā, t.i., pēc tam, kas atbildētājs ir uzaicināts uz
   uzklausīšanu un ir informēts par neierašanās sekām attiecībā uz aizstāvību, kā arī par to ka
   viņam ir iespēja spriedumu pārsūdzēt vai izmantot citu tiesiskās aizsardzības līdzekli. Šo
   apsvērumu vēl vairāk pastiprina fakts, ka pretēji dalībvalstu vairākuma sistēmām, kuras
   zināmas kā „vienas pakāpes” maksājuma rīkojuma procedūra un neparedz Eiropas maksājuma
   rīkojuma turpmāku pārsūdzību, tajā nav paredzēta labi pamatota prasījuma rakstura vispārēja
LV                                                 13                                               LV
 ---pagebreak---    izvērtēšana kopumā. Šī procedūras vienkāršošana tās efektivitātes interesēs, tātad prasītāja
   interesēs, garantē līdzsvaru ar tiesībām izmantot tiesiskās aizsardzības līdzekli.
   4. punktā ietverts papildu nodrošinājums atbildētājam, ko Komisija uzskata par īpaši svarīgu,
   jo šajā priekšlikumā nav īpašu dokumentu piegādes noteikumu. Sarunās par regulu, ar kuru
   izveido Eiropas izpildes rīkojumu neapstrīdētiem prasījumiem, tika uzskatīts par obligātu
   atbildētājam nodrošināt iespēju apstrīdēt spriedumu neatkarīgi no pārsūdzēšanas termiņa, ja
   – bijusi izmantota piegādes metode, kurā viņš personīgi neapliecina dokumenta saņemšanu,
      un konkrētais dokuments nav viņu sasniedzis tādējādi, ka viņam nebija iespējams
      sagatavoties savai aizstāvībai, vai
   – viņa aizstāvību ir novērsuši nepārvarami iemesli vai ārkārtīgi apstākļi.
   Noteikums, kas attiecas uz iepriekš minēto regulu, ir mainīts un piemērots šī priekšlikuma
   kontekstam.
                         12. pants – Iebilduma paziņojuma iesniegšanas sekas
   Ciktāl tas attiecas uz pāreju uz parasto tiesas procesu, šajā pantā tiek atkārtoti 8. pantā
   paredzētie aizstāvības paziņojuma seku noteikumi. Tas neietekmē pāreju uz parasto tiesas
   procesu, ja atbildētājs agrāk vai vēlāk procedūras gaitā izvēlas apstrīdēt prasījumu.
   Maksājuma paziņojuma un maksājuma rīkojuma statusa atšķirība ir pēdējā dokumenta
   izpildāmība. Jautājums par izpildāmību ir izklāstīts 10. pantā.
   Skaidrojums 3. pantā nosaka, ka aizstāvības paziņojumu, kas tiesu sasniedz vēlāk par
   maksājuma rīkojuma izdošanu, bet pirms iebilduma paziņojuma termiņa izbeigšanās, uzskata
   par iebilduma paziņojumu, jo ar to skaidri tiek pausts nodoms aizstāvēties.
                                    13. pants – Juridiskā pārstāvība
   Saskaņā ar šī priekšlikuma mērķi kreditoriem nodrošināt vienkāršu un izmaksu ziņā efektīvu
   mehānismu neapstrīdēto prasījumu piedziņai rastos pretruna, ja šo procedūru izmantošanā
   būtu nepieciešama jurista pārstāvība. Pirmkārt, prasības maksājuma rīkojuma pieteikuma
   iesniegšanai un, vēl jo vairāk, prasījuma apstrīdēšanai ir pietiekoši vienkārša, lai būtu
   nepieciešama profesionāla jurista kompetence. Otrkārt, juridiskā pārstāvība neizbēgami
   paaugstinās procedūras izmaksas. Lai arī juridisko konsultāciju meklēšana, protams, ir
   iespējama tiem, kas to uzskata par noderīgu, tā nav jānosaka par obligātu. Kā noteikts
   2. punktā skaidrojuma nolūkā šis noteikums attiecas tikai uz pašu maksājuma rīkojuma
   procedūru, bet ne uz parasto civilo procedūru, kas tiek uzsākta gadījumā, ja tiek iesniegts
   iebilduma paziņojums.
                                          14. pants - Izdevumi
   Kreditorus var atturēt no šīs procedūras izmantošanas, ja atbildētāja iebilduma gadījumā viņi
   riskēs ar to, ka tiesas izdevumi būs augstāki nekā izvēloties tūlītēju parasto tiesas procesu. Tā
   paša iemesla dēļ neliekas pamatoti uzlikt augstākus tiesas izdevumus atbildētājam tikai tāpēc,
   ka prasītājs vispirms izvēlas mēģināt, lai arī nesekmīgi, iegūt lēmumu vienkāršotas
   procedūras kārtībā.
LV                                                 14                                                LV
 ---pagebreak---    Šajā pantā ir noteikts iepriekšējas maksājuma rīkojuma procedūras neitralitātes princips
   parastā tiesas procesa tiesas izdevumu kopapjoma izteiksmē, atstājot dalībvalstīm izlemt, kā
   nodrošināt šā principa ievērošanu. Viens iespējams risinājums varētu būt izdevumu par
   maksājuma rīkojuma procedūru absorbēšana, ja tādi ir, tiem, kuri ierosina parasto procedūru.
                        15. pants – Attiecības ar valstu procesuālajām tiesībām
   Vairākos šī priekšlikuma pantos attiecībā uz procedūras specifiskiem aspektiem ir izdarīta
   atsauce uz valstu tiesību aktiem. Lai izvairītos no jebkādiem potenciāliem pārpratumiem, šajā
   noteikumā skaidri paredzēts, ka visi procesuālie jautājumi, kuri nav atrunāti priekšlikumā un
   kuriem valstu tiesību aktu piemērošana nav nepārprotami noteikta, tiek izskatīti pēc tās
   dalībvalsts tiesību aktiem, kurā notiek Eiropas maksājuma rīkojuma procedūra.
                              16. pants - Informācija par tiesu jurisdikciju
   Šī noteikuma mērķis ir atvieglot pieeju informācijai par tiesām, kurās pilsoņiem jāiesniedz
   Eiropas maksājuma rīkojuma pieteikums. Paziņojumā Komisijai dalībvalstīm jānorāda, kuru
   kategoriju tiesu jurisdikcijā ir šī procedūra, piemēram, zemāko vai augstāko instanču tiesās
   tajās dalībvalstīs, kur ir šāds iedalījums. Dažās dalībvalstīs var būt nepieciešams citu starpā
   uzskaitīt vairāk par vienas kategorijas tiesām, ja par noteiktiem prasījumiem atbild specializēti
   tribunāli (piemēram, darba strīdu tribunāli prasījumiem, kuri izriet no darba līgumiem). Šī būs
   arī iespēja norādīt, vai teritoriālās jurisdikcijas vispārīgie noteikumi attiecināmi uz šo
   procedūru (sīki neizskaidrojot šos noteikumus) vai arī ir paredzēts īpašs noteikums, tāds kā,
   piemēram, kādas tiesas vai vairāku tiesu izņēmuma piekritība.
   Komisija šo informāciju vispiemērotākā veidā publiskos, ieskaitot tās ievietošanu internetā,
   iespējams, pašreiz īstenojamā projekta Eiropas Tiesu atlanta civillietās ietvarā, datu bāzi,
   kura, kā paredzēts, nodrošinās lietotājdraudzīgu pieeju visās oficiālajās Eiropas Savienības
   valodās.
                         17. un 18. pants – Ieviešanas noteikumi un komiteja
   Regulā Nr. 44/2001 paredzētā padomdevēja komiteja ir minēta 18. pantā, kura, kā noteikts
   17. pantā, Komisijai palīdzēs ieviešanā, proti, veidlapas paraugu atjaunināšanā vai tehnisku
   izmaiņu veikšanā tajās. Komiteja sanāks tikai gadījumos, kad būs vajadzīgas šādas izmaiņas.
LV                                                 15                                                LV
 ---pagebreak---                                                          2004/0055(COD)
                                             Priekšlikums
                       EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
                            PAR Eiropas maksājuma rīkojuma izveidi
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 61. panta c) apakšpunktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu 11,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu12,
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru 13,
   tā kā:
   (1)    Kopiena ir izvirzījusi sev mērķi uzturēt un attīstīt brīvības, drošības un tiesiskuma
          telpu, kurā nodrošināta personu brīva kustība. Šajā nolūkā Kopienai cita starpā ir
          jāpieņem pasākumi attiecībā uz tiesu iestāžu sadarbību civillietās, kuri vajadzīgi, lai
          nodrošinātu atbilstīgu iekšējā tirgus darbību.
   (2)    Eiropadomes 1999. gada Tamperes sanāksmē Padome un Komisija (15-16.10.1999)
          tika aicināta sagatavot jaunus tiesību aktus par tiem civilprocesa elementiem, kas ir
          instruments, lai uzlabotu tiesu iestāžu sadarbību un uzlabotu tiesu pieejamību un šajā
          kontekstā tika izdarīta īpaša atsauce uz naudas maksājumu rīkojumu.
   (3)    Padome 2000. gada 30. novembrī pieņēma Komisijas un Padomes vienoto programmu
          par pasākumiem, lai īstenotu savstarpējās atzīšanas principu lēmumiem civillietās un
          komerclietās 14. Programmā paredzēta īpašas, vienotas vai saskaņotas procedūras
          iespēja tiesas nolēmumu iegūšanai, kas Kopienā noteikti īpašās jomās, ieskaitot
          neapstrīdētus prasījumus.
   (4)    Komisija 2002. gada 20. decembrī pieņēma Zaļo grāmatu par Eiropas maksājuma
          rīkojuma procedūru un par pasākumiem nelielu prasību prāvu vienkāršošanai un
          paātrināšanai. Ar Zaļo grāmatu tika aizsāktas pārrunas par vienotas vai saskaņotas
          Eiropas procedūras iespējamiem mērķiem un pazīmēm neapstrīdētu prasījumu
          piedziņai.
   11
          OV C , , . lpp.
   12
          OV C , , . lpp.
   13
          OV C , , . lpp.
   14
          OV C 12, 15.1.2005., 1. lpp.
LV                                                16                                              LV
 ---pagebreak---    (5)  Ātra un efektīva nesegto parādu piedziņa, ko neskar nekādas juridiskas pretrunas, ir
        sevišķi svarīga uzņēmējiem Eiropas Savienībā, jo kavēti maksājumi ir galvenais
        iemesls maksātnespējai, kas apdraud uzņēmumu dzīvotspēju, jo īpaši mazo un vidējo
        uzņēmumu, kā arī izraisa daudzu darba vietu zaudējumu.
   (6)  Kamēr dalībvalstis cenšas risināt jautājumu par masveida nesegto parādu piedziņu,
        lielākai daļai valstu izmantojot vienkāršotu maksājuma rīkojumu, gan valstu tiesību
        aktu saturs, gan iekšējo procedūru izpilde ievērojami variē. Turklāt pašreizējās
        procedūras bieži ir vai nu nepieņemamas vai nepielietojamas pārrobežu situācijās.
   (7)  No tā izrietošie šķēršļi efektīvas tiesas pieejamībai, konkrēti pārrobežu gadījumos, un
        konkurences traucējumi iekšējā tirgū dēļ kreditoriem pieejamo procesuālo līdzekļu
        darbības nelīdzsvarotības dažādās dalībvalstīs rada vajadzību pēc Kopienas tiesību
        aktiem, kuros būtu garantēti līdzvērtīgi konkurences apstākļi kreditoriem un
        debitoriem visā Eiropas Savienībā.
   (8)  Eiropas maksājuma rīkojuma procedūra nav paredzēta pašreizējo valstu likumos
        noteikto neapstrīdēto prasījumu piedziņas mehānismu aizstāšanai vai saskaņošanai, bet
        tā ir papildu izvēles iespēja kreditoram, kurš var izmantot arī valsts likumā paredzēto
        procedūru.
   (9)  Eiropas maksājuma rīkojuma procedūrai ir jābūt pieejamai visu civilo finansiālo
        prasījumu gadījumos, kā līgumos paredzēto, tā arī neparedzēto, izņemot attiecībā uz
        īpašuma tiesībām, kuru pamatā ir laulības vai līdzīgas attiecības, kad pat iebildumu
        atteikšanas gadījumā tiesas nevar balstīties uz prasītāja pieņēmumiem, bet tām ir
        jāpārbauda fakti pēc sava ierosinājuma. Procedūru nevar ierobežot līdz prasījumiem,
        kas ir zem kādas noteiktas augšējās robežas. Tomēr to nevar piemērot prasījumiem,
        kuri vēl nav atmaksājami pieteikuma iesniegšanas laikā un jo īpaši periodiskiem
        maksājumiem nākotnē.
   (10) Šīs procedūras pamatā vislielākajā mērā ir jābūt veidlapu paraugu izmantošanai saziņā
        starp tiesu un pusēm, lai veicinātu tās administrēšanu un ļautu izmantot automātisko
        datu apstrādi.
   (11) Eiropas maksājuma rīkojuma pieteikumā, atbildētājam jānodrošina informācija, kas ir
        pietiekoša, lai skaidri noteiktu prasību un tās pamatojumu, lai atbildētājam būtu
        iespējams, pamatojoties uz pietiekamu informāciju, izdarīt izvēli prasījumu apstrīdēt
        vai atstāt to neapstrīdētu. Šajā kontekstā atbildētājam ir obligāti jāmin kāds
        pierādījums, uz kura viņš var balstīties, lai apliecinātu savu pieņēmumu pareizību bez
        faktiskas dokumentāru pierādījumu iesniegšanas tiesā.
   (12) Tiesai ir jāpiegādā Eiropas maksājuma paziņojums pēc atbilstības novērtēšanas regulā
        izklāstītajām formālajām prasībām. Tai ir jāatturas no jebkādas konkrētā prasījuma
        kvalitāšu pārbaudes.
   (13) Eiropas maksājuma paziņojumā jāinformē atbildētājs par iespējām vai nu prasītājam
        samaksāt nenosegto parādu vai arī iesniegt aizstāvības paziņojumu, ja viņš vēlas
        apstrīdēt prasījumu trīs nedēļu termiņā. Papildus pilnai informācijai par prasījumu, ko
        iesniedzis prasītājs, atbildētājs ir jāinformē par paziņojuma tiesisko nozīmīgumu un jo
        īpaši par sekām, kādas radīsies, ja prasījumu neapstrīdēs.
LV                                                17                                            LV
 ---pagebreak---    (14) Ar noteiktā termiņā piereģistrētu aizstāvības paziņojumu jāizbeidz Eiropas maksājuma
        procedūra un jānotiek automātiskai pārejai uz parasto civilprocesu, ja vien prasītājs
        tādā gadījumā nav noteikti pieprasījis tiesas procesu pārtraukt.
   (15) Ja Eiropas maksājuma rīkojums izdodams bez aizstāvības paziņojuma, tas ir
        nekavējoties izpildāms attiecībā uz atbildētāju. Uz to attiecas iebildumi, kam būtībā
        jārada tādas pašas sekas kā aizstāvības paziņojumam. Ja nav iesniegts iebildumu
        paziņojums, maksājuma rīkojumam jābūt tādā pašā statusā kā galīgam spriedumam, ko
        pasludina parastā civilprocesā.
   (16) Šī regula neietekmē Padomes 2000. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 44/2001 par
        jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 15 vai
        Padomes 2000. gada 29. maija Regulas (EK) Nr. 1348/2000 par tiesas un ārpustiesas
        civillietu un komerclietu dokumentu izsniegšanu Eiropas Savienības dalībvalstīs
        piemērošanu 16.
   (17) Tā kā šīs regulas mērķi, proti, izveidot vienotu, ātru un efektīvu mehānismu, lai atgūtu
        neapstrīdētus prasījumus skaidrā naudā visā Eiropas Savienībā, dalībvalstis nevar
        pienācīgi īstenot, un minētās rīcības mērogu un seku dēļ šo mērķi labāk var sasniegt
        Kopienas līmenī, Kopiena var noteikt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu,
        kas noteikts Līguma 5. pantā. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes
        principu, šī regula nosaka tikai to, kas vajadzīgs minēto mērķu sasniegšanai. Jo īpaši tā
        līdz minimumam ierobežo iejaukšanos valstu procesuālajās tiesībās, jo tā neaizstāj.
        iekšzemes vienkāršotās procedūras, bet gan sniedz papildus iespēju.
   (18) Šī regula respektē pamattiesības un ievēro principus, kas jo īpaši ir atzīti Eiropas
        Savienības Pamattiesību hartā, kā Kopienas tiesību vispārīgos principus. Šī direktīva
        jo īpaši pilnībā nodrošina tiesības uz taisnīgu tiesu, kas atzītas minētās hartas
        47. pantā.
   (19) Šīs regulas īstenošanai veicamie pasākumi jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada
        28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru
        īstenošanas kārtību 17.
   (20) Saskaņā ar 1. un 2. pantu Eiropas Savienības un Eiropas Kopienas dibināšanas līguma
        pielikuma Protokolā par Apvienotā Karalistes un Īrijas pozīciju Apvienotā Karaliste
        un Īrija nav piedalījusies minētās regulas pieņemšanā, un tās pieņemšana tām nav
        saistoša.]/[Saskaņā ar 3. pantu Eiropas Savienības un Eiropas Kopienas dibināšanas
        līguma pielikuma Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas pozīciju, tās ir
        paziņojušas savu vēlmi piedalīties šīs regulas pieņemšanā un piemērošanā.]
   (21) Saskaņā ar 1. un 2. pantu Eiropas Savienības un Eiropas Kopienas dibināšanas līguma
        pielikuma Protokolā par Dānijas pozīciju Dānija nav piedalījusies minētās regulas
        pieņemšanā, un tās pieņemšana tai nav saistoša,
   15
        OV L 12, 16.1.2001., 1. lpp.
   16
        OV L 160, 30.6.2000., 37. lpp.
   17
        OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.
LV                                               18                                               LV
 ---pagebreak---    IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
                                               1. pants
                                           Darbības joma
   1.     Šo regulu piemēro civillietās un komerclietās jebkura veida tiesās vai tribunālos. To
          nepiemēro, jo īpaši, attiecībā uz nodokļiem, muitas un administratīvām lietām.
   2.     Eiropas maksājuma rīkojuma procedūru nepiemēro:
          (a)    tiesībās uz īpašumu, kas izriet no laulības vai līdzīgām attiecībām;
          (b)    bankrota, ar maksātnespējīgu uzņēmumu vai citu juridisko personu darbības
                 izbeigšanu saistītās procedūrās, tiesas rīkojumos, mierizlīgumos un līdzīgās
                 procedūrās;
          (c)    sociālā nodrošinājuma jomā.
   3.     Šīs regulas nolūkiem jēdzienā „tiesa” ietilpst arī „Zviedrijas tiesu izpildītāju iestāde”
          (kronofogdemyndighet).
   4.     Šīs regulas nolūkiem jēdziens „dalībvalsts” nozīmē dalībvalstis, izņemot Dāniju.
          [Apvienoto Karalisti, Īriju]
                                               2. pants
                              Eiropas maksājuma rīkojuma procedūra
   1.     Ar šo regulu tiek noteikta Eiropas maksājuma rīkojuma procedūra neapstrīdētu
          noteikta apmēra finansiālu prasījumu iekasēšanai, kuriem maksājuma termiņš
          iestājies līdz brīdim, kad iesniegts pieteikums Eiropas maksājuma rīkojumam.
   2.     Nekas kreditoram neliedz realizēt savu prasījumu 1. punkta nozīmē, izmantojot citu
          procedūru, kas pieejama saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem, gan parastajā, gan
          saīsinātajā tiesas procedūrā.
                                               3.pants
                             Pieteikums Eiropas maksājuma rīkojumam
   1.     Pieteikums Eiropas maksājuma rīkojumam izdarāms, izmantojot 1. pielikumā
          pievienoto veidlapu.
   2.     Pieteikumā norāda:
          (a)    pušu nosaukumus (vārdus) un adreses, un tiesu, kurā iesniegts pieteikums,
LV                                                19                                                LV
 ---pagebreak---       (b)   prasījuma summu;
      (c)   ja par prasījuma summu tiek prasīti procenti, procentu likmi un laika periodu,
            par kuru tiek pieprasīti procenti, izņemot, ja saskaņā ar dalībvalsts tiesību
            aktiem, kuras tiesā iesniegts pieteikums, pamatparādam likumīgie procenti tiek
            pievienoti bez īpaša pieteikuma;
      (d)   strīda priekšmetu, iekļaujot strīda un, attiecīgos gadījumos, procentu pamatā
            esošo apstākļu, īsu aprakstu;
      (e)   vismaz viena pierādīšanas līdzekļa aprakstu, kas prasījuma pamatojumam
            varētu tikt izmantots parastajā civilprocesā.
   3. Pieteikumu prasītājs vai tā pārstāvis paraksta ar roku vai progresīvo elektronisko
      parakstu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 13. decembra
      Direktīvas (1999/93/EK) par Kopienas pamatnostādnēm par elektroniskajiem
      parakstiem 2. panta 2. punktu.
                                          4. pants
                     Prasības Eiropas maksājuma rīkojuma izdošanai
   1. Pieteikumu izskatošā tiesa pārbauda, vai izpildītas 1., 2. un 3. pantā noteiktās
      prasības.
   2. Ja tiesa uzskata, ka pieteikums noraidāms, jo nav izpildītas 3. pantā noteiktās
      prasības, tā pieteicējam var dot iespēju pieteikumu papildināt vai labot.
                                          5. pants
                                  Pieteikuma noraidīšana
   1. Tiesa pieteikumu noraida pilnībā, ja attiecībā uz strīdīgo prasījumu vai tā daļu nav
      izpildītas 4. panta noteiktās prasības.
   2. Lēmums par Eiropas maksājuma rīkojuma noraidīšanu nav pārsūdzams.
   3. Pieteikuma noraidīšana neatņem pieteicējam tiesības attiecībā uz šo prasījumu uzsākt
      parasto tiesas procedūru.
                                          6. pants
                              Eiropas maksājuma paziņojums
   1. Ja izpildītas 4. pantā noteiktās prasības, tiesa izdod Eiropas maksājuma paziņojumu,
      izmantojot 2. pielikumā pievienoto veidlapu.
LV                                            20                                           LV
 ---pagebreak---    2. Eiropas maksājuma paziņojumu izsniedz atbildētājam. Ja atbildētāja adrese nav droši
      zināma, nav pieļaujams izmantot izsniegšanas metodi, kurā atbildētājs personiski
      neapliecina, ka saņēmis paziņojumu.
   3. Paziņojumā atbildētajam norāda viņa izvēles iespējas
      (a)    samaksāt prasītājam prasīto summu, ieskaitot pieprasītos procentus un
             izmaksas, un iesniegt tiesai paziņojumu par samaksu, vai
      (b)    iesniegt aizstāvības paziņojumu par prasījumu vai tā daļu,
      kas jānogādā tiesā triju nedēļu laikā, sākot no dienas, kad tam izsniegts Eiropas
      maksājuma paziņojums saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem, kurā tas izsniegts.
   4. Paziņojumā atbildētāju informē, ka
      (a)    tiesa pirms paziņojuma izdošanas nav pārbaudījusi prasījuma pamatojumu
      (b)    tiesa pieņems piespiedu kārtā izpildāmu lēmumu, izņemot gadījumus, ja
             3. punkta noteiktajā termiņā saņems aizstāvības paziņojumu vai paziņojumu, ar
             ko atbildētājs informē tiesu, ka prasījums samaksāts.
   5. Noilguma termiņa pārtraukuma noteikšanas nolūkiem Eiropas maksājuma
      paziņojums tiek uzskatīts par līdzvērtīgu izsaukumam uz tiesu parastajā civilprocesā.
                                           7. pants
                                   Aizstāvības paziņojums
   1. Atbildētājs var iesniegt aizstāvības paziņojumu vai nu izmantojot 2. pielikumā
      pievienoto atbildes veidlapu, kas viņam tiek nogādāta kopā ar paziņojumu, vai citādi.
   2. Atbildētājs paziņojumā skaidri norāda, vai tas strīdīgo prasījumu apstrīd pilnībā vai
      daļēji. Tam nav jānorāda prasījuma apstrīdēšanas iemesli.
   3. Aizstāvības paziņojumu atbildētājs vai tā pārstāvis paraksta ar roku vai progresīvo
      elektronisko parakstu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada
      13. decembra Direktīvas (1999/93/EK) par Kopienas nostādnēm par elektroniskajiem
      parakstiem 2. panta 2. punktu.
                                           8. pants
                                Aizstāvības paziņojuma sekas
   1. Ja aizstāvības paziņojums ir iesniegts 6. panta 3. punktā noteiktajā termiņā,
      procedūra tiek turpināta saskaņa ar parastā civilprocesa noteikumiem, izņemot, ja
      prasītājs pieteikumā skaidri pieprasījis šādā gadījumā procesu izbeigt.
LV                                            21                                            LV
 ---pagebreak---    2. Pāreju uz parasto civilprocesu 1. punkta nozīmē regulē tās dalībvalsts tiesību akti,
      kurā izdots Eiropas maksājuma paziņojums.
                                          9. pants
                               Eiropas maksājuma rīkojums
   1. Ja 6. panta 3. punktā noteiktajā termiņā nav iesniegts aizstāvības paziņojums vai
      paziņojums par samaksu, tiesa, izmantojot 3. pielikumā pievienoto veidlapu, pēc
      savas iniciatīvas izdod Eiropas maksājuma rīkojumu.
   2. Eiropas maksājuma rīkojumu izsniedz atbildētājam. Ja atbildētāja adrese nav droši
      zināma, nav pieļaujams izmantot izsniegšanas metodi, kurā atbildētājs personiski
      neapliecina, ka saņēmis rīkojumu.
   3. Eiropas maksājuma rīkojumā atbildētājs tiek informēts, ka tas par Eiropas
      maksājuma rīkojumu var iesniegt iebilduma paziņojumu, kas jānogādā tiesā, kura
      izdevusi rīkojumu, triju nedēļu laikā, sākot no dienas, kad tam izsniegts Eiropas
      maksājuma rīkojums saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem, kurā tas izsniegts.
                                         10. pants
                         Eiropas maksājuma rīkojuma izpildāmība
   1. Eiropas maksājuma rīkojuma izpildei nav nepieciešams nodrošinājums.
   2. Neskarot 1. punktu, rīkojuma izpildes, apturēšanas vai noilguma noteikumi, jo īpaši,
      ja saskaņā ar 11. pantu iesniegts iebilduma paziņojums, aplūkojami saskaņā ar tās
      dalībvalsts tiesību aktiem, kurā izdots rīkojums.
                                         11. pants
                        Iebildums par Eiropas maksājuma rīkojumu
   1. Atbildētājs par Eiropas maksājuma rīkojumu var iesniegt iebilduma paziņojumu vai
      nu izmantojot 3. pielikumā pievienoto atbildes veidlapu, kas viņam tiek nogādāta
      kopā ar Eiropas maksājuma rīkojumu, vai citādi.
   2. Atbildētājs aizstāvības paziņojumā skaidri norāda, vai tas strīdīgo prasījumu apstrīd
      pilnībā vai daļēji, un pēdējā gadījumā tas norāda, kuru prasījuma daļu tas apstrīd.
      Tam nav jānorāda prasījuma apstrīdēšanas iemesli.
   3. Iebilduma paziņojumu atbildētājs vai tā pārstāvis paraksta ar roku vai progresīvo
      elektronisko parakstu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada
      13. decembra Direktīvas (1999/93/EK) par Kopienas nostādnēm par elektroniskajiem
      parakstiem 2. panta 2. punktu.
LV                                           22                                             LV
 ---pagebreak---    4. Pēc 9. panta 3. punktā noteiktā termiņa izbeigšanās, ievērojot tiesību aktu
      noteikumus dalībvalstī, kurā izdots maksājuma rīkojums un par to paziņots Komisijai
      saskaņā      ar     Eiropas     Parlamenta      un     Padomes      ___. gada      ___.
      ________________Regulas Nr. _____/___/EK, ar ko ieviests Eiropas neapstrīdēto
      prasījumu izpildes rīkojums, (19.A) pantu, parādniekam ir tiesības pieprasīt
      maksājuma rīkojuma pārskatīšanu, ja
      a)    (i)     maksājuma rīkojums tika izsniegts, izmantojot metodi, kurā tas
            personīgi neapliecina, ka saņēmis rīkojumu, un
            (ii)    rīkojums netika izsniegts savlaicīgi vai tika izsniegts tādējādi, ka
            parādniekam nebija iespējams aizstāvēties un šī neiespējamība nebija
            parādnieka vainas dēļ,
      vai
      b)    parādnieks nevarēja iebilst prasījumam nepārvaramas varas apstākļu dēļ vai
      sakarā ar ārkārtējiem apstākļiem, kuri neiestājās viņa vainas dēļ,
            ja vien katrā no šiem gadījumiem parādnieks rīkojas nekavējoties.
                                         12. pants
                        Iebilduma paziņojuma iesniegšanas sekas
   1. Ja iebildumu paziņojums ir iesniegts 9. panta 3. punktā noteiktajā termiņā, procedūra
      tiek turpināta saskaņā ar parastā civilprocesa noteikumiem, izņemot, ja prasītājs
      pieteikumā skaidri pieprasījis šādā gadījumā procesu izbeigt.
   2. Pāreju uz parasto civilprocesu 1. punkta nozīmē regulē tās dalībvalsts tiesību akti,
      kurā izdots Eiropas maksājuma rīkojums.
   3. Ja aizstāvības paziņojums iesniegts pēc 6. panta 3. punktā noteiktā termiņa, taču
      9. panta 3. punktā minētajā termiņā, tam ir tādas pašas sekas, kā iesniedzot iebilduma
      paziņojumu.
                                         13. pants
                                   Juridiskā pārstāvība
   1. Šajos gadījumos nav nepieciešams, ka personu pārstāv jurists vai cits tiesību
      speciālists:
      (a)   prasītājam attiecībā uz Eiropas maksājuma rīkojuma pieteikumu,
      (b)   atbildētājam attiecībā uz aizstāvības paziņojumu vai iebilduma paziņojumu par
            Eiropas maksājuma rīkojumu.
LV                                          23                                                LV
 ---pagebreak---    2.       Nepieciešamība darboties caur pārstāvi parastā civilprocesā, kas notiek pēc
            aizstāvības paziņojuma vai iebilduma paziņojuma par Eiropas maksājuma rīkojumu
            iesniegšanas, izskatāma pēc tās valsts likumiem, kurā notiek šis process.
                                               14. pants
                                                Izdevumi
   Kombinētie tiesu izdevumi par Eiropas maksājuma rīkojuma procedūru un parasto
   civilprocesu, kas seko, ja tiek iesniegts aizstāvības paziņojums vai iebilduma paziņojums par
   Eiropas maksājuma rīkojumu, nedrīkst pārsniegt parastā civilprocesa tiesu izdevumus, pirms
   kura nav notikusi Eiropas maksājuma rīkojuma procedūra.
                                               15. pants
                             Attiecības ar valstu procesuālajām tiesībām
   Visi procesuālie jautājumi, kuri īpaši nav atrunāti Regulā, tiek izskatīti pēc tās dalībvalsts
   tiesību aktiem, kurā notiek Eiropas maksājuma rīkojuma procedūra.
                                               16. pants
                                   Informācija par tiesu jurisdikciju
   1.       Līdz 2005. gada 1. jūlijam dalībvalstis paziņo Komisijai, kurām tiesām ir Eiropas
            maksājuma rīkojuma izdošanas jurisdikcija. Dalībvalstis informē Komisiju par
            jebkurām vēlākām izmaiņām šajā informācijā.
   2.       Komisija publicē un, ja nepieciešams, atjaunina dalībvalstu saskaņā ar 1. punktu
            iesniegto informāciju.
                                               17. pants
                                         Ieviešanas noteikumi
   Pielikumā pievienotās veidlapas atjaunināmas vai grozāmas saskaņā ar 18. pantā noteikto
   konsultāciju procedūru.
                                               18. pants
                                               Komiteja
   1.       Komisijai palīdz komiteja, kas paredzēta Padomes Regulas (EK) Nr. 44/2001
            75. pantā.
LV                                                 24                                             LV
 ---pagebreak---    2.       Ja ir norāde uz šo pantu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 3. un 7. pantu, ņemot vērā
            tā 8. panta noteikumus.
                                               19. pants
                                           Stāšanās spēkā
   Šī regula stājas spēkā 2006. gada 1. janvārī.
   Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs saskaņā ar Eiropas
   Kopienas dibināšanas līgumu.
   Briselē,
   Eiropas Parlamenta vārdā -                    Padomes vārdā -
   priekšsēdētājs                                priekšsēdētājs
LV                                                25                                               LV
 ---pagebreak---                                                   1. PIELIKUMS
                        PIETEIKUMS EIROPAS MAKSĀJUMA RĪKOJUMAM
   1. Tiesa
   1.1. Nosaukums:
   1.2. Adrese:
   2. Prasītājs
   2.1. Nosaukums:
   2.2. Adrese:
   3. Prasītāja pārstāvis
   3.1. Vārds:
   3.2. Adrese:
   4. Atbildētājs
   4.1. Nosaukums:
   4.2. Adrese:
   5. Prasība
   5.1. Pamatsumma (neskaitot procentus un izmaksas):
   5.2. Naudas vienība:        □       EUR
                               □       Zviedrijas krona
                               □       [Sterliņu mārciņa]
   6. Procenti
   6.1 Procentu likme (aprēķina pamatsummai līdz samaksāšanas brīdim)
   6.1.1       %                                         □
   6.1.2       % virs ECB pamatlikmes                    □
   6.1.3       Obligātā procentu likme                   □
   6.2 Procenti jāiekasē no:
   7. Izmaksas (summas tajās pašās naudas vienībās kā 5.2. punktā)
   7.1 Izmaksas attiecībā uz šo procedūru
   7.1.1 Pieteikuma maksa:
   7.1.2 Prasītāja pārstāvja maksa:
LV                                                        26          LV
 ---pagebreak---    7.1.3 Citi (paskaidrot):
   7.2 Pirmstiesas izmaksas (paskaidrot):
   7.3 Kopējās prasītās izmaksas:
   8. Prasība attiecas uz
   8.1 Pārdošanas līgumu                                    □                  8.6 Līgumu par pakalpojumiem - cits
             □
   8.2 Nomas (īres) līgumu – nekustamais īpašums            □                  8.7 Aizņēmumu/garantiju                □
   8.3 Nomas līgumu – kustamais īpašums                     □                  8.8 Bojājumiem – satiksmes negadījums  □
   8.4 Apdrošināšanas līgumu                                □                  8.9 Bojājumiem - cits                  □
   8.5 Līgumu par pakalpojumiem – elektroenerģija,
   gāze, ūdensapgāde, telefons                              □                  8.10 Citi                              □
   9. Īss galvenās prasības pamata apraksts:
   10. Īss prasītās procentu likmes pamata apraksts:
   10.1 Obligātā procentu likme                                                                                □
   10.2 Procentu likme, par kuru puses vienojušās                                                                     □
   10.3 Prasītāja izsniegtā aizdevuma procentu likme vismaz galvenās prasības apmērā                                  □
   10.4 Cits (paskaidrot):
   11. Īss apraksta attiecībā uz apsvērumiem par labu starptautiskai tiesvedībai, ja atbildētāja dzīvesvieta nav tajā
   dalībvalstī, kuras tiesās iesniegta prasība:
   12. Pierādījumi
   Saīsinājumi:       DE: dokumentāls pierādījums           TE: liecinieku liecība                  EX: ekspertu liecība
                       IN: objekta vai vietas apskate       OT: citi
             Pierādījuma veids            Piedāvātā pierādījuma apraksts
   12.1
   12.2
   12.3
   13.       Ja atbildētājs iesniedz aizstāvības argumentu izklāstu vai iebildumus, izskatīšanu pārtrauc              □
             (ATGĀDINĀJUMS: JA AUGSTĀK NORĀDĪTAIS KVADRĀTS NAV IEZĪMĒTS
             AR ĶEKSĪTI, TAD AIZSTĀVĪBAS ARGUMENTU IZKLĀSTA VAI IEBILDUMU
             IESNIEGŠANAS GADĪJUMĀ AUTOMĀTISKI NOTIEK PĀREJA UZ PARASTO
             CIVILO TIESVEDĪBU)
   14. Prasītāja/viņa pārstāvja paraksts
LV                                                           27                                                          LV
 ---pagebreak---                                           2. PIELIKUMS
                            EIROPAS PAZIŅOJUMS PAR MAKSĀJUMU
   Atsauce:
   1.        Izdevēja tiesa:
             Adrese:
             Tālr./fakss/e-adrese:
   2.        SVARĪGS PAZIŅOJUMS ATBILDĒTĀJAM:
   Ar šo paziņojumu prasītājs Jums pieprasa samaksāt zemāk norādīto summu. Jūs varat
   izvēlēties
   –         vai nu samaksāt prasītājam pilnu summu, kas norādīta zemāk, ieskaitot
               procentus un maksas, un iesniegt tiesai paziņojumu par samaksāšanu,
   –         vai arī, ja gatavojaties apstrīdēt prasību, iesniegt izdevējā tiesā aizstāvības
               argumentu izklāstu
   trīs nedēļu laikā kopš šā paziņojuma saņemšanas.
   Lai ievērotu iesniegšanas termiņu, aizstāvības argumentu izklāsts vai paziņojums par
   samaksāšanu ir jānogādā tiesā pirms tā izbeigšanās.
   Jūs varat izmantot šim paziņojumam pievienoto standarta atbildes veidlapu, bet tās
   lietošana nav obligāta.
   Izdevēja tiesa pirms šā paziņojuma izdošanas nav pārbaudījusi prasības pamatojumu.
   Tomēr, ja noteiktajā termiņā netiks iesniegts paziņojums par samaksāšanu vai
   aizstāvības argumentu izklāsta dokuments, nekavējoties uz bez iepriekšēja brīdinājuma
   tiks izdots Eiropas maksājuma rīkojums, kuru var vērst pret Jums. Maksājuma
   rīkojuma izdošanu var novērst vienīgi ar aizstāvības argumentu izklāsta dokumentu vai
   paziņojumu par samaksāšanu.
   3. Prasītājs
   3.1. Nosaukums:
   3.2. Adrese:
   4. Prasītāja pārstāvis
   4.1. Nosaukums:
   4.2. Adrese:
   5. Atbildētājs
LV                                                28                                         LV
 ---pagebreak---    5.1. Nosaukums:
   5.2. Adrese:
   6. Prasība
   6.1. Pamatsumma (neskaitot procentus un izmaksas):
   6.2. Naudas vienība:         □      EUR
                                □      Zviedrijas krona
                                □      [Sterliņu mārciņa]
   7. Procenti
   7.1 Procentu likme (aprēķina pamatsummai līdz samaksāšanas brīdim)
   7.1.1              %                                                   □
   7.1.2              % virs ECB pamatlikmes                              □
   7.1.3              Obligātā procentu likme                             □
   7.2 Procenti jāiekasē no:
   8. Izmaksas (summas tajās pašās naudas vienībās kā 6.2. punktā)
   8.1 Izmaksas attiecībā uz šo procedūru
   8.1.1 Pieteikuma maksa:
   8.1.2. Prasītāja pārstāvja maksa:
   8.1.3 Citi (paskaidrot):
   8.2 Pirmstiesas izmaksas (paskaidrot):
   8.3 Kopējās prasītās izmaksas:
   9. Prasība attiecas uz
   9.1 Pārdošanas līgumu                                 □      9.6 Līgumu par pakalpojumiem - cits   □
   9.2 Nomas (īres) līgumu – nekustamais īpašums         □      9.7 Aizņēmumu/garantiju               □
   9.3 Nomas līgumu – kustamais īpašums                  □      9.8 Bojājumiem – satiksmes negadījums □
   9.4 Apdrošināšanas līgumu                             □      9.9 Bojājumiem - cits                 □
   9.5 Līgumu par pakalpojumiem – elektroenerģija,
   gāze, ūdensapgāde, telefons                           □      9.10 Citi                             □
   10. Īss galvenās prasības pamata apraksts:
   11. Īss prasītās procentu likmes pamata apraksts:
   11.1 Obligātā procentu likme                                                                       □
LV                                                        29                                            LV
 ---pagebreak---    11.2 Procentu likme, par kuru puses vienojušās                                                              □
   11.3 Prasītāja izsniegtā aizdevuma procentu likme vismaz galvenās prasības apmērā                           □
   11.4 Cits (paskaidrot):
   12. Īss apraksta attiecībā uz apsvērumiem par labu starptautiskai tiesvedībai, ja atbildētāja dzīvesvieta nav tajā
   dalībvalstī, kuras tiesās iesniegta prasība:
   13. Pierādījumi
   Saīsinājumi:       DE: dokumentāls pierādījums          TE: liecinieku liecība            EX: ekspertu liecība
                      IN: objekta vai vietas apskate       OT: citi
            Pierādījuma veids            Piedāvātā pierādījuma apraksts
   13.1
   13.2
   13.3
                                                           (…),                              datums
                                                           Paraksts un/vai zīmogs
LV                                                          30                                                        LV
 ---pagebreak---           ATBILDES VEIDLAPA – EIROPAS PAZIŅOJUMS PAR MAKSĀJUMU
   Atsauce:
   1.      Prasība, kas izklāstīta Eiropas paziņojumā par maksājumu, ir pamatota; esmu
           samaksājis                                                                          □
   2.      Ar šo iesniedzu aizstāvības argumentu izklāstu, kas attiecas uz visu prasību kopumā □
   3.      Ar šo iesniedzu aizstāvības argumentu izklāstu, kas attiecas uz šādām daļām
           3.1     galvenajā prasībā:                                                          □
           3.2     attiecībā uz procentiem:                                                    □
           3.3     attiecībā uz izmaksām:                                                      □
   4. Atbildētāja/viņa pārstāvja paraksts:
LV                                                  31                                           LV
 ---pagebreak---                                               3. PIELIKUMS
                                EIROPAS MAKSĀJUMA RĪKOJUMS
   Atsauce:
   1.        Izdevēja tiesa:
             Adrese:
             Tālr./fakss/e-adrese:
   2.        SVARĪGS PAZIŅOJUMS ATBILDĒTĀJAM:
   Ar šo lēmumu tiesa Jums izsaka rīkojumu samaksāt prasītājam pilnu summu, kas
   norādīta zemāk, ieskaitot procentus un maksas. Prasītājam ir tiesības uz šo saistību
   piespiedu izpildi nekavējoties.
   Trīs nedēļu laikā kopš rīkojuma saņemšanas Jūs varat iesniegt paziņojumu par
   starplaikā veikto maksājumu vai apstrīdēt maksājuma rīkojumu, iesniedzot izdevējā
   tiesā iebildumu dokumentu.
   Lai ievērotu iesniegšanas termiņu, iebildumu dokuments vai paziņojums par
   samaksāšanu ir jānogādā tiesā pirms tā izbeigšanās.
   Jūs varat izmantot šim maksājuma rīkojumam pievienoto standarta atbildes veidlapu,
   bet tās lietošana nav obligāta.
   Ja noteiktajā termiņā netiks iesniegts paziņojums par samaksāšanu vai iebildumu
   dokuments, Eiropas maksājuma rīkojums iegūs galīgā lēmuma spēku un vairs nebūs
   apstrīdams.
   3. Prasītājs
   3.1. Nosaukums:
   3.2. Adrese:
   4. Prasītāja pārstāvis
   4.1. Nosaukums:
   4.2. Adrese:
   5. Atbildētājs
   5.1. Nosaukums:
   5.2. Adrese:
   6. Prasība
   6.1. Pamatsumma (neskaitot procentus un izmaksas):
LV                                                    32                                LV
 ---pagebreak---    6.2. Naudas vienība:         □      EUR
                                □      Zviedrijas krona
                                □      [Sterliņu mārciņa]
   7. Procenti
   7.1 Procentu likme (aprēķina pamatsummai līdz samaksāšanas brīdim)
   7.1.1              %                                                   □
   7.1.2              % virs ECB pamatlikmes                              □
   7.1.3              Obligātā procentu likme                             □
   7.2 Procenti jāiekasē no:
   8. Izmaksas (summas tajās pašās naudas vienībās kā 6.2. punktā)
   8.1 Izmaksas attiecībā uz šo procedūru
   8.1.1 Pieteikuma maksa:
   8.1.2. Prasītāja pārstāvja maksa:
   8.1.3 Citi (paskaidrot):
   8.2 Pirmstiesas izmaksas (paskaidrot):
   8.3 Kopējās prasītās izmaksas:
   9. Prasība attiecas uz
   9.1 Pārdošanas līgumu                                 □      9.6 Līgumu par pakalpojumiem - cits   □
   9.2 Nomas (īres) līgumu – nekustamais īpašums         □      9.7 Aizņēmumu/garantiju               □
   9.3 Nomas līgumu – kustamais īpašums                  □      9.8 Bojājumiem – satiksmes negadījums □
   9.4 Apdrošināšanas līgumu                             □      9.9 Bojājumiem - cits                 □
   9.5 Līgumu par pakalpojumiem – elektroenerģija,
   gāze, ūdensapgāde, telefons                           □      9.10 Citi                             □
   10. Īss galvenās prasības pamata apraksts:
   11. Īss prasītās procentu likmes pamata apraksts:
   11.1 Obligātā procentu likme                                                                       □
   11.2 Procentu likme, par kuru puses vienojušās                                                     □
   11.3 Prasītāja izsniegtā aizdevuma procentu likme vismaz galvenās prasības apmērā                  □
   11.4 Cits (paskaidrot):
LV                                                        33                                            LV
 ---pagebreak---    12. Īss apraksta attiecībā uz apsvērumiem par labu starptautiskai tiesvedībai, ja atbildētāja dzīvesvieta nav tajā
   dalībvalstī, kuras tiesās iesniegta prasība:
   13. Pierādījumi
   Saīsinājumi:       DE: dokumentāls pierādījums          TE: liecinieku liecība            EX: ekspertu liecība
                      IN: objekta vai vietas apskate       OT: citi
            Pierādījuma veids            Piedāvātā pierādījuma apraksts
   13.1
   13.2
   13.3
                                                           (…),                              datums
                                                           Paraksts un/vai zīmogs
LV                                                          34                                                        LV
 ---pagebreak---                ATBILDES VEIDLAPA - EIROPAS MAKSĀJUMA RĪKOJUMS
   Atsauce:
   1.      Prasība, kas izklāstīta Eiropas maksājuma rīkojumā, ir pamatota; starplaikā esmu
           samaksājis                                                     □
   2.      Ar šo iesniedzu iebildumu, kas attiecas uz visu prasību kopumā □
   3.      Ar šo iesniedzu iebildumu, kas attiecas uz šādām daļām
           3.1     galvenajā prasībā:                                     □
           3.2     attiecībā uz procentiem:                               □
           3.3     attiecībā uz izmaksām:                                 □
   4. Atbildētāja/viņa pārstāvja paraksts:
LV                                               35                                         LV