				|

		52011PC0753

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar ko Iekšējās drošības fonda ietvaros izveido finansiālā atbalsta instrumentu policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai /* COM/2011/0753 galīgā redakcija - 2011/0368 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Ar brīvības, drošības un
tiesiskuma telpu saistīto politiku nozīme pēdējo gadu
laikā ir pastāvīgi palielinājusies. Šīs politikas
veido kodolu Eiropas projektā, kas paredz izveidot telpu bez
iekšējām robežām, kurā ES pilsoņi un trešo valstu
valstspiederīgie var ieceļot, pārvietoties, dzīvot un
strādāt, līdznesot jaunas idejas, kapitālu, zināšanas
un inovāciju vai aizpildot trūkumus valstu darba tirgū,
pārliecināti, ka tiks pilnībā ievērotas viņu
tiesības un garantēta viņu drošība. Iekšlietu politiku
pieaugošo nozīmi apliecināja 2009. gada Stokholmas programma[1],
un tā ir arī viena no jomām, kas pieredzēja būtiskas
izmaiņas saskaņā ar Lisabonas līgumu.
Iekšējās drošības jomā
tādi nozīmīgi dokumenti kā Komisijas Paziņojums par
iekšējās drošības stratēģiju[2]
ir snieguši nepārprotamus norādījumus par darbības
virzieniem turpmākajos gados. Iekšējā drošība ir joma,
kurā Savienība saskarsies ar būtiskām problēmām.
Terorisms un organizētā noziedzība, narkotiku
pārvadāšana, korupcija, kibernoziegumi, cilvēku un ieroču
tirdzniecība turpinās radīt smagas nopietnus draudus. Paredzams,
ka kopējais noziedzības līmenis būs stabils, taču
noziegumu veids mainīsies un noziedznieki šim nolūkam sāks
izmantot jaunās tehnoloģijas. Paredzams, ka var palielināties
pārrobežu un organizētā noziedzība, un tā
kļūs sarežģīta un starptautiska. Daži noziegumu veidi,
piemēram, krāpšana, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācija
un kibernoziegumi, var pieaugt. Būs jāveic arī papildu
pasākumi, lai efektīvāk aizsargātu Savienības kritisko
infrastruktūru jo īpaši pret teroristu uzbrukumiem, un
izstrādātu integrētu Savienības pieeju riska un krīzes
pārvaldībai. Lai risinātu visas šīs nākotnes
problēmas, ir būtiski Savienības līmenī turpināt
pastiprinātas darbības, lai aizsargātu pilsoņus no
augošajiem transnacionālajiem draudiem un atbalstītu operatīvo
darbu, ko veic dalībvalstu kompetentās iestādes, tostarp
piešķirot atbilstošu Savienības finansējumu. Saistībā
ar to Stokholmas programma nepārprotami aicināja izveidot fondu, lai
veicinātu Iekšējās drošības stratēģijas
īstenošanu un saskaņotu un visaptverošu pieeju
tiesībaizsardzības iestāžu sadarbībai, tostarp
Savienības ārējo robežu pārvaldībā.
Šajā saistībā Komisija
2011. gada 29. jūnija priekšlikumā par nākamo
daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam[3]
ierosināja izveidot Iekšējās drošības fondu, iekļaujot
to vienkāršotā divu fondu struktūrā, kas paredzēta
turpmākajiem izdevumiem iekšlietu jomā, ietverot arī
Patvēruma un migrācijas fondu. Iekšējās drošības fonda
kopējais budžets būs EUR 4 648 miljoni (pašreizējās
cenās), lai sekmētu piecu Iekšējās drošības
stratēģijā noteikto stratēģisko mērķu
sasniegšanu, proti, starptautisko noziedznieku tīklu sagraušanu; terorisma
novēršanu un jautājumu risināšanu saistībā ar
vardarbīgu radikalizēšanos un vervēšanu; pilsoņu un
uzņēmumu drošības uzlabošanu kibertelpā; drošības
stiprināšanu, izmantojot robežu pārvaldību; un Eiropas
izturētspējas uzlabošanu krīzes un katastrofu gadījumos.
Tā kā dažādajiem
stratēģiskajiem mērķiem, kurus paredzēts sasniegt, ir
atšķirīgs pamats Līgumā, juridiski nav iespējams
izveidot Iekšējās drošības fondu kā vienotu finanšu
instrumentu. Tādēļ tiek rosināts veidot šo fondu kā
visaptverošu finansēšanas sistēmu, kura ietver divus
konkrētām nozarēm paredzētus priekšlikumus, no kuriem viens
ir šis priekšlikums, ko papildina horizontāls instruments, kas paredz
kopīgus noteikumus. .
Tiesiskā struktūra ir
sīkāk raksturota 3. iedaļā.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM REZULTĀTI UN IETEKMES
NOVĒRTĒJUMS
Ņemot vērā to, ka lielāks
uzsvars tiek likts uz novērtēšanu kā pamatotas politikas
veidošanas līdzekli, šajā priekšlikumā ir ņemti
vērā vērtējumu rezultāti, apspriešanās ar
ieinteresētajām personām un ietekmes novērtējums.
Darbs pie paredzēto finanšu instrumentu
sagatavošanas iekšlietu jomā sākās 2010. gadā un
turpinājās 2011. gadā. Šā sagatavošanās darba
ietvaros 2010. gada decembrī tika uzsākts
vērtēšanas/ietekmes novērtējuma pētījums ar
ārēja apakšuzņēmēja palīdzību. Minēto
pētījumu pabeidza 2011. gada jūlijā, apkopojot esošo
finanšu instrumentu pieejamos vērtēšanas rezultātus, un to
izmantoja, formulējot ietekmes novērtējumā
aplūkotās problēmas, mērķus un politikas izvēles
un to iespējamo ietekmi. Pamatojoties uz šo pētījumu, Komisija
sagatavoja ietekmes novērtējuma ziņojumu, par kuru
2011. gada 9. septembrī atzinumu sniedza Ietekmes
novērtējuma padome.
Tā kā
vairāk tika uzsvērta vērtēšana kā politikas
veidotāju informēšanas rīks, šajā tiesību akta
priekšlikumā ir pilnībā ņemts vērā arī oficiāls
starpposma novērtējums par vispārējo drošības un
brīvību garantēšanas programmu[4], apskatot ISEC
(Noziedzības novēršana un apkarošana) un CIPS (Terorisma un citu ar
drošību saistītu risku novēršana, gatavība un seku
pārvaldība) programmu īstenošanu laikā no 2007. līdz
2009. gadam. Komisija 2011. gada 16. jūnija
ziņojumā novērtēja šo programmu īstenošanas
kvantitatīvos un kvalitatīvos aspektus un iegūtos
rezultātus, tostarp veicot šīs programmas pasākumu precīzu
kartēšanu, analizējot finansēto projektu darbību un
pārskatot instrumentus un īstenošanas mehānismus, lai
apzinātu iespējamos korekcijas pasākumus.
Šā priekšlikuma sagatavošanā
ņēma vērā arī rezultātus, ko deva īpašā
tiešsaistē sarīkotā sabiedriskā apspriešana par iekšlietu
nozares finansēšanu nākotnē[5], kura notika
laikā no 2011. gada 5. janvāra līdz 20. martam un
kurā varēja piedalīties ieinteresētās personas no
Savienības un trešām valstīm. Pavisam tika saņemtas 115
atbildes no fiziskām personām un organizāciju vārdā,
tostarp astoņi nostājas izklāsti. Apspriešanā
piedalījās respondenti no visām dalībvalstīm, kā
arī dažām trešām valstīm.
2011. gada aprīlī
konferencē „Turpmākais ES finansējums iekšlietu jomā –
svaigs redzējums” pulcējās galvenās ieinteresētās
personas (dalībvalstu, starptautisko organizāciju, pilsoniskās
sabiedrības organizāciju u. c. pārstāvji), un tā
deva iespēju apmainīties ar viedokļiem par Savienības
finansējuma nākotni iekšlietu jomā. Šī konference deva
arī iespēju apstiprināt situācijas izvērtējuma un
sabiedriskās apspriešanas rezultātus.
ES finansējuma nākotne iekšlietu
jomā daudzkārt tika izskatīta un apspriesta ar
iesaistītajām iestādēm, tostarp neformālā
pusdienu diskusijā TI Padomes laikā 2011. gada 21. janvārī,
neformālās brokastīs ar Eiropas Parlamenta politiskajiem koordinatoriem
2011. gada 26. janvārī, komisāres Malmstrēmas uzstāšanās
laikā Parlamenta SURE komitejas sēdē 2011. gada
10. martā un viedokļu apmaiņas laikā starp Iekšlietu
ģenerāldirektorāta ģenerāldirektoru un Parlamenta LIBE
komiteju 2011. gada 17. martā.
Konkrēti ekspertu ieteikumi par
nākotnes finanšu instrumentiem iekšējās drošības jomā
tika sniegti apspriedēs, kas notika COSI sanāksmes laikā
2010. gada 5. oktobrī, kur notika provizoriska viedokļu
apmaiņa ar dalībvalstu un aģentūru (Eurojust,
Eiropola, CEPOL un Frontex) pārstāvjiem, un EOS
konferences laikā par rūpniecības un drošības
jautājumiem 2011. gada 9. februārī. Turklāt
tehniskie aspekti, kas saistīti ar nākotnes finanšu instrumentu
ieviešanu iekšējās drošības jomā, tika apspriesti ar
dalībvalstu ekspertiem vispārējās drošības un
brīvību garantēšanas programmas divu komiteju (ISEC un CIPS)
2011. gada 15. februāra un 18. jūlija
sanāksmēs.
Šīs apspriedes, konferences un ekspertu
diskusijas apliecināja, ka starp galvenajām ieinteresētajām
personām valda vispārēja vienprātība par
nepieciešamību paplašināt Savienības finansējuma
piemērošanas jomu iekšējās drošības nozarē, tostarp
attiecībā uz ārējo dimensiju, un par turpmāka darba
nepieciešamību, lai vēl vairāk vienkāršotu izpildes
mehānismus un panāktu lielāku elastību, jo īpaši
ārkārtas situāciju risināšanā. Lai nodrošinātu
pievienotu vērtību, Savienības izdevumiem ir labāk
jāatspoguļo Savienības līmeņa prioritātes un
stratēģiskās apņemšanās, kā arī
jāatbalsta Savienības iekšlietu acquis ieviešana. Ieinteresētās
personas uzskatīja, ka vispārējās tematiskās
prioritātes iekšējās drošības jomā jau ir noteiktas
2009. gada Stokholmas programmā un 2010. gada Iekšējās
drošības stratēģijā. Tādēļ finansēšanas
mehānisms nākotnē ir jānosaka plašāks, ietverot tiesībaizsardzības,
robežsardzes un muitas nozares. Par svarīgu tika atzīta arī
nepieciešamība vairāk izmantot attiecīgās Savienības
aģentūras, piemēram, Eiropolu un Frontex. Kopumā
tika atbalstīta finanšu instrumentu skaita samazināšana, izveidojot
divu fondu struktūru, ar nosacījumu, ka tas veicinās
vienkāršošanu. Ieinteresētās personas arī piekrita, ka ir
vajadzīgs elastīgs reaģēšanas mehānisms
ārkārtas situācijām. Dalītas pārvaldības
sistēma, virzoties uz daudzgadu plānošanu, kopumā tika
atzīta par piemērotu pārvaldības veidu attiecībā
uz izdevumiem iekšlietu jomā. Tomēr nevalstiskās
organizācijas uzskatīja, ka ir jāturpina arī tiešā
pārvaldība.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
Tiesības rīkoties izriet no
Līguma par Eiropas Savienību 3. panta 2. punkta, kurā
noteikts: „Savienība piedāvā saviem pilsoņiem
brīvības, drošības un tiesiskuma telpu bez iekšējām
robežām, kur personu brīva pārvietošanās ir
nodrošināta saistībā ar piemērotiem pasākumiem, kas
attiecas uz ārējo robežu kontroli, patvēruma
meklētājiem, imigrāciju un noziedzības novēršanu un
apkarošanu.”
Savienības rīcības pamatojums
ir mērķi, kas izklāstīti Līguma par Eiropas
Savienības darbību (LESD, turpmāk „Līgums”)
67. pantā, kurā paredzēti līdzekļi brīvības,
drošības un tiesiskuma telpas izveidei.
Regulai ir vairāki juridiskie pamati
Līguma V sadaļā par brīvības, drošības un
tiesiskuma telpu (LESD 82. panta 1. punkts, 84. pants un
87. panta 2. punkts). Šie panti veido savienojamus juridiskos
pamatus, ņemot vērā juridiskās īpatnības, kuras
attiecas uz lēmumu pieņemšanu saskaņā ar šo sadaļu.
Tā kā Padomē ir paredzēti
atšķirīgi balsošanas noteikumi, kas izriet no 19. protokola (par
Šengenas acquis), 21. protokola (Apvienotās Karalistes un
Īrijas nostāja attiecībā uz brīvības,
drošības un tiesiskuma telpu), un 22. protokola (Dānijas
nostāja, tostarp par Līguma trešās daļas
V sadaļu) dažādajiem nosacījumiem, juridiski nav
iespējams izstrādāt vienu visaptverošu tiesību akta
priekšlikumu par Iekšējās drošības fondu, kaut arī
izvirzītie politiskie mērķi ir saskanīgi.
Tādēļ Iekšējo
drošības fondu veido kā visaptverošu finansēšanas sistēmu,
ko veido divi atsevišķi akti, ar kuriem izveido konkrētos fonda
elementus un nosaka to mērķus, atbilstīgos pasākumus un
katra elementa finansējumu:
·
- regula, ar ko fonda ietvaros izveido elementu
policijas sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un
krīžu pārvarēšanai;
·
- regula, ar ko fonda ietvaros izveido robežu
pārvaldības un kopējas vīzu politikas elementu.
Iekšējās drošības fonda
vispārējā sistēmā šai regulai jānodrošina finanšu
atbalsts policijas sadarbībai, informācijai apmaiņai un
piekļuvei pie informācijas, noziedzības novēršanai un
pārrobežu, kā arī smagu noziegumu un organizētās
noziedzības, tostarp terorisma apkarošanai, cilvēku un kritiskās
infrastruktūras aizsardzībai pret negadījumiem, kas
saistīti ar drošību, un efektīvai ar drošību saistītu
risku un krīžu pārvaldībai, ņemot vērā
kopīgās Savienības politikas (stratēģijas, programmas
un rīcības plānus), tiesību aktus, praktisko sadarbību
un apdraudējuma un risku novērtējumus. Tātad divas
programmas, kas pašlaik nodrošina finanšu atbalstu šai politikas jomai (ISEC,
CIPS), no 2014. gada 1. janvāra būtu
jāatceļ saskaņā ar pārejas noteikumiem.
Attiecībā uz CIPS programmu (Padomes Lēmums 2007/124/EK,
EURATOM) to nav iespējams izdarīt šajā regulā, jo
atšķirīgo balsošanas tiesību dēļ saskaņā ar
šo divējādo juridisko pamatu (EK/Euratom) tam nepieciešams
atsevišķs tiesību akts.
Kopumā šī ir joma, kurā
Savienības līdzdalības pasākumiem ir nepārprotama
pievienotā vērtība, salīdzinot ar to, ja dalībvalstis
rīkotos vienas pašas. Eiropas Savienība labāk nekā
dalībvalstis spēj reaģēt pārrobežu
situācijās un nodrošināt platformu kopīgām metodēm,
ar šo regulu nodrošinātais finanšu atbalsts jo īpaši stiprina valstu
un Eiropas spējas, kā arī pārrobežu sadarbību un
koordināciju, atvieglotu un drošu saziņu, tīklu veidošanu,
savstarpēju uzticību un informācijas un paraugprakses
apmaiņu. Tomēr pilnībā tiek atzīts, ka šiem
pasākumiem ir jānotiek piemērotā līmenī un
Savienība nedrīkst pārsniegt nepieciešamā robežas. Kā
uzsvērts Budžeta pārskatīšanas paziņojumā, „ES budžets
būtu jāizmanto, lai finansētu ES sabiedrisko labumu,
pasākumus, ko dalībvalstis un reģioni nevar finansēt paši,
vai kad tas var dot labākus rezultātus”[6].
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Komisijas priekšlikums nākamajai
daudzgadu shēmai ietver priekšlikumu Iekšējās drošības
fondam 2014.–2020. gadā atvēlēt 4 648 miljonus
euro (pašreizējās cenās). Šajā kopējā
finansējumā līdzekļi, kas pieejami šīs
konkrētās regulas īstenošanai, orientējoši ir
EUR 1 128 miljoni. Orientējoši 50 % no šīs summas
(564 miljonus euro) būtu jāizmanto dalībvalstu
programmām, bet pārējie 50 % (564 miljonu euro)
būtu jāpārvalda centralizēti, lai finansētu
Savienības pasākumus, ārkārtas pasākumus un tehnisko
palīdzību.
Miljonos
EUR
 Iekšējās drošības fonds, tostarp jaunās IT sistēmas ||   || 4 648
 - Policijas sadarbības instruments ||   || 1 128
 - Robežu instruments ||   || 3 520
5.           PRIEKŠLIKUMA GALVENIE ELEMENTI
·
Viennozīmīga pievēršanās
stratēģiskajām prioritātēm
Lai nodrošinātu pietiekamu un
pierādāmu ietekmi, šī regula piedāvā
2014.–2020. gadā koncentrēt Savienības finansiālo
atbalstu uz piecām galvenajām stratēģiskajām
prioritātēm (kas norādītas Savienības
Iekšējās drošības stratēģijā):
–
novērst un apkarot pārrobežu un smagus
noziegumus un organizēto noziedzību;
–
iedzīvotājiem un uzņēmumiem
paaugstināt drošības līmeni kibertelpā;
–
novērst terorismu un vērsties pret
radikalizāciju un teroristu vervēšanu;
–
palielināt spēju aizsargāt
kritiskās infrastruktūras visās ekonomikas nozarēs; un
–
uzlabot Eiropas izturētspēju krīzes
un katastrofu gadījumos.
Šīs stratēģiskās
prioritātes, kas sīkāk izklāstītas šīs regulas
pielikumā, dalībvalstīm ir jāņem vērā,
gatavojot valstu daudzgadu programmas. Tās jebkurā brīdī
var grozīt vienkāršotā kārtībā, pieņemot
deleģētu tiesību aktu, ja rodas jauni riski vai
apdraudējumi. Turklāt, lai nodrošinātu papildu stimulus, ES
līdzfinansējuma līmeni valstu pasākumiem, kas īsteno
jebkuru no šīm Savienības stratēģiskajām
prioritātēm, 75 % vietā saskaņā ar Horizontālo
regulu var palielināt līdz 90 %.
Konkrētie pasākumi, kurus atbalsta
šī regula, galvenokārt attiecas uz pasākumiem dalībvalstu
operatīvo spēju palielināšanai, piemēram, pārrobežu
operācijām, paraugprakses apmaiņu, jaunu metožu un
tehnoloģiju testēšanu un validēšanu (lai novērstu
Savienības finansētu pētījumu trūkumu drošības
jomā), tehniskā aprīkojuma un infrastruktūras iegādi,
personāla mācības un apmaiņu, analītiskiem
pasākumiem, piemēram, risku un apdraudējumu
novērtējumu un tīklu veidošanu.
Lai iekšlietu jomā efektīvāk
izmantotu attiecīgo Savienības aģentūru kompetenci un
zināšanas, Komisija paredz izmantot arī Finanšu regulas[7]
dotās iespējas, lai šīm aģentūrām to
pamatuzdevuma ietvaros un savienojami ar to darba programmām uzticētu
konkrētu uzdevumu īstenošanu ar resursiem, kas pieejami
saskaņā ar šo regulu. Saistībā ar uzdevumiem, kas tiek
finansēti no šā Instrumenta, tas jo īpaši attiecas uz Eiropas
Policijas biroju (Eiropolu), piemēram, kopīgu izmeklēšanas grupu
organizēšanai vai Prīmes palīdzības dienesta darbību,
un Eiropas Policijas akadēmiju (Cepol), piemēram, Eiropas
mācību sistēmu, kopēju tematisku mācību programmu
un moduļu izstrādei un īstenošanai, tostarp atbilstošu trešo
valstu tiesībaizsardzības iestāžu darbiniekiem.
·
Pieejamo resursu sadale
Šim Instrumentam paredzēto kopējo
summa 2014.–2020. gadam veido divas daļas – Savienības budžeta
līdzekļi (1 128 miljoni euro pašreizējās
cenās) un (vēl nezināmas) iemaksas, ko veic valstis, kas
saistītas ar Šengenas acquis īstenošanu, piemērošanu un
pilnveidošanu (Norvēģija, Islande, Šveice un Lihtenšteina),
kurām jāpiedalās šajā Instrumentā. No
dalībvalstīm Dānija nepiedalīsies šajā regulā, un
Islande un Apvienotā Karaliste var izlemt tajā piedalīties
saskaņā ar attiecīgajiem to Protokoliem.
Kopējā summa 1 128 miljoni
euro ir sadalīta vienādās daļās (attiecībā
50/50) – dalībvalstis saņems orientējoši 564 miljonus euro
(pašreizējās cenās) savām valsts programmām
(dalītā pārvaldībā), bet Savienības
pasākumiem, ārkārtas palīdzībai un tehniskajai
palīdzībai Komisija izmantos orientējoši tādu pašu summu
tiešā un netiešā pārvaldībā.
Kritēriji, kas izvēlēti
pieejamo līdzekļu piešķiršanai dalībvalstīm, attiecas
uz galveno, kas dalībvalstīm jāaizsargā –
iedzīvotāji, teritorija, cilvēki un kravas, kas tiek
pārvadātas caur to lidostām un ostām, un Eiropas
kritiskā infrastruktūra, kas noteikta saskaņā ar
Savienības tiesību aktiem. Tā kā saistībā ar
minēto ir jāņem vērā arī dalībvalstu
atšķirīgās finansiālās iespējas, kā piektais
piešķiršanas kritērijs ir pievienots šo valstu iekšzemes kopprodukts
(apgriezti proporcionālā izteiksmē).
·
Ārkārtas palīdzība un
pasākumi trešās valstīs un saistībā ar tām
Šajā regulā un
Horizontālajā regulā ir iekļauti īpaši noteikumi, lai
Savienība varētu ātri veikt efektīvus pasākumus, ja
notiek kāds ar drošību saistīts negadījums vai rodas jauns
apdraudējums, kas būtiski nelabvēlīgi ietekmē vai var
ietekmēt cilvēku drošību vienā vai vairākās dalībvalstīs
(ārkārtas situācija). Lēmumu par šādu
ārkārtas palīdzību vienmēr pieņem Komisija, bet
to var ierosināt arī dalībvalstis, Savienības
aģentūras, starptautiskās organizācijas vai 71. panta
komiteja (COSI), kuru pārstāv dalībvalsts, kas
prezidē Padomē. Ārkārtas palīdzība neaprobežojas
ar Savienības teritoriju – tā var ietvert arī pasākumus
trešās valstīs vai saistībā ar tām.
Kopumā šīs regulas
prasībām atbilstīgo pasākumu saraksts trešās
valstīs vai saistībā ar tām ir vērsts uz
īslaicīgiem operatīviem pasākumiem, kas tieši ietekmē
Savienības iekšējo drošību, piemēram, kopīgām
pārrobežu operācijām, tehniskā aprīkojuma iegādi,
apmaiņas un mācību pasākumiem, apdraudējuma un riska
novērtējumiem, kā arī finansiālu atbalstu
informēšanas un komunikācijas darbībām. Pasākumus
trešās valstīs galvenokārt īsteno Komisija tiešā vai
netiešā pārvaldībā saskaņā ar Finanšu regulu.
Šādi pasākumi nedrīkt būt orientāti tieši uz
attīstību, un vajadzības gadījumā tiem
jāpapildina finansiālā palīdzība, ko sniedz no
Savienības ārējās palīdzības instrumentiem, kas
paliek kā galvenais finansējuma avots, lai trešām valstīm
palīdzētu izveidot attiecīgās spējas. Īstenojot
šādus pasākumus, uzmanība tiks pievērsta pilnīgai
atbilstībai ar Savienības ārējās darbības un ārlietu
politikas principiem un vispārīgajiem mērķiem
saistībā ar attiecīgo valsti vai reģionu. Papildināmība
tiks nodrošināta ar uzlabotu sadarbību ar Eiropas
Ārējās darbības dienestu (EĀDD) un attiecīgajiem
Komisijas dienestiem.
2011/0368 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
ar ko Iekšējās drošības fonda
ietvaros izveido finansiālā atbalsta instrumentu policijas
sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu
pārvarēšanai
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 82. panta
1. punktu, 84. pantu un 87. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu[8],
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[9],
ņemot vērā Reģionu
komitejas atzinumu[10],
saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
(1)       Savienības
mērķi nodrošināt augsta līmeņa drošību
brīvības, drošības un tiesiskuma telpā (Līguma par
Eiropas Savienības darbību 67. panta 3. punkts) būtu
jāsasniedz inter alia, veicot pasākumus noziedzības
novēršanai un apkarošanai, kā arī veicot pasākumus
dalībvalstu tiesībaizsardzības iestāžu koordinācijai
un sadarbībai, un ar attiecīgām trešām valstīm.
(2)       Lai sasniegtu šo
mērķi, Savienības līmenī būtu jāveic
pastiprinātas darbības, lai aizsargātu cilvēkus un preces
no augošajiem transnacionālajiem draudiem un atbalstītu darbu, ko
veic dalībvalstu kompetentās iestādes.
Terorisms un organizētā noziedzība, narkotiku
pārvadāšana, korupcija, kibernoziegumi, cilvēku un ieroču
tirdzniecība inter alia turpina apdraudēt Savienības iekšējo
drošību.
(3)       Eiropas Savienības
Iekšējās drošības stratēģija, ko Padome
pieņēma 2010. gada februārī[11],
ir kopīga darba kārtība šo kopīgo drošības
problēmu risināšanai. Komisijas 2010. gada novembra
Paziņojums „ES iekšējās drošības stratēģija
darbībā”[12] izsaka šīs
stratēģijas principus un pamatnostādnes konkrētās
darbībās, izvirzot piecus stratēģiskus mērķus –
sagraut starptautisko noziedznieku tīklus; novērst terorismu un
risināt jautājumus saistībā ar vardarbīgu
radikalizēšanos un vervēšanu; uzlabot pilsoņu un
uzņēmumu drošību kibertelpā; stiprināt drošību,
izmantojot robežu pārvaldību;
(4)       un uzlabot Eiropas
izturētspēju krīzes un katastrofu gadījumos.
Dalībvalstu solidaritātei, skaidrībai par uzdevumu sadali,
pamattiesību ievērošanai un tiesiskumam, kā arī stingrai
virzībai uz globālo perspektīvu un nesaraujamajai saiknei ar
ārējo drošību vajadzētu būt galvenajiem principiem,
kas dod ievirzi Iekšējās drošības stratēģijas
īstenošanā.
(5)       Lai veicinātu
Iekšējās drošības stratēģijas īstenošanu un
nodrošinātu, ka tā kļūst par ikdienas darba realitāti,
dalībvalstīm būtu jānodrošina atbilstīgs
Savienības finansiālais atbalsts, izveidojot Iekšējās
drošības fondu.
(6)       Līguma
V sadaļas juridisko īpatnību dēļ nav
iespējams Iekšējās drošības fondu izveidot kā vienotu
finanšu instrumentu.
(7)       Tādēļ šis
fonds būtu jāveido kā visaptveroša ES finansiālā
atbalsta sistēma iekšējās drošības jomā, ietverot
šajā regulā paredzēto instrumentu, kā arī instrumentu,
kas paredzēts Regulā (ES) Nr. XXX/2012, ar ko Iekšējās
drošības fonda ietvaros izveido finansiālā atbalsta instrumentu
ārējām robežām un vīzām[13].
Visaptverošā sistēma būtu jāpapildina ar Regulu (ES)
Nr. XXX/2012[14], ar ko paredz
vispārīgus noteikumus patvēruma un migrācijas fondam un
finansiālā atbalsta instrumentam policijas sadarbībai,
noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu
pārvarēšanai.
(8)       Vispārējie resursi,
kas atvēlēti šai regulai un Regulai (ES) Nr. XXX/2012, ar ko
Iekšējās drošības fonda ietvaros izveido finansiālā atbalsta
instrumentu ārējām robežām un vīzām, kopā
būtu jāveido finansējums visam fonda darbības periodam, un
tai vajadzētu būt galvenajai atsaucei budžeta
lēmējinstitūcijai, kad tā īsteno gada budžeta
procedūru saskaņā ar Iestāžu nolīguma 17. punktu.

(9)       Iekšējās
drošības fonda vispārējā sistēmā finansiālajai
palīdzībai, ko sniedz saskaņā ar šo Instrumentu, būtu
jāatbalsta policijas sadarbība, informācijas apmaiņa un
piekļuve informācijai, kas vajadzīga noziedzības
novēršanai, pārrobežu noziegumu un smagu noziegumu, tostarp terorisma
apkarošanai, un cilvēku un kritiskās infrastruktūras
aizsardzībai pret negadījumiem, kas saistīti ar drošību,
kā arī efektīvai ar drošību saistītu risku un
krīžu pārvaldībai, ņemot vērā kopīgās
Savienības politikas (stratēģijas, programmas un
rīcības plānus), tiesību aktus un praktisko sadarbību.
(10)     Finanšu palīdzībai
šajās jomās jo īpaši būtu jāatbalsta pasākumi,
kas veicina kopīgas pārrobežu operācijas, piekļuvi
informācijai un informācijas apmaiņu, paraugprakses apmaiņu,
vieglāku un drošu saziņu un koordināciju, darbinieku
mācības un apmaiņas, analītiskas, uzraudzības un
novērtēšanas darbības, vispusīgus draudu un riska
novērtējumus, informētības paaugstināšanas
darbības, jaunu tehnoloģiju testēšanu un validāciju,
kriminālistikas pētījumus, kā arī savstarpēji savietojama
aprīkojuma iegādi.
(11)     Pasākumi trešās
valstīs un saistībā ar tām, kurus atbalsta no šā
Instrumenta, būtu jāveic sinerģijā un saskaņā ar
citām darbībām ārpus Savienības, kuras atbalsta no
Savienības ģeogrāfiskajiem un tematiskajiem
ārējās palīdzības instrumentiem. Īstenojot
šādas darbības, jo īpaši būtu jācenšas panākt
pilnīgu atbilstību Savienības ārējās
darbības un ārlietu politikas principiem un vispārīgajiem
mērķiem saistībā ar attiecīgo valsti vai reģionu.
Tie nedrīkstētu būt paredzēti, lai atbalstītu
darbības, kas orientētas tieši uz attīstību, un
vajadzības gadījumā tiem būtu jāpapildina
finansiālā palīdzība, kas sniegta no ārējās
palīdzības instrumentiem. Tiks mēģināts rast
sakanīgumu arī ar Savienības humānās
palīdzības politiku, jo īpaši saistībā ar
ārkārtas pasākumu īstenošanu.
(12)     Šis instruments būtu
jāīsteno, pilnībā ievērojot tiesības un
principus, kas paredzēti Eiropas Savienības Pamattiesību
hartā.
(13)     Lai garantētu
iekšējās drošības fonda vienotu īstenošanu, Savienības
budžeta līdzekļi, kas piešķirti šim finanšu instrumentam,
būtu jāizmanto dalītā pārvaldībā,
izņemot pasākumus, kas Savienībai ir īpaši svarīgi
(Savienības pasākumus), ārkārtas palīdzību un
tehnisko palīdzību, ko īsteno tiešā un netiešā
pārvaldībā.
(14)     Resursi, kas piešķirti
dalībvalstīm izmantošanai valstu programmu ietvaros, būtu
jāsadala, pamatojoties uz skaidriem un objektīviem kritērijiem,
kuri attiecas uz sabiedrisko labumu, kas dalībvalstīm
jāizsargā, un valstu finansiālo spēju līmeni, lai
varētu nodrošināt augsta līmeņa iekšējo drošību,
piemēram, tādiem kritērijiem kā iedzīvotāju
skaits valstī, teritorijas lielums, caur starptautiskām lidostām
un ostām pārvadāto pasažieru skaits un kravas apjoms, Eiropas
kritiskās infrastruktūras daudzums, un šo valstu iekšzemes
kopprodukts.
(15)     Lai stiprinātu
solidaritāti un kopīgo atbildību par kopīgajām
Savienības politikām, stratēģijām un programmām,
dalībvalstis ir jāmudina izmantot daļu no kopējiem
resursiem, kas pieejami valstu programmām, lai risinātu šīs
regulas pielikumā minētās stratēģiskās
Savienības prioritātes. Projektiem, kas palīdz īstenot
šīs prioritātes, Savienības finansējums kopējām
atbilstīgajām izmaksām saskaņā ar Regulu (ES)
Nr. XXX/2012 [horizontālā regula] būtu jāpalielina
līdz 90 %.
(16)     Maksimālajam resursu
apjomam, kas paliek Savienības rīcībā, vajadzētu
būt vienādam ar to resursu apjomu, kas piešķirti
dalībvalstīm valsts programmu īstenošanai. Tas nodrošinātu
to, ka Savienība attiecīgajā budžeta gadā varētu
atbalstīt pasākumus, kas Savienībai ir īpaši svarīgi,
piemēram, pētījumus, jaunu tehnoloģiju testēšanu un
validēšanu, transnacionālus projektus, tīklu veidošanu un
paraugprakses apmaiņu, attiecīgo Savienības tiesību aktu un
Savienības politiku īstenošanas uzraudzību, kā arī
pasākumus trešās valstīs un saistībā ar tām.
Atbalstītajiem pasākumiem būtu jāatbilst
prioritātēm, kas noteiktas attiecīgās Savienības
stratēģijās, programmās, rīcības plānos un
riska un apdraudējuma novērtējumos.
(17)     Vajadzētu būt
iespējamam sniegt ārkārtas palīdzību saskaņā
ar ātrās reaģēšanas mehānismu, kas paredzēts
Regulā (ES) Nr. XXX/2012 [horizontālā regula], lai
stiprinātu ES spējas tūlītēji reaģēt uz
negadījumiem, kas saistīti ar drošību vai jauniem
apdraudējumiem Savienībai.
(18)     Savienības budžeta
finansējums būtu jākoncentrē uz pasākumiem, kur
Savienības iejaukšanās var nodrošināt pievienotu
vērtību, salīdzinot ar dalībvalstu atsevišķo
rīcību. Tā kā Savienība labāk nekā
dalībvalstis spēj rīkoties pārrobežu situācijās
un nodrošināt platformu kopīgām metodēm, saskaņā
ar šo regulu atbilstīgiem pasākumiem jo īpaši būtu
jāstiprina valstu un Savienības spējas, kā arī
pārrobežu sadarbība un koordinācija, tīklu veidošana,
savstarpēja uzticība un informācijas un paraugprakses
apmaiņa.
(19)     Lai papildinātu vai
grozītu šā Instrumenta noteikumus par stratēģisko
Savienības prioritāšu noteikšanu, pilnvaras pieņemt tiesību
aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību
290. pantu būtu jādeleģē Komisijai, kurai būtu
jāveic atbilstošas apspriedes sagatavošanas darba laikā, tostarp
ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot
deleģētos tiesību aktus, būtu jānodrošina
attiecīgo dokumentu vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga
nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(20)     Lai nodrošinātu šīs
regulas noteikumu vienotu un efektīvu piemērošanu, nekavējot
termiņus, Komisijai būtu jāpiešķir īstenošanas
pilnvaras. Šīs pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar
Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regulu
(ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus
par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas
īstenošanas pilnvaru izmantošanu.
(21)     Padomes 2007. gada 12. februāra
Lēmums 2007/125/TI, ar ko laikposmam no 2007. līdz
2013. gadam kā daļu no Vispārējās programmas
„Drošība un brīvību garantēšana” izveido īpašu
programmu „Noziedzības profilakse un apkarošana”[15]
būtu jāatceļ saskaņā ar šajā regulā
paredzētajiem pārejas noteikumiem.
(22)     Tā kā šīs
regulas mērķi, proti, tiesībaizsardzības iestāžu
koordinācijas un sadarbības pastiprināšana, noziedzības
novēršana un apkarošana, cilvēku un kritisko infrastruktūru
aizsardzība pret negadījumiem, kas saistīti ar drošību, un
dalībvalstu un Savienības spējas palielināšana
efektīvi pārvaldīt ar drošību saistītus riskus un
krīzes, nav pienācīgi sasniedzami, dalībvalstīm
rīkojoties atsevišķi, un ir labāk sasniedzami Savienības
līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus
saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā
noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar tajā
pašā pantā noteikto proporcionalitātes principu šī regula
nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs šā mērķa
sasniegšanai.
(23)     Attiecībā uz Islandi
un Norvēģiju – saskaņā ar Nolīgumu, kas noslēgts
starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un
Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis
īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, šī
regula ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz
jomu, kas minēta 1. panta H punktā Padomes 1999. gada
17. maija Lēmumā 1999/437/EK par dažiem pasākumiem
minētā nolīguma piemērošanai[16].
(25)     Attiecībā uz Šveici –
saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas
Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas
asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā,
piemērošanā un pilnveidošanā, šī regula ir to Šengenas acquis
noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Padomes
Lēmumā 1999/437/EK 1. panta H punktā, to lasot saistībā
ar Padomes Lēmuma 2008/146/EK 3. pantu[17].
(26)     Attiecībā uz
Lihtenšteinu ‑ saskaņā ar Protokolu starp Eiropas
Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas
Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp
Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par
Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis
īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā šī
regula ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz
jomu, kas minēta Padomes Lēmuma 1999/437/EK 1. panta
H punktā, to lasot saistībā ar Padomes Lēmuma
2011/349/ES 3. pantu[18].
(27)     Saskaņā ar 1. un
2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots
Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas
Savienības darbību, Dānija nepiedalās šīs regulas
pieņemšanā, un šī regula tai nav saistoša un nav
jāpiemēro.
(28)     Saskaņā ar
3. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju
saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu,
kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par
Eiropas Savienības darbību, un neskarot minētā protokola
4. pantu, Īrija [nepiedalās šīs regulas
pieņemšanā, un šī regula tai nav saistoša un nav
jāpiemēro/ir paziņojusi, ka vēlas piedalīties šīs
regulas pieņemšanā un piemērošanā].
(29)     Saskaņā ar
3. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas
nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma
telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam
par Eiropas Savienības darbību, un neskarot minētā protokola
4. pantu, Apvienotā Karaliste [nepiedalās šīs regulas
pieņemšanā, un šī regula tai nav saistoša un nav
jāpiemēro/ir paziņojusi, ka vēlas piedalīties šīs
regulas pieņemšanā un piemērošanā],
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Mērķis un piemērošanas
joma
1.         Ar šo
regulu izveido finansiālā atbalsta instrumentu policijas
sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu
pārvarēšanai (turpmāk „Instruments”) Iekšējās
drošības fonda ietvaros (turpmāk „Fonds”).
Kopā ar
Regulu (ES) Nr. XXX/2012, ar ko Iekšējās drošības fonda
ietvaros izveido finansiālā atbalsta instrumentu
ārējām robežām un vīzām, ar šo regulu laika
posmam no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada
31. decembrim izveido Iekšējās drošības fondu.
2.         Šī
regula nosaka:
a)      mērķus, atbilstīgos
pasākumus un stratēģiskās prioritātes
finansiālā atbalsta saņemšanai saskaņā ar šo
Instrumentu;
b)      vispārīgo sistēmu
atbilstīgo pasākumu īstenošanai;
c)      resursus, kas saskaņā ar šo
instrumentu pieejami no 2014. gada 1. janvāra līdz
2020. gada 31. decembrim, un to sadales kārtību;
3.         Ar šo
regulu paredz Regulas (ES) Nr. XXX/2012 [horizontālā regula]
noteikumu piemērošanas kārtību.
4.         Instrumentu
nepiemēro jautājumiem, uz kuriem attiecas Tiesiskuma programma,
kā izklāstīts Regulā (ES) Nr. XXX/2012[19].
Tomēr šis Instruments var attiekties uz pasākumiem, kuru
mērķis ir veicināt sadarbību starp tiesu iestādēm
un tiesībaizsardzības iestādēm.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādas
definīcijas:
a)      „policijas sadarbība” ir
konkrēti sadarbības pasākumi un veidi, kā noteikts
Līguma par Eiropas Savienības darbību 87. pantā;
b)      „piekļuve informācijai un
informācijas apmaiņa” ir tādas informācijas vākšana,
glabāšana, apstrāde, analīze un apmaiņa, kas ir
svarīga tiesībaizsardzības iestādēm noziedzīgu
nodarījumu, jo īpaši pārrobežu un smagu noziegumu un
organizētās noziedzības novēršanai, atklāšanai,
izmeklēšanai un saukšanai pie atbildības par tiem;
c)      „noziedzības novēršana” ir visi
pasākumi, kuru mērķis ir samazināt vai citādi
sekmēt to, ka mazinās noziedzība un iedzīvotāju
nedrošības sajūta, kā norādīts Padomes 2009. gada
30. novembra Lēmumā 2009/902/TI, ar ko izveido Eiropas
Noziedzības novēršanas tīklu (EUCPN)[20];
d)      „organizētā noziedzība” ir
sodāma darbība, ko izdarījusi strukturēta grupa, kurā
apvienojušās trīs vai vairāk personas un kura kādu laiku
pastāv un darbojas kopā ar mērķi tieši vai netieši gūt
finansiālu vai citu mantisku labumu;
e)      „terorisms” ir jebkādas tīšas
darbības un noziedzīgi nodarījumi, kā noteikts
2002. gada 13. jūnija Pamatlēmumā 2002/475/TI par
terorisma apkarošanu[21], kas grozīts ar
2008. gada 28. novembra Pamatlēmumu 2008/919/TI[22];
f)       „riska un krīzes
pārvaldība” ir jebkurš pasākums, kas attiecas uz terorisma un citu
ar drošību saistītu risku novērtēšanu un novēršanu,
gatavību tiem un seku pārvaldību;
g)      „novēršana un gatavība” ir
jebkurš pasākums ar mērķi novērst un/vai samazināt
riskus saistībā ar iespējamiem teroristu uzbrukumiem vai citiem
ar drošību saistītiem negadījumiem;
h)      „seku pārvaldība” ir
pasākumu efektīva koordinācija, reaģējot uz teroristu
uzbrukumiem vai citiem ar drošību saistītiem negadījumiem vai
mazinot seku radīto ietekmi, lai nodrošinātu pasākumu
efektīvu koordināciju valsts un/vai ES līmenī;
i)       „kritiskā infrastruktūra” ir
jebkuri fiziskie resursi, pakalpojumi, informācijas tehnoloģiju
iekārtas, tīkli un infrastruktūras objekti, kuru sagraušana vai
iznīcināšana smagi ietekmētu būtiskas sabiedriskās
funkcijas, tostarp apgādes ķēdi, cilvēku veselības
aizsardzību, drošību, ekonomisko vai sociālo
labklājību vai Savienības vai dalībvalstu funkciju izpildi;
j)       „ārkārtas situācija” ir
jebkurš ar drošību saistīts negadījums vai jauns
apdraudējums, kam ir vai var būt būtiska nelabvēlīga
ietekme uz cilvēku drošību vienā vai vairākās
dalībvalstīs.
3. pants
Mērķi
1.         Instrumenta vispārīgais
mērķis ir veicināt augsta drošības līmeņa
nodrošināšanu Eiropas Savienībā.
2.         Ievērojot 1. punktā
norādīto vispārīgo mērķi, saskaņā ar
prioritātēm, kas noteiktas attiecīgajās Savienības
stratēģijās, programmās un apdraudējumu un risku
novērtējumos, ar Instrumentu veicina šādu konkrēto
mērķu sasniegšanu:
a)         novērst un apkarot
pārrobežu un smagus noziegumus un organizēto noziedzību, tostarp
terorismu, un pastiprināt koordināciju un sadarbību starp
dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādēm un ar
attiecīgām trešām valstīm.
Šā mērķa sasniegšanu
novērtē, izmantojot tādus rādītājus kā,
piemēram, kopīgu pārrobežu operāciju skaits un
paraugprakses dokumentu un organizēto pasākumu skaits;
b)         palielināt dalībvalstu un
Savienības spēju efektīvi pārvaldīt ar drošību
saistītus riskus un krīzes un sagatavoties cilvēku un
kritiskās infrastruktūras aizsardzībai pret teroristu uzbrukumiem
un citiem ar drošību saistītiem negadījumiem.
Šā mērķa sasniegšanu
novērtē, izmantojot tādus rādītājus kā,
piemēram, rīku skaits, ko dalībvalstis ieviesušas un/vai
uzlabojušas, lai sekmētu kritiskās infrastruktūras
aizsardzību visās ekonomikas nozarēs, un Savienības
līmenī veikto apdraudējuma vai riska novērtējumu skaits.
3.         Lai sasniegtu šos mērķus,
ar Instrumentu palīdz īstenot šādus darbības
mērķus, veicinot un attīstot:
a)      pasākumus (metodikas, rīkus un
struktūras), kas palielina dalībvalstu spēju novērst un
apkarot pārrobežu un smagus noziegumus un organizēto noziedzību,
tostarp terorismu, jo īpaši, izmantojot publiskā un privātā
sektora partnerības, informācijas un paraugprakses apmaiņu,
piekļuvi informācijai, savstarpēji savietojamas tehnoloģijas,
salīdzināmu statistiku, lietišķo kriminālistiku,
saziņu ar sabiedrību un informētības palielināšanu;
b)      administratīvo un operatīvo
koordināciju, sadarbību, savstarpēju sapratni un
informācijas apmaiņu starp dalībvalstu
tiesībaizsardzības iestādēm, citām valsts
iestādēm, attiecīgām Savienības iestādēm un
vajadzības gadījumā ar trešām valstīm;
c)      mācību programmas, lai
īstenotu Eiropas izglītības un mācību politiku,
tostarp, izmantojot īpašas Savienības apmaiņas programmas
tiesību aizsardzības jomā, lai veicinātu patiesu Eiropas
juridisko un tiesībaizsardzības iestāžu kultūru;
d)      pasākumus un paraugprakses
noziedzīgu nodarījumu liecinieku un cietušo aizsardzībai un
atbalstam;
e)      pasākumus, kas pastiprina
dalībvalstu administratīvo un operatīvo spēju
aizsargāt kritisko infrastruktūru visās saimnieciskās
darbības nozarēs, arī ar publiskā un privātā
sektora partnerības palīdzību un uzlabotu koordināciju,
sadarbību, kompetences un pieredzes apmaiņu un izplatīšanu
Savienībā un ar attiecīgām trešām valstīm;
f)       drošas saites un efektīvu
koordināciju starp esošajiem nozares dalībniekiem agrīnās
brīdināšanas un krīzes sadarbības jomā Savienības
un valstu līmenī, tostarp situāciju centriem, lai varētu
ātri sagatavot visaptverošus un precīzus pārskatus par
krīzes situācijām, koordinēt risinājuma pasākumus
un dalīties ar atklātu, privileģētu un klasificētu
informāciju.
g)      pasākumus (metodikas, rīkus un
struktūras), kas stiprina dalībvalstu un Savienības
administratīvo un operatīvo spēju sagatavot visaptverošus
apdraudējuma un riska novērtējumus, lai Savienība varētu
izstrādāt integrētas metodes, pamatojoties uz kopīgiem un
vienādiem novērtējumiem krīzes situācijās un
sekmētu savstarpēju izpratni par dalībvalstu un partnervalstu
dažādām apdraudējuma līmeņu definīcijām.
4.         Ar Instrumentu veicina arī
tehniskās palīdzības finansēšanu pēc dalībvalstu
un Komisijas iniciatīvas.
4. pants
Atbilstīgie pasākumi
1.         Ievērojot 3. pantā
noteiktos mērķus un ņemot vērā saskaņotos
secinājumus pēc politiskā dialoga, kā noteikts Regulas (ES)
Nr. .../2012 [horizontālā regula] 13. pantā, ar Instrumentu
atbalsta pasākumus dalībvalstīs vai dalībvalstu veiktos
pasākumus un jo īpaši turpmāk minēto:
a)      darbības, kas uzlabo policijas
sadarbību un koordināciju starp tiesībaizsardzības
iestādēm, tostarp kopīgas izmeklēšanas grupas un jebkura
cita veida kopīgas pārrobežu darbības, piekļuvi pie
informācijai un informācijas apmaiņu, un savietojamas
tehnoloģijas;
b)      tīklu veidošanu, savstarpēju
uzticēšanos, sapratni un mācīšanos, ekspertīzes, pieredzes
un paraugprakses apzināšanu, apmaiņu un izplatīšanu,
informācijas apmaiņu, kopīgu situācijas izpratni un
prognozēšanu, ārkārtas rīcības plānošanu un
savietojamību;
c)      analītiskas, uzraudzības un
novērtēšanas darbības, tostarp pētījumus un
apdraudējuma, riska un ietekmes novērtējumus;
d)      informēšanas, izplatīšanas un
komunikācijas pasākumus;
e)      tehniskā aprīkojuma iegādi
un/vai turpmāku atjaunināšanu, drošas iekārtas,
infrastruktūras, ar tām saistītas ēkas un sistēmas, jo
īpaši IST sistēmas un to komponentes, tostarp Eiropas līmeņa
sadarbībai kibernoziedzības jomā jo īpaši ar Eiropas
kibernoziegumu centru;
f)       attiecīgo iestāžu darbinieku
un ekspertu apmaiņu, mācības un izglītošanu, tostarp
valodas mācības un kopīgus vingrinājumus vai programmas.
g)      pasākumus, kas izvērš,
pārsūta, pārbauda un apstiprina jaunu metodiku vai
tehnoloģiju, tostarp izmēģinājuma projektus un
turpmākos pasākumus Eiropas Savienības finansētajiem
izpētes projektiem drošības jomā.
2.         Ievērojot 3. pantā
noteiktos mērķus, ar Instrumentu atbalsta pasākumus, kas
attiecas uz trešām valstīm un notiek trešās valstīs, un jo
īpaši turpmāk minēto:
a)      darbības, kas uzlabo policijas
sadarbību un koordināciju starp tiesībaizsardzības
iestādēm, tostarp kopīgas izmeklēšanas grupas un jebkura
cita veida kopīgas pārrobežu darbības, piekļuvi pie
informācijai un informācijas apmaiņu, un savietojamas
tehnoloģijas;
b)      tīklu veidošanu, savstarpēju
uzticēšanos, sapratni un mācīšanos, ekspertīzes, pieredzes
un paraugprakses apzināšanu, apmaiņu un izplatīšanu,
informācijas apmaiņu, kopīgu situācijas izpratni un
prognozēšanu, ārkārtas rīcības plānošanu un
savietojamību;
c)      tehniskā aprīkojuma iegādi
un/vai turpmāku atjaunināšanu, tostarp IST sistēmas un to
komponentes;
d)      attiecīgo iestāžu darbinieku un
ekspertu apmaiņu, mācības un izglītošanu, tostarp valodas
mācības;
e)      informēšanas, izplatīšanas un
komunikācijas pasākumus;
f)       apdraudējuma, riska un ietekmes
novērtējumus;
g)      pētījumus un pilotprojektus.
5. pants
Kopējie resursi un to izmantošana

1.         Kopējie resursi šīs
regulas īstenošanai ir 1 128 miljoni euro.
2.         Gada apropriācijas apstiprina
budžeta lēmējinstitūcija, ņemot vērā finanšu
shēmas ierobežojumus.
3.         Kopējos resursus izmanto
šādiem pasākumiem:
a)      valstu programmām saskaņā
ar 6. pantu;
b)      Savienības pasākumiem
saskaņā ar 7. pantu;
c)      tehniskajai palīdzībai
saskaņā ar 8. pantu.
d)      ārkārtas palīdzībai
saskaņā ar 9. pantu;
4.         Instrumentam piešķirtā
budžeta izpildi pārvalda dalīti saskaņā ar Regulas (ES)
Nr. XXX/2012 [jaunā Finanšu regula][23] 55. panta
1. punkta b) apakšpunktu, izņemot Savienības
pasākumus, kas minēti 7. pantā, tehnisko
palīdzību, kas minēta 8. panta 1. punktā, un
ārkārtas palīdzību, kas minēta 9. pantā.
5.         Kopējos resursus
orientējoši izmanto šādi:
a)      564 miljoni euro valstu
programmām dalībvalstīs;
b)      564 miljoni euro Savienības
pasākumiem, ārkārtas palīdzībai un tehniskajai
palīdzībai pēc Komisijas iniciatīvas.
6.         Kopā ar kopējiem
resursiem, kas atvēlēti Regulai (ES) Nr. XXX/2012, ar ko
Iekšējās drošības fonda ietvaros izveido finanšu atbalsta
instrumentu ārējām robežām un vīzām, kopējie
resursi, kas saskaņā ar 1. punktu ir pieejami šai regulai, veido
Iekšējās drošības fonda finansējumu un ir galvenā
atsauce budžeta lēmējinstitūcijai ikgadējās budžeta
procedūras laikā Iestāžu nolīguma starp Eiropas Parlamentu,
Padomi un Komisiju par sadarbību budžeta jautājumos un pareizu
finanšu pārvaldību 17. punkta izpratnē[24].

7.         Valstis, kas iesaistītas
Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un
pilnveidošanā, piedalās Instrumentā saskaņā ar šo
regulu.
8.         Noslēdz vienošanās par
minēto valstu finansiālajām iemaksām šajā
Instrumentā un papildu noteikumiem, kas nepieciešami šādai
līdzdalībai, tostarp par noteikumiem, kas nodrošina Savienības
finanšu interešu aizsardzību un Revīzijas palātas tiesības
veikt revīziju.
Minēto valstu finansiālās
iemaksas pievieno kopējiem resursiem, kas pieejami no Savienības
budžeta, kā norādīts 1. punktā.
6. pants
Valstu programmas
1.         Valsts programmu, kas
jāsagatavo saskaņā ar šo Instrumentu, un tās programmas,
kas jāsagatavo saskaņā ar Regulu (ES) Nr. XXX/2012, ar ko
Iekšējās drošības fonda ietvaros izveido finansiāla
atbalsta instrumentu ārējām robežām un vīzām,
dalībvalstis izstrādā kopā un piedāvā Komisijai
kā vienu vienotu valsts programmu attiecībā uz Fondu,
saskaņā ar Regulas (ES) Nr. XXX/2012 [horizontālā regula]
14. pantu.
2.         Valstu programmās, kuras
jāizvērtē un jāapstiprina Komisijai saskaņā ar
Regulas (ES) Nr. XXX/2012 [horizontālā regula] 14. pantu,
dalībvalstis īpaši koncentrējas uz projektiem, kas atbilst šīs
regulas pielikumā uzskaitītajām Savienības stratēģiskajām
prioritātēm.
3.         Komisija ir pilnvarota
saskaņā ar 11. pantu pieņemt deleģētos
tiesību aktus, lai grozītu 2. punktā minēto pielikumu,
grozot, pievienojot vai svītrojot Savienības
stratēģiskās prioritātes.
7. pants
Savienības pasākumi
1.         Pēc Komisijas iniciatīvas
Instrumentu var izmantot, lai finansētu transnacionālus
pasākumus vai tādus pasākumus, kas īpaši interesē
Savienību („Savienības pasākumus”) saistībā ar
vispārīgajiem, konkrētajiem un darbības mērķiem,
kas minēti 3. pantā.
2.         Lai Savienības pasākumi
būtu atbilstīgi finansēšanai, tiem ir jāsaskan ar
prioritātēm, kas norādītas attiecīgās
Savienības stratēģijās, programmās, apdraudējuma
un riska novērtējumos, un jo īpaši jāatbalsta:
a)      sagatavošanas, uzraudzības,
administratīvais un tehniskais atbalsts un novērtēšanas
mehānisma izveide, kas nepieciešams policijas sadarbības,
noziedzības novēršanas un apkarošanas un krīžu
pārvarēšanas politiku īstenošanai;
b)      transnacionāli projekti, kuros
piedalās divas vai vairākas dalībvalstis vai vismaz viena
dalībvalsts un viena trešā valsts;
c)      analītiskas, uzraudzības un
novērtēšanas darbības, tostarp apdraudējuma, riska un
ietekmes novērtējumi un projekti, kas paredz uzraudzīt
Savienības tiesību aktu un Savienības politisko mērķu
īstenošanu dalībvalstīs;
d)      projekti, kas Savienības
līmenī veicina tīklu veidošanu, savstarpēju uzticību,
izpratni un mācības, paraugprakses un inovatīvu metožu
apzināšanu un izplatīšanu, kā arī mācību un
apmaiņas programmas;
e)      projekti, kas atbalsta
metodoloģisku, jo īpaši statistikas rīku un metožu, kā
arī kopīgu rādītāju izstrādi;
f)       tehniskā aprīkojuma
iegāde un/vai turpmāka atjaunināšana, drošas iekārtas,
infrastruktūras, ar tām saistītas ēkas un sistēmas, jo
īpaši IST sistēmas un to komponentes Savienības līmenī,
tostarp Eiropas līmeņa sadarbībai kibernoziedzības
jomā jo īpaši ar Eiropas kibernoziegumu centru;
g)      projekti, kas uzlabo ieinteresēto
personu un plašas sabiedrības informētību par Savienības
politikām un mērķiem, tostarp dienestu iekšējo
komunikāciju par Savienības politiskajām prioritātēm;
h)      īpaši inovatīvi projekti, kas
izstrādā jaunas metodes un/vai ievieš jaunas tehnoloģijas, kuras
var nodot citām dalībvalstīm, jo īpaši projekti ar
mērķi testēt un validēt Savienības finansētu
izpētes projektu rezultātus drošības jomā;
i)       pētījumi un
izmēģinājuma projekti;
j)       pasākumi saistībā ar
trešām valstīm un trešās valstīs, kā minēts
4. panta 2. punktā.
3.         Savienības pasākumus
īsteno saskaņā ar Regulas (ES) Nr. XXX/2012
[horizontālā regula] 7. pantu.
8. pants
Tehniskā palīdzība
1.         Pēc Komisijas iniciatīvas
un/vai tās vārdā no Instrumenta var atvēlēt līdz
EUR 800 000 gadā tehniskajai palīdzībai
Iekšējās drošības fondam saskaņā ar Regulas (ES) Nr. XXX/2012
[horizontālā regula] 10. pantu.
2.         Pēc dalībvalsts
iniciatīvas līdz 5 % no dalībvalstij piešķirtās
kopējās summas no Instrumenta var atvēlēt tehniskajai
palīdzībai saskaņā ar šīs valsts programmu,
ievērojot Regulas (ES) Nr. XXX/2012 [horizontālā regula]
20. pantu.
9. pants
Ārkārtas palīdzība
1.         Ar Instrumentu nodrošina
finansiālu atbalstu, lai risinātu steidzamas un konkrētas
vajadzības ārkārtas situācijās, kas definētas
2. panta j) apakšpunktā.
2.         Ārkārtas
palīdzību īsteno saskaņā ar mehānismu, kas
paredzēts Regulas (ES) Nr. XXX/2012 [horizontālā regula]
8. pantā.
10. pants
Resursi atbilstīgiem
pasākumiem dalībvalstīs
1.         564 miljonus euro
dalībvalstīm orientējoši piešķir šādi:
a)      30 % proporcionāli valsts
kopējam iedzīvotāju skaitam;
b)      10 % proporcionāli valsts
teritorijas lielumam;
c)      10% proporcionāli pasažieru skaitam
un kravas tonnām, kas pārvadātas caur valsts
starptautiskajām lidostām un ostām;
d)      10 % proporcionāli Eiropas
kritiskās infrastruktūras daudzumam valstī, kas noteikts
saskaņā ar Direktīvu 2008/114/EK;
e)      40 % apgriezti proporcionāli
valsts iekšzemes kopproduktam (pirktspējas standartam uz vienu
iedzīvotāju).
2.         Kontrolskaitļi par
1. punktā minētiem datiem ir jaunākā statistika, ko
apkopojusi Komisija (Eurostat), pamatojoties uz datiem, kurus iesniegušas
dalībvalstis saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem,
kā arī datiem, kurus dalībvalstis Komisijai iesniegušas
saskaņā ar Direktīvu 2008/114/EK. Atsauces datums ir 2013. gada
30. jūnijs.
11. pants
Deleģēšanas
īstenošana
1.         Pilnvaras pieņemt
deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā
pantā izklāstītos nosacījumus.
2.         Šajā regulā
minētās deleģēšanas pilnvaras Komisijai piešķir uz
septiņiem gadiem, sākot [no regulas spēkā
stāšanās dienas]. Pilnvaru deleģējumu automātiski
pagarina par tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai
Padome vēlākais trīs mēnešus pirms attiecīgā
laikposma beigām neiebilst pret šādu pagarināšanu.
3.         Eiropas Parlaments vai Padome var
jebkurā laikā atsaukt šajā regulā minēto pilnvaru
deleģējumu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz
attiecīgajā lēmumā norādīto pilnvaru
deleģēšanu. Tas stājas spēkā nākamajā
dienā pēc šā lēmuma publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai
lēmumā norādītā vēlākā datumā. Tas
neskar jau spēkā esošu deleģēto tiesību aktu
spēkā esamību.
4.         Līdzko Komisija ir
pieņēmusi deleģētu tiesību aktu, tā par to
vienlaikus paziņo Eiropas Parlamentam un Padomei.
5.         Deleģēts tiesību
akts, kas pieņemts saskaņā ar šo regulu, stājas
spēkā tikai tad, ja Eiropas Parlaments vai Padome neizsaka pret to
iebildumus divu mēnešu laikā pēc minētā akta paziņošanas
Eiropas Parlamentam un Padomei vai ja Eiropas Parlaments un Padome pirms
šā laikposma beigām abi ir informējuši Komisiju, ka tiem nav
iebildumu. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo
laikposmu var pagarināt vēl uz diviem mēnešiem.
12. pants
Komitejas
procedūra
1.         Komisijai palīdz
kopīgā komiteja „Patvērums, migrācija un drošība”, kas
izveidota ar Regulas ES Nr. XXX/2012 [horizontālā regula]
55. panta 1. punktu.
2.         Ja ir norāde uz šo punktu,
piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
13. pants
Regulas
(ES) Nr. XXX/2012 piemērojamība
            Šim
Instrumentam piemēro Regulas (ES) Nr. XXX/2012 [horizontālā
regula] noteikumus.
14. pants
Atcelšana
Padomes lēmums 2007/125/TI ir atcelts no
2014. gada 1. janvāra.
15. pants
Pārejas
noteikumi
1.         Šī
regula neietekmē iespēju turpināt vai pārveidot, tostarp
pilnīgi vai daļēji atcelt, attiecīgos projektus un gada
programmas līdz to slēgšanai vai finansiālo atbalstu, ko
Komisija apstiprinājusi, pamatojoties uz Padomes Lēmumu
Nr. 2007/125/TI vai jebkuru citu tiesību aktu, kurš 2013. gada
31. decembrī piemērojams minētajam atbalstam.
2.         Pieņemot
lēmumus par līdzfinansējumu saskaņā ar šo instrumentu,
Komisija ņem vērā pasākumus, kas, pamatojoties uz Padomes
Lēmumu 2007/125/TI, apstiprināti līdz [publicēšanas
datums Oficiālajā Vēstnesī] un kuriem ir
finansiālas sekas laikā, uz ko attiecas konkrētais
līdzfinansējums.
3.         Atvēlētās
līdzfinansējuma summas, kuras Komisija ir apstiprinājusi
laikposmā no 2011. gada 1. janvāra līdz
2013. gada 31. decembrim un par kurām līdz noslēguma
ziņojuma iesniegšanas termiņam Komisijai nav nosūtīti
darbību slēgšanai vajadzīgie dokumenti, Komisija
automātiski atceļ līdz 2017. gada 31. decembrim,
prasot atmaksāt nepamatoti izmaksātās summas.
Aprēķinot
summu, uz ko attiecas automātiska saistību atcelšana, neņem
vērā summas, kas attiecas uz darbībām, kuras ir
apturētas saistībā ar tiesvedību vai administratīvu
pārsūdzību, kam ir apturoša iedarbība.
4.         Dalībvalstis
līdz 2015. gada 30. jūnijam iesniedz Komisijai
novērtējuma ziņojumu par to darbību rezultātiem un
ietekmi, kuras no 2011. līdz 2013. gadam līdzfinansētas
saskaņā ar Padomes Lēmumu 2007/125/TI.
5.         Komisija
līdz 2015. gada 31. decembrim iesniedz Eiropas Parlamentam un
Padomei ziņojumu par Padomes Lēmuma 2007/125/TI īstenošanas
rezultātiem laika posmā no 2011. līdz 2013. gadam,
kā arī par kvalitatīvajiem un kvantitatīvajiem aspektiem.
16. pants
Pārskatīšana
            Pēc Komisijas priekšlikuma
Eiropas Parlaments un Padome šo regulu pārskata vēlākais
līdz 2020. gada 30. jūnijam.
17. pants
Stāšanās
spēkā un piemērošana
            Šī regula stājas spēkā nākamajā
dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības
Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama dalībvalstīs
saskaņā ar Līgumiem.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā                            Padomes
vārdā
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
PIELIKUMS
Savienības
stratēģisko prioritāšu saraksts (6. panta 2. punkts)
·
Pasākumi, kas paredzēti pārrobežu
un smagu noziegumu un organizētās noziedzības, jo īpaši
narkotiku nelikumīgas tirdzniecības, cilvēku tirdzniecības,
bērnu seksuālas izmantošanas novēršanai un apkarošanai, un
projekti, kas apzina un likvidē noziedznieku tīklus, aizsargā
ekonomiku pret noziedznieku iefiltrēšanos un samazina finansiālos
stimulus, arestējot, iesaldējot un konfiscējot noziedzīgi
iegūtus līdzekļus.
·
Pasākumi, kas paaugstina drošības
līmeni iedzīvotājiem un uzņēmumiem kibertelpā,
jo īpaši projekti, kas palielina tiesībaizsardzības un tiesu
spējas, projekti, kas nodrošina darbu ar nozari, lai pilsoņiem dotu
lielākas iespējas un tos aizsargātu, un projekti, kas nodrošina
spēju uzlabošanu darbam ar kiberuzbrukumiem.
·
Pasākumi, kas novērš terorismu un
risina jautājumus saistībā ar radikalizēšanos un teroristu
vervēšanu, jo īpaši projekti, kas dod kopienām iespējas
attīstīt vietējas pieejas un novēršanas politikas,
projekti, kas ļauj kompetentajām iestādēm pārtraukt
teroristu piekļuvi finansējumam un materiāliem un sekot saviem
darījumiem, projekti, kas aizsargā pasažieru un kravu
pārvadāšanu, un projektiem, kas pastiprina drošību
attiecībā uz sprāgstvielām un CBRN materiāliem.
·
Pasākumi, kas paredzēti dalībvalstu
administratīvo un operatīvo spēju uzlabošanai, lai
aizsargātu kritisko infrastruktūru visās ekonomikas
nozarēs, tostarp tajās, uz kurām attiecas Direktīva
2008/114, jo īpaši projekti, kas veicina valsts un privāto
partnerību, lai veidotu uzticību un atvieglotu sadarbību,
koordināciju, ārkārtas rīcības plānošanu, kā
arī informācijas un paraugprakses apmaiņu un izplatīšanu
starp valsts un privātajiem dalībniekiem.
·
Pasākumi, kas palielina Eiropas izturētspēju
krīzes un katastrofu gadījumos, jo īpaši projekti, kas
veicina saskaņotas Savienības riska pārvaldības politikas
izveidi, sasaistot apdraudējuma un riska novērtējumus ar
lēmumu pieņemšanu, kā arī projekti, kas atbalsta efektīvu
un koordinētu reakciju uz krīzi, sasaistot esošās (nozarei
raksturīgās) spējas, zināšanas un situācijas
apzināšanās centrus, tostarp attiecībā uz veselību,
civilo aizsardzību un terorismu.
TIESĪBU AKTA FINANŠU
PĀRSKATS
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
              1.1.    Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums
              1.2.    Attiecīgās
politikas jomas ABM/ABB struktūrā
              1.3.    Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
              1.4.    Mērķi

              1.5.    Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums
              1.6.    Ilgums
un finansiālā ietekme
              1.7.    Paredzētie
pārvaldības veidi
2.           PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
              2.1.    Uzraudzības
un ziņošanas noteikumi
              2.2.    Pārvaldības
un kontroles sistēma
              2.3.    Krāpšanas
un pārkāpumu apkarošanas pasākumi
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
              3.1.    Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
pozīcijas
              3.2.    Paredzamā
ietekme uz izdevumiem
              3.2.1. Paredzamās ietekmes uz izdevumiem
kopsavilkums
              3.2.2. Paredzamā
ietekme uz darbības apropriācijām
              3.2.3. Paredzamā
ietekme uz administratīvajām apropriācijām
              3.2.4. Saderība
ar kārtējo daudzgadu finanšu shēmu
              3.2.5. Trešo
personu dalība finansējumā
              3.3.    Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
TIESĪBU
AKTA FINANŠU PĀRSKATS

1.
PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
1.1.
Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums

Paziņojums
“Veidojot atvērtu un drošu Eiropu – iekšlietu budžets
2014.–2020. gadam”;
Priekšlikums
regulai, ar ko paredz vispārīgus noteikumus Patvēruma un
migrācijas fondam un finansiālā atbalsta instrumentam policijas
sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu
pārvarēšanai;
Priekšlikums
regulai, ar ko izveido finansiālā atbalsta instrumentu policijas
sadarbībai, noziedzības novēršanai un apkarošanai un krīžu
pārvarēšanai;
Priekšlikums
regulai, ar ko Iekšējās drošības fonda ietvaros izveido
finansiālā atbalsta instrumentu ārējām robežām un
vīzām.

1.2.
Attiecīgās politikas jomas ABM/ABB
struktūrā[25]

Pašreiz:
3. izdevumu kategorija, 18. sadaļa – Iekšlietas
Nākotnes
daudzgadu finanšu plāni: 3. izdevumu kategorija (Drošība un pilsoniskums)
– “Iekšējā drošība”
Priekšlikuma/iniciatīvas būtība

þ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību (iekšlietu
jomas finansējums 2014.–2020. gadam)
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu darbību, pamatojoties uz izmēģinājuma
projektu/ sagatavošanas darbību[26]
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz esošas darbības pagarināšanu
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz darbību, kas pārveidota jaunā darbībā

1.3.
Mērķi
1.3.1.
Komisijas daudzgadu stratēģiskie
mērķi, kurus plānots sasniegt ar priekšlikumu/iniciatīvu

Iekšlietu
jomas politikas virzienu galīgais mērķis ir izveidot telpu bez
iekšējam robežām, kurā ES pilsoņi un trešo valstu
valstspiederīgie var ieceļot, pārvietoties, dzīvot un
strādāt, līdznesot jaunas idejas, kapitālu, zināšanas
un inovāciju vai aizpildot trūkumus valstu darba tirgū,
pārliecināti, ka tiks pilnībā ievērotas viņu
tiesības un garantēta viņu drošība. Šā mērķa
sasniegšanā būtiska ir sadarbība ar ārpussavienības
valstīm un starptautiskajām organizācijām.
Iekšlietu
jomas politikas virzienu arvien pieaugošā nozīme ir apliecināta
Stokholmas programmā un tās rīcības plānā, kuru
īstenošana ir viena no Savienības stratēģiskajām
prioritātēm un aptver tādas jomas kā migrācija
(legālā migrācija un integrācija, patvērums, nelegālā
migrācija un atgriešana), drošība (terorisma un organizētās
noziedzības novēršana un cīņa pret to, policijas
sadarbība) un ārējo robežu pārvaldība (tostarp
vīzu politika), kā arī šo politikas virzienu ārējo
dimensiju. Lisabonas līgums arī ļauj Savienībai
izrādīt lielāku apņēmību atbildēt uz
pilsoņu ikdienas bažām brīvības, drošības un
tiesiskuma jomā. Iekšlietu politikas prioritātes, jo īpaši trešo
valstu valstspiederīgo integrācija, būtu jāskata arī
saistībā ar septiņām pamatiniciatīvām, kas
izklāstītas stratēģijā “Eiropa 2020”, kuras
mērķis ir palīdzēt ES pārvarēt pašreizējo
finanšu un ekonomikas krīzi un panākt gudru, ilgtspējīgu un
integrējošu izaugsmi.
Iekšējās
drošības fonds sniegs finansiālu palīdzību, kas
nepieciešama, lai Savienības mērķus iekšlietu jomā
pārvērstu uzskatāmos rezultātos.

1.3.2.
Konkrētie mērķi un
attiecīgās ABM/ABB darbības

IEKŠĒJĀS
DROŠĪBAS FONDS
Finansiālā
atbalsta instruments policijas sadarbībai, noziedzības
novēršanai un apkarošanai un krīžu pārvarēšanai
Saskaņā
ar prioritātēm, kas noteiktas attiecīgās Savienības
stratēģijās, programmās, riska un apdraudējuma
novērtējumos, instruments palīdzēs sasniegt šādus
konkrētos mērķus:
a)         novērst
un apkarot pārrobežu un smagus noziegumus un organizēto
noziedzību, tostarp terorismu, un pastiprināt koordināciju un
sadarbību starp dalībvalstu tiesībaizsardzības
iestādēm un ar attiecīgām trešām valstīm.;
b)         palielināt
dalībvalstu un Savienības spēju efektīvi
pārvaldīt ar drošību saistītus riskus un krīzes un
sagatavoties cilvēku un kritiskās infrastruktūras aizsardzībai
pret teroristu uzbrukumiem un citiem ar drošību saistītiem
negadījumiem.
Pašreizējā
attiecīgā ABB darbība: 18.05
Finansiālā
atbalsta instruments ārējām robežām un vīzām
Saskaņā
ar prioritātēm, kas noteiktas attiecīgās ES
stratēģijās, programmās, riska un apdraudējuma
novērtējumos, instruments palīdzēs sasniegt šādus
konkrētos mērķus:
a)         atbalstīt
kopējo vīzu politiku, lai atvieglotu likumīgu ceļošanu,
nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret trešo valstu
valstspiederīgajiem un novērstu nelegālu migrāciju;
b)         atbalstīt
robežu pārvaldību, lai nodrošinātu ārējo robežu augsta
līmeņa aizsardzību, no vienas puses, un ārējo robežu
raitu šķērsošanu saskaņā ar Šengenas acquis, no
otras puses.
Pašreizējā
attiecīgā ABB darbība: 18.02
(attiecībā uz Ārējo robežu fondu).

1.3.3.
Paredzamie rezultāti un ietekme

Norādīt,
kāda ir priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz
finansējuma saņēmējiem/mērķgrupām.
Priekšlikuma
ietekme uz saņēmējiem/mērķgrupām ir
sīkāk aprakstīta ietekmes novērtējuma
4.1.2. nodaļā.
Kopumā
visos finansēšanas procesa līmeņos un katrā
pārvaldības veidā veiktajai vienkāršošanai būs
acīmredzama labvēlīga ietekme uz finansiālā atbalsta
pārvaldības procesiem.
Policijas
sadarbība, noziedzības novēršana un apkarošana un krīžu
pārvarēšana
Galvenie
finansiālā atbalsta saņēmēji būs
dalībvalstis un to tiesībaizsardzības iestādes, kā
arī citas iestādes, kas specializējas kritiskās
infrastruktūras aizsardzībā un krīžu pārvarēšanā,
un citas attiecīgas starptautiskās un nevalstiskās
organizācijas atbilstošos gadījumos (piemēram, noziedzības,
radikalizācijas un cilvēku tirdzniecības novēršanas un
apkarošanas politikas jomā).
Mērķgrupa, kas gūs labumu no
pārmaiņām, būs visa sabiedrība.
Galvenie
sasniegumi: 1) uzlabosies dalībvalstu administratīvās un
operatīvās spējas atklāt un saukt pie atbildības par
pārrobežu un smagiem noziegumiem un organizēto noziedzību,
tostarp terorismu, lai samazinātu šāda veida noziedzības
radītos draudus drošībai, un 2) Eiropas izturētspēja
krīžu un katastrofu gadījumos kļūs
spēcīgāka, pateicoties saskaņotākai ES riska
pārvaldības politikai, kurā politikas izstrāde būs
sasaistīta ar apdraudējuma un riska novērtējumu, no vienas
puses, un efektīvākai un labāk koordinētai ES reakcijai
krīzes gadījumā, sasaistot esošās spējas un
zināšanas, no otras puses. Nozīmīgs sasniegums būs
dalībvalstu uzlabotās spējas novērst teroristu uzbrukumus
un citus nopietnus ar drošību saistītus draudus, sagatavoties tiem un
aizsargāt cilvēkus un kritisko infrastruktūru .
Ārējās
robežas un vīzas
Galvenie
finansiālā atbalsta saņēmēji robežu un vīzu jomā
būs dienesti, kas dalībvalstīs īsteno ES aquis,
Šengenas robežu kodeksu un Vīzu kodeksu – robežsardze, policija un
konsulārie dienesti. Mērķgrupa, kas gūs labumu no pārmaiņām,
būs ceļotāji – visas personas, kas šķērso ES ārējās
robežas. Rezultātu vidū būs uzlabotas šo dienestu spējas 1)
veikt robežu uzraudzību un sadarboties ar citiem
tiesībaizsardzības dienestiem Eiropas Robežu uzraudzības
sistēmas (EUROSUR) ietvaros, 2) pārvaldīt migrācijas
plūsmas konsulātos (vīzu pieteikumi) un 3) uzlabot pasažieru
plūsmu pārvaldi robežu šķērsošanas vietās, nodrošinot,
pirmkārt, augstu un vienādu aizsardzības līmeni
sadarbībā ar citiem tiesībaizsardzības dienestiem un,
otrkārt, raitu robežu šķērsošanas norisi saskaņā ar aquis
un godpilnas attieksmes un cieņas principiem. Svarīgs īpašais
rezultāts būs divu ES IT sistēmu izveidošana saistībā
ar trešo valstu valstspiederīgo pārvietošanos pāri robežām
(ES ieceļošanas un izceļošanas sistēma un ES
reģistrēto ceļotāju programma).

1.3.4.
Rezultātu un ietekmes rādītāji

Norādīt
priekšlikuma/iniciatīvas īstenošanas uzraudzībā
izmantojamos rādītājus.
Tā
kā pirms valstu programmu noteikšanas nepieciešams politiskais dialogs,
šajā posmā nav iespējams noteikt galīgo
rādītāju sarakstu, kuri tiks izmantoti, lai novērtētu
sasniegumus saistībā ar minētajiem konkrētajiem
mērķiem. Tomēr
-
attiecībā uz policijas sadarbību un noziedzības
novēršanu un apkarošanu rādītāji cita starpā
būtu kopīgu pārrobežu operāciju skaits un paraugprakses
dokumentu un rīkoto pasākumu skaits. Rādītāji krīžu
pārvarēšanai un kritiskās infrastruktūras
aizsardzībai cita starpā būtu to rīku skaits, ko
dalībvalstis ieviesušas un/vai uzlabojušas, lai sekmētu
kritiskās infrastruktūras aizsardzību visās ekonomikas nozarēs,
un Savienības līmenī veikto apdraudējuma vai riska
novērtējumu skaits;
- robežu un
vīzu jomā rādītāji cita starpā būtu
aprīkoto, nodrošināto un/vai uzlaboto konsulātu skaits, lai
nodrošinātu vīzu pieteikumu efektīvu apstrādi un sniegtu
kvalitatīvus pakalpojumus vīzu pieteikumu iesniedzējiem un
robežkontrolei paredzētā aprīkojuma attīstība un
nelegālu trešo valstu valstspiederīgo aizturēšana pie
ārējām robežām atbilstoši ārējās robežas
attiecīgā posma riska līmenim. Ietekmes rādītāji
mērīs robežu drošības un vīzu izsniegšanas kapacitātes
palielināšanos, kā arī spēju pieaugumu droši un raiti
pārvaldīt ceļotāju plūsmas pāri robežām.

1.4.
Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums
1.4.1.
Īstermiņa vai ilgtermiņa
vajadzības

Arī
laikposmā no 2014. gada līdz 2020. gadam ES saskarsies ar
būtiskiem pārbaudījumiem iekšlietu jomā.
Droša vide ir
nepieciešama un labvēlīgi ietekmēs ES ekonomikas, kultūras
un sociālo izaugsmi. ES ir jāspēlē izšķiroša loma, gan
piedāvājot risinājumu smagu noziegumu un organizētas
noziedzības, kibernoziedzības un terorisma radītajiem draudiem
un nodrošinot ES ārējo robežu pārvaldību, gan bez
kavēšanās reaģējot uz krīzi cilvēka
izraisītas vai dabas katastrofas gadījumā. Globalizācijas
laikmetā, kad draudi kļūst aizvien nopietnāki un aizvien
biežāk ir starptautiski pēc savas būtības, neviena
dalībvalsts nevar efektīvi reaģēt viena pati.
Saskaņota un visaptveroša Eiropas pieeja ir nepieciešama, lai
nodrošinātu, ka tiesībaizsardzības iestādes var
strādāt efektīvi arī pāri valstu un jurisdikciju
robežām.
Šo
mērķu sasniegšanā būtiska ir sadarbība ar
ārpussavienības valstīm un starptautiskajām
organizācijām. Nesenie notikumi Ziemeļāfrikā ir
pierādījuši, cik svarīgi ir tas, lai ES būtu visaptveroša
un koordinēta pieeja migrācijai, robežām un drošībai.
Tādēļ jāstiprina arvien svarīgākā ES iekšlietu
politikas virzienu ārējā dimensija, to pilnīgi
saskaņojot ar Savienības ārpolitiku.

1.4.2.
ES iesaistīšanās pievienotā
vērtība

Migrācijas
plūsmu pārvaldība un drošības apdraudējumi ir
problēmas, kuras dalībvalstis nespēj atrisināt,
rīkojoties atsevišķi. Šīs ir jomas, kurā ES budžeta
izmantošanai ir acīmredzama pievienotā vērtība.
Uz dažām
dalībvalstīm gulstas smags slogs to īpašā
ģeogrāfiskā izvietojuma un to pārvaldībā esošo
Savienības ārējo robežu garuma dēļ. Iekšējo
robežu atcelšanai ir jābūt sasaistītai ar kopīgiem
pasākumiem, kas nodrošina efektīvu Savienības ārējo
robežu kontroli un uzraudzību. Tādēļ kopīgās
politikas pamatā patvēruma, imigrācijas un ārējo
robežu jomā ir dalībvalstu solidaritātes un atbildības
taisnīgas sadales princips. ES budžetā ir paredzēti
līdzekļi, lai risinātu jautājumu par šā principa
finansiālo ietekmi. Drošības jomā smagi noziegumi un
organizētā noziedzība, terorisms un citi ar drošību
saistītie apdraudējumi aizvien biežāk ir starptautiska rakstura.
Starpvalstu sadarbība un koordinācija starp
tiesībaizsardzības iestādēm ir īpaši svarīgas,
lai veiksmīgi novērstu un apkarotu šo noziedzību, piemēram,
ar informācijas apmaiņas palīdzību, kopīgām izmeklēšanām,
savietojamām tehnoloģijām un kopīgiem apdraudējuma un
riska novērtējumiem.
Saskaroties ar
migrācijas plūsmām, ES ārējo robežu
pārvaldība un ES drošība no dalībvalstīm prasa
ievērojamus resursus un iespējas. Uzlabota operatīvā
sadarbība un koordinācija, apvienojot pieejamos resursus
tādās jomās kā mācības un aprīkojums, rada
apjomradītus ietaupījumus un sinerģiju, tādējādi
nodrošinot optimālāku valsts līdzekļu izlietojumu un
stiprinot solidaritāti, savstarpējo uzticību un atbildības
par kopīgo ES politiku sadali starp dalībvalstīm. Tas ir jo
īpaši svarīgi drošības jomā, kur finansiālais atbalsts
visa veida pārobežu kopīgajām operācijām ir ļoti
būtisks, lai uzlabotu sadarbību starp policiju, muitu, robežsardzi un
tiesu iestādēm.
Attiecībā
uz iekšlietu ārējo dimensiju, skaidrs, ka pasākumu
pieņemšana un resursu apvienošana ES līmenī būtiski vairos
ES rīcības efektivitāti, kas nepieciešama, lai
pārliecinātu trešās valstis kopā ar ES iesaistīties šo
migrācijas un drošības jautājumu risināšanā, kuri
pamatā ir ES un dalībvalstu interesēs.
ES
tiesības rīkoties iekšlietu jomā izriet no Līguma par
Eiropas Savienības darbību (LESD) V sadaļas
“Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa”, jo īpaši no LESD
77. panta 2. punkta, 78. panta 2. punkta, 79. panta 2. un
4. punkta, 82. panta 1. punkta, 84. panta un 87. panta
2. punkta. Uz sadarbību ar trešām valstīm un
starptautiskām organizācijām attiecas LESD 212. panta
3. punkts. Priekšlikumos tiek ievērots subsidiaritātes princips,
jo lielākā finansējuma daļa tiks īstenota saskaņā
ar dalītas pārvaldības principu un ievērojot
dalībvalstu iestāžu kompetenci.

1.4.3.
Līdzīgas līdzšinējās
pieredzes rezultātā gūtās atziņas

Kaut arī
kopumā tiek atzīts, ka pašreizējie iekšlietu jomas finanšu
instrumenti sasniedz savus mērķus un darbojas efektīvi,
starpposma pārskatīšanā un apspriedēs ar
ieinteresētajām personām gūtās atziņas liecina,
ka nepieciešams:
–      vienkāršot un racionalizēt turpmākos iekšlietu jomas
instrumentus, samazinot finanšu programmu skaitu
līdz divām, šajā nolūkā izveidojot Patvēruma un
migrācijas fondu un Iekšējās drošības fondu. Tas ļaus
ES stratēģiskāk izmantot savus instrumentus tā, lai tie
labāk atbilstu ES politiskajām prioritātēm un
vajadzībām;
–      stiprināt ES globālo procesu dalībnieces lomu, turpmākajos fondos ietverot ārējās dimensijas
komponentu, lai stiprinātu ES rīcības efektivitāti
attiecībā uz ārējās politikas dimensiju iekšpolitikas
virzienos;
–      tur, kur tas iespējams, priekšroku dot dalītai
pārvaldībai, nevis centralizētai, tādējādi
samazinot nevajadzīgu birokrātisko slogu;
–      veidot vairāk uz rezultātiem vērstu pieeju dalītai
pārvaldībai, pārejot uz daudzgadu
plānošanu, kas ietver augstākā līmeņa politisko
dialogu, tādējādi panākot, ka dalībvalstu valsts
programmas ir pilnībā saskaņotas ar ES politikas
mērķiem un prioritātēm un tajās galvenā
uzmanība ir vērsta uz rezultātu gūšanu;
–      uzlabot centralizēto pārvaldību, lai radītu
līdzekļu klāstu politikas rosinātiem pasākumiem, tostarp atbalstu starptautiskām darbībām, īpaši
inovatīvām darbībām un darbībām trešās
valstīs vai saistībā ar tām (ārējā
dimensija), kā arī ārkārtas darbībām,
pētījumiem un pasākumiem;
–      izveidot kopīgu regulējumu ar
kopīgu noteikumu kopumu par plānošanu, ziņošanu, finanšu
pārvaldību un kontroli, kas ir, cik iespējams, līdzīgs
citu dalītas pārvaldības kārtībā
pārvaldītu ES fondu regulējumam, lai panāktu, ka visas
ieinteresētās personas labāk izprot noteikumus, un
nodrošinātu augstu saskanīgumu un konsekvenci;
–      nodrošināt ātru un efektīvu reaģēšanu
ārkārtas situācijās, veidojot
fondus tā, lai ES var atbilstīgi reaģēt strauji
mainīgās situācijās;
–      stiprināt iekšlietu jomas aģentūru lomu, lai veicinātu praktisku sadarbību starp
dalībvalstīm un uzticot tām konkrētu darbību
īstenošanu, vienlaikus nodrošinot pienācīgu politisko kontroli
pār aģentūru darbībām.
Sīkāku
ieskatu var gūt katras regulas ietekmes novērtējumā un
paskaidrojuma rakstā.

1.4.4.
Saderība un iespējamā sinerģija
ar citiem attiecīgajiem instrumentiem

Vairāki
citi ES instrumenti sniegs atbalstu pasākumiem, kas papildina
pasākumus, kuri tiks finansēti no Iekšējās drošības
fonda.
Galvenā
iezīme, kas ļauj nošķirt Iekšējās drošības fondu
un civilās aizsardzības finanšu instrumentu, joprojām
būs pašreizējās CIPS programmas 3. pantā
teiktais, proti, dabas katastrofas un cilvēka nejauši izraisītas
katastrofas ietilpst civilās aizsardzības jomā (nelaimes
gadījumi), bet tīši cilvēka izraisītas katastrofas attiecas
uz drošību un tāpēc ietilps Iekšējās drošības
fonda piemērošanas jomā.
Teroristu
uzbrukumi vai citi ar drošību saistīti starpgadījumi neietilps
arī ES Solidaritātes fonda piemērošanas jomā.
Precīza piemērošanas joma un apjoms, kādā LESD
222. pantu (solidaritātes klauzula) varētu izmantot, lai
atbalstītu dalībvalstis, kas kļuvušas par teroristu uzbrukuma
objektu vai cieš no dabas vai cilvēka izraisītas katastrofas, nav
pilnīgi skaidra, jo tam ir nepieciešams pieņemt īstenošanas
kārtības noteikumus, kas vēl nav ierosināti.
Ārkārtas finansēšanas pasākumus liela apmēra teroristu
uzbrukuma vai citu ar drošību saistītu notikumu gadījumā
tādējādi atbalstīs Iekšējās drošības fonds.
Plaisa, kas
izveidojusies starp pētniecību drošības jomā programmas
Apvārsnis 2020 ietvaros un šādas pētniecības
rezultātu praktisko piemērošanu, tiks novērsta, jo
Iekšējās drošības fondā būs paredzēti īpaši
mērķi un atbilstīgie pasākumi, kas ļaus finansēt
zinātniskās pētniecības rezultātu (prototipu)
testēšanu un validēšanu ar mērķi tos sērijveidā
piemērot praksē (publiskais iepirkums pirmskomercializācijas
posmā).
Nākotnes
Tiesiskuma programma būs cieši saistīta ar Iekšējās drošības
fondu un papildinās to, jo īpaši tā krimināltiesību komponentus,
taču tā ir vairāk vērsta uz tiesu iestāžu
sadarbību, procedūru saskaņošanu un savstarpēju
atzīšanu, kas praksē novērš ievērojamu darbības
pārklāšanos.
Iekšējās
drošības fonda ārējās dimensijas elementi atbalstīs pasākumus
trešās valstīs un saistībā ar trešām valstīm, kuri
vistiešāk kalpo ES interesēm un mērķiem, kuriem ir tieša
ietekme uz ES un tās dalībvalstīm un kuri nodrošina ES
teritorijā īstenoto darbību turpināmību. Šis
finansējums tiks plānots un īstenots saskaņā ar ES
ārējo darbību un ārpolitiku. Tas nav paredzēts tādu
darbību atbalstam, kuras ir vērstas uz attīstību, un
attiecīgā gadījumā papildinās finansiālo
palīdzību, kas tiek sniegta, izmantojot ārējās
palīdzības instrumentus. Šajā kontekstā iekšlietu jomai
īpaši nozīmīgi būs Tematiskās programmas
migrācijas un patvēruma jomā un Stabilitātes instrumenta
pēcteči. Ārējās palīdzības instrumenti vai
nu atbalsta saņēmēju valstu vajadzības attīstības
jomā, vai atbalsta ES vispārējās politiskās intereses
ar stratēģiskiem partneriem, toties iekšlietu fondi atbalstīs
īpašas darbības trešās valstīs ES iekšējās
drošības mērķu interesēs. Tādējādi tie
aizpildīs īpašu robu un dos ieguldījumu ES rīcībā
esošā līdzekļu klāsta pilnīgā izveidē.

1.5.
Ilgums un finansiālā ietekme

þ Ierobežota ilguma
priekšlikums/iniciatīva
–
þ    Priekšlikuma/iniciatīvas darbības laiks: no 1.1.2014.
līdz 31.12.2020.
–
þ    Finansiālā ietekme no 2014. gada līdz
2023. gadam
¨ Beztermiņa
priekšlikums/iniciatīva
–
Īstenošana ar uzsākšanas periodu no GGGG.
līdz GGGG.,
–
pēc kura turpinās normāla
darbība.

1.6.
Paredzētie pārvaldības veidi[27]

þKomisijas īstenota centralizēta tieša pārvaldība
þ Centralizēta netieša
pārvaldība, izpildes uzdevumus deleģējot:
–
þ    izpildaģentūrām
–
þ    Kopienu izveidotām struktūrām[28]

–
þ    valstu publiskā sektora struktūrām vai
struktūrām, kas veic valsts pārvaldes uzdevumus
–
¨    personām, kurām ir uzticēts veikt īpašas
darbības saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību
V sadaļu un kuras ir noteiktas attiecīgā pamataktā
Finanšu regulas 49. panta nozīmē
þ Dalīta pārvaldība
kopā ar dalībvalstīm
þDecentralizēta pārvaldība kopā ar trešām
valstīm
þ Pārvaldība kopā ar
starptautiskām organizācijām (precizēt)
Ja norādīti
vairāki pārvaldības veidi, sniedziet papildu informāciju
iedaļā “Piezīmes”.
Piezīmes
Priekšlikumi
tiks galvenokārt īstenoti ar dalītu pārvaldību,
izmantojot daudzgadu valstu programmas.
Valstu
programmās sasniedzamos mērķus papildinās “Savienības
darbības” un ātrās reaģēšanas mehānisms
ārkārtas situāciju risināšanai. Tās galvenokārt
būs dotācijas un iepirkums saskaņā ar centralizētu
tiešu pārvaldību un ietvers darbības trešās valstīs un
saistībā ar tām.
Tiks izmantoti
visi pieejamie līdzekļi, lai nepieļautu sadrumstalošanos,
koncentrējot resursus uz neliela skaita ES mērķu sasniegšanu un
attiecīgā gadījumā izmantojot galveno ieinteresēto
personu speciālās zināšanas, pamatojoties uz
partnerattiecību nolīgumiem un pamatnolīgumiem.
Pēc
Komisijas iniciatīvas sniegtā tehniskā palīdzība tiks
īstenota, izmantojot centralizētu tiešu pārvaldību.
Valstis, kas
asociētas Šengenas aquis piemērošanā,
īstenošanā un izstrādē, arī piedalīsies abos
Iekšējās drošības fonda instrumentos, kas papildina Šengenas aquis
(robežu un vīzu instruments un policijas sadarbības instruments),
dalībvalstu statusā saskaņā ar Šengenas asociēšanas
nolīgumiem. Tās piedalīsies instrumentos saskaņā ar
regulas noteikumiem, īstenojot savas daudzgadu valstu programmas, un
varēs pieteikties finansējumam Savienības darbību ietvaros
utml. Tāpat kā Ārējo robežu fonda gadījumā, tiks
paredzēti īpaši kārtības noteikumi, lai precizētu
papildnoteikumus, kas nepieciešami viņu dalībai (noteikumi, kas
izriet no Finanšu regulas, tās īstenošanas noteikumiem un
Līgumiem, ietverot Revīzijas palātas tiesības veikt revīziju).
Tā kā šīs valstis veiks iemaksas ES budžetā par šiem diviem
instrumentiem proporcionāli savam IKP, kārtības noteikumiem
būs arī jānosaka, kādas iemaksas šīm valstīm
jāveic saistībā ar atbildības sadali par Šengenas
pārvaldību, turklāt neatkarīgi no tā, cik lieli būs
viņu piešķīrumi saskaņā ar Instrumentiem. Pašlaik
asociētās valstis ir Norvēģija, Islande, Šveice un
Lihtenšteina.

2.
PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
2.1.
Uzraudzības un ziņošanas noteikumi

Norādīt
periodiskumu un nosacījumus.
Dalītai
pārvaldībai tiek ierosināta
saskanīga un efektīva ziņošanas, uzraudzības un
izvērtēšanas sistēma. Attiecībā uz katru valsts
programmu dalībvalstīm tiks prasīts izveidot Uzraudzības
komiteju, kurā var piedalīties Komisija.
Ik gadu
dalībvalstis ziņos par daudzgadu programmas īstenošanu. Šie
ziņojumi ir priekšnoteikums gada maksājumiem. Saistībā ar
starpposma pārskata sagatavošanu dalībvalstīm
2017. gadā tiks lūgts sniegt papildu informāciju par
mērķu īstenošanā gūtajiem panākumiem.
Līdzīgs pasākums tiks veikts 2019. gadā, lai
attiecīgā gadījumā varētu veikt pielāgojumus
pēdējā finanšu gada (2020. gada) laikā.
Atbalstot uz
izvērtēšanu balstītas darba vides izveidi iekšlietu jomā,
fondiem būs kopīga izvērtēšanas un uzraudzības
sistēma ar plašu politikā pamatotu rādītāju
klāstu, kuri uzsvērs fondiem piemītošo uz rezultātiem
vērsto pieeju un būtisko lomu, kāda tiem varētu būt
politisko virzienu kopumā, lai sasniegtu mērķi – izveidot
brīvības, drošības un tiesiskuma telpu. Šie
rādītāji attiecas uz ietekmi, kāda varētu būt
fondiem: kopīgas darba vides izveide robežu drošības, policijas
sadarbības un krīžu pārvarēšanas jomā; migrācijas
plūsmu uz ES efektīva pārvaldība; taisnīga un
vienlīdzīga attieksme pret trešo valstu valstspiederīgajiem;
solidaritāte un sadarbība dalībvalstu starpā, risinot
migrācijas un iekšējās drošības jautājumus, un
kopīga ES pieeja attiecībā uz trešām valstīm gan
migrācijas, gan drošības jomā;
Lai
nodrošinātu, ka izvērtēšanā tiek piemēroti
adekvāti principi, un paturot prātā praktisko pieredzi,
kāda izvērtēšanā gūta dalībvalstīs
pašreizējā ES finansējuma ietvaros iekšlietu jomā, Komisija
un dalībvalstis darbosies kopīgi, lai izstrādātu
kopīgu izvērtēšanas un uzraudzības sistēmu, cita
starpā nosakot paraugus un kopīgos rezultatīvos
rādītājus.
Visi
pasākumi tiks izveidoti plānošanas perioda sākumā,
tādējādi ļaujot dalībvalstīm izveidot savas
ziņošanas un izvērtēšanas sistēmas, pamatojoties uz
kopīgiem noteiktiem principiem un prasībām.
Lai
mazinātu administratīvo slogu un panāktu sinerģiju starp
ziņošanu un izvērtēšanu, izvērtēšanas ziņojumos
sniedzamā informācija pamatosies uz informāciju, ko sniedz
dalībvalstis savu valsts programmu gada īstenošanas pārskatos,
un papildinās to.
Komisija
2018. gadā arī iesniegs ziņojumu par starpposma
pārskatīšanu, kas tiks veikta attiecībā uz valstu
programmām.
Plašākā
tvērumā Komisija līdz 30.06.2018.
iesniegs starpziņojumu par fondu īstenošanu, bet līdz 30.6.2024.
– ex post novērtējuma ziņojumu, aptverot visu
īstenošanu (t.i., ne tikai valstu programmas dalītas
pārvaldības ietvaros).

2.2.
Pārvaldības un kontroles sistēma
2.2.1.
Apzinātie riski

HOME ĢD nav saskāries ar būtisku kļūdu risku savās
izdevumu programmās. To apliecina tas, ka Revīzijas palātas gada
pārskatos vairākkārtīgi nav bijis būtisku
konstatējumu, kā arī HOME ĢD (un iepriekš JLS
ĢD) gada darbības pārskatos iepriekšējo gadu laikā
atlikušo kļūdu biežums virs 2 % nav konstatēts.
Dalītā
pārvaldībā vispārīgie riski
saistībā ar pašreizējo programmu īstenošanu
galvenokārt ietilpst trīs kategorijās:
–      risks, ka līdzekļi netiek izmantoti efektīvi vai
pietiekami mērķtiecīgi;
–      kļūdas, kuru pamatā ir noteikumu
sarežģītība un trūkumi pārvaldības un kontroles
sistēmās,
–      administratīvo resursu neefektīva izmantošana (prasību
ierobežots samērīgums).
Vērts
pieminēt arī konkrētus elementus attiecībā uz
četriem fondiem vispārējās programmas
"Solidaritāte un migrācijas plūsmu
pārvaldība" ietvaros.
–      Gada programmu sistēma nodrošina, ka galīgie maksājumi
tiek veikti regulāri, pamatojoties uz apstiprinātiem un
revidētiem izdevumiem. Tomēr gada programmu atbilstības periods
nav piesaistīts ES finanšu gadam, tāpēc, neraugoties uz
ļoti izvērsto sistēmu, ticamības apstiprināšanas
ķēde nav pilnībā apmierinoša.
–      Sīki izstrādātus atbilstības noteikumus nosaka
Komisija. Tādējādi principā tiek nodrošināts
finansēto izdevumu viendabīgums. Tomēr tas rada arī
nevajadzīgu darba slodzi valstu iestādēm un Komisijai un palielina
kļūdu iespējamību no saņēmēju un/vai
dalībvalstu puses ES noteikumu nepareizas interpretācijas
dēļ.
–      Pašreizējās pārvaldības un kontroles sistēmas
ir ļoti tuvas tām, kas tiek izmantotas attiecībā uz
struktūrfondiem. Tomēr tajās ir vērojamas nelielas atšķirības,
konkrēti, atbildības ķēdē starp sertifikācijas
iestādēm un revīzijas iestādēm. Tas vieš
neskaidrību dalībvalstīs, īpaši, ja iestādes
rīkojas attiecībā uz abu veidu fondiem. Tas arī palielina
kļūdu iespējamību un prasa intensīvāku
uzraudzību.
Šajā
priekšlikumā šie elementi tiks būtiski mainīti:
–      Pārvaldības un kontroles sistēmas atbildīs VSS
fondos noteiktajām vispārējām prasībām un
pilnībā ievēros jaunās prasības, kas noteiktas
jaunajā Finanšu regulā: esošās trīs iestādes tiks
aizstātas ar divām iestādēm (atbildīgā
iestāde un revīzijas iestāde), kuru lomas ir precizētas
nolūkā panākt lielāku ticamību.
–      Daudzgadu plānošana kopā ar grāmatojumu ikgadēju
noskaidrošanu, pamatojoties uz maksājumiem, ko veikusi atbildīgā
iestāde, saskaņos atbilstības periodus ar Komisijas gada
pārskatiem, nepalielinot administratīvo slogu
salīdzinājumā ar pašreizējo sistēmu.
–      Pirmā līmeņa kontroles ietvaros atbildīgā
iestāde veiks pārbaudes uz vietas, kas tiks izmantotas tās
ikgadējā vadības ticamības deklarācijā.
–      Atbilstības noteikumu precizēšana un vienkāršošana,
kā arī to saskaņošana ar citiem ES finansiālā atbalsta
instrumentiem, tādējādi mazinot kļūdas, ko
pieļauj atbalsta saņēmēji, kuri izmanto palīdzību
no dažādiem avotiem. Šie atbilstības noteikumi tiks noteikti valsts
līmenī, izņemot dažus pamatprincipus, kas ir līdzīgi
tiem, kurus izmanto VSS fondi.
–      Tiek rosināts izmantot vienkāršotu izmaksu iespējas,
īpaši attiecībā uz mazām dotācijām.
Centralizētā
pārvaldībā galvenie riski ir šādi:
–      risks, ka saņemtajiem projektiem būs vāja saistība
ar HOME ĢD politiskajām prioritātēm;
–      risks, ka izraudzītajiem projektiem būs slikta kvalitāte
un projekts tehniski tiks slikti īstenots, mazinot programmu ietekmi; šis
risks ir neadekvātu atlases procedūru, speciālo zināšanu
trūkuma vai nepietiekamas uzraudzības dēļ;
–      risks, ka piešķirtos līdzekļus izmantos neefektīvi
vai neekonomiski, – gan attiecībā uz dotācijām (faktisko
attiecināmo izmaksu sarežģīta atmaksāšana un turklāt
ierobežotas iespējas dokumentāri pārbaudīt
attaisnojamās izmaksas), gan attiecībā uz iepirkumu
(dažkārt trūkst tādu piegādātāju, kuriem ir
vajadzīgās speciālās zināšanas, un
tādēļ nav pietiekamu iespēju salīdzināt cenu piedāvājumus);
–      risks, kas saistīts (īpaši) ar mazāku organizāciju
spēju efektīvi kontrolēt izdevumus un nodrošināt
īstenoto darbību pārredzamību;
–      reputācijas risks Komisijai, ja atklājas krāpšana vai
noziedzīgas darbības; no trešo personu iekšējām kontroles
sistēmām ir gūstamas tikai daļējas garantijas, jo ir
diezgan daudz dažādu līgumslēdzēju un
saņēmēju, kuri katrs strādā ar savu kontroles
sistēmu, kam bieži vien ir šaurs tvērums.
Paredzēts,
ka lielākā daļa minēto risku tiks mazināti,
pateicoties priekšlikumu lielākai mērķtiecībai un
vienkāršotu elementu izmantošanai, kas iekļauti jaunajā Finanšu
regulā.

2.2.2.
Paredzētās kontroles metodes

Dalīta
pārvaldība
Dalībvalstu
līmenī ierosinātā pārvaldes
un kontroles sistēmu uzbūve ir izstrādāta, balstoties uz
2007.─2013. gadā izmantoto struktūru, un tajā ir
saglabāta lielākā daļa funkciju, ko veic pašreizējā
periodā, tostarp administratīvās pārbaudes un
pārbaudes uz vietas, pārvaldības un kontroles sistēmu
revīzijas un projektu revīzijas. Tomēr ir mainīta šo
funkciju secība, nosakot, ka pārbaudes uz vietas nepārprotami ir
atbildīgās iestādes pienākums saistībā ar gada
grāmatojumu noskaidrošanu.
Lai
pastiprinātu pārskatatbildību, atbildīgās
iestādes akreditēs valsts akreditācijas struktūra, kas ir
atbildīga par šo iestāžu pastāvīgu uzraudzību. Ar
iestāžu skaita samazināšanu, vairs neparedzot sertificējošo
iestādi, un fondu skaita samazināšanu ir paredzēts mazināt
administratīvo slogu un veicināt iespēju attīstīt
spēcīgākas administratīvās spējas, kā
arī radīt iespēju skaidrāk nodalīt pienākumus.
Pašlaik nav
pieejamas ticamas aplēses par dalīti pārvaldīto fondu
kontroles izmaksām iekšlietu jomā. Vienīgā pieejamā
aplēse attiecas uz ERAF un Kohēzijas fondu, kur ar kontroli
saistīto uzdevumu izmaksas (valsts līmenī, izņemot
Komisijas izmaksas) tiek lēstas aptuveni 2 % apmērā no
2007.─2013. gadā pārvaldītā kopējā
finansējuma. Šīs izmaksas ir saistītas ar šādām
kontroles jomām: 1 % saistīts ar valsts koordināciju un
programmu sagatavošanu, 82 % attiecas uz programmu pārvaldību,
4 % uz sertifikāciju un 13 % uz revīziju.
Kontroles
izmaksas palielinās šādi priekšlikumi:
–      akreditācijas struktūras izveide un darbība un
sistēmas nomaiņa kopumā;
–      pārvaldības deklarācijas iesniegšana kopā ar gada
pārskatiem;
–      pārbaudes uz vietas, kas jāveic atbildīgajai
iestādei;
–      nepieciešamība pēc papildu revīzijas darba, ko veic
revīzijas iestādes, revidējot pārvaldības
deklarāciju.
Tomēr ir
arī šādi priekšlikumi, kas samazinās kontroles izmaksas:
–      vairs nepastāvēs sertifikācijas iestāde. Kaut
arī tās funkcijas tiks daļēji nodotas atbildīgajai
iestādei, tas ļaus dalībvalstij ietaupīt ievērojamu
daļu no izmaksām saistībā ar sertifikāciju,
pateicoties lielākai administratīvajai efektivitātei,
mazākai vajadzībai pēc koordinācijas un mazākam
revīzijas apjomam;
–      kontrole, ko paredzēts veikt revīzijas iestādei,
būs vairāk vērsta uz atbildīgās iestādes veikto administratīvo
pārbaužu un pārbaužu uz vietas (izlases) atkārtotu veikšanu. Tas
paātrinās savstarpējo procedūru un nodrošinās, ka
pirms gada pārskatu iesniegšanas tiek veiktas visas nepieciešamās pārbaudes;
–      vienkāršotu izmaksu izmantošana samazinās administratīvās
izmaksas un slogu visos līmeņos gan pārvaldes
iestādēm, gan saņēmējiem;
–      gada slēgšana un grāmatojumu atbilstības noskaidrošanas
perioda ierobežojums līdz 36 mēnešiem samazinās periodu,
cik ilgi publiskajām iestādēm un saņēmējiem
dokumenti jāglabā kontroles nolūkā;
–      elektroniskās komunikācijas plūsmas izveide starp
Komisiju un dalībvalstīm būs obligāta.
Minētajam
jāpievieno 2.2.1. nodaļā uzskaitītie
vienkāršošanas elementi, kas arī palīdzēs samazināt
saņēmēju administratīvo slogu un tādējādi ir
uzskatāmi par paralēlu kļūdu rašanās riska un
administratīvā sloga samazināšanas līdzekli.
Tādējādi
kopumā sagaidāms, ka šo priekšlikumu rezultātā kontroles
izmaksas tiks drīzāk pārdalītas nekā palielinātas
vai samazinātas. Tomēr gaidāms, ka šī izmaksu pārdalīšana
(visās funkcijās un, pateicoties samērīgām kontroles
procedūrām, arī visās dalībvalstīs un
programmās) ļaus efektīvāk samazināt riskus un
panākt labāku un ātrāku ticamības apstiprināšanas
ķēdi.
Komisijas
līmenī nav paredzams, ka plānošanas
perioda pirmajā pusē samazināsies pārvaldības un
kontroles izmaksas dalītajai pārvaldībai. Tas tā
pirmkārt ir tāpēc, ka summas un politikas jomas, uz kurām
attiecas dalītā pārvaldība, ievērojami pieaugs un
paplašināsies salīdzinājumā ar pašreizējo periodu.
Tādēļ, lai saglabātu tādus pašus resursus vien, jau
būs nepieciešama lielāka efektivitāte. Turklāt pirmais gads
būs raksturīgs ar to, ka būs vienlaikus jāveic daudzi
svarīgi uzdevumi: jānoslēdz 2007.-2013. gada programmas
(pēdējie noslēgšanas ziņojumi jāiesniedz līdz
2016. gada 31. martam), jārisina politiskie dialogi un
jāapstiprina daudzgadu valstu programmas laikposmam no 2014. gada
līdz 2020. gadam, jāizveido jauna grāmatojumu
noskaidrošanas sistēma. Perioda otrajā pusē pieejamie
potenciālie resursi tiks izmantoti, lai uzlabotu vērtēšanu un
uzraudzību.
Centralizēta
pārvaldība
Attiecībā
uz centralizētu pārvaldību Komisija arī turpmāk
piemēros savu pašreizējo kontroles sistēmu, kas sastāv no
šādiem pamatelementiem: darbību pārraudzība, ko veic
darbības direktorāti, ex-ante kontrole, ko veic Budžeta un
kontroles nodaļa, Iekšējā iepirkuma komiteja (JPS/HPC),
dotāciju ex-post kontrole vai iekšējās revīzijas
struktūrvienības un/vai iekšējās revīzijas dienesta
revīzijas. Ex-post kontroles sektors piemēro “atklāšanas
stratēģiju”, kuras mērķis ir atklāt pēc
iespējas lielāku skaitu no neatbilstībām, lai atgūtu
nepareizi izmaksātās summas. Pamatojoties uz šo stratēģiju,
tiek veikta projektu izlases pārbaude, kuri tiek atlasīti,
gandrīz pilnīgi balstoties uz riska analīzi.
Pateicoties
šādam ex-ante un ex-post kontroles apvienojumam, kā
arī dokumentārām pārbaudēm un revīzijām uz
vietas, iepriekšējos gados skaitliski izsakāmais vidējais
atlikušo kļūdu biežums bija mazāks par 2 %. Tāpēc
uzskatāms, ka HOME ĢD iekšējās kontroles sistēma,
kā arī tās izmaksas ir adekvātas, lai sasniegtu
mērķi – zemāku kļūdu procentuālo
rādītāju.
Tomēr
šīs sistēmas ietvaros HOME ĢD turpinās izskatīt
iespējas stiprināt pārvaldību un panākt lielāku
vienkāršību. Konkrēti, cik vien iespējams, tiks izmantotas
visas vienkāršotās iespējas, kādas sniedz jaunā
Finanšu regula, jo sagaidāms, ka tās palīdzēs
samazināt administratīvo slogu saņēmējiem un
tādējādi vienlaikus mazinās kļūdu risku un
administratīvo slogu Komisijai.
Jaunas
jomas
Priekšlikumos
ir paredzētas jaunas jomas ES finansējumam iekšlietu jomā,
piemēram, ES aģentūrās esošo speciālo zināšanu
labāka izmantošana, ārējās dimensijas attīstīšana
un ārkārtas mehānismu stiprināšana.
Šajā sakarā HOME ĢD būs nepieciešamas jaunas
pārvaldības un kontroles metodes.
Šīm jaunajām jomām atvēlamās summas vēl nav
noteiktas, tomēr nav paredzams, ka tās būs ievērojamas
salīdzinājumā ar kopējo budžetu iekšlietu jomā.
Tomēr būs ļoti svarīgi cik iespējams agri šajā
periodā izveidot iekšējos līdzekļus un darba
kārtību šo jauno uzdevumu īstenošanai, pilnībā
ievērojot pareizas finanšu pārvaldības principus.
Sniegtā
analīze skaidri parāda, ka, neraugoties uz visiem ieviestajiem
vienkāršojumiem, cilvēkresursi, kas nepieciešami HOME ĢD
palielinātā budžeta īstenošanai, būs jāpastiprina.
Cilvēkresursu vajadzības tiks nodrošinātas, izmantojot
attiecīgā ĢD darbiniekus, kuri jau ir iesaistīti
konkrētās darbības pārvaldībā un/vai ir
pārgrupēti attiecīgajā ģenerāldirektorātā,
vajadzības gadījumā izmantojot vadošajam ĢD gada budžeta sadales
procedūrā piešķirtos papildu resursus un ņemot
vērā budžeta ierobežojumus.

2.3.
Krāpšanas un pārkāpumu apkarošanas
pasākumi

Norādīt
esošos vai plānotos novēršanas un aizsardzības pasākumus.
Papildus visu
regulatīvo kontroles mehānismu piemērošanai HOME ĢD
izstrādās krāpšanas apkarošanas stratēģiju
saskaņā ar Komisijas jauno krāpšanas apkarošanas stratēģiju
(CAFS), kuru pieņēma 2011. gada
24. jūnijā, lai cita starpā nodrošinātu, ka tā
iekšējās kontroles saistībā ar krāpšanas apkarošanu
pilnībā saskan ar CAFS un ka tā krāpšanas riska
pārvaldības pieeja ir vērsta uz to, lai noteiktu jomas,
kurās pastāv krāpšanas risks, un izstrādātu atbilstošu
rīcību. Vajadzības gadījumā tiks izveidotas kontaktu
grupas un attiecīgi IT rīki, lai analizētu krāpšanas
gadījumus saistībā ar fondiem.
Attiecībā
uz dalīto pārvaldību CAFS ir skaidri noteikta
nepieciešamība Komisijas priekšlikumos 2014.-2020. gada regulām
prasīt dalībvalstīm ieviest krāpšanas novēršanas
pasākumus, kas ir efektīvi un samērīgi ar apzinātajiem
krāpšanas riskiem. Šā priekšlikuma 5. pantā ir skaidri
noteikta prasība dalībvalstīm novērst, atklāt un labot
pārkāpumus un ziņot Komisijai. Sīkāk šie
pienākumi tiks izklāstīti detalizētajos noteikumos par
atbildīgās iestādes funkcijām, kā paredzēts
24. panta 5. punkta c) apakšpunktā.
Turklāt
41. pantā ir nepārprotami norādīts, ka atkārtoti
izmanto līdzekļus, kas tiek iegūti finanšu korekciju
rezultātā, balstoties uz Komisijas vai Revīzijas palātas
konstatējumiem.

3.
PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ
IETEKME
3.1.
Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas
izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas

·      Esošās budžeta izdevumu pozīcijas
Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu
kategorijām un budžeta pozīcijām
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija   || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas
 Numurs || Dif.[29] || no EBTA valstīm[30] || no kandidātvalstīm[31] || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
 3 ||   || Dif. || NĒ || NĒ || NĒ || NĒ
·      No jauna veidojamās budžeta pozīcijas
Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu
kategorijām un budžeta pozīcijām
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas
 Numurs 3. kategorija || Nedif. || no EBTA valstīm || no kandidātvalstīm || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
 3 || 18 01 04 bb – Iekšējās drošības fonds – Policija un noziedzība – Tehniskā palīdzība || Nedif. || NĒ || NĒ || JĀ || NĒ
 3 || 18 02 bb – Iekšējās drošības fonds – Policija un noziedzība || Dif. || NĒ || NĒ || JĀ || NĒ
 3 || 18 01 04 cc – Iekšējās drošības fonds – Robežas un vīzas – Tehniskā palīdzība || Nedif. || NĒ || NĒ || JĀ || NĒ
 3 || 18 02 cc – Iekšējās drošības fonds – Robežas un vīzas || Dif. || NĒ || NĒ || JĀ || NĒ
Trešo valstu iemaksas attiecas uz abām Iekšējās
drošības fonda daļām.
ES un asociētajām valstīm
atsevišķas procedūras ietvaros jāvienojas par šo iemaksu
aprēķina kritērijiem un metodi. Pieņemot, ka
procentuālā attiecība būs līdzīga tai, ko pašlaik
izmanto ĀRF, asociētās valstis varētu iemaksāt
aptuveni 210 miljonus euro Robežu un vīzu daļā un aptuveni 50
miljonus euro Policijas sadarbības daļā.

3.2.
Paredzamā ietekme uz izdevumiem
3.2.1.
Paredzamās ietekmes uz izdevumiem kopsavilkums

miljonos euro (3 zīmes aiz komata)
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || Nr. 3 || Drošība un pilsoniskums
 HOME ĢD ||   ||   || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads || pēc 2020. gada || KOPĀ
  Darbības apropriācijas (pašreizējās cenās) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 18 02 bb Iekšējās drošības fonds – Policija un noziedzība || Saistības || (1a) || 135,076 || 143,047 || 151,283 || 159,791 || 168,578 || 177,653 || 187,022 ||   || 1 122,450
 Maksājumi || (2a) || 15,714 || 43,881 || 71,419 || 111,709 || 147,854 || 156,248 || 164,918 || 410,707 || 1 122,450
 18 02 cc  Iekšējās drošības fonds – Robežas un vīzas || Saistības || (1a) || 422,310 || 447,186 || 472,886 || 499,435 || 526,856 || 555,173 || 584,412 || - || 3 508,258
 Maksājumi || (2a) || 59,999 || 120,794 || 223,204 || 350,813 || 461,098 || 487,256 || 514,275 || 1 290,818 || 3 508,258
 Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem[32] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 18 01 04 bb            Iekšējās drošības fonds – Policija un noziedzība ||   ||   || 0,800 || 0,800 || 0,800 || 0,800 || 0,800 || 0,800 || 0,800 ||   || 5,600
 18 01 04 cc             Iekšējās drošības fonds – Robežas un vīzas ||   ||   || 1,700 || 1,700 || 1,700 || 1,700 || 1,700 || 1,700 || 1,700 ||   || 11,900
 KOPĀ HOME ĢD apropriācijas || Saistības || =1+1a +3 || 559,886 || 592,733 || 626,669 || 661,726 || 697,934 || 735,326 || 773,934 ||   || 4 648,208
 Maksājumi || =2+2a +3 || 78,213 || 167,174 || 297,123 || 465,023 || 611,452 || 646,004 || 681,693 || 1 701,525 || 4 648,208
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || 5 || „Administratīvie izdevumi”
Tā kā
Patvēruma un migrācijas fonda un Iekšējās drošības
fonda īstenošanai ir kopīgi elementi, piemēram, politisks
dialogs ar katru dalībvalsti un, paredzot, ka HOME ĢD
iekšējā struktūra varētu mainīties, lai
nodrošinātu jauno fondu pārvaldību (kā arī pašlaik
pārvaldīto programmu noslēgšanu), nav iespējams
nošķirt Patvēruma un migrācijas fonda un Iekšējās
drošības fonda administratīvos izdevumus.
Tādēļ
uz 5. izdevumu kategoriju attiecīgie skaitļi atbilst
kopējiem administratīvajiem izdevumiem, kas tiek uzskatīti par
nepieciešamiem, lai nodrošinātu, ka ĢD pārvalda abus fondus, un apropriāciju
kopā nav.
miljonos euro (3 zīmes aiz komata)
   ||   ||   || 2014.  gads || 2015.  gads || 2016.  gads || 2017.  gads || 2018.  gads || 2019.  gads || 2020. gads || pēc 2020. gada || KOPĀ
 HOME ĢD ||
  Cilvēkresursi || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 ||   || 145,887
  Citi administratīvie izdevumi || 0,156 || 0,159 || 0,162 || 0,165 || 0,168 || 0,172 || 0,175 ||   || 1,157
 Kopā HOME ĢD || Apropriācijas || 20,997 || 21,000 || 21,003 || 21,006 || 21,009 || 21,013 || 21,016 ||   || 147,044
 KOPĀ – Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || (Saistību summa = maksājumu summa kopā) || 20,997 || 21,000 || 21,003 || 21,006 || 21,009 || 21,013 || 21,016 ||   || 147,044
miljonos euro (3 zīmes aiz komata)
   ||   ||   || 2014.  gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads ||   || KOPĀ
 KOPĀ – Daudzgadu finanšu shēmas 1. – 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro ||
 Maksājumi ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.2.2.
Paredzamā ietekme uz darbības
apropriācijām

–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz darbības apropriāciju
izmantošanu
–
þ  Priekšlikums paredz darbības apropriāciju izmantošanu
šādā veidā:
Iekšlietu politika tiek īstenota galvenokārt ar dalīto
pārvaldību. Lai gan izdevumu prioritātes ir noteiktas ES
līmenī, faktiskā ikdienas pārvaldība ir uzticēta
atbildīgajām iestādēm valsts līmenī. Kopīgos
rezultatīvos rādītājus un mērķus kopā
noteiks Komisija un atbildīgā iestāde savas valsts programmas
ietvaros, un tos apstiprinās Komisija. Tāpēc ir
sarežģīti norādīt sasniedzamos gala mērķus,
kamēr programmas nav izstrādātas, apspriestas un apstiprinātas,
kas notiks 2013./2014. gadā.
Arī attiecībā uz centralizētu pārvaldību HOME
ĢD nevar sniegt visu to rezultātu izsmeļošu sarakstu, kurus
paredzēts sasniegt ar finansiālu intervenci fondu ietvaros, to
vidējām izmaksām un skaitu, kā prasīts šajā sadaļā.
Pašlaik nav statistikas rīku, kas ļautu jēgpilni
aprēķināt vidējās izmaksas, pamatojoties uz
pašreizējām programmām, un šāda precīza noteikšana
būtu pretrunā principam, ka turpmākajām programmām
būtu jābūt pietiekami elastīgām, lai pielāgotos
politiskajām prioritātēm laikposmā no 2014. gada
līdz 2020. gadam. Tas jo īpaši attiecas uz ārkārtas
palīdzību un darbībām trešās valstīs un
saistībā ar tām.
Saistību apropriācijas miljonos EUR
(3 zīmes aiz komata)
 Norādīt mērķus un rezultātus   ò ||   ||   || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || Iekļaut ietekmes atspoguļošanai vajadzīgo gadu skaitu (skat. 1.6. punktu) || KOPĀ
 REZULTĀTI
 Rezultāta veids[33] || Rezultātu vidējās izmaksas || Rezultātu daudzums || Izmaksas || Rezultātu daudzums || Izmaksas || Rezultātu daudzums || Izmaksas || Rezultātu daudzums || Izmaksas || Rezultātu daudzums || Izmaksas || Rezultātu daudzums || Izmaksas || Rezultātu daudzums || Izmaksas || Kopējais rezultātu daudzums || Kopējās izmaksas
 KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 1[34]… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Starpsumma — 1. konkrētais mērķis ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 2… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Starpsumma — 2. konkrētais mērķis ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĒJĀS IZMAKSAS ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.2.3.
Paredzamā ietekme uz
administratīvajām apropriācijām
3.2.3.1.
Kopsavilkums

–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz administratīvo
apropriāciju izmantošanu
–
þ Priekšlikums paredz administratīvo apropriāciju izmantošanu
šādā veidā:
Tā kā
Patvēruma un migrācijas fonda un Iekšējās drošības
fonda īstenošanai ir kopīgi elementi, piemēram, politisks
dialogs ar katru dalībvalsti un, paredzot, ka HOME ĢD
iekšējā struktūra varētu mainīties, lai
nodrošinātu jauno fondu pārvaldību (kā arī pašlaik
pārvaldīto programmu noslēgšanu), nav iespējams nošķirt
Patvēruma un migrācijas fonda un Iekšējās drošības
fonda administratīvos izdevumus.
Tādēļ
uz 5. izdevumu kategoriju attiecīgie skaitļi atbilst
kopējiem administratīvajiem izdevumiem, kas tiek uzskatīti par
nepieciešamiem, lai nodrošinātu, ka ĢD pārvalda abus fondus, un apropriāciju
kopā nav.
Miljonos EUR (3
zīmes aiz komata) HOME
 Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA[35] || 2014.  gads || 2015.  gads || 2016.  gads || 2017.  gads || 2018.  gads || 2019.  gads || 2020.  gads || KOPĀ
 Cilvēkresursi HOME || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 145,887
 Citi administratīvie izdevumi || 0,156 || 0,159 || 0,162 || 0,165 || 0,168 || 0,172 || 0,175 || 1,157
 Starpsumma — daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA || 20,997 || 21,000 || 21,003 || 21,006 || 21,009 || 21,013 || 21,016 || 147,044
 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas[36] 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS[37] || 2014.  gads || 2015.  gads || 2016.  gads || 2017.  gads || 2018.  gads || 2019.  gads || 2020. gads || KOPĀ
 Cilvēkresursi HOME || 0,640 || 0,640 || 0,640 || 0,640 || 0,640 || 0,640 || 0,640 || 4,480
 Citi administratīvi izdevumi || 1,860 || 1,860 || 1,860 || 1,860 || 1,860 || 1,860 || 1,860 || 13,020
 Starpsumma — Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 17,500
 KOPĀ || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro

3.2.3.2.
 Paredzamās cilvēkresursu vajadzības

–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz cilvēkresursu izmantošanu
–
þ Priekšlikums/iniciatīva paredz cilvēkresursu izmantošanu
turpmāk tabulā norādītajā veidā. Skaitļi,
kas norādīti par “n” gadu, ir skaitļi, kas attiecas uz
2011. gadu.
Tā kā
Patvēruma un migrācijas fonda un Iekšējās drošības
fonda īstenošanai ir kopīgi elementi, piemēram, politisks
dialogs ar katru dalībvalsti un, paredzot, ka HOME ĢD
iekšējā struktūra varētu mainīties, lai
nodrošinātu jauno fondu pārvaldību (kā arī pašlaik
pārvaldīto programmu noslēgšanu), nav iespējams
nošķirt Patvēruma un migrācijas fonda un Iekšējās
drošības fonda administratīvos izdevumus.
Tādēļ
uz 5. izdevumu kategoriju attiecīgie skaitļi atbilst
kopējiem administratīvajiem izdevumiem, kas tiek uzskatīti par
nepieciešamiem, lai nodrošinātu, ka ĢD pārvalda abus fondus, un apropriāciju
kopā nav.
Paredzamais apjoms izsakāms veselos
skaitļos (vai maksimāli ar vienu zīmi aiz komata)
 ||   || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || N+4 gads || N+5 gads || N+6 gads
  Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki) HOME ||
 || 18 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) || 136 || 136 || 136 || 136 || 136 || 136 || 136
 || XX 01 01 02 (Delegācijas) || 15 || 15 || 15 || 15 || 15 || 15 || 15
 || 18 01 05 01 (Netiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (Tiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Ārštata darbinieki (izsakot ar pilnslodzes ekvivalentu – FTE)[38] ||
 || 18 02 01 (CA, INT, SNE, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām) || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16
 || XX 02 02 (CA, INT, JED, LA un SNE delegācijās) || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10
 || 18 01 04 bb[39] || - galvenajā mītnē[40] || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4
 || - delegācijās || * || * || * || * || * || * || *
 || 18 01 04 cc[41] || - galvenajā  mītnē[42] || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6
 || - delegācijās || * || * || * || * || * || * || *
 || XX 01 05 02 (CA, INT, SNE — netiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (CA, INT, SNE — tiešā pētniecība) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Citi 13 01 04 02) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || KOPĀ || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro || nepiemēro
XX ir
attiecīgā politikas joma vai budžeta sadaļa.
Cilvēkresursu vajadzības tiks
nodrošinātas, izmantojot attiecīgā ĢD darbiniekus, kuri jau
ir iesaistīti konkrētās darbības pārvaldībā
un/vai ir pārgrupēti attiecīgajā
ģenerāldirektorātā, vajadzības gadījumā
izmantojot vadošajam ĢD gada budžeta sadales procedūrā
piešķirtos papildu resursus un ņemot vērā budžeta
ierobežojumus. Ārpakalpojumu procesa gadījumā, iesaistot
izpildaģentūru, summas un aprēķinus koriģē.
Veicamo uzdevumu
apraksts
 Ierēdņi un pagaidu darbinieki galvenajā mītnē || Veicamie uzdevumi ietver visus uzdevumus, kas nepieciešami finanšu programmas pārvaldībai, piemēram: - sniegt ieguldījumu budžeta procedūrā;          - risināt politiskos dialogus ar dalībvalstīm;    - sagatavot gada darba programmas/finansēšanas lēmumus, noteikt gada prioritātes, apstiprināt valstu programmas;         - pārvaldīt valstu programmas, uzaicinājumus iesniegt priekšlikumus un uzaicinājumus iesniegt piedāvājumus un tiem sekojošās atlases procedūras;    - sazināties ar ieinteresētajām personām (potenciālajiem/faktiskajiem saņēmējiem, dalībvalstīm, utt.); - izstrādāt norādes dalībvalstīm;        - pārvaldīt projektus no darbības un finanšu viedokļa; - veikt iepriekš aprakstīto kontroli (ex ante pārbaude, iepirkuma komiteja, ex post revīzija, iekšējā revīzija, grāmatojumu noskaidrošana);  - veikt uzskaiti;     - izstrādāt un pārvaldīt dotāciju un valsts programmu pārvaldības IT rīkus;             - uzraudzīt un ziņot par mērķu sasniegšanu, tostarp gada darbības pārskatos un kredītrīkotāja pastarpinātās deleģēšanas ziņojumos
 Ārštata darbinieki || Uzdevumi ir līdzīgi ierēdņu un pagaidu darbinieku uzdevumiem, izņemot tos uzdevumus, kurus ārštata darbinieki nevar veikt.
 Darbinieki delegācijās || Lai piedalītos politikas īstenošanā iekšlietu jomā un jo īpaši tās ārējā dimensijā, ES delegācijām būs nepieciešamas pietiekamas speciālās zināšanas iekšlietu jomā. Tās varētu nodrošināt Eiropas Komisijas un/vai Eiropas Ārējās darbības dienesta darbinieki.

3.2.4.
Saderība ar kārtējo daudzgadu
finanšu shēmu

–
þ  Priekšlikums/iniciatīva atbilst nākamajai
daudzgadu finanšu shēmai.
–
¨  Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpārplāno
attiecīgā izdevumu kategorija daudzgadu finanšu shēmā
Aprakstīt, kas jāpārplāno,
norādot attiecīgās budžeta pozīcijas un summas.
–
¨  Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpiemēro
elastības instruments vai jāpārskata daudzgadu finanšu
shēma[43].
Aprakstīt, kas jādara, norādot
attiecīgās izdevumu kategorijas, budžeta pozīcijas un summas.

3.2.5.
Trešo personu iemaksas

–
Priekšlikums/iniciatīva neparedz trešo personu
līdzfinansējumu
–
þ Priekšlikums paredz, ka Eiropas finansējumu ir nepieciešams
līdzfinansēt. Precīzu summu nevar aprēķināt.
Regula nosaka maksimālās līdzfinansējuma likmes, kas
diferencētas atbilstoši darbību veidiem:
Apropriācijas miljonos EUR (3 zīmes aiz
komata)
   || 2014.  gads || 2015.  gads || 2016.  gads || 2017.  gads || 2018.  gads || 2019.  gads || 2020.  gads || Kopā
 Norādīt līdzfinansējuma struktūru || DV || DV || DV || DV || DV || DV || DV ||
 KOPĀ — līdzfinansējuma apropriācijas || jānosaka || jānosaka || jānosaka || jānosaka || jānosaka || jānosaka || jānosaka ||

3.3.
Paredzamā ietekme uz ieņēmumiem

–
þ  Priekšlikums/iniciatīva finansiāli neietekmē
ieņēmumus
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva finansiāli ietekmē:
–
¨         pašu resursus
–
¨         dažādus ieņēmumus
miljonos euro (3 zīmes aiz komata)
 Budžeta ieņēmumu pozīcija || Kārtējā budžeta gadā pieejamās apropriācijas || Priekšlikuma/iniciatīvas ietekme[44]
 N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || Iekļaut ietekmes ilguma atspoguļošanai vajadzīgo aiļu skaitu (skat. 1.6. punktu)
 ….pants ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Attiecībā uz
īpaši novirzāmiem dažādajiem ieņēmumiem
norādīt attiecīgo(-ās) izdevumu pozīciju(-as).
Norādīt
ietekmes uz ieņēmumiem aprēķināšanai izmantoto metodi.
[1]               OV C 115, 4.5.2010.,
1. lpp.
[2]               COM(2010) 673 galīgā
redakcija.
[3]               COM(2011) 500 galīgā
redakcija.
[4]               COM(2011) 318 galīgā versija, 2011. gada
16. jūnijs. Paziņojums par pamatprogrammas “Drošība un
brīvību garantēšana” starpposma novērtējumu
(2007.–2013. g.).
[5]               Šīs apspriešanas dokumenti un ziņojums par
apspriešanas rezultātiem ir pieejams Iekšlietu
ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/home-affairs/news/consulting_public/consulting_0020_en.htm

[6]               “ES budžeta pārskatīšana”, COM (2010) 700,
19.10.2010.
[7]               Komisijas priekšlikums – Regula par finanšu noteikumiem,
ko piemēro Savienības gada budžetam (COM(2010)815 galīgā
redakcija, 22.12.2010). Ar
minēto priekšlikumu Komisija oficiāli atsauc iepriekšējos
likumdošanas priekšlikumus – COM(2010)71 gadīgā redakcija un
COM(2010)260 galīgā redakcija.
[8]               OV C …
[9]               OV C …
[10]             OV C …
[11]             Padomes dokuments 7120/10.
[12]             COM(2010) 673 galīgā
redakcija.
[13]             OV L …
[14]             OV L …
[15]             OV L 58, 24.2.2007., 7. lpp.
[16]             OV L 176, 10.7.1999., 31. lpp.
[17]             OV L 53, 27.2.2008., 1. lpp.
[18]             OV L 160, 18.6.2011., 1. lpp.
[19]             OV L ….
[20]             OV L 321, 8.12.2009., 44. lpp.
[21]             OV L 64, 22.6.2002., 3. lpp.
[22]             OV L 330, 9.12.2008., 21. lpp.
[23]             OV L …
[24]             COM(2011) 403 galīgā redakcija.
[25]             ABM — budžeta vadība pa darbības
jomām; ABB — budžeta līdzekļu sadale pa darbības
jomām.
[26]             Kā paredzēts Finanšu regulas 49. panta
6. punkta a) vai b) apakšpunktā.
[27]             Skaidrojumus par pārvaldības veidiem un atsauces
uz Finanšu regulu skatīt BudgWeb tīmekļa vietnē: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[28]             Kā minēts Finanšu regulas 185. pantā.
[29]             Dif. — diferencētās apropriācijas, nedif. —
nediferencētās apropriācijas.
[30]             EBTA: Eiropas Brīvās tirdzniecības
asociācija.
[31]             Kandidātvalstis un attiecīgā
gadījumā potenciālās kandidātvalstis no
Rietumbalkāniem.
[32]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
(kādreizējās “BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[33]             Rezultāti ir attiecīgie produkti vai pakalpojumi
(piemēram, finansēto studentu apmaiņu skaits, uzbūvēto
ceļu garums kilometros utt.)
[34]             Kā aprakstīts 1.4.2. punktā
"Konkrētie mērķi…"
[35]             Kopējais finansējums, pamatojoties uz 2011. gada
galīgo piešķīrumu cilvēkresursiem, ietverot
ierēdņus un ārējo personālu.
[36]             Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
(kādreizējās “BA” pozīcijas), netiešā
pētniecība, tiešā pētniecība.
[37]             Ārējais personāls, ko finansē no
kādreizējām BA pozīcijām, pamatojoties uz
2011. gada galīgo piešķīrumu cilvēkresursiem, tostarp
ārējais personāls galvenajā mītnē un
delegācijās.
[38]             CA — līgumdarbinieks; INT — pagaidu
darbinieki („Intérimaire”); JED — Jeune Expert en Délégation
(jaunākie eksperti delegācijās); LA — vietējie
darbinieki; SNE — valstu norīkotie eksperti.
[39]             Saskaņā ar robežlielumiem attiecībā uz
ārštata darbiniekiem, ko finansē no darbības
apropriācijām (kādreizējām “BA”
pozīcijām).
[40]             Galvenokārt struktūrfondi, Eiropas
Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas
Zivsaimniecības fonds (EZF).
[41]             Saskaņā ar robežlielumiem
attiecībā uz ārštata darbiniekiem, ko finansē no
darbības apropriācijām (kādreizējām “BA”
pozīcijām).
[42]             Galvenokārt struktūrfondi, Eiropas
Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas
Zivsaimniecības fonds (EZF).
[43]             Skatīt Iestāžu nolīguma 19. un
24. punktu.
[44]             Norādītajām tradicionālo pašu resursu
(muitas nodokļi, cukura nodevas) summām jābūt neto
summām, t. i., bruto summām, no kurām atskaitītas
iekasēšanas izmaksas 25 % apmērā.