               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 13.6.2022
            COM(2022) 293 final
            2022/0191(NLE)

            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Enerģētikas hartas nolīguma ārkārtas konferencē 2022. gada 24. jūnijā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kas 2022. gada 24. jūnijā Briselē Savienības vārdā jāieņem Enerģētikas hartas nolīguma ārkārtas konferencē par vairākiem aktiem, ko paredzēts pieņemt saistībā ar šādiem jautājumiem: i) grozījums Enerģētikas hartas konferences reglamentā, ii) Krievijas Federācijas konferences novērotājas statusa atsaukšana un iii) Enerģētikas hartas nolīguma pagaidu piemērošanas apturēšana attiecībā uz Baltkrieviju un Baltkrievijas kā Enerģētikas hartas nolīguma (EHN) novērotājas statusa apturēšana.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Enerģētikas hartas nolīgums (EHN)

               Enerģētikas hartas nolīgums ir daudzpusējs tirdzniecības un investīciju nolīgums, ko ES parakstīja 1994. gada decembrī un kas stājās spēkā 1998. gada aprīlī. Nolīgums sastāv no noteikumiem par investīciju aizsardzību, energomateriālu un energoproduktu tirdzniecību, tranzītu un strīdu izšķiršanu. EHN arī izveido satvaru starptautiskai sadarbībai starp 55 līgumslēdzējām pusēm (tostarp ES un EURATOM, 27 ES dalībvalstīm
                  1
               , Japānu, Šveici, Turciju, lielāko daļu bijušās PSRS valstu, izņemot Krievijas Federāciju
                  2
               , un dažas Rietumbalkānu valstis).

               Enerģētikas hartas nolīgums sākotnēji tika izstrādāts kā satvars starptautiskai sadarbībai starp Eiropas valstīm un citām rūpnieciski attīstītajām valstīm, lai attīstītu Centrāleiropas un Austrumeiropas valstu enerģētikas potenciālu un nodrošinātu energoapgādes drošību ES.

               Nolīguma svarīgākie noteikumi ir par investīciju aizsardzību, energomateriālu un energoproduktu tirdzniecību, tranzītu un strīdu izšķiršanu.

               Visas valstis vai reģionālās ekonomiskās integrācijas organizācijas, kas ir parakstījušas nolīgumu vai tam pievienojušās, ir dalībnieces konferencē, kas regulāri tiekas, lai apspriestu jautājumus, kas ietekmē šā nolīguma parakstītāju sadarbību enerģētikas jomā, pārskatītu Enerģētikas hartas nolīguma un protokola par energoefektivitāti un ar to saistītajiem vides aspektiem noteikumu īstenošanu un apsvērtu iespējamus jaunus instrumentus un kopīgas darbības Enerģētikas hartas satvarā.

               Enerģētikas hartas konference nodrošina Enerģētikas hartas nolīgumā noteikto mērķu sasniegšanu. Atbilstoši minētajam nolīgumam un tā protokoliem tā veicina piemērotu vispārējo pasākumu koordināciju hartas principu īstenošanai.

               Katrai pusei ir viena balss, bet Enerģētikas hartas konference atkarībā no izskatāmā jautājuma izmanto atšķirīgus balsošanas noteikumus.

               Šis priekšlikums par lēmumu saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu attiecas uz nostāju, kas Savienības vārdā attiecībā uz paredzētajiem aktiem jāieņem Enerģētikas hartas konferencē.

               2.2.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               2.2.1.Grozījumi Enerģētikas hartas konferences reglamentā

               2022. gada 7. aprīļa sanāksmē EHN Pārvaldības komiteja ieteica konferencei apsvērt reglamenta grozījuma apstiprināšanu, lai paredzētu iespēju noteiktos apstākļos atsaukt vai apturēt valsts vai starptautiskas organizācijas novērotāja statusu. EHN 36. pants (“Balsošana”) attiecas tikai uz lēmumiem, kas paredzēti nolīgumā, savukārt Enerģētikas hartas konferences novērotāja statusu daļēji reglamentē Enerģētikas hartas konferences reglaments. Tādējādi tiek ierosināts pievienot šādu formulējumu ierosinātajam jaunajam e) apakšpunktam, lai aptvertu novērotāja statusa iespējamu atsaukšanu vai apturēšanu un precizētu attiecīgos balsošanas noteikumus:

               “III. NOVĒROTĀJI

               7. noteikums

               A. Vispārīgi noteikumi

               “[...] e) Konference ar konsensu var apturēt vai atsaukt novērotāja statusu valstij vai starptautiskai organizācijai, ja:

               tiek pastāvīgi vai nopietni pārkāpti Eiropas Enerģētikas hartas vai Starptautiskās Enerģētikas hartas principi, atkarībā no tā, ko parakstījusi attiecīgā valsts vai starptautiskā organizācija, vai

               pastāvīgi netiek pildītas finansiālās saistības, kas tai var būt attiecībā uz Starptautisko Enerģētikas hartu.

               Ja vienprātību nevar panākt, Konferences lēmumu saskaņā ar šo apakšpunktu pieņem ar trīs ceturtdaļu to līgumslēdzēju pušu balsu vairākumu, kas piedalās un balso Konferences sanāksmē, ja to balsis veido līgumslēdzēju pušu vienkāršu balsu vairākumu.”

               Pārvaldības jautājumu darba grupa 2002. gada 16. maijā ieteica līdz 5. jūnijam pa pastu nosūtīt Konferencei apstiprināšanai minēto ierosināto grozījumu (CC 742), ņemot vērā Pārvaldības komitejas secinājumus (Ziņojums 1952).

               Ar šo Enerģētikas hartas konferences lēmumu pielāgo Pārvaldības komitejas un Pārvaldības jautājumu darba grupas 2022. gada 7. aprīļa un 2022. gada 16. maija ieteikumus par reglamenta 7. panta grozīšanu.

               Saskaņā ar Eiropas Enerģētikas hartas konferences Nobeiguma akta VIII iedaļu Enerģētikas hartas konference ir atbildīga par lēmumu pieņemšanu attiecībā uz pieprasījumiem parakstīt 1991. gada politisko deklarāciju. Lēmumi par šo jautājumu līdz šim ir pieņemti vienprātīgi.

               Ņemot vērā iepriekš minēto, nostājai, kas Savienības vārdā jāieņem Enerģētikas hartas konferencē, vajadzētu būt grozījuma apstiprināšanai.

               2.2.2.Konferences novērotājas statusa atsaukšana Krievijas Federācijai

               ES būtu jāatbalsta Krievijas Federācijas novērotājas statusa atcelšana, pamatojoties uz grozīto 7. procesuālo noteikumu, kas pamatots ar abiem iemesliem (principu pārkāpums un finansiālu saistību neievērošana).

               2.2.3.EHN provizoriskās piemērošanas apturēšana attiecībā uz Baltkrieviju

               Pārvaldības komiteja 2022. gada 28. aprīļa un 2. jūnija sanāksmē turpināja diskusijas par Enerģētikas hartas nolīguma (EHN) provizoriskās piemērošanas apturēšanu, kā to pieprasīja Ukraina.

               Baltkrievijas rīcību, kas ļauj Krievijai izmantot tās teritoriju, lai veicinātu agresiju pret Ukrainas kodolspēkstacijām līdz ar to radioaktīvo atkritumu uzglabāšanas iekārtām, gāzes transportēšanas sistēmu, ogļraktuvēm, hidroelektrostacijām un naftas pārstrādes rūpnīcām un atradnēm, var uzskatīt par būtisku pārkāpumu (“līguma mērķa vai mērķa sasniegšanai būtiska noteikuma pārkāpums” (VCLT 60. panta 3. punkta b) apakšpunkts) attiecībā uz EHN 3., 7., 18. un 19. pantu.

               Līgumslēdzējas puses, kas pārstāvētas Enerģētikas hartas konferencē, tiks aicinātas pieņemt lēmumu i) apturēt EHN pagaidu piemērošanu attiecībā uz Baltkrieviju, ii) lūgt Enerģētikas hartas sekretariātu oficiāli informēt depozitāru un Baltkrieviju un iii) apturēt Baltkrievijas novērotājas statusu.

               ES būtu jāatbalsta EHN provizoriskās piemērošanas apturēšana attiecībā uz Baltkrieviju un jālūdz Enerģētikas hartas sekretariātam oficiāli informēt depozitāru un Baltkrieviju. ES būtu arī jāatbalsta Baltkrievijas novērotājas statusa apturēšana.

               3.Juridiskais pamats

               3.1.Procesuālais juridiskais pamats

               3.1.1.Principi

               LESD 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kam nav saistoša spēka saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  3
               .

               3.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Enerģētikas hartas konference ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, Enerģētikas hartas nolīgumu.

               Paredzētie akti, kurus Enerģētikas hartas nolīguma konference ir aicināta pieņemt, ir akti ar juridiskām sekām. Grozījums Enerģētikas hartas konferences balsošanas jautājumos ir saistošs vismaz Enerģētikas hartas nolīguma iestādēm.

               Arī Krievijas Federācijas novērotāja statusa atsaukšanai, kā arī EHN pagaidu piemērošanas apturēšanai attiecībā uz Baltkrieviju ir juridiski saistoša ietekme, un tāpēc tas attiecas uz LESD 218. panta 9. punktu, jo tiek ietekmēts Enerģētikas hartas nolīguma konkrētais sastāvs.

               Paredzētie akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosināto lēmumu procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               3.2.Materiālais juridiskais pamats

               3.2.1.Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens no tiem ir atzīstams par galveno, bet otram ir pakārtota nozīme, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               3.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzēto aktu galvenais mērķis un saturs attiecas uz enerģētiku.

               Tādēļ ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 194. pants.

               3.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 194. pantam saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               2022/ ()

               2022/0191 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Enerģētikas hartas nolīguma ārkārtas konferencē 2022. gada 24. jūnijā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 194. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Enerģētikas hartas nolīgumu (“nolīgums”) Savienība noslēdza ar Lēmumu 98/181/EK, EOTK, Euratom, un tas stājās spēkā 1998. gadā.

               (2)Saskaņā ar nolīguma 34. pantu Enerģētikas hartas konference nodrošina Enerģētikas hartas nolīgumā noteikto mērķu sasniegšanu. Atbilstoši minētajam nolīgumam un tā protokoliem tā veicina piemērotu vispārējo pasākumu koordināciju hartas principu īstenošanai.

               (3)Enerģētikas hartas konferencei ārkārtas sanāksmē 2022. gada 24. jūnijā ir: i) jāpieņem grozījums Enerģētikas hartas konferences reglamentā, ii) jāatsauc Krievijas Federācijas konferences novērotājas statuss un iii) jāaptur Enerģētikas hartas nolīguma pagaidu piemērošana attiecībā uz Baltkrieviju un jāaptur tās kā Enerģētikas hartas nolīguma novērotājas statuss,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Enerģētikas hartas nolīguma ārkārtas konferencē 2022. gada 24. jūnijā Briselē, ir šāda:

               apstiprināt ierosināto 7. noteikuma grozījumu;

               apstiprināt Krievijas Federācijas novērotājas statusa atcelšanu, pamatojoties uz grozīto 7. procesuālo noteikumu, kas pamatots ar abiem iemesliem (principu pārkāpums un finansiālu saistību neievērošana);

               apstiprināt Enerģētikas hartas pagaidu piemērošanas apturēšanu attiecībā uz Baltkrieviju un Baltkrievijas novērotājas statusu.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Itālija bija līgumslēdzēja puse, bet 2015. gadā no nolīguma izstājās. Itālijas valdība oficiāli skaidroja, ka šāds lēmums pieņemts, lai budžeta ierobežojumu dēļ samazinātu izmaksas, kas saistītas ar dalību starptautiskās organizācijās.

                     (2)

                        Krievijas Federācija parakstīja EHN, bet pieņēma oficiālu lēmumu to neratificēt.

                     (3)

                        Eiropas Savienības Tiesas 2014. gada 7. oktobra spriedums, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 19.5.2020
            COM(2020) 219 final
            2020/0096(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            ar ko Padomes Lēmumā (ES) 2016/915 groza atsauces periodu, ko paredzēts izmantot CO2 emisiju pieauguma mērīšanai, lai CORSIA kontekstā ņemtu vērā Covid-19 pandēmijas sekas

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums, kas pieņemts Covid-19 pandēmijas dēļ, attiecas uz lēmumu, kurš koriģētu nostāju, kas Starptautiskajā civilās aviācijas organizācijā (ICAO) Savienības vārdā jāieņem par Starptautiskās aviācijas radīto oglekļa emisiju izlīdzināšanas un samazināšanas shēmu (CORSIA) attiecībā uz tās atskaites periodu CO2 emisijas pieauguma mērīšanai (“bāzlīniju”).

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Čikāgas konvencija un Parīzes nolīgums

               Čikāgas konvencija (“Konvencija”) tiecas reglamentēt starptautisko gaisa transportu. Tā stājās spēkā 1947. gada 4. aprīlī, un ar to tika izveidota Starptautiskā civilās aviācijas organizācija (ICAO).

               ANO Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām pušu konferencē 2015. gada decembrī tika pieņemts Parīzes nolīgums, kura mērķis ir globālo temperatūras pieaugumu ierobežot krietni zem 2 °C salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni un tiekties temperatūras pieaugumu ierobežot līdz 1,5 °C. Visām ekonomikas nozarēm, arī starptautiskajai aviācijai, būtu jāpalīdz sasniegt šos emisijas samazinājumus.

               Visas ES dalībvalstis ir abu nolīgumu puses. ES un tās dalībvalstis ir Parīzes nolīguma puses un kopīgi ir apņēmušās samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas.

               2.2.Starptautiskā civilās aviācijas organizācija

               Starptautiskā civilās aviācijas organizācija ir viena no ANO specializētajām iestādēm. Organizācijas mērķi un uzdevumi ir izstrādāt starptautiskās aeronavigācijas principus un metodes un veicināt starptautiskā gaisa transporta plānošanu un attīstību. ES ir īpašā novērotāja daudzās ICAO struktūrās (asamblejā un citās tehniskajās struktūrās).

               2.3.Starptautiskās aviācijas radīto oglekļa emisiju izlīdzināšanas un samazināšanas shēma (CORSIA)

               Starptautiskos standartus un ieteicamo praksi (SARP) vides aizsardzības jomā – Starptautiskās aviācijas radīto oglekļa emisiju izlīdzināšanas un samazināšanas shēmu (CORSIA) – ICAO Padome 2018. gada 27. jūnijā savā 214. sesijā pieņēma kā Čikāgas konvencijas 16. pielikuma IV sējumu.

               Saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2018/2027
                  1
                dalībvalstis paziņoja ICAO par atšķirībām. Viena no galvenajām atšķirībām starp Direktīvu 2003/87/EK un CORSIA ir tas, ka Direktīvu 2003/87/EK piemēro neatkarīgi no lidmašīnu ekspluatantu valstspiederības. Principā tā attiecas uz lidojumiem no lidlauka vai uz lidlauku, kas atrodas tādas dalībvalsts teritorijā, uz kuru attiecas Līgums. To piemēro neatkarīgi no tā, vai lidojumi ir dalībvalstu un/vai EEZ valstu iekšienē un/vai starp tām.

               Standartu un ieteicamās prakses (SARP) II daļas 3.2. punktā (“CO2 izlīdzināšanas prasības”) noteikta “bāzlīnija” CORSIA aptverto maršrutu vidējām gada CO2 emisijām 2019. un 2020. gadā.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               3.1. Konteksts

               Aplūkojamais jautājums ir Covid-19 pandēmijas ietekme uz CORSIA bāzlīniju, ko izmanto, lai noteiktu nākotnes izlīdzināšanas prasības lidmašīnu ekspluatantiem nolūkā panākt oglekļneitrālu izaugsmi no 2020. gada.

               Pašreizējā Covid-19 pandēmija 2020. gadā būtiski samazinās starptautiskās aviācijas CO2 emisijas. Pandēmijas dēļ CORSIA bāzlīnija izveidosies ievērojami zemāka, ja netiks pārskatīta CORSIA bāzlīnijas definīcija, kas paaugstinās izlīdzināšanas prasības. Protams, tas atkarīgs arī no starptautiskās gaisa satiksmes atjaunošanās apmēra un pārmaiņām starptautiskās gaisa satiksmes CO2 emisiju apjomos.

               ICAO Aviācijas un vides aizsardzības komiteja (CAEP) ir veikusi aptuvenā apjoma analīzi ar mērķi noteikt Covid-19 pandēmijas ietekmi uz pieprasījumu pēc emisiju vienībām (izlīdzinājuma) saskaņā ar CORSIA, pamatojoties uz dažādiem scenārijiem, un izpētīt bāzlīnijas variantus.
                  2

               CAEP analīzē, kurā tika apsvērti bāzlīnijas varianti, no pastāvošā līdz 2019. gada emisiju vai emisiju vidējo rādītāju ilgākos gados izmantošanai vai pat ekstrapolētām aplēsēm par to, kādas emisijas varētu būt bijušas 2020. gadā, ja nebūtu krīzes, cita starpā tika konstatēts, ka

               –CO2 emisijas 2020. gadā var būt par kādiem 40 % zemākas nekā 2016. gadā prognozētais līmenis,

               –emisiju atskaites vērtības, salīdzinot ar pašreizējo CORSIA bāzlīniju, var būt par kādiem 18 % zemākas salīdzinājumā ar 2019. gada līmeni,

               –zemāka bāzlīnija var būtiski ietekmēt izlīdzināšanas prasību kopapjomu:

               ·izmēģinājuma posmā (2021–2023): no +280 % V veida atlabšanas scenārijā līdz +150 % U formas atlabšanas scenārijā ar paliekošu zudumu;

               ·visos posmos (2021–2035): no +45 % V veida atlabšanas scenārijā līdz −24 % U formas atlabšanas scenārijā ar paliekošu zudumu.

               –Bāzlīnijas nomaiņa ar 2019. gadu varētu radīt šādu izlīdzināšanas prasību kopapjomu:

               ·izmēģinājuma posmā (2021–2023): kļūst par nulli vai tuvojas nullei līdz 2023. gadam Covid-19 scenārijos un

               ·visos posmos (2021–2035): no −9 % V veida atlabšanas scenārijā līdz −32 % U veida atlabšanas scenārijā ar paliekošu zudumu.

               CAEP vadības grupas 2020. gada 11. maija sanāksmē aptuvenā apjoma analīzi vienprātīgi izvirzīja izskatīšanai ICAO Padomes 220. sesijā 2020. gada jūnijā.

               3.2. Ierosinātā nostāja

               Ņemot vērā vidisko efektivitāti saistībā ar ICAO mērķi nodrošināt oglekļneitrālu izaugsmi no 2020. gada, vajadzību nodrošināt atbalstu CORSIA apstākļos, ko radījusi Covid-19 pandēmija, un izvairīties no galveno CORSIA uzbūves elementu pazemināšanas, kā arī ICAO juridisko procesu, piesardzīga sākotnējā pieeja, kas pamatojas uz pašlaik pieejamo informāciju
                  3
               , būtu vajadzības gadījumā pieņemt CORSIA uzbūves korekciju, par atskaites punktu nosakot starptautiskās aviācijas CO2 emisijas, uz kurām CORSIA attiecas tikai 2019. gadā.

               ICAO Padomes lēmums šās sesijas laikā koriģēt CORSIA bāzlīniju būtu signāls, ka ICAO aktīvi rīkojas, lai pielāgotos krīzei un saglabātu valstu atbalstu CORSIA un dalību tajā. Lai lēmuma steidzamību līdzsvarotu ar vajadzību nodrošināt atbilstību ICAO pārvaldes noteikumiem, pēc šāda ICAO Padomes lēmuma var notikt apspriešanās ar valstīm vēstuļu apmaiņā un oficiāla pieņemšana sekojošajā ICAO Padomes 221. sesijā.

               Var būt lietderīgi veikt dažus attiecīgus CORSIA uzbūves elementu pielāgojumus, piemēram:

               –attiecīgu pielāgojumu iespējai izmantot 2020. gada emisijas par atsauci izlīdzināšanas prasību aprēķināšanai tā sauktajā “izmēģinājuma posmā”, t. i., pirmajos trīs brīvprātīgas dalības gados (2021–2023);

               –precizējumu, ka, aprēķinot izlīdzināšanas prasības attiecīgam gadam, nozares pieauguma koeficients nevar būt negatīvs, tādējādi novēršot to, ka negatīvas izlīdzināšanas prasības vienā gadā atceļ pozitīvas prasības citā tā paša atbilstības perioda gadā.

               Dažas valstis norādīja, ka tās varētu mēģināt izmantot iespējamo bāzlīnijas nomaiņas iespēju, lai aicinātu noteikt atšķirīgas bāzlīnijas atšķirīgām valstīm atkarā no to attīstības līmeņa, gada, kad tās pievienojušās CORSIA, vai citiem kritērijiem. Tādas izmaiņas būtu pretrunā Rezolūcijas A40-19 principiem un Čikāgas konvencijai un tās nediskriminēšanas principam un apdraudētu CORSIA pastāvēšanu.

               Ja būs vajadzīgi vairāki gadi, lai sasniegtu pirmskrīzes līmeni satiksmē un ar to saistītajās emisijās, augstāka 2019. gada emisiju bāzlīnija izmēģināšanas posmā drīzāk neradīs kompensācijas prasības vai tās būs niecīgas. Šajā sakarā jāatgādina, ka Asamblejas Rezolūcija A40-19 paredz CORSIA pārskatīšanu reizi trijos gados – pirmo 2022. gadā. Tajā noteikts, ka pārskatīšanai jāaptver novērtējums par panākto ceļā uz ICAO iecerēto mērķi no 2020. gada globālās neto oglekļa emisijas no starptautiskās aviācijas noturēt nemainīgā līmenī; shēmas tirgus un izmaksu ietekme uz valstīm un lidmašīnu ekspluatantiem un starptautisko aviāciju; un shēmas uzbūves elementu funkcionēšana; un jāpadomā par shēmas uzlabojumiem, kuri balstītu Parīzes nolīguma mērķus, sevišķi ilgtermiņa temperatūras mērķvērtības; un arī padomāt par shēmas uzbūves elementu atjaunināšanu, lai uzlabotu īstenošanu, paaugstinātu efektivitāti un minimalizētu tirgus kropļošanu.

               Tādas pārskatīšanas būtiskumu pastiprina vajadzība nodrošināt saskaņotību ar ilgtermiņa vēlamo CO2 emisijas samazināšanas mērķi, kas Asamblejai jāizskata.

               Atkarā no starptautiskās gaisa satiksmes atjaunošanās līmeņa un no tā, cik lielā mērā CORSIA veicina ilgtermiņa mērķa sasniegšanu CO2 emisiju samazināšanas jomā, var būt svarīgi turpmākā pārskatīšanā pārlūkot CORSIA mērķu vērienīgumu, iespējams, ietverot jautājumu par bāzlīniju. CORSIA mērķu līmeņa paaugstināšana atbilstu Savienības nostājai, kas izklāstīta Padomes Lēmumā (ES) 2016/915.

               Izmaiņas Savienības nostājā attiecībā uz CORSIA, ko izraisījusi Civid-19 pandēmija, neietekmētu ES atbalstu politikai, kas ir pamatā ICAO iecerētajam mērķim no 2020. gada panākt oglekļneitrālu izaugsmi, kā noteikts Asamblejas rezolūcijā A40-19.

               4.Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

               Ierosinātais lēmums saskan ar pārējo Savienības politiku, it īpaši ar enerģētikas, vides un transporta politiku, un to papildina.

               5.Juridiskais pamats

               5.1.Procesuālais juridiskais pamats

               5.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               LESD 218. panta 9. punktu piemēro neatkarīgi no tā, vai Savienība ir attiecīgās struktūras locekle, vai nolīguma puse
                  4
               .

               5.1.2.Piemērošana šajā gadījumā

               Akts (CORSIA SARP), ko ICAO Padome var tikt aicināta grozīt, ir akts, kam ir juridiskas sekas. Iecerētais akts var izšķirīgi ietekmēt Savienības tiesību saturu, sevišķi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/87/EK. Paredzētais akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               5.2.Materiālais juridiskais pamats

               Saskaņā ar LESD 191. pantu un 192. panta 1. punktu Eiropas Savienība palīdz sasniegt šos un citus šādus mērķus: saglabāt, aizsargāt un uzlabot vides kvalitāti, veicināt starptautiska mēroga pasākumus, kas risina reģionu un pasaules vidiskās problēmas, it īpaši – cīnīties ar klimata pārmaiņām.

               5.2.1.Principi

               Materiālais juridiskais pamats lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens no tiem ir atzīstams par galveno, bet otram ir pakārtota nozīme, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               5.2.2.Piemērošana šajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz klimata politiku starptautiskās aviācijas kontekstā.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 192. panta 1. punkts.

               5.3.Slēdziens

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam jābūt LESD 192. panta 1. punktam saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               2020/0096 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               ar ko Padomes Lēmumā (ES) 2016/915 groza atsauces periodu, ko paredzēts izmantot CO2 emisiju pieauguma mērīšanai, lai CORSIA kontekstā ņemtu vērā Covid-19 pandēmijas sekas

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192 panta 1. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Čikāgas Konvencija par starptautisko civilo aviāciju (“Konvencija”), kuras mērķis ir regulēt starptautisko gaisa transportu, stājās spēkā 1947. gada 4. aprīlī. Ar to tika izveidota Starptautiskā civilās aviācijas organizācija (ICAO).

               (2)Visas Savienības dalībvalstis ir Konvencijas līgumslēdzējas valstis un ICAO locekles, bet Savienībai ir novērotājas statuss dažās ICAO struktūrās.

               (3)2015. gada decembrī ANO Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām 21. pušu konferencē tika pieņemts Parīzes nolīgums, kura mērķis ir globālo temperatūras pieaugumu ierobežot krietni zem 2 °C salīdzinājumā ar pirmsindustriālā laikmeta līmeni un tiekties temperatūras pieaugumu ierobežot līdz 1,5 °C. Sasniegt šos emisijas samazinājumus būtu jāpalīdz visām ekonomikas nozarēm, arī starptautiskajai aviācijai.

               (4)ICAO 39. asambleja 2016. gadā ar Rezolūciju A39-3 nolēma izstrādāt globālu tirgus mehānismu, ar kuru starptautiskās aviācijas radītās siltumnīcefekta gāzu emisijas ierobežotu 2020. gada līmenī. Savienības nostāja jautājumos par šāda mehānisma un tā dažādo detalizēto elementu izstrādi un pieņemšanu ir noteikta Padomes Lēmumā (ES) 2016/915
                  5
               . Šis lēmums atspoguļo to, ka attiecīgajiem lēmumiem, ko pieņēmusi ICAO Padome, kas ir ar nolīgumu izveidota struktūra, ir juridiskas sekas. Tie var kļūt saistoši saskaņā ar Konvenciju un tajā noteiktajās robežās, un tie var kļūt saistoši arī Savienībai un tās dalībvalstīm saskaņā ar spēkā esošajiem starptautiskajiem nolīgumiem par gaisa transportu.

               (5)ICAO padome tās 214. sesijas desmitajā sanāksmē 2018. gada 27. jūnijā pieņēma konvencijas 16. pielikuma IV sējuma pirmo izdevumu: Starptautiskie standarti un ieteicamā prakse vides aizsardzības jomā – Starptautiskās aviācijas radīto oglekļa emisiju izlīdzināšanas un samazināšanas shēma (“CORSIA”). Šajā aktā cita starpā tiek noteiktas emisijas vērtības, ko izmanto, lai aprēķinātu pieauguma koeficientus (gan nozares pieauguma koeficients, gan lidmašīnu ekspluatantu pieauguma koeficienti). Šīs vērtības nosaka kā CORSIA aptverto starptautiskās aviācijas CO2 emisiju vidējo vērtību 2019. un 2020. gadā (nozares līmenī un individuālo lidmašīnu ekspluatantu līmenī).

               (6)Atbilstoši Padomes Lēmumam (ES) 2018/2027
                  6
                dalībvalstis ir paziņojušas ICAO par atšķirībām starp Direktīvu 2003/87/EK un minētajiem standartiem un ieteicamo praksi.

               (7)Pašreizējā Covid-19 pandēmija 2020. gadā būtiski samazinās starptautiskās aviācijas CO2 emisijas
                  7
               . Tādējādi tiks arī ievērojami samazinātas CORSIA emisiju vērtības, ko izmanto, lai aprēķinātu pieauguma koeficientus
                  8
               . Ja šīs vērtības netiks grozītas, tas var beigties ar ievērojami augstākām izlīdzināšanas prasībām atkarā no starptautiskās gaisa satiksmes atjaunošanās apmēra un pārmaiņām starptautiskās gaisa satiksmes CO2 emisiju apjomos.

               (8)Izskatās un ir patiešām svarīgi, ka ICAO Padome 220. sesijā, kas notiks 2020. gada 8.–26. jūnijā, pieņems lēmumu par to emisiju vērtību grozīšanu, kuras izmanto, lai aprēķinātu CORSIA pieauguma koeficientus, precīzāk, par vērā ņemto atskaites periodu (“bāzlīnijas periods”). Alternatīvu galīgo lēmumu šajā jautājumā var pieņemt sekojošajā ICAO Padomes 221. sesijā. Šis scenārijs var īstenoties sevišķi tad, ja ICAO Padome uzskatīs, ka pirms lēmuma pieņemšanas būtu jāsarīko apspriešanās, nosūtot valstīm vēstules.

               (9)Tāpat kā pati CORSIA, katrs tās noteikumu grozījums ir lēmums, ko pieņēmusi ar nolīgumu izveidota struktūra un kam ir juridiskas sekas.

               (10)Lai gan Savienība un tās dalībvalstis ir konsekventi atbalstījušas pasaules mēroga mērķi starptautiskās aviācijas radīto siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanai, nepārsniedzot 2020. gada līmeni, pašreizējos apstākļos šķiet, ka atsauce uz 2019. gadu kā bāzlīnijas periodu ir vistuvākais iespējamais aizstājējs, pamatojoties uz reāliem datiem, lai atspoguļotu ICAO 2020. gada ilgtermiņa mērķi – oglekļneitrālu izaugsmi, kā noteikts Rezolūcijā A 39-3. Ņemot vērā iepriekš minēto un lai saglabātu pietiekamu atbalstu un galvenos CORSIA uzbūves elementus, un pamatojoties uz pašlaik pieejamo informāciju, šķiet lietderīgi 2019. gada kalendāru pieņemt par vienotu bāzlīnijas periodu.

               (11)Nav atbalstāma pašreizējās debatēs ierosinātā alternatīva noteikt atšķirīgas bāzlīnijas atšķirīgām valstīm atkarā no to attīstības līmeņa, pievienošanās CORSIA gada vai citiem kritērijiem. Tas pārkāptu nediskriminēšanas principu, kā atgādināts Rezolūcijā A40-19, un varētu apdraudēt CORSIA pastāvēšanu tās pašreizējā formā.

               (12)Tāpēc Padomes Lēmums (ES) 2016/915 jāgroza, lai Savienība un tās dalībvalstis par vienoto bāzlīnijas periodu varētu pieņemt 2019. kalendāro gadu.

               (13)Turpina piemērot regulāras pārskatīšanas principu. Šajā sakarā jāatgādina, ka Asamblejas Rezolūcija A40-19 paredz CORSIA pārskatīšanu reizi trijos gados – pirmo 2022. gadā. Pārskatīšanas nozīme aug līdz ar laiku, kas vajadzīgs, lai nozare sasniegtu satiksmes un ar to saistīto emisiju pirmskrīzes līmeni. Lēnas atlabšanas gadījumā paredzams, ka 2019. gada emisiju bāzlīnijas dēļ CORSIA “izmēģinājuma posmā” (2021.–2023. gads) nebūs izlīdzināšanas prasību vai to būs pavisam maz
                  9
               . Tādas pārskatīšanas būtiskumu pastiprina vajadzība nodrošināt saskaņotību ar ilgtermiņa vēlamo CO2 emisijas samazināšanas mērķi, kas jāizskata Asamblejai.

               (14)Attiecībā uz visām ekonomikas nozarēm, kas veicina CO2 emisiju samazināšanu, aviācija kopš 2012. gada to ir veicinājusi ar tās iekļaušanu ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā. Komisija ziņos Eiropas Parlamentam un Padomei un iesniegs priekšlikumu attiecīgi īstenot CORSIA, kas atbilst tam, lai nodrošinātu aviācijas ieguldījumu Savienības 2030. gada saistību izpildē siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanā visas tautsaimniecības mērogā.

               (15)Attiecīgi jāgroza Padomes Lēmums (ES) 2016/915,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Padomes Lēmuma (ES) 2016/915 pielikumu groza saskaņā ar šā lēmuma pielikumu.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

               Briselē,

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

                     (1)

                        Padomes Lēmums (ES) 2018/2027 (2018. gada 29. novembris) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskajā Civilās aviācijas organizācijā attiecībā uz Starptautisko standartu un ieteicamās prakses vides aizsardzības jomā pirmo izdevumu – Starptautiskās aviācijas radīto oglekļa emisiju izlīdzināšanas un samazināšanas shēma (CORSIA) (OV L 325, 20.12.2018., 25. lpp.).

                     (2)

                        Attiecīgus pētījumus veikušas arī IATA, ICSA un citas organizācijas. Sk., piem.,

                  https://www.iata.org/en/policy/environment/corsia/

                        vai https://www.edf.org/sites/default/files/documents/COVID_CORSIA_baseline_analysis.pdf.

                     (3)

                        Sevišķi no ICAO CAEP.

                     (4)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, EU:C:2014:2258, 64. punkts.

                     (5)

                        Padomes Lēmums (ES) 2016/915 (2016. gada 30. maijs) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem attiecībā uz starptautisku aktu, kurš jāizstrādā ICAO struktūrās un kurš ir paredzēts, lai no 2020. gada īstenotu vienotu globālu tirgus pasākumu attiecībā uz starptautiskās aviācijas radītajām emisijām (OV L 153, 10.6.2016., 32. lpp.).

                     (6)

                        Padomes Lēmums (ES) 2018/2027 (2018. gada 29. novembris) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskajā Civilās aviācijas organizācijā attiecībā uz Starptautisko standartu un ieteicamās prakses vides aizsardzības jomā pirmo izdevumu – Starptautiskās aviācijas radīto oglekļa emisiju izlīdzināšanas un samazināšanas shēma (CORSIA) (OV L 325, 20.12.2018., 25. lpp.).

                     (7)

                        CO2 emisijas 2020. gadā var būt par kādiem 40 % zemākas nekā 2016. gadā prognozētais līmenis (ICAO CAEP, 11 May 2020).

                     (8)

                        Emisiju atskaites vērtības CORSIA bāzlīnijai var būt par kādiem 18 % zemākas salīdzinājumā ar 2019. gada līmeni (ICAO CAEP, 11 May 2020).

                     (9)

                        ICAO CAEP, 11 May 2020.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 19.5.2020
            COM(2020) 219 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes Lēmumam,
            ar ko Padomes Lēmumā (ES) 2016/915 groza atsauces periodu, ko paredzēts izmantot CO2 emisiju pieauguma mērīšanai, lai CORSIA kontekstā ņemtu vērā Covid-19 pandēmijas sekas

               PIELIKUMS

               Padomes Lēmuma (ES) 2016/915 pielikumu groza šādi:

               aiz otrā ievilkuma ievieto šādu:

               “– lai tiktu ierēķināta Covid-19 pandēmijas ietekme uz 2020. gada emisijām, piekrīt, ka pieauguma koeficientu aprēķināšanai izmantojamās CORSIA noteiktās emisijas vērtības groza tā, ka tās attiecas tikai uz emisiju līmeņiem 2019. gadā;”.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 24.7.2020
            COM(2020) 332 final
            2020/0150(CNS)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar kuru Francijai atļauj piemērot samazinātu konkrētu netiešo nodokļu likmi Gvadelupā, Francijas Gviānā, Martinikā un Reinjonā ražotam “tradicionālajam” rumam
            {SWD(2020) 141 final}

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               Francijas tālāko reģionu tradicionālajam rumam kopš 1923. gada piemēro īpašu akcīzes nodokļa režīmu Francijas kontinentālajā tirgū. Kopš iekšējā tirgus izveides un akcīzes nodokļu saskaņošanas Eiropā šis īpašais akcīzes nodokļa režīms tika turpināts ar ES piekrišanu.

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Šis priekšlikums attiecas uz Padomes lēmumu, lai aizstātu spēkā esošo Padomes Lēmumu Nr. 189/2014/ES (2014. gada 20. februāris)
                  1
               , kas pieņemts, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 349. pantu. Saskaņā ar minēto pantu ir atļauti īpaši pasākumi attiecībā uz tālākajiem reģioniem, jo, kā tajā ir atzīts, pastāvīgie ierobežojumi, viens otru papildinot, nopietni kavē attīstību un ietekmē to ekonomisko un sociālo stāvokli. Tajā ir noteikts, ka šādi pasākumi ir atļauti ar nosacījumu, ka tie neapdraud Savienības tiesiskā regulējuma integritāti un saskaņu, arī iekšējo tirgu un kopējo politiku. Ar šo lēmumu Francijai atļauj piemērot samazinātu konkrētu netiešo nodokļu likmi
                  2
                tradicionālajam rumam, kas ražots Francijas attālākajos reģionos Gvadelupā, Francijas Gviānā, Martinikā un Reinjonā, ja to transportē uz kontinentālo Franciju un tur patērē. Netiešo nodokļu samazinājums nedrīkst pārsniegt 50 % no Francijas standarta akcīzes nodokļa alkoholam, un tas ir ierobežots līdz ikgadējai kvotai, kuras apmērs ir 144 000 hektolitru tīra spirta. Šīs atkāpes termiņš beidzas 2020. gada 31. decembrī.

               Šā režīma mērķis ir kompensēt tradicionālā ruma augstākas ražošanas izmaksas Francijas attālākajos reģionos un garantēt piekļuvi tirgum Francijas kontinentālajā daļā, kas ir tā galvenais noieta tirgus. Neizdevīgos konkurences apstākļus, ar kuriem saskaras ekonomikas dalībnieki, izraisa Francijas tālāko reģionu nošķirtība, atrašanās uz salām, nelielā platība, sarežģītais reljefs un klimats, kā arī ekonomiskā atkarība no dažiem produktiem, jo īpaši no cukurniedru-cukura-ruma vērtības ķēdes, kas būtiski kavē to ekonomisko attīstību.

               Pamatojoties uz šim priekšlikumam pievienoto analītisko dokumentu, kurā analizēts pašreizējais režīms, kā arī iespējamo risinājumu potenciālā ietekme laikposmā pēc 2020. gada, Komisija ierosina atjaunot režīmu līdz 2027. gadam, palielinot gada kvotu līdz 153 000 hektolitriem tīra spirta (hl tīra spirta). Maksimālā likme samazinājumam tiek saglabāta 50 % apmērā. Gada kvotas palielinājums līdz 153 000 hl tīra spirta atbilst vēsturiskajam kvotas palielinājumam, kas veicinās ražošanas pieaugumu un ir pietiekams, lai samazinātu vajadzību pēc turpmākiem grozījumiem pirms jaunā lēmuma septiņu gadu termiņa beigām. Tas novērsīs konstatēto fiksētās kvotas problēmu, kuras dēļ kvotas tika periodiski koriģētas, izdarot grozījumus Padomes lēmumos, kurus parasti piemēro ar atpakaļejošu spēku. Tas ir negatīvi ietekmējis ražotāju spēju plānot ražošanu un dažos gadījumos – to ilgtermiņa ieguldījumus. Nelielais kvotas palielinājums nodrošina arī atbilstību sabiedrības veselības un konkurences politikai.

               Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem politikas jomā

                  2017. gada paziņojumā par stratēģisko partnerību ar ES tālākajiem reģioniem
                     3
                   tika norādīts, ka tālākie reģioni joprojām saskaras ar nopietnām problēmām, no kurām daudzas ir pastāvīgas. Minētajā paziņojumā ir izklāstīta Komisijas pieeja šo reģionu atbalstam, izmantojot to unikālos resursus un identificējot jaunas nozares nolūkā veicināt izaugsmi un nodarbinātību.

                  Šajā saistībā šā priekšlikuma mērķis ir atbalstīt Francijas tālākos reģionus to resursu izmantošanā, lai veicinātu vietējo izaugsmi un nodarbinātību niedru cukura un ruma nozarē. Šis priekšlikums papildina attālu un salu reģionu īpašo attīstības problēmu pārvarēšanas programmu (POSEI)
                     4
                  , kuras mērķis ir atbalstīt primāro nozari un izejvielu ražošanu.

               Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

                  Priekšlikums atbilst 2015. gada vienotā tirgus stratēģijai
                     5
                  , saskaņā ar kuru Komisija plāno izveidot dziļāku un taisnīgāku vienoto tirgu, kas dos labumu visām ieinteresētajām personām. Viens no ierosinātā pasākuma mērķiem ir mazināt papildu izmaksas, kas rodas tālāko reģionu uzņēmumiem un kavē to pilnīgu dalību vienotajā tirgū. Ņemot vērā ierobežotos apjomus (attiecīgā ruma apjoms veido mazāk nekā 1,5 % no alkoholisko dzērienu patēriņa Francijā), nav sagaidāma negatīva ietekme uz vienotā tirgus netraucētu darbību.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               Juridiskais pamats

                  Juridiskais pamats ir LESD 349. pants. Saskaņā ar minēto noteikumu Padome var pieņemt īpašus noteikumus ar mērķi pielāgot līgumu piemērošanu ES tālākajiem reģioniem.

               Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Saskaņā ar LESD 349. pantu vienīgi Padomei ir pilnvaras pieņemt īpašus pasākumus, lai, ņemot vērā pastāvīgos ierobežojumus, kas ietekmē tālāko ES reģionu ekonomisko un sociālo situāciju, pielāgotu līgumu piemērošanu, arī kopējo politiku, šiem reģioniem. Tas attiecas arī uz atļaujām atkāpties no LESD 110. panta. Tāpēc Padomes lēmuma priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam.

               Proporcionalitāte

                  Šis priekšlikums atbilst Līguma par Eiropas Savienību 5. panta 4. punktā noteiktajiem proporcionalitātes principiem. Ierosinātie grozījumi nepārsniedz to, kas ir nepieciešams, lai atrisinātu attiecīgās problēmas un tādējādi sasniegtu Līguma mērķus nodrošināt iekšējā tirgus pareizu un efektīvu darbību.

                  Kvota 153 000 hl tīra spirta atbilst vēsturiskai ruma produkcijas ikgadējai pieauguma likmei 2 %.

               Juridiskā instrumenta izvēle

                  Tiek ierosināts Padomes lēmums, ar ko aizstāj Padomes Lēmumu Nr. 189/2014/ES.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANOS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes

                  Ārējais pētījums apstiprināja šā režīma nozīmi, jo tālāko reģionu ražotājiem joprojām ir augstākas ražošanas izmaksas nekā ražotājiem kontinentālajā daļā, kuras pašlaik kompensē akcīzes nodokļa samazinājums.

               Šis ruma ražošanas pieaugums palielināja pieprasījumu pēc cukurniedrēm, un pētījumā tika lēsts, ka režīms ir radījis 53 000 tonnas cukurniedru, kā rezultātā cukurniedru cukura ruma vērtības ķēdē tika radītas 400 darbvietas. Pētījumā tika konstatēts, ka finansiālā ziņā izmaksas pārsniedz režīma priekšrocības. Francijas attālāko reģionu ekonomikā rumam ir būtiska nozīme, kas ir jāņem vērā, nosakot režīma vispārējo efektivitāti.

                  Neraugoties uz Francijas attālāko reģionu tradicionālā ruma tirgus daļa samazināšanos, pētījumā tika konstatēts, ka absolūtā izteiksmē režīms kopumā efektīvi saglabā piekļuvi Francijas kontinentālās daļas tirgum.

                  Tomēr kvotu mehānisms samazina režīma vispārējo efektivitāti. Pētījumā arī norādīts, ka, uzlabojot uzraudzības sistēmu, vispārējo efektivitāti varētu palielināt.

                  Visbeidzot, pētījumā tika konstatēts, ka režīms joprojām atbilst citām saistītām ES politikas jomām.

               Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Pamatojot pašreizējā režīma analīzi, ārējā pētījuma ietvaros no visām ieinteresētajām personām tika saņemtas atbildes anketu, interviju un diskusiju veidā. Sabiedriskā apspriešana — lai gan dalība tajā bija ierobežota — deva iespēju saņemt atbildes no plašāka ieinteresēto personu loka (kopumā desmit atbildes); piecas atbildes tika saņemtas no ES iedzīvotājiem, divas no ekonomikas dalībniekiem, viena no nevalstiskas organizācijas, viena no arodbiedrības un viena no uzņēmumu asociācijas.

               Ietekmes novērtējums

                  Šīs iniciatīvas pamatā ir šādi divi secīgi pasākumi: pašreizējā režīma ex-post izvērtējums un uzreiz pēc tā veikts perspektīvais novērtējums. Šāds novērtējums par pašreizējā režīma turpināšanas un, iespējams, izmaiņu potenciālo ietekmi, ir izklāstīts analītiskā dokumentā, kurā izvērtējums iekļauts kā pielikums. Minētais dokuments balstās uz ārēju pētījumu un dalībvalsts sniegto informāciju.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Priekšlikums neietekmē Eiropas Savienības budžetu, jo visus ieņēmumus no akcīzes nodokļiem saņem dalībvalstis.

               5.CITI ELEMENTI

               •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība

                  Atkāpes īstenošanas un darbības uzraudzība būs Francijas iestāžu un Komisijas uzdevums, tāpat kā tas bijis līdz šim.

                  Francija tiks aicināta līdz 2025. gada 30. septembrim iesniegt ziņojumu par laikposmu no 2019. līdz 2024. gadam. Šajā ziņojumā jāiekļauj:

               ·informācija par papildu izmaksām saistībā ar ražošanu;

               ·informācija par ekonomikas izkropļojumiem un ietekmi uz tirgu;

               ·informācija, pamatojoties uz kuru var novērtēt efektivitāti, lietderību un saskaņu ar citām ES politikas jomām;

               ·informācija par jauno tiesību aktu aktualitāti un to ES pievienoto vērtību.

                  Sagatavojot ziņojumu, būtu arī jācenšas no visām attiecīgajām ieinteresētajām personām ievākt informāciju par tām radušos papildu ražošanas izmaksu un atbilstības nodrošināšanas izmaksu apmēru un attīstību, kā arī par jebkādiem tirgus izkropļojumu gadījumiem.

                  Lai nodrošinātu, ka Francijas iestāžu ievāktā informācija satur datus, kas Komisijai vajadzīgi nolūkā pieņemt uz informāciju balstītu lēmumu par shēmas derīgumu un dzīvotspēju nākotnē, Komisija izstrādās īpašas norādes par iesniedzamo informāciju. Šādas norādes, ciktāl iespējams, būs tādas pašas, kā citām līdzīgām shēmām, kas attiecas uz ES tālākajiem reģioniem un ko reglamentē līdzīgi tiesību akti.

                  Tādējādi Komisija varēs novērtēt, vai atkāpi pamatojošie iemesli joprojām pastāv, vai Francijas piešķirtā fiskālā priekšrocība joprojām ir samērīga un vai ir iespējami atkāpes no nodokļu noteikumiem sistēmai alternatīvi pasākumi, ņemot vērā to starptautisko dimensiju.

                  Ziņojuma struktūra un tajā iekļaujamie dati ir iekļauti priekšlikuma 1. pielikumā.

               2020/0150 (CNS)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar kuru Francijai atļauj piemērot samazinātu konkrētu netiešo nodokļu likmi Gvadelupā, Francijas Gviānā, Martinikā un Reinjonā ražotam “tradicionālajam” rumam

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 349. pantu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu
                  6
               ,

               saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,

               tā kā:

               (1)Padomes Lēmums 189/2014/EK
                  7
                ļauj Francijai “tradicionālajam” rumam, kas ražots Gvadelupā, Franču Gvinejā, Martinikā un Reinjonā un tiek pārdots kontinentālajā Francijā, piemērot zemāku akcīzes nodokļa likmi, kas varētu būt zemāka par minimālo akcīzes nodokļa likmi, kura noteikta Padomes Direktīvā 92/84/EEK, bet ne zemāka par 50 % no standarta valsts akcīzes nodokļa likmes alkoholam. Akcīzes nodokļa likmes samazinājums ir attiecas tikai uz ikgadējo kvotu, kuras apjoms ir 144 000 hl tīra spirta. Minētā atkāpe zaudē spēku 2020. gada 31. decembrī.

               (2)Francijas iestādes 2019. gada 18. oktobrī lūdza Komisiju iesniegt priekšlikumu Padomes lēmumam, ar ko vēl uz septiņiem gadiem – no 2021. gada 1. janvāra līdz 2027. gada 31. decembrim – pagarina Lēmumā 189/2014/EK noteiktās atļaujas termiņu ar lielāku kvotu.

               (3)Ņemot vērā vietējā tirgus nelielo apjomu, attiecīgo četru tālāko reģionu, uz kuriem attiecas šī atļauja, spirta destilācijas rūpnīcas savu darbību var attīstīt vienīgi tad, ja tām ir pietiekama piekļuve kontinentālās Francijas tirgum, kas ir šo rūpnīcu ruma galvenais noieta tirgus (65 % no ruma). “Tradicionālā” ruma grūtības konkurēt Savienības tirgū ir saistītas ar diviem parametriem: augstākas ražošanas izmaksas un lielāki nodokļi par pudeli, jo “tradicionālais” rums parasti tiek tirgots ar augstāku alkohola saturu un lielākās pudelēs.

               (4)Cukurniedru cukura ruma vērtības ķēdes ražošanas izmaksas šajos četros tālākajos reģionos ir augstākas nekā pārējos pasaules reģionos. Jo īpaši nošķirtība, sarežģītais reljefs un klimats šajos četros attālākajos reģionos ievērojami ietekmē sastāvdaļu un ražošanas izmaksas. Turklāt darbaspēka izmaksas ir augstākas nekā kaimiņvalstīs, jo Gvadelupā, Franču Gvinejā, Martinikā un Reinjonā ir piemērojami Francijas tiesību akti sociālajā jomā. Šiem attālākajiem reģioniem arī piemēro Savienības vides un drošības standartus, kas ietver būtiskus ieguldījumus un izmaksas, kuras nav tieši saistītas ar produktivitāti, pat ja daļu no šādiem ieguldījumiem līdzfinansē Savienības struktūrfondi. Turklāt šīs attālāko reģionu destilācijas rūpnīcas ir mazākas par starptautisku grupu destilācijas rūpnīcām. Tas rada augstākas ražošanas izmaksas uz ražošanas vienību.

               (5)“Tradicionālais” rums, ko pārdod kontinentālajā Francijā, parasti ir sapildīts lielākās pudelēs (36 % ruma tiek pārdots 1 litra pudelēs) un ar augstāku alkohola saturu (no 40° līdz 59°) nekā konkurējošie produkti uz ruma bāzes, ko parasti pārdod 0,7 litru pudelēs ar spirta saturu 37,5°. Lielāks spirta saturs savukārt rada augstākus akcīzes nodokļus, lielāku vignette sécurité sociale (VSS) un arī augstāku pievienotās vērtības nodokli (PVN) par pārdoto litru ruma. Tādējādi samazinātā akcīzes nodokļa likme, kas nav zemāka par 50 % no standarta valsts akcīzes nodokļa likmes alkoholam, joprojām ir proporcionāla kumulatīvajām papildu izmaksām, augstāku ražošanas izmaksu, augstāka akcīzes nodokļa, kā arī VSS un PVN dēļ.

               (6)Būtu arī jāņem vērā papildu izmaksas, ko rada desmit gadus ilga tirgošanas prakse, saskaņā ar kuru “tradicionālais” rums tiek pārdots ar augstāku spirta saturu un līdz ar to rada lielākus nodokļus.

               (7)Nodokļu priekšrocībām, kas attiecas gan uz saskaņotajiem akcīzes nodokļiem, gan apstiprināmo VSS, ir jāsaglabā proporcionalitāte, lai neapdraudētu Savienības tiesiskās kārtības integritāti un saskanību, tostarp aizsargājot netraucētu konkurenci vienotā tirgū un valsts atbalsta politiku.

               (8)Fiskālā priekšrocība līdz šim nav ietekmējusi vienoto tirgu, jo tradicionālā ruma tirgus daļa pēdējos gados ir samazinājusies par 11 %, pateicoties pieaugošajam alkoholisko dzērienu uz ruma bāzes patēriņam.

               (9)Lai izvairītos no tā, ka tiek būtiski ierobežota Francijas tālāko reģionu ekonomiskā attīstība, un lai nodrošinātu cukurniedru cukura ruma ražošanas nozares un tās nodrošināto darbvietu turpmāku pastāvēšanu, Francijas tālākajos reģionos, ir jāatjauno un jāpalielina Lēmumā 189/2014/ES paredzētās atļaujas gada kvota.

               (10)Lai nodrošinātu to, ka šis lēmums neapdraud vienoto tirgu, būtu jānosaka, ka aizjūras departamentu izcelsmes rumu, uz kuriem attiecas šis pasākums, noteiktais daudzums ir153 000 hektolitri tīra spirta gadā.

               (11)Tā kā nodokļu atvieglojums nepārsniedz to, kas ir nepieciešams, lai izlīdzinātu papildu izmaksas, un, ņemot vērā, ka attiecīgais produkcijas apjoms ir neliels un nodokļu atvieglojums nepārsniedz patēriņu kontinentālajā Francijā, pasākums neapdraud Savienības tiesiskā regulējuma vienotību un saskanību.

               (12)Lai Komisija varētu novērtēt, vai joprojām tiek izpildīti nosacījumi, kas pamato atļaujas piešķiršanu, Francijas iestādēm līdz 2025. gada 30. septembrim būtu jāiesniedz Komisijai uzraudzības ziņojums.

               (13)Šis lēmums neskar iespējamo LESD 107. un 108. panta piemērošanu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Atkāpjoties no Līguma 110. panta, Francijai ir atļauts kontinentālajā Francijā “tradicionālajam” rumam, kas ražots Gvadelupā, Franču Gvinejā, Martinikā un Reinjonā, pagarināt piemērošanas termiņu akcīzes nodokļa likmei, kas ir zemāka nekā pilna alkoholisko dzērienu likme, kā noteikts Direktīvas 92/84/EEK
                  8
                3. pantā, un nodevas likmei, ko sauc par “cotisation sur les boissons alcooliques” (VSS), kas ir zemāka nekā pilna likme, kas būtu jāpiemēro saskaņā ar valsts tiesību aktiem.

               2. pants

               1. pantā noteikto atkāpi līdz 2021. gada 24. maijam piemēro attiecībā uz rumu, kurš definēts II pielikuma 1. punkta f) apakšpunktā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 110/2008
                  9
                , un no 2021. gada 25. maija piemēro attiecībā uz rumu, kurš definēts I pielikuma 1. punkta g)apakšpunkta i) punktā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2019/787
                  10
                kas ražots Gvadelupā, Franču Gvijānā, Martinikā vai Reinjonā no ražošanas vietā ievāktām cukurniedrēm, kurā gaistošo vielu daudzums (izņemot etilspirtu un metilspirtu) ir 225 grami vai vairāk uz hektolitru tīra spirta un faktiskā spirta koncentrācija ir 40 tilpumprocenti vai vairāk.

               3. pants

               (1)Attiecībā uz šā lēmuma 1. pantā minētajām akcīzes nodokļa un VSS samazinātajām likmēm, kas piemērojamas šā lēmuma 2. pantā minētajam rumam, ir noteikta ikgadēja kvota, kuras apjoms nepārsniedz 153 000 hl tīra spirta.

               (2)Šā lēmuma 1. pantā minētās VSS un akcīzes nodokļa samazinātās likmes katra var būt zemāka par minimālo akcīzes nodokļa likmi alkoholiskajiem dzērieniem, kas noteikta Direktīvā 92/84/EEK, bet nav zemāka par 50 % no pilnās likmes alkoholiskajiem dzērieniem, kas noteikta saskaņā ar Direktīvas 92/84/EEK 3. pantu, vai pilnās likmes alkoholiskajiem dzērieniem attiecībā uz VSS.

               (3)Kumulatīvā fiskālā priekšrocība, kas atļauta saskaņā ar šā panta 2. punktu, ir ne vairāk kā 50 % no pilnās likmes alkoholiskajiem dzērieniem, kas noteikta saskaņā ar Direktīvas 92/84/EEK 3. pantu.

               4. pants

               Francija vēlākais līdz 2025. gada 30. septembrim iesniedz Komisijai uzraudzības ziņojumu, lai tā varētu novērtēt, vai joprojām tiek izpildīti nosacījumi, kas pamato 1. pantā noteiktās atļaujas piešķiršanu. Ziņojumā iekļauj pielikumā prasīto informāciju.

               5. pants

               Šo lēmumu piemēro no 2021. gada 1. janvāra līdz 2027. gada 31. decembrim.

               6. pants

               Šis lēmums ir adresēts Francijas Republikai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 59, 28.2.2014., 1. lpp.

                     (2)

                        Netiešie nodokļi ir akcīzes nodokļi un “vignette sécurité sociale” (VSS). Akcīzes nodokļi ir netiešie nodokļi par konkrētu ražojumu, piemēram, alkohola un tabakas pārdošanu vai izmantošanu, un tos parasti piemēro kā summu par konkrētu ražojuma daudzumu, piemēram, par 1000 litriem. Visi ieņēmumi no akcīzes nodokļiem pilnībā nonāk dalībvalstu rīcībā. VSS ir sociālā nodrošinājuma iemaksa, ko iekasē par Francijā pārdotajiem alkoholiskajiem dzērieniem, lai novērstu pārmērīga etilspirta patēriņa draudus veselībai. VSS iekasē papildus valsts akcīzes nodoklim.

                     (3)

                        COM (2017) 623 final.

                     (4)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 228/2013 (2013. gada 13. marts).

                     (5)

                        Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas
                        Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Vienotā tirgus pilnīgošana – plašākas iespējas cilvēkiem un uzņēmējdarbībai” (COM (2015) 550 final), 4. lpp.

                     (6)

                        OV C XXX, XXX, XXX. lpp.

                     (7)

                  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/LV/TXT/?uri=celex%3A32014D0189

                     (8)

                        Padomes Direktīva 92/84/EEK (1992. gada 19. oktobris) par spirta un alkoholisko dzērienu akcīzes nodokļa likmju saskaņošanu (OV L 316, 31.10.1992., 29. lpp.).

                     (9)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 15. janvāra Regula (EK) Nr. 110/2008 par stipro alkoholisko dzērienu definīciju, aprakstu, noformējumu, marķējumu un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību un ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 1576/89 (OV L 39, 13.2.2008., 16. lpp.).

                     (10)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/787 (2019. gada 17. aprīlis) par stipro alkoholisko dzērienu definīciju, aprakstu, noformējumu un marķējumu, stipro alkoholisko dzērienu nosaukumu lietošanu citu pārtikas produktu noformējumā un marķējumā, stipro alkoholisko dzērienu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību, lauksaimnieciskas izcelsmes etilspirta un destilātu izmantošanu alkoholiskajos dzērienos un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 110/2008 (OV L 130, 17.5.2019., 1. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 24.7.2020
            COM(2020) 332 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam,
            ar kuru Francijai atļauj piemērot samazinātu konkrētu netiešo nodokļu likmi Gvadelupā, Francijas Gviānā, Martinikā un Reinjonā ražotam “tradicionālajam” rumam
            {SWD(2020) 141 final}

               PIELIKUMS

               Informācija, kas iekļaujama 4. pantā minētajā ziņojumā

               1.Aplēstās papildu izmaksas. Informāciju sniedz par katru ruma veidu (“agricole rum” un “sucrerie rum”), kam piemēro attiecīgo netiešo nodokļu samazināto likmi. Francijas iestādes aizpilda 1. tabulu, norādot vismaz zemāk prasīto informāciju, ja šāda informācija ir pieejama. Tabulā sniegtā informācija ir pietiekama, lai novērtētu papildu izmaksas, ar kurām saskaras ražotāji Francijas attālākajos reģionos.

               1. tabula

                        Gvadelupa (EUR)

                        Francijas Gviāna (EUR)

                        Martinika (EUR)

                         Reinjona (EUR)

                        Piezīmes2

                        Cukurniedru cena (par 100 kg)

                        Melases cena (par 100 kg)

                        Vedmaksa (par kg)

                        Darbaspēks (uz hektolitru tīra spirta ((hl tīra spirta))

                        Citas izejvielas (uz helikopteru)

                        Amortizācijas izmaksas:

                        Atbilstības nodrošināšanas izmaksas

                        Citas izmaksas1

               Piezīmes par tabulu.

               (1) Sniedziet informāciju par ūdens, enerģijas un ar atkritumiem saistītām izmaksām un citām attiecīgām izmaksām.

               (2)Sniedziet informāciju par visām specifikācijām un skaidrojumiem, kas ir aprēķina metožu pamatā.

               2.Citas subsīdijas. Francijas iestādes aizpilda 2. tabulu, uzskaitot visus pārējos palīdzības un atbalsta pasākumus, kas paredzēti ar attālākā reģiona statusu saistīto uzņēmēju darbības papildu izmaksu segšanai.

               2. tabula

                        Palīdzības / atbalsta pasākums1

                        Periods2

                        Mērķa nozare3

                        Budžets, summa EUR4

                        Izdevumi gadā, EUR (2019.–2024. gads)5

                        Budžeta daļa, kas attiecināma uz papildu izmaksu kompensāciju6

                        Aplēstais saņēmēju uzņēmumu skaits7

                        Piezīmes8

                        [saraksts]

               Piezīmes par tabulu.

               (1)Sniedziet informāciju par pasākuma identifikāciju un veidu (programma, valsts atbalsta numurs utt.).

               (2)Sniedziet informāciju par gadiem, uz kuriem attiecas minētais pasākums.

               (3)Sniedziet informāciju tikai par pasākumiem, kas orientēti uz nozari.

               (4)Sniedziet informāciju par pasākuma kopējo budžetu un finansējuma avotiem.

               (5)Sniedziet informāciju par faktiskajiem izdevumiem katrā gadā uzraudzības periodā (2019.–2024. gads), ja tāda ir pieejama.

               (6)Sniedziet aptuvenu aplēsi, % no kopējā budžeta.

               (7)Ja iespējams, sniedziet aptuvenu aplēsi.

               (8)Sniedziet komentārus un skaidrojumus.

               3.Ietekme uz valsts budžetu. Francijas iestādes aizpilda 3. tabulu, norādot kopējo nodokļa summu (EUR), kas nav iekasēta piemēroto atšķirīgo nodokļu likmju dēļ.

               3. tabula

                        2019

                        2020

                        2021

                        2022

                        2023

                        2024

                        Negūtie nodokļu ieņēmumi

               4.Ietekme uz vispārējo ekonomikas sniegumu. Francijas iestādes aizpilda 4. tabulu, sniedzot visus datus, kas pierāda attiecīgo netiešo nodokļu samazinātās likmes ietekmi uz attālāko reģionu sociālekonomisko attīstību. Tabulā iekļaujamie rādītāji attiecas uz ruma nozares darbības rezultātiem salīdzinājumā ar vispārējo ekonomikas sniegumu reģionā. Ja daži rādītāji nav pieejami, iekļauj alternatīvus ziņošanas datus par vispārējo attālāko reģionu sociālekonomisko sniegumu

               4. tabula

                        Gads1

                        2019

                        2020

                        2021

                        2022

                        2023

                        2024

                        Piezīmes2

                        Reģionālā bruto pievienotā vērtība

                        Ruma nozarē

                        Cukurniedru cukura ruma nozarē

                        Nodarbinātība vietējās spirta destilācijas rūpnīcās

                        Nodarbinātība cukurniedru cukura ruma nozarē

                        Bezdarba līmenis

                        Aktīvo uzņēmumu skaits

                        Ruma ražotāju skaits (tostarp MVU)

                        Cukurniedru audzēšanas platība (ha)

                        Cenu līmeņa indekss – kontinentālā Francija

                        Cenu līmeņa indekss – reģioni

                        Tūristu skaits – reģioni

                        Tūristu skaits – spirta destilācijas rūpnīcās

               Piezīmes par tabulu.

               (1)Informācija var nebūt pieejama par visiem norādītajiem gadiem.

               (2)Sniedziet, jūsuprāt, būtiskus komentārus un skaidrojumus.

               5.Režīma specifikācijas. Francijas iestādes aizpilda 5. tabulu par katru ruma veidu (“agricole rum” un “sucrerie rum”) un par katru reģionu (Gvadelupu, Franču Gviānu, Martiniku un Reinjonu). Ja daži rādītāji nav pieejami, iekļauj alternatīvus ziņošanas datus par režīma specifikāciju

               5. tabula

                        Daudzums (hektolitros)

                        2019

                        2020

                        2021

                        2022

                        2023

                        2024

                        Ruma ražošana

                        Tradicionālā ruma ražošana

                        Ruma vietējā pārdošana

                        Uz kontinentu nosūtītais rums

                        Uz kontinentālo Franciju nosūtītais tradicionālais rums

                        Saskaņā ar atkāpi nosūtītais tradicionālais rums

                        Uz citām dalībvalstīm nosūtītais rums

                        Uz trešām valstīm eksportētais rums

                        Rums procentos no kopējā attālāko reģionu eksporta (%)

                        Francijas tradicionālā ruma daļa kontinentālās Francijas ruma tirgū (%)

                        Ruma tirgus pieauguma temps Francijas kontinentālajā daļā (%)

                        Stipro alkoholisko dzērienu tirgus pieauguma temps Francijas kontinentālajā daļā (%)

               6.Pārkāpumi. Francijas iestādes sniedz informāciju par visu administratīvo pārkāpumu, attiecīgo netiešo nodokļu nemaksāšanas un attiecīgo alkoholisko produktu kontrabandas izmeklēšanu saistībā ar atļaujas piemērošanu. Tās sniedz detalizētu informāciju, kas ietver informāciju vismaz par lietas būtību, vērtību un laikposmu.

               7.Sūdzības. Francijas iestādes sniedz informāciju par to, vai vietējās, reģionālās vai valsts iestādes no atbalsta saņēmējiem, vai no personām, kas nav atbalsta saņēmēji, ir saņēmušas sūdzības saistībā ar atļaujas piemērošanu.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 27.7.2020
            COM(2020) 622 final
            2020/0160(COD)
            Priekšlikums
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
            ar ko Francijai piešķir pilnvaras risināt sarunas par nolīgumu, ar kuru papildina tās spēkā esošo divpusējo līgumu ar Apvienoto Karalisti par Lamanša pastāvīgā savienojuma būvniecību un ekspluatāciju, ko veic privāti koncesionāri

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Ar 1986. gada 12. februārī Kenterberijā parakstīto Līgumu starp Franciju un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti par Lamanša pastāvīgā savienojuma būvniecību un ekspluatāciju, ko veic privāti koncesionāri (turpmāk “Kenterberijas līgums”), tika izveidota starpvaldību komisija, kuras uzdevums ir pārraudzīt visus jautājumus, kas saistīti ar Lamanša pastāvīgā savienojuma būvniecību un ekspluatāciju.

               Līdz pārejas perioda beigām, kas noteikts ar Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas
                  1
               , Starpvaldību komisija ir valsts drošības iestāde Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2016/798
                  2
                3. panta 7. punkta nozīmē, kas ir kompetenta par Lamanša pastāvīgo savienojumu.

               Saskaņā ar Direktīvas (ES) 2016/798 3. panta 7. punktu valsts drošības iestāde var būt struktūra, kurai vairākas dalībvalstis uzticējušas uzdevumus saistībā ar dzelzceļa drošību un dzelzceļa savstarpēju izmantojamību saskaņā ar Direktīvu (ES) 2016/797. Tomēr pēc minētā pārejas perioda beigām starpvaldību komisija būs dalībvalsts un trešās valsts izveidota struktūra. Direktīvā (ES) 2016/798 nav paredzēta iespēja struktūrai, kuru funkcijas pildīt norīkojusi dalībvalsts un trešā valsts, būt par valsts drošības iestādi. Tāpēc, ja vien nav noteikts citādi, pēc pārejas perioda beigām Starpvaldību komisija vairs nebūs valsts drošības iestāde Direktīvas (ES) 2016/798 nozīmē attiecībā uz Lamanša pastāvīgo savienojumu. No tā paša brīža Savienības tiesību akti vairs nebūs piemērojami Lamanša pastāvīgā savienojuma daļai, kas ir Apvienotās Karalistes jurisdikcijā. Piemērojot Direktīvu (ES) 2016/798 un Francijas Transporta kodeksa L 2221/1 pantu, Francijas Etablissement public de sécurité ferroviaire kļūs par valsts drošības iestādi Lamanša pastāvīgā savienojuma daļā, kura ir Francijas jurisdikcijā.

               Lai nodrošinātu Lamanša pastāvīgā savienojuma drošu un efektīvu darbību, būtu vēlama viena atbildīgā drošības iestāde, kas piemērotu vienu un to pašu noteikumu kopumu visā infrastruktūrā, tostarp tajā daļā, kas ir Apvienotās Karalistes jurisdikcijā. Starpvaldību komisijai arī turpmāk vajadzētu būt šai vienotajai iestādei, un tai būtu jāturpina piemērot Savienības noteikumus par dzelzceļa drošību un savstarpēju izmantojamību. Tādēļ jo īpaši būtu nepieciešams grozīt Direktīvas (ES) 2016/798 3. panta 7. punktu. Šāds grozījums ir paredzēts paralēlajā Komisijas priekšlikumā regulai, ar ko groza minēto direktīvu COM(2020) 623.

                  Francija 2020. gada 16. jūlija vēstulē informēja Komisiju, ka tā vēlas risināt sarunas par nolīgumu, ar ko papildina Kenterberijas līgumu.

                  Šā priekšlikuma mērķis ir pilnvarot Franciju risināt sarunas par starptautisku nolīgumu ar Apvienoto Karalisti, lai nodrošinātu Lamanša pastāvīgā savienojuma drošu un efektīvu darbību, saglabājot vienotu drošības iestādi, kas būtu atbildīga par visu šo infrastruktūru, un noteiktu konkrētas prasības, kurām ir jāatbilst ierosinātajam nolīgumam, piemēram, Starpvaldību komisijas pienākumu piemērot Savienības noteikumus par dzelzceļa drošību un savstarpēju izmantojamību.

                  Šāds nolīgums var ietekmēt jomu, uz kuru lielā mērā attiecas Savienības tiesību akti un jo īpaši Direktīva (ES) 2016/797
                     3
                  , Direktīva (ES) 2016/798 un Regula (ES) 2016/796
                     4
                  . Tāpēc šāds nolīgums ietilptu Savienības ekskluzīvajā ārējā kompetencē. Tomēr saskaņā ar LESD 2. panta 1. punktu Savienība drīkst pilnvarot dalībvalstis rīkoties jomās, kurās tai ir ekskluzīva kompetence. Ņemot vērā šāda pilnvarojuma mijiedarbību ar spēkā esošajiem noteikumiem, ko pieņēmis Savienības likumdevējs, ir arī nepieciešams, lai tas šādu pilnvarojumu piešķirtu saskaņā ar LESD 91. pantā minēto likumdošanas procedūru.

               •Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā rīcībpolitikas jomā

                  Starptautiskā nolīguma, ko Francija vēlas noslēgt ar Apvienoto Karalisti, pamatojoties uz ierosināto pilnvarojuma lēmumu, mērķis ir saglabāt Starpvaldību komisiju kā vienotu valsts drošības iestādi Lamanša pastāvīgajam savienojumam un nodrošināt, ka tā turpina ievērot Savienības tiesību aktu noteikumus, kas piemērojami valsts drošības iestādēm, un jo īpaši Direktīvu (ES) 2016/798 un Direktīvu (ES) 2016/797, un Regulu 2016/796, attiecībā uz visu Lamanša pastāvīgo savienojumu, tostarp Apvienotās Karalistes jurisdikcijā esošo posmu.

                  Tāpēc šis mērķis pilnībā atbilst spēkā esošajiem politikas noteikumiem dzelzceļa drošības un savstarpējas izmantojamības jomā.

               •Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem

                  Kenterberijas līguma papildinājuma nolīgums, kas nodrošinātu Lamanša pastāvīgā savienojuma drošu un efektīvu darbību, saglabājot vienotu drošības iestādi, kura būtu atbildīga par visu šo infrastruktūru, nebūtu pretrunā nevienai citai Savienības politikai.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

                  Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir LESD 2. panta 1. punkts un 91. pants.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

                  Priekšlikums ir Savienības ekskluzīvā kompetencē.

               •Proporcionalitāte

                  Priekšlikuma mērķis ir saskaņā ar LESD 2. panta 1. punktu atļaut sarunas par nolīgumu, ar ko papildina Kenterberijas līgumu un kas nodrošinātu Lamanša pastāvīgā savienojuma drošu un efektīvu darbību, saglabājot vienotu drošības iestādi, kura būtu atbildīga par visu šo infrastruktūru. Ja tiek grozīts Direktīvas (ES) 2016/798 3. panta 7. punkts, Starpvaldību komisijai, kas izveidota ar Kenterberijas līgumu, būtu jāpaliek vienotajai drošības iestādei un būtu jāturpina piemērot Savienības noteikumus par dzelzceļa drošību. Tādējādi ierosinātais Eiropas Parlamenta un Padomes lēmums nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs šā mērķa sasniegšanai.

               •Juridiskā instrumenta izvēle

                  Vēlamais mērķis ir nodrošināt, ka Starpvaldību komisija piemēro Savienības tiesību aktus visam Lamanša pastāvīgajam savienojumam, tostarp daļai, kas ir Apvienotās Karalistes jurisdikcijā. Starpvaldību komisija ir divvalstu struktūra, ko izveidojusi Francija un Apvienotā Karaliste. Tās darbību reglamentē Kenterberijas līgums, kas noslēgts starp Franciju un Apvienoto Karalisti. Tādēļ ir lietderīgi iepriekš minētos elementus iekļaut nolīgumā starp Franciju un Apvienoto Karalisti, tādēļ Francijai jāpiešķir attiecīgas pilnvaras.

                  Tāpēc ierosinātais Eiropas Parlamenta un Padomes lēmuma projekts, kas adresēts Francijai un saskaņā ar LESD 2. panta 1. punktu un 91. pantu pilnvaro to risināt sarunas un noslēgt šādu nolīgumu ar Apvienoto Karalisti, ir atbilstīgs instruments.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

                  Šā priekšlikuma pamatā ir Francijas lūgums un ierosināto pilnvarojumu vajadzētu adresēt tikai šai dalībvalstij. Ņemot vērā laika ierobežojumus, neoficiāli notika apspriešanās ar ieinteresētajām personām, piemēram, Lamanša pastāvīgā savienojuma koncesionāru, un tika apstiprināts, ka Starpvaldību komisija būtu jāsaglabā kā vienotā drošības iestāde, kas piemēro Savienības tiesību aktus visā Lamanša pastāvīgajā savienojumā.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Šis priekšlikums neietekmē Savienības budžetu.

               2020/0160 (COD)

               Priekšlikums

               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS

               ar ko Francijai piešķir pilnvaras risināt sarunas par nolīgumu, ar kuru papildina tās spēkā esošo divpusējo līgumu ar Apvienoto Karalisti par Lamanša pastāvīgā savienojuma būvniecību un ekspluatāciju, ko veic privāti koncesionāri

               EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. pantu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,

               ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu
                  5
               ,

               ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu
                  6
               ,

               saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,

               tā kā:

               1)
                     Ar Līgumu starp Franciju un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti par Lamanša pastāvīgā savienojuma būvniecību un ekspluatāciju, ko veic privāti koncesionāri, kas parakstīts Kenterberijā 1986. gada 12. februārī (“Kenterberijas līgums”), tika izveidota Starpvaldību komisija, lai uzraudzītu visus jautājumus, kas saistīti ar Lamanša pastāvīgā savienojuma būvniecību un ekspluatāciju.

               2)
                     Līdz pārejas perioda beigām, kas noteikts ar Līgumu par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas
                  7
               , Starpvaldību komisija ir struktūra, kurai vairākas dalībvalstis uzticējušas uzdevumus saistībā ar dzelzceļa drošību Lamanša pastāvīgajā savienojumā. Tādēļ šajā nolūkā tā ir valsts drošības iestāde Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2016/798
                  8
                3. panta 7. punkta nozīmē. Šajā statusā tā piemēro Savienības tiesību aktu noteikumus, kas attiecas uz dzelzceļa drošību un savstarpēju izmantojamību.

               3)
                     Pēc 2. apsvērumā minētā pārejas perioda beigām Starpvaldību komisija būs dalībvalsts un trešās valsts izveidota struktūra. Turklāt, ja vien starptautiskā nolīgumā, ar kuru Apvienotā Karaliste uzņemas saistības, nebūs noteikts citādi, Savienības tiesību akti vairs nebūs piemērojami Lamanša pastāvīgā savienojuma daļai, kas ir Apvienotās Karalistes jurisdikcijā.

               4)
                     Starptautisks nolīgums ar trešo valsti par dzelzceļa drošības un savstarpējas izmantojamības noteikumu piemērošanu pārrobežu situācijās var ietekmēt jomu, uz kuru lielā mērā attiecas Savienības tiesību akti un jo īpaši Direktīva (ES) 2016/798, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/797
                  9
                un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/796
                  10
               . Tāpēc šāds nolīgums ietilpst Savienības ekskluzīvā ārējā kompetencē. Dalībvalstis drīkst risināt sarunas vai slēgt šādu nolīgumu tikai tad, ja Savienība tās ir pilnvarojusi saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 2. panta 1. punktu. Ņemot vērā mijiedarbību ar spēkā esošajiem Savienības tiesību aktiem, ir arī nepieciešams, lai Savienības likumdevējs šādu pilnvarojumu piešķirtu saskaņā ar LESD 91. pantā minēto likumdošanas procedūru.

               5)
                     Ar 2020. gada 16. jūlija vēstuli Francija lūdza Savienību piešķirt tai pilnvaras risināt sarunas un noslēgt starptautisku nolīgumu, ar ko papildina Kenterberijas līgumu ar Apvienoto Karalisti.

               6)
                     Lai nodrošinātu Lamanša pastāvīgā savienojuma drošu un efektīvu darbību, būtu lietderīgi saglabāt vienotu drošības iestādi – Starpvaldību komisiju, kas būtu atbildīga par visu šo infrastruktūru. Ņemot vērā Lamanša pastāvīgā savienojuma īpašo stāvokli, proti, tas ir dzelzceļa savienojums, kas ietver vienotu, kompleksu inženiertehnisko struktūru, kura daļēji atrodas attiecīgi Francijas un trešās valsts teritorijā, ir lietderīgi atļaut Francijai noslēgt starptautisku nolīgumu ar Apvienoto Karalisti par Savienības dzelzceļa drošības noteikumu piemērošanu Lamanša pastāvīgajam savienojumam, lai saglabātu vienotu drošības režīmu visā tunelī, ja ir izpildītas noteiktas prasības.

               7)
                     Starpvaldību komisija varētu pildīt savas funkcijas kā valsts drošības iestāde, kas ir atbildīga par Lamanša pastāvīgā savienojuma daļu, kas ir Francijas jurisdikcijā, ja ir izpildīti konkrēti nosacījumi un ja tiek grozīts Direktīvas (ES) 2016/798 3. panta 7. punkts.

               8)
                     Starpvaldību komisijai būtu jāpiemēro vieni un tie paši noteikumi attiecībā uz visu Lamanša pastāvīgo savienojumu neatkarīgi no tā, vai tie attiecas uz daļām, kas ir Francijas vai Apvienotās Karalistes jurisdikcijā. Šādiem noteikumiem vajadzētu būt attiecīgajiem noteikumiem Savienības tiesību aktos un jo īpaši Direktīvā (ES) 2016/798, Direktīvā (ES) 2016/797 un Regulā (ES) 2016/796, kas grozīta vai aizstāta, kā arī uz to pamata pieņemtajos aktos.

               9)
                     Saskaņā ar Kenterberijas līguma 19. pantu strīdus starp Franciju un Apvienoto Karalisti saistībā ar Kenterberijas līguma interpretāciju vai piemērošanu izšķir šķīrējtiesa. Lai nodrošinātu Savienības tiesību aktu pareizu piemērošanu gadījumā, ja šādos strīdos rodas jautājumi par Savienības tiesību aktu interpretāciju, šķīrējtiesai būtu jānodod jautājums Eiropas Savienības Tiesai un tās lēmums tai būtu saistošs.

               10)
                     Ir arī jāparedz īpaši noteikumi par Savienības tiesību aktu īstenošanu Francijas jurisdikcijā esošajā Lamanša pastāvīgā savienojuma daļās, lai nodrošinātu, ka Savienības tiesību akti vienmēr tiek pareizi īstenoti un ka Komisija var pārraudzīt to piemērošanu Tiesas kontrolē, tostarp steidzamības apstākļos vai gadījumā, ja Starpvaldību komisija nepilda šķīrējtiesas lēmumu. Šajā nolūkā Francijai vajadzības gadījumā būtu jāsaglabā tiesības rīkoties vienpusēji, lai nodrošinātu, ka Lamanša pastāvīgā savienojuma daļā, kas ir tās jurisdikcijā, tiek pilnībā un pareizi piemēroti Savienības tiesību akti.

               11)
                     Lai nodrošinātu efektīvu tiesisko aizsardzību jomās, uz kurām attiecas Savienības tiesību akti, tiesām, uz kurām attiecas LESD 19. panta 1. punkts, vajadzētu būt ekskluzīvai kompetencei attiecībā uz pieteikumiem, ko pret Starpvaldību komisijas lēmumiem iesniedz Lamanša pastāvīgā savienojuma koncesionāri un lietotāji.

               12)
                     Elementi, kas aprakstīti 8.–11. apsvērumā, būtu jāatspoguļo starptautiskajos nolīgumos starp Franciju un Apvienoto Karalisti par Lamanša pastāvīgo savienojumu. Minētajiem starptautiskajiem nolīgumiem visos aspektos vajadzētu būt saderīgiem ar Savienības tiesību aktiem,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Francija ir pilnvarota risināt sarunas, parakstīt un noslēgt starptautisku nolīgumu ar Apvienoto Karalisti par dzelzceļa drošības noteikumu piemērošanu Lamanša pastāvīgajā savienojumā, ar nosacījumu, ka minētais nolīgums stājas spēkā pēc tam, kad beidzies pārejas periods, kas paredzēts Līgumā par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības un Eiropas Atomenerģijas kopienas, un ja tas atbilst šādiem nosacījumiem.

               (1)Lai saglabātu vienotu drošības režīmu visā Lamanša pastāvīgajā savienojumā, ar Kenterberijas līgumu izveidotā Starpvaldību komisija nodrošina, ka attiecībā uz Lamanša pastāvīgo savienojumu tiek piemēroti Savienības tiesību aktu noteikumi, kas attiecas uz valstu drošības iestāžu uzdevumiem Direktīvas (ES) 2016/798 3. panta 7. punkta nozīmē, un jo īpaši minētās direktīvas, Direktīvas (ES) 2016/797 un Regulas (ES) 2016/796, kas grozīta vai aizstāta, kā arī uz to pamata pieņemto aktu noteikumi.

               (2)Ja strīdā, kas iesniegts izskatīšanai šķīrējtiesā saskaņā ar Kenterberijas līguma 19. pantu, rodas jautājums par Savienības tiesību normas interpretāciju, šķīrējtiesa nav pilnvarota lemt par šādu jautājumu. Šādā gadījumā šķīrējtiesa lūdz Eiropas Savienības Tiesu pieņemt nolēmumu par šo jautājumu. Eiropas Savienības Tiesas nolēmums šķīrējtiesai ir saistošs.

               (3)Vajadzības gadījumā, jo īpaši steidzamības apstākļos vai tad, ja Starpvaldību komisija nepilda šķīrējtiesas lēmumu, Francija patur tiesības rīkoties vienpusēji, lai nodrošinātu pilnīgu, pareizu un ātru Savienības tiesību aktu piemērošanu Francijas jurisdikcijā esošajai pastāvīgā savienojuma daļai.

               (4)Tiesām, uz kurām attiecas LESD 19. panta 1. punkts, ir ekskluzīva kompetence lemt par tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, ko Lamanša pastāvīgā savienojuma koncesionāri un lietotāji pieprasa attiecībā uz lēmumiem, ko Starpvaldību komisija pieņēmusi 1. punktā minētajā statusā.

               (5)Nolīgumam visos aspektos jābūt saderīgam ar Savienības tiesību aktiem.

               2. pants

               Francija regulāri informē Komisiju par sarunām ar Apvienoto Karalisti par Kenterberijas līguma papildināšanu vai jauna nolīguma noslēgšanu, kā minēts 1. pantā, un vajadzības gadījumā aicina Komisiju piedalīties kā novērotāju.

               Pēc sarunu pabeigšanas Francija iesniedz Komisijai teksta projektu. Komisija par to informē Padomi un Eiropas Parlamentu.

               Viena mēneša laikā pēc nolīguma projekta paziņošanas Komisija pieņem lēmumu par to, vai ir izpildītas 1. pantā noteiktās prasības. Ja Komisija nolemj, ka tās ir izpildītas, Francija var parakstīt un noslēgt attiecīgo nolīgumu. Parakstītā nolīguma kopiju iesniedz Komisijai viena mēneša laikā pēc tā stāšanās spēkā vai, ja nolīgumu piemēro provizoriski, viena mēneša laikā pēc tā provizoriskās piemērošanas sākuma.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts Francijas Republikai.

               Briselē,

                  Eiropas Parlamenta vārdā —
                        Padomes vārdā —

                  priekšsēdētājs
                        priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 29, 31.1.2020., 7. lpp.

                     (2)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/798 (2016. gada 11. maijs) par dzelzceļa drošību (OV L 138, 26.5.2016., 102. lpp.).

                     (3)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/797 (2016. gada 11. maijs) par dzelzceļa sistēmas savstarpēju izmantojamību Eiropas Savienībā (OV L 138, 26.5.2016., 44. lpp.).

                     (4)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/796 (2016. gada 11. maijs) par Eiropas Savienības Dzelzceļu aģentūru un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 881/2004 (OV L 138, 26.5.2016., 1. lpp.).

                     (5)

                        OV C [...], [...], [...]. lpp.

                     (6)

                        OV C [...], [...], [...]. lpp.

                     (7)

                        OV L 29, 31.1. 2020., 7. lpp.

                     (8)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/798 (2016. gada 11. maijs) par dzelzceļa drošību (OV L 138, 26.5.2016., 102. lpp.).

                     (9)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2016/797 (2016. gada 11. maijs) par dzelzceļa sistēmas savstarpēju izmantojamību Eiropas Savienībā (OV L 138, 26.5.2016., 44. lpp.).

                     (10)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/796 (2016. gada 11. maijs) par Eiropas Savienības Dzelzceļu aģentūru un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 881/2004 (OV L 138, 26.5.2016., 1. lpp.).