               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 25.1.2021
            COM(2021) 26 final
            2021/0013(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas Eiropas Nolīguma par transportlīdzekļu apkalpju darbu starptautiskajos autopārvadājumos (AETR) ekspertu grupā un Autotransporta darba grupā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kura Savienības vārdā jāieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Eiropas Nolīguma par transportlīdzekļu apkalpju darbu starptautiskajos autopārvadājumos (AETR) ekspertu grupā un ANO EEK Autotransporta darba grupā (SC.1) saistībā ar paredzēto AETR grozījumu, kura mērķis ir nolīguma tekstā iekļaut viedā tahogrāfa tehniskās specifikācijas.

               Pēc apspriešanās AETR ekspertu grupā un pēc Regulas (ES) 2020/1054
                  1
               , kura ietver pārskatītus noteikumus par šiem tahogrāfiem, stāšanās spēkā ir jānosaka nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem, gatavojoties nākamajām AETR ekspertu grupas un ANO EEK Autotransporta darba grupas (SC.1) sesijām.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.AETR

               Eiropas Nolīguma par transportlīdzekļu apkalpju darbu starptautiskajos autopārvadājumos (AETR) mērķis ir saskaņot nolīguma līgumslēdzēju pušu tiesisko regulējumu attiecībā uz profesionālo transportlīdzekļa vadītāju transportlīdzekļa vadīšanas laiku un atpūtas laiku, kā arī attiecīgās tehniskās prasības tahogrāfa konstrukcijai un uzstādīšanai. AETR stājās spēkā 1976. gada 5. janvārī. Vēlāk tas tika grozīts; pēdējo reizi — 2010. gada 20. septembrī.

               Visas dalībvalstis ir nolīguma puses.

               2.2.AETR ekspertu grupa un Autotransporta darba grupa

               AETR ekspertu grupa ir tehniska un neformāla grupa, kuru izveidojusi ANO EEK Iekšzemes transporta komiteja un kuras mērķis ir izstrādāt nolīguma grozījumu priekšlikumus.

               Autotransporta darba grupu (SC.1) ir izveidojusi Iekšzemes transporta komiteja, un tā sekmē starptautisko autopārvadājumu attīstību un atvieglošanu, saskaņojot un vienkāršojot noteikumus un prasības, kas attiecas uz autopārvadājumiem.

               AETR grozījumu priekšlikumu oficiālā pieņemšana notiek saskaņā ar nolīguma 21. pantu, kas paredz, ka jebkura līgumslēdzēja puse var ierosināt nolīguma grozījumus. Priekšlikumi ir jāiesniedz Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram. Pēc tam līgumslēdzējām pusēm ir seši mēneši laika iesniegt iebildumus pret priekšlikumu. Priekšlikumu uzskata par pieņemtu, ja neviena līgumslēdzēja puse nav pret grozījumiem iebildusi.

               Praksē visi AETR grozījumu priekšlikumi vispirms tiek apspriesti SC.1, panākot par tiem vienošanos, un tikai pēc tam kāda no līgumslēdzējām pusēm tos iesniedz Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram. Ja ir ierosināts grozīt nolīguma pielikuma 1., 2. vai 3. papildinājumu vai arī nolīguma 1.B papildinājuma ievadpantus, tad grozījumu priekšlikums ir jāpieņem SC.1 ar klātesošo un balsojošo līgumslēdzēju pušu vienkāršu balsu vairākumu, kā tas norādīts nolīguma 22. pantā, 22.bis pantā un 22.ter pantā.

               2.3.Padomes lēmuma nepieciešamība

               ES nostāja, kas noteikta ar Padomes Lēmumu (ES) 2016/1877
                  2
               , paredzēja:

               –svītrot AETR 22.bis pantu, kurš paredz automātiski iekļaut tahogrāfa specifikācijas AETR, un aizstāt automātisko iekļaušanu ar procedūru, kas izklāstīta nolīguma 22. pantā; 22. pantā izklāstītā procedūra tiktu nedaudz grozīta, lai izvairītos no tā, ka pret tahogrāfa specifikāciju grozījumiem var iebilst tikai viena trešdaļa no līgumslēdzējām pusēm,

               –grozīt nolīguma 14. pantu, lai nolīgumam varētu pievienoties arī ES,

               –grozīt nolīguma 10. pantu, lai iekļautu atsauci uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 165/2014
                  3
                un uz Regulas (ES) 2016/799
                  4
                1.C pielikumu, kurā izklāstītas viedā tahogrāfa tehniskās specifikācijas.

               Turklāt Padome 2018. gada 19. novembrī pieņēma Lēmumu (ES) 2018/1926
                  5
                par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem attiecībā uz TACHOnet ieviešanu AETR līgumslēdzējās valstīs, kuras nav ES dalībvalstis, izmantojot tehnoloģiju e-Delivery.

               Ir jānosaka jauna ES nostāja, ņemot vērā, ka AETR ekspertu grupas un Autotransporta darba grupas nākamās sanāksmes notiks attiecīgi 2021. gada februārī un 2021. gada oktobrī. Šajā jaunajā nostājā ir jāņem vērā AETR ekspertu grupas diskusijas, kas notikušas kopš 2016. gada oktobra, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2020/1054
                  6
               , ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 165/2014 par tahogrāfiem, stāšanās spēkā 2020. gada 20. augustā.

               Regula (ES) 2020/1054 nosaka, ka transportlīdzekļa atrašanās vietu reģistrē automātiski, proti, ik reizi, kad transportlīdzeklis šķērso dalībvalsts robežu, un ik reizi, kad transportlīdzeklis veic iekraušanas vai izkraušanas darbības. Šīs jaunās prasības nozīmē, ka ir jāizstrādā jauna viedā tahogrāfa versija (“viedā tahogrāfa 2. versija”), kura ne vēlāk kā divus gadus pēc tehnisko specifikāciju pieņemšanas Komisijā, proti, ne vēlāk kā 2023. gada augustā, būs jāuzstāda transportlīdzekļos, kas tiek reģistrēti pirmo reizi. Turklāt viedā tahogrāfa 2. versija būs jāuzstāda ne vien transportlīdzekļos, kas tiek reģistrēti pirmo reizi, bet arī visos transportlīdzekļos, kurus izmanto starptautiskajos autopārvadājumos, ne vēlāk kā trīs gadus pēc tā gada beigām, kad stājušās spēkā tehniskās specifikācijas attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar analogo tahogrāfu un digitālo tahogrāfu, kurš atbilst Regulas (ES) Nr. 165/2014, kas grozīta ar Regulu (ES) 2020/1054, 3. panta 4. punktā minētajām specifikācijām, un ne vēlāk kā četrus gadus pēc tam, kad stājušās spēkā tehniskās specifikācijas attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar viedo tahogrāfu, kurš minēts Regulas (ES) Nr. 165/2014, kas grozīta ar Regulu (ES) 2020/1054, 3. panta 4.a punktā. Šīs ES tiesību aktu izmaiņas diskusiju ceļā ir jāatspoguļo arī AETR.

               3.Pašreizējā situācija — sarunu gaita

               3.1.Viedā tahogrāfa ieviešana ar AETR

               Kopš 2016. gada nav bijis iespējams panākt progresu nolīgumā noteiktās iestāžu sistēmas reformēšanā, jo īpaši saistībā ar 14. panta grozījumu, lai nolīgumam varētu pievienoties arī ES, un tahogrāfa specifikāciju pieņemšanas noteikumu grozījumu 22. pantā. Pret šiem aspektiem līdz šim ir iebildušas nolīguma līgumslēdzējas puses, kuras nav ES dalībvalstis.

               Taču visas nolīguma līgumslēdzējas puses, arī dalībvalstis, piekrīt, ka viedā tahogrāfa tehniskās specifikācijas nolīguma tekstā ir jāiekļauj pēc iespējas drīzāk, un tas jādara divu iemeslu dēļ. Pirmkārt, AETR līgumslēdzējām pusēm, kuras nav ES dalībvalstis, transportlīdzekļu vadītāju darbības kontrolēšanas jomā būtu jāievēro tikpat augsta līmeņa standarti kā ES, ieviešot vismodernāko tahogrāfa versiju. Šajā saistībā jāatzīmē, ka transportlīdzekļi, kas ES reģistrēti, sākot ar 2019. gada jūniju, ir aprīkoti ar viedo tahogrāfu un ka viedā tahogrāfa 2. versija kravas transportlīdzekļos un autobusos, kuri tiek reģistrēti pirmo reizi un kuru masa pārsniedz 3,5 tonnas, tiks ieviesta ne vēlāk kā 2023. gada augustā Mobilitātes paketes I ietvaros saskaņā ar Regulu (ES) 2020/1054. Otrkārt, līdz brīdim, kad viedā tahogrāfa specifikācijas tiks iekļautas nolīguma tekstā, AETR līgumslēdzējas puses, kuras nav ES dalībvalstis, principā varētu arī aizliegt savā teritorijā izmantot transportlīdzekļus, kas reģistrēti ES un aprīkoti ar viedo tahogrāfu.

               Tāpēc jau kopš 2018. gada AETR ekspertu grupas diskusijās galvenā uzmanība tiek pievērsta viedā tahogrāfa tehnisko specifikāciju iekļaušanai nolīguma tekstā. Tādējādi ir izdevies panākt kopīgu vienošanos par viedā tahogrāfa specifikācijām un veidu, kādā tās būtu iekļaujamas nolīguma tekstā.

               Pamatojoties uz šo kopīgo vienošanos, Horvātija 2020. gada 8. aprīlī ES vārdā nosūtīja ANO EEK sekretariātam oficiālu iesniegumu par viedā tahogrāfa tehnisko specifikāciju iekļaušanu nolīguma tekstā. Šajā oficiālajā iesniegumā ir izmantotas tehniskās specifikācijas, kuras Komisija pieņēmusi ar Īstenošanas regulu (ES) 2016/799 un kurās ieviesti daži pielāgojumi, kas nepieciešami AETR kontekstā:

               –termini “dalībvalstis” un “reģistrācijas kontrolierīce” ir aizstāti attiecīgi ar terminiem “līgumslēdzējas puses” un “kontrolierīce”,

               –ir paredzēta iespēja saskaņā ar spēkā esošajiem valsts tiesību aktiem ierobežot DSRC (specializētu maza darbības attāluma sakaru) pārraides jaudu un datu pārraidīšanu ITS saskarnē,

               –visas atsauces uz ES tiesību aktiem ir aizstātas ar atsaucēm uz starptautiskajiem tiesību aktiem ar tādu pašu saturu, piemēram, ANO EEK noteikumiem.

               Turklāt piecu gadu laikā pēc AETR iekļauto viedā tahogrāfa specifikāciju spēkā stāšanās dienas tahogrāfa specifikācijās minētie EN standarti būtu jāaizstāj ar ISO standartiem.

               Neviens no iepriekš minētajiem grozījumiem nekādi neietekmēs viedā tahogrāfa un tā sastāvdaļu sadarbspēju.

               3.2.Viedā tahogrāfa specifikāciju piemērošanas diena

               Lai gan diskusijās par viedā tahogrāfa specifikāciju saturu ir izdevies panākt ievērojamu progresu, joprojām notiek diskusijas par dienu, kad šīm specifikācijām būtu jākļūst saistošām AETR līgumslēdzējām pusēm, kuras nav ES dalībvalstis. Krievijas Federācija pieprasa četrus gadus ilgu pārejas periodu, sākot no nolīguma attiecīgā grozījuma spēkā stāšanās brīža, t. i., tikpat ilgu pārejas periodu kā laiks, kas AETR līgumslēdzējām pusēm tika dots iepriekšējo tahogrāfa versiju ieviešanai.

               Šāds pārejas periods ievērojami aizkavētu viedā tahogrāfa ieviešanu AETR līgumslēdzējās valstīs, kuras nav ES dalībvalstis. Ja SC.1 sanāksmē 2021. gada oktobrī izdosies panākt vienošanos par viedā tahogrāfa tehniskajām specifikācijām un to piemērošanas dienu, tad, ņemot vērā paredzamo laiku, kas ekspertu grupas sekretariātam būs vajadzīgs specifikāciju pieņemšanai nepieciešamās dokumentācijas sagatavošanai, un sešus mēnešus ilgo pieņemšanas procedūru, kas izklāstīta nolīguma 22. pantā, ir gaidāms, ka specifikācijas tiks pieņemtas un iekļautas nolīguma tekstā ne ātrāk kā 2022. gada jūnijā. Ja specifikācijas kļūs saistošas četrus gadus pēc grozījuma spēkā stāšanās dienas, tad AETR līgumslēdzējas puses, kuras nav ES dalībvalstis, transportlīdzekļiem, kuri to teritorijā tiek reģistrēti pirmo reizi, viedos tahogrāfus sāktu uzstādīt ne ātrāk kā 2026. gada jūnijā, t. i., aptuveni septiņus gadus vēlāk nekā ES dalībvalstis.

               4.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Viedā tahogrāfa 2. versijas tehnisko specifikāciju iekļaušana nolīguma tekstā palīdzēs AETR piemērošanas teritorijā labāk izpildīt noteikumus par transportlīdzekļa vadīšanas laiku un atpūtas laiku, jo tahogrāfā tiks reģistrētas transportlīdzekļa papildu atrašanās vietas. Tā kā visiem ES reģistrētajiem transportlīdzekļiem 2025. gadā būs jābūt aprīkotiem ar viedā tahogrāfa 2. versiju
                  7
               , viedā tahogrāfa 2. versijas specifikāciju iekļaušana nolīguma tekstā palīdzēs arī novērst situāciju, ka ES teritorijā ilgstoši tiktu izmantoti ar divām dažādām viedā tahogrāfa versijām aprīkoti transportlīdzekļi.

               Tā kā, sākot no aptuveni 2023. gada vidus, transportlīdzekļiem, kuri ES tiek reģistrēti pirmo reizi, jābūt aprīkotiem ar viedā tahogrāfa 2. versiju, ES varētu piekrist tam, ka AETR līgumslēdzējas puses, kuras nav ES dalībvalstis, transportlīdzekļiem, kuri to teritorijā tiek reģistrēti pirmo reizi, viedo tahogrāfu 2. versiju sāktu uzstādīt ne vēlāk kā 2025. gada beigās. AETR līgumslēdzējām pusēm, kuras nav ES dalībvalstis, varētu piešķirt papildu divu gadu pārejas periodu viedā tahogrāfa 2. versijas uzstādīšanai visos transportlīdzekļos, kas tiek izmantoti autopārvadājumos ES teritorijā, t. i., tie būtu jāuzstāda ne vēlāk kā 2027. gada beigās.

               AETR ekspertu grupas 2020. gada oktobra sanāksmē Komisija iepazīstināja ar viedā tahogrāfa 2. versijas galvenajām funkcijām un ar grozījumiem, kurus paredzēts veikt specifikācijās, kas ANO EEK sekretariātam Savienības vārdā tika iesniegtas 2020. gada 8. aprīlī (viedā tahogrāfa 1. versijas specifikācijas). Pamatojoties uz īstenošanas aktu par viedā tahogrāfa 2. versijas tehniskajām specifikācijām, kuru Komisija pieņems 2021. gadā, ES vēlāk — visticamāk, AETR ekspertu grupas 2021. gada oktobra sanāksmē — iesniegs AETR ekspertu grupai pārskatītu tehnisko papildinājumu (1.C papildinājumu), kurā būs izklāstītas nolīgumā iekļaujamās viedā tahogrāfa 2. versijas tehniskās specifikācijas.

               Turklāt ir jāgroza arī atsevišķi aspekti Lēmumā (ES) 2016/1877 izklāstītajā nostājā, kas jāieņem ES vārdā. Attiecībā uz nolīguma 22. pantu jānorāda, ka Lēmumā (ES) 2016/1877 izklāstītā ES nostāja paredzēja Savienības vārdā izstrādāt šā panta grozījumu priekšlikumu, lai cita starpā noteiktu, ka grozījumi ir jāpieņem, ja par saviem iebildumiem pret šiem grozījumiem ģenerālsekretāru ir informējusi ne vairāk kā puse no līgumslēdzēju pušu kompetentajām iestādēm, savukārt AETR patlaban nosaka, ka pret grozījumiem var iebilst viena trešdaļa no līgumslēdzējām pusēm. AETR līgumslēdzējas puses, kuras nav ES dalībvalstis, stingri iebilda pret šo ES ierosināto grozījumu. Tāpēc 22. pantā pašlaik paredzētajā procedūrā vairs netiek ierosinātas nekādas izmaiņas.

               Turklāt, kas attiecas uz Lēmumā (ES) 2016/1877 izklāstīto nostāju, kura jāieņem ES vārdā, pēc diskusijām AETR ekspertu grupā vairs arī nešķiet vajadzīgi svītrot nolīguma 22.bis pantu, kuru turpinās piemērot tahogrāfa iepriekšējām versijām.

               Nolīguma 14. panta grozījums, kas ļautu nolīgumam pievienoties arī ES un uz ko attiecās Padomes Lēmums (ES) 2016/1877, nekādi netiek skarts, un tāpēc ES turpinās pieprasīt šā grozījuma izdarīšanu.

               ES 2020. gada oktobrī AETR ekspertu grupai izskaidroja savu provizorisko viedokli par viedo tahogrāfu un tā galvenajām papildu funkcijām. ES iepazīstināja arī ar savu provizorisko viedokli par dienu, kad viedā tahogrāfa 2. versijas specifikācijas būtu iekļaujamas nolīguma tekstā. ES apliecināja, ka ANO EEK sekretariātam tiks iesniegta oficiāla ES nostāja, ņemot vērā diskusijas, kas notiks AETR ekspertu grupas sanāksmē 2021. gada februārī.

               Pirmo viedā tahogrāfa 2. versijas specifikāciju priekšlikuma projektu varētu iesniegt AETR ekspertu grupas sanāksmē 2021. gada februārī.

               5.Ierosināto grozījumu kopsavilkums

               5.1.10. panta grozījums, kas iekļauj atsauci uz viedā tahogrāfa tehniskajām specifikācijām

               Tā kā viedā tahogrāfa 2. versijas tehniskās specifikācijas nolīguma tekstā tiks iekļautas kā jauns pielikuma 1.C papildinājums, 10. pantā būtu jāiekļauj atsauce uz šīm specifikācijām, kuras no dienas, kad stājas spēkā attiecīgais nolīguma grozījums, ir uzskatāmas par atbilstošām nolīguma prasībām.

               5.2.13. panta grozījums, kas nosaka pārejas periodu viedā tahogrāfa ieviešanai

               13. pantā ir paredzēts četrus gadus ilgs pārejas periods līdz brīdim, kad tahogrāfa tehniskās specifikācijas kļūst saistošas AETR līgumslēdzējām pusēm. Attiecībā uz viedā tahogrāfa 2. versiju jānorāda, ka transportlīdzekļiem, kuri tiek reģistrēti pirmo reizi, vajadzētu būt aprīkotiem ar šo viedo tahogrāfu ne vēlāk kā 2025. gada 31. decembrī. Transportlīdzekļi, kuri tiek izmantoti starptautiskajos pārvadājumos, būtu jāaprīko ar viedo tahogrāfu ne vēlāk kā 2027. gada 31. decembrī.

               5.3.14. panta grozījums, kas ļauj reģionālās integrācijas organizācijām pievienoties AETR

               14. pants nosaka, ka AETR var pievienoties tikai ANO EEK dalībvalstis un valstis, kurām atļauts ANO EEK piedalīties padomdevēju statusā. Lai nolīgumam varētu pievienoties arī ES, 14. pants ir jāgroza nolūkā atļaut reģionālās integrācijas organizāciju pievienošanos nolīgumam.

               5.4.22. panta grozījums, kas minētajā pantā izklāstīto procedūru piemēro grozījumu veikšanai viedā tahogrāfa tehniskajās specifikācijās

               Nolīguma 22. pantā izklāstīto procedūru būtu jāpiemēro arī viedā tahogrāfa 2. versijai, kuras specifikācijas būs izklāstītas jaunajā 1.C papildinājumā. Nolīguma 22.bis pantam būtu jāpaliek nemainīgam, un to turpinās piemērot digitālajam tahogrāfam.

               5.5.Viedā tahogrāfa tehnisko specifikāciju iekļaušana AETR 1.C papildinājumā

               Pilns viedā tahogrāfa 2. versijas tehnisko specifikāciju teksts nolīguma tekstā būtu jāiekļauj kā nolīguma pielikuma 1.C papildinājums. ES sagatavotais 1.C papildinājuma priekšlikums būs pieejams 2021. gadā. Tas tiks izstrādāts, pamatojoties uz specifikācijām, kuras Savienības vārdā tika iesniegtas 2020. gada 8. aprīlī (viedā tahogrāfa 1. versijas specifikācijas), un uz ES sagatavotajām specifikācijām, kuras Komisija pieņems 2021. gadā saskaņā ar Regulu (ES) 2020/1054.

               5.6.Apstiprinājuma sertifikāta grozījums, kas ļauj to izmantot arī viedo tahogrāfu un to sastāvdaļu apstiprināšanai

               Nolīguma 2. papildinājuma III nodaļā sniegtais apstiprinājuma sertifikāts ir jāgroza, lai tas būtu attiecināms arī uz 1.C papildinājumu un tādējādi arī uz viedo tahogrāfu.

               6.Juridiskais pamats

               6.1.Procesuālais juridiskais pamats

               6.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               LESD 218. panta 9. punktu piemēro neatkarīgi no tā, vai Savienība ir attiecīgās struktūras locekle, vai nolīguma puse
                  8
               .

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautisko tiesību normām, bet “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  9
               .

               6.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Autotransporta darba grupa (SC.1) ir ANO EEK izveidota struktūra.

               Lēmums, par kuru Autotransporta darba grupa tiek lūgta vienoties pirms grozījumu iesniegšanas Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram nolūkā tos pieņemt saskaņā ar nolīguma 21. pantu, ir lēmums ar juridiskām sekām. No AETR 14. panta izriet, ka paredzētais akts būs saistošs saskaņā ar starptautisko tiesību normām.

               Paredzētais akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               6.2.Materiālais juridiskais pamats

               6.2.1.Principi

               Lēmuma, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens no tiem ir atzīstams par galveno, bet otram ir pakārtota nozīme, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               6.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz transporta politiku.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir 91. pants.

               6.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 91. pantam saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               7.Paredzētā akta publicēšana

               Ir atbilstoši nolīguma grozījumus pēc to pieņemšanas publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               2021/0013 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas Eiropas Nolīguma par transportlīdzekļu apkalpju darbu starptautiskajos autopārvadājumos (AETR) ekspertu grupā un Autotransporta darba grupā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Eiropas Nolīgums par transportlīdzekļu apkalpju darbu starptautiskajos autopārvadājumos (AETR)
                  10
                stājās spēkā 1976. gada 5. janvārī. Pēdējo reizi tas tika grozīts 2010. gada 20. septembrī.

               (2)Saskaņā ar AETR 21. pantu jebkura līgumslēdzēja puse var iesniegt nolīguma grozījumu priekšlikumus Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram. Pirms priekšlikumu iesniegšanas Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram tie tiek apspriesti Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO EEK) Autotransporta darba grupā (SC.1).

               (3)Ir plānots, ka AETR ekspertu grupa savā 25. sesijā, kas paredzēta 2021. gada februārī, un SC.1 savā 116. sesijā, kas paredzēta 2021. gada oktobrī, apspriedīs AETR grozījumus, kuru mērķis ir ieviest viedo tahogrāfu.

               (4)AETR 22.bis pants paredz, ka grozījumus Padomes Regulā (EEK) Nr. 3821/85
                  11
                attiecībā uz digitālo tahogrāfu automātiski pārņem visas AETR līgumslēdzējas puses bez jebkādas oficiālas apspriešanās vai balsošanas. Tas, ka AETR līgumslēdzējas puses nepiedalās digitālā tahogrāfa tehnisko specifikāciju izstrādāšanā un pieņemšanā, ir bijis nopietns cēlonis dažu minēto līgumslēdzēju pušu neapmierinātībai. Komisijas paziņojumā “Digitālais tahogrāfs. Turpmāko pasākumu ceļvedis”
                  12
                ir atzīts, ka šis mehānisms neļauj līgumslēdzējām pusēm, kuras nav Savienības dalībvalstis, pareizi un saskaņoti ieviest digitālo tahogrāfu. Tāpēc Savienības interesēs ir mainīt lēmumu pieņemšanas procesu attiecībā uz digitālajiem tahogrāfiem un AETR ekspertu grupā ierosināt viedā tahogrāfa tehnisko specifikāciju iekļaušanai AETR tekstā piemērot 22. panta 1., 2. un 3. punktā izklāstīto procedūru. 22.bis pantam būtu jāpaliek spēkā, lai varētu veikt iespējamus turpmākus grozījumus attiecībā uz tahogrāfa iepriekšējām versijām.

               (5)AETR 10. pantā ir paredzēts, ka tahogrāfu, kura konstrukciju, uzstādīšanu, lietošanu un testēšanu veic saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 3821/85, uzskata par atbilstošu AETR prasībām. 10. pants būtu jāgroza, lai iekļautu atsauci uz viedā tahogrāfa tehniskajām specifikācijām, kuras no dienas, kad stājas spēkā AETR pielikuma 1.C papildinājums, būtu uzskatāmas par atbilstošām AETR prasībām.

               (6)Konkrēta diena, kad viedā tahogrāfa tehniskās specifikācijas tiks iekļautas AETR tekstā, būtu jānosaka AETR 13. pantā par pārejas noteikumiem.

               (7)AETR 14. pantā pievienošanās nav atļauta struktūrām, kas nav ANO EEK dalībvalstis vai valstis, kurām atļauts ANO EEK piedalīties padomdevēju statusā. Šā iemesla dēļ, lai Savienība varētu pievienoties AETR, 14. pants būtu jāgroza tā, lai tas paredzētu reģionālās integrācijas organizāciju pievienošanos AETR.

               (8)Ir vairāki argumenti, kas pamato Savienības pievienošanos AETR. Pirmkārt, Savienībai ir ekskluzīva kompetence attiecībā uz transportlīdzekļu apkalpju darbu starptautiskajos autopārvadājumos, kā apstiprināts lietā 22/70. Otrkārt, šāda pievienošanās nodrošinātu Savienības interešu efektīvu pārstāvību AETR. Visbeidzot, to, kāpēc Savienībai vajadzētu būt līgumslēdzējai pusei, pamato AETR un ierosinātā lēmumu pieņemšanas procesa īpatnības.

               (9)Viedā tahogrāfa tehniskās specifikācijas, kas iekļaujamas AETR tekstā kā tā pielikuma 1.C papildinājums, būtu jāizstrādā, pamatojoties uz specifikācijām, kuras AETR ekspertu grupai Savienības vārdā tika iesniegtas 2020. gada 8. aprīlī, un uz specifikācijām, kuras Komisija pieņems 2021. gadā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2020/1054
                  13
               .

               (10)Būtu jāgroza AETR pielikuma 2. papildinājuma III nodaļā iekļautais digitālo tahogrāfu apstiprinājuma sertifikāts, lai to varētu izmantot arī viedo tahogrāfu un to sastāvdaļu apstiprināšanai.

               (11)Ir jānosaka nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem AETR ekspertu grupā un Autotransporta darba grupā, lai panāktu noteikumu par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā (tahogrāfi), saskaņošanu visas Eiropas mērogā.

               (12)Savienības nostāja, rīkojoties kopīgi, jāpauž Savienības dalībvalstīm, kuras ir AETR ekspertu grupas un ANO EEK Autotransporta darba grupas dalībnieces,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Eiropas Nolīguma par transportlīdzekļu apkalpju darbu starptautiskajos autopārvadājumos (AETR) ekspertu grupas 25. sesijā un ANO EEK Autotransporta darba grupas 116. sesijā, atbilst ierosinātajiem AETR grozījumiem, kas izklāstīti šā lēmuma pielikumā.

               Par formālām un sīkām pirmajā daļā minētās nostājas izmaiņām var vienoties, neizdarot grozījumus minētajā nostājā.

               2. pants

               1.Lēmuma 1. pantā minēto nostāju, rīkojoties kopīgi, pauž Savienības dalībvalstis, kuras ir AETR ekspertu grupas un ANO EEK Autotransporta darba grupas dalībnieces.

               2.Dalībvalstis AETR ekspertu grupai dara zināmus ierosinātos grozījumus.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/1054 (2020. gada 15. jūlijs), ar ko Regulu (EK) Nr. 561/2006 groza attiecībā uz minimālajām prasībām par maksimālajiem transportlīdzekļa ikdienas un iknedēļas vadīšanas laikiem, minimālajiem pārtraukumiem un ikdienas un iknedēļas atpūtas laikposmiem un ar ko Regulu (ES) Nr. 165/2014 groza attiecībā uz pozicionēšanu ar tahogrāfu palīdzību (OV L 249, 15.7.2020., 1. lpp.).

                     (2)

                        Padomes Lēmums (ES) 2016/1877 (2016. gada 17. oktobris) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas Eiropas Nolīguma par transportlīdzekļu apkalpju darbu starptautiskajos autopārvadājumos (AETR) ekspertu grupā un Autotransporta darba grupā (OV L 288, 22.10.2016., 49. lpp.).

                     (3)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 165/2014 (2014. gada 4. februāris) par tahogrāfiem autotransportā, ar kuru atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85 par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā, un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 561/2006, ar ko paredz dažu sociālās jomas tiesību aktu saskaņošanu saistībā ar autotransportu (OV L 60, 28.2.2014., 1. lpp.).

                     (4)

                        Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2016/799 (2016. gada 18. marts), ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 165/2014, ar kuru nosaka prasības attiecībā uz tahogrāfu un to komponentu konstrukciju, testēšanu, uzstādīšanu, darbību un remontu (OV L 139, 26.5.2016., 1. lpp.).

                     (5)

                        Padomes Lēmums (ES) 2018/1926 (2018. gada 19. novembris) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas Eiropas Nolīguma par transportlīdzekļu apkalpju darbu starptautiskajos autopārvadājumos ekspertu grupā (OV L 313, 10.12.2018., 13. lpp.).

                     (6)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/1054 (2020. gada 15. jūlijs), ar ko Regulu (EK) Nr. 561/2006 groza attiecībā uz minimālajām prasībām par maksimālajiem transportlīdzekļa ikdienas un iknedēļas vadīšanas laikiem, minimālajiem pārtraukumiem un ikdienas un iknedēļas atpūtas laikposmiem un ar ko Regulu (ES) Nr. 165/2014 groza attiecībā uz pozicionēšanu ar tahogrāfu palīdzību (OV L 249, 31.7.2020., 1. lpp.).

                     (7)

                        Sk. Regulas (ES) Nr. 165/2014, kas grozīta ar Regulu (ES) 2020/1054, 3. panta 4. punktu un 4.a punktu.

                     (8)

                        Tiesas 2014. gada 7. oktobra spriedums Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64. punkts.

                     (9)

                        Tiesas 2014. gada 7. oktobra spriedums Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (10)

                        OV L 95, 8.4.1978., 1. lpp.

                     (11)

                        Padomes Regula (EEK) Nr. 3821/85 (1985. gada 20. decembris) par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā (OV L 370, 31.12.1985., 8. lpp.).

                     (12)

                        COM(2011) 454 galīgā redakcija.

                     (13)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/1054 (2020. gada 15. jūlijs), ar ko Regulu (EK) Nr. 561/2006 groza attiecībā uz minimālajām prasībām par maksimālajiem transportlīdzekļa ikdienas un iknedēļas vadīšanas laikiem, minimālajiem pārtraukumiem un ikdienas un iknedēļas atpūtas laikposmiem un ar ko Regulu (ES) Nr. 165/2014 groza attiecībā uz pozicionēšanu ar tahogrāfu palīdzību (OV L 249, 31.7.2020., 1. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 25.1.2021
            COM(2021) 26 final
            PIELIKUMS
            dokumentam Priekšlikums Padomes lēmumam par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas Eiropas Nolīguma par transportlīdzekļu apkalpju darbu starptautiskajos autopārvadājumos (AETR) ekspertu grupā un Autotransporta darba grupā

               PIELIKUMS

               AETR groza šādi:

               (1)1. pantam pievieno šādu x) punktu:

               “x)
                     “reģionālās integrācijas organizācija” ir jebkura organizācija, kuru veido suverēnas attiecīgā reģiona valstis un kurai ir kompetence noteiktos jautājumos, ko reglamentē šis nolīgums, un kura ir pienācīgi pilnvarota parakstīt un ratificēt, pieņemt, apstiprināt šo nolīgumu vai pievienoties tam.”;

               (2)10. pantam pievieno šādu 4. punktu:

               “4.
                     Sākot no dienas, kad stājas spēkā šā nolīguma pielikuma 1.C papildinājums, transportlīdzekļus, kas aprīkoti ar kontrolierīci, kura atbilst Komisijas Īstenošanas regulai (ES) 2016/799
                  1
                un tiesību aktiem, ar ko tā grozīta, vai arī šā nolīguma pielikuma 1.C papildinājumam attiecībā uz tās konstrukciju, uzstādīšanu, lietošanu un testēšanu, uzskata par atbilstīgiem šā nolīguma prasībām.”;

               (3)13. panta 2. punktam pievieno šādu c) apakšpunktu:

               “c)
                     1.C papildinājums kļūst saistošs valstīm, kuras ir šā nolīguma līgumslēdzējas puses, ne vēlāk kā 2025. gada 31. decembrī. Tādējādi visus transportlīdzekļus, uz kuriem attiecas šis nolīgums un kuri pirmo reizi nodoti ekspluatācijā, sākot ar 2026. gada 1. janvāri, aprīko ar jaunajām prasībām atbilstošu digitālo kontrolierīci. No dienas, kad stājas spēkā šā nolīguma attiecīgie grozījumi, līgumslēdzējas puses, kuras savā teritorijā šos grozījumus vēl nav ieviesušas, savā teritorijā ļauj iebraukt transportlīdzekļiem, kuri reģistrēti citās šā nolīguma līgumslēdzējās valstīs un kuri jau ir aprīkoti ar šādu digitālo kontrolierīci, un kontrolē tos.

               Sākot ar 2028. gada 1. janvāri, visi transportlīdzekļi, kas tiek izmantoti starptautiskajos autopārvadājumos, ir aprīkoti ar digitālo kontrolierīci, kas atbilst 1.C papildinājumam.

               Līgumslēdzējas puses veic vajadzīgos pasākumus, lai ne vēlāk kā 2025. gada 1. oktobrī varētu izsniegt 1.C papildinājumā minētās vadītāja kartes.”;

               (4)14. pantu groza šādi:

               (a)iekļauj šādu 1.a punktu:

               “1.a.
                     Šis nolīgums ir pieejams parakstīšanai arī reģionālās integrācijas organizācijām.

               Nolīguma 1., 1.B, 1.C, 2. un 3. papildinājuma grozīšanas nolūkos nolīguma līgumslēdzējas puses — reģionālās integrācijas organizācijas — pārstāvis nodod šo organizāciju veidojošo dalībvalstu balsis un to klātbūtne balsošanā nav nepieciešama.”;

               (b)5. punktu aizstāj ar šādu:

               “5.
                     Attiecībā uz katru valsti vai reģionālās integrācijas organizāciju, kas ratificē šo nolīgumu vai pievienojas šim nolīgumam pēc tam, kad ir deponēts astotais ratifikācijas vai pievienošanās instruments, kā minēts šā panta 4. punktā, šis nolīgums stājas spēkā simt astoņdesmit dienas pēc tam, kad minētā valsts vai reģionālās integrācijas organizācija ir deponējusi savu ratifikācijas vai pievienošanās instrumentu.”;

               (5)22. pantu groza šādi:

               (a)1. un 2. punktu aizstāj ar šādiem punktiem:

               “1.
                     Šā nolīguma pielikuma 1., 1.C un 2. papildinājumu var grozīt saskaņā ar šajā pantā noteikto procedūru.

               2.
                     Pēc līgumslēdzējas puses lūguma visus ierosinātos šā nolīguma pielikuma 1., 1.C vai 2. papildinājuma grozījumus izskata Eiropas Ekonomikas komisijas galvenā Autotransporta darba grupa.”;

               (b)pantam pievieno šādu 6. punktu:

               “6.
                     Ja priekšlikums par grozījumiem šā nolīguma pielikuma 1.C papildinājumā liek grozīt citus nolīguma noteikumus, grozījumi 1.C papildinājumā nevar stāties spēkā pirms to grozījumu stāšanās spēkā, kuri attiecas uz minētajiem citiem noteikumiem, saskaņā ar 21. pantu. Ja šādā gadījumā 1.C papildinājuma grozījumus iesniedz vienlaikus ar grozījumiem, kas attiecas uz citiem nolīguma noteikumiem, spēkā stāšanās diena ir diena, kas noteikta, piemērojot 21. pantā izklāstīto procedūru.”;

               (6)iekļauj jaunu 1.C papildinājumu, kas sagatavots, pamatojoties uz tehniskajām specifikācijām, kuras Komisija pieņems saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2020/1054
                  2
                un kuras pielāgotas AETR kontekstam;

               (7)2. papildinājuma III nodaļu “Ražojumu apstiprinājuma sertifikāts saskaņā ar 1.B papildinājumu” aizstāj ar šādu:

               “III. Ražojumu apstiprinājuma sertifikāts saskaņā ar 1.B/1.C papildinājumu (1)

               Tiklīdz līgumslēdzēja puse ir veikusi apstiprinājumu, tā pieteikuma iesniedzējam izsniedz apstiprinājuma sertifikātu, kas sagatavots atbilstīgi zemāk izklāstītajam paraugam. Līgumslēdzējas puses izmanto šā dokumenta kopiju, lai informētu citas līgumslēdzējas puses par piešķirtajiem vai jebkādiem atsauktajiem apstiprinājumiem.

               Ražojumu apstiprinājuma sertifikāts saskaņā ar 1.B/1.C papildinājumu (1)

               Kompetentās iestādes nosaukums

               Paziņojums par (2):

               Apstiprinājumu

               Apstiprinājuma atsaukšanu

               Kontrolierīces modelim

               Kontrolierīces sastāvdaļai (3)

               Vadītāja kartei

               Darbnīcas kartei

               Uzņēmuma kartei

               Kontroliera kartei

               Apstiprinājums Nr.………………………………

               (1)Ražotāja zīmols vai preču zīme

               (2)Modeļa nosaukums

               (3)Ražotāja nosaukums

               (4)Ražotāja adrese

               (5)Iesniegts apstiprināšanai (datums)………………………………………

               (6)Testa laboratorija vai laboratorijas

               (7)Protokolu datums un numurs………………………………………..

               (8)Apstiprinājuma datums

               (9)Apstiprinājuma atsaukšanas datums

               (10)Tās kontrolierīces sastāvdaļas(-u) modelis(-ļi), ar ko

                   sastāvdaļu paredzēts izmantot…………………………………….

               (11)Vieta

               (12)Datums…………………………………………………………….

               (13)Pievienotie apraksta dokumenti……………………………….

               (14)Piezīmes (tostarp par plombu uzlikšanu, ja nepieciešams)…………

                  ………………………………………………………………………..

                  ………………………………………………………………………..

                     ………………………..

                     (Paraksts)

               (1) Norādīt 1.B vai 1.C papildinājumu.

               (2) Atzīmēt attiecīgās rūtiņas.

               (3) Norādīt attiecīgo sastāvdaļu, par kuru paziņo.

                     (1)

                        Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2016/799 (2016. gada 18. marts), ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 165/2014, ar kuru nosaka prasības attiecībā uz tahogrāfu un to komponentu konstrukciju, testēšanu, uzstādīšanu, darbību un remontu (OV L 139, 26.5.2016., 1. lpp.).

                     (2)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/1054 (2020. gada 15. jūlijs), ar ko Regulu (EK) Nr. 561/2006 groza attiecībā uz minimālajām prasībām par maksimālajiem transportlīdzekļa ikdienas un iknedēļas vadīšanas laikiem, minimālajiem pārtraukumiem un ikdienas un iknedēļas atpūtas laikposmiem un ar ko Regulu (ES) Nr. 165/2014 groza attiecībā uz pozicionēšanu ar tahogrāfu palīdzību (OV L 249, 31.7.2020., 1. lpp.).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 22.5.2019
            COM(2019) 206 final
            Priekšlikums
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
            par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda izmantošanu atbalsta sniegšanā Rumānijai, Itālijai un Austrijai

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma konteksts

               Šis lēmums attiecas uz Eiropas Savienības Solidaritātes fonda (ESSF) izmantošanu 293 551 794 EUR apmērā, lai sniegtu atbalstu Rumānijai, Itālijai un Austrijai pēc katastrofām, kas šajās valstīs notika 2018. gadā. Šai izmantošanai pievienots budžeta grozījuma Nr. 3/2019 projekts (BGP)
                  1
               , kurā ierosināts 2019. gada vispārējā budžetā iekļaut nepieciešamās apropriācijas gan saistībās, gan maksājumos.

               2.Informācija un nosacījumi

               2.1.Rumānija — plūdi ziemeļaustrumu reģionā 2018. gada vasarā

               No 2018. gada jūnija vidus līdz augusta sākumam Rumānijas ziemeļaustrumu reģionu skāra atkārtotas spēcīgas lietusgāzes, kam sekoja lieli plūdi, izraisot būtiskus postījumus infrastruktūrai un mājsaimniecībām, kā arī zaudējumus lauksaimniecībā.

               (1)Rumānija 2018. gada 7. septembrī iesniedza pieteikumu pabalstam no ESSF, t. i., 12 nedēļu termiņā no dienas, kad radušies pirmie postījumi. Pieteikums attiecās tikai uz ziemeļaustrumu reģionu; tas ir reģions, ko visvairāk skāra plūdi, un pirmie postījumi tajā tika reģistrēti 16. jūnijā. Savā pieteikuma vēstulē Rumānijas iestādes paziņoja, ka drīzumā tiks nosūtīts atjauninājums, jo ilgstošo plūdu dēļ vēl nebija pabeigts postījumu novērtējums.

               (2)Tā ir dabas izraisīta katastrofa.

               (3)Pieteikumu iesniedza, pamatojoties uz regulas 2. panta 3. punktā izklāstītajiem “reģionālas dabas katastrofas” kritērijiem. Rumānijas iestādes savā sākotnējā 7. septembra pieteikumā lēsa, ka kopējie tiešie zaudējumi ir 196,8 miljoni EUR. Tā kā šī summa atbilst tikai 1,24 % no attiecīgā ziemeļaustrumu NUTS 2. līmeņa reģiona IKP, sākotnējais pieteikums neatbilst regulā noteiktajam būtiskam nosacījumam par ESSF izmantošanu, un līdz ar to nebūtu bijis iespējams saņemt pabalstu no Solidaritātes fonda.

               (4)Kā jau paziņots iepriekš, Rumānijas iestādes 2018. gada 9. oktobrī iesniedza pārskatītu pieteikumu, kurā kopējie tiešie zaudējumi ir 327,7 miljoni EUR. Šī summa atbilst 2,07 % no reģiona IKP un tādējādi pārsniedz noteikto slieksni 1,5 % apmērā no reģiona IKP (t. i., 238 miljonus EUR ziemeļaustrumu reģiona gadījumā).

               (5)Tomēr, analizējot pārskatīto Rumānijas pieteikumu, Komisija konstatēja dažas neatbilstības. Tāpēc Komisija lūdza Rumānijas iestādes sniegt paskaidrojumus, kas tika izdarīts 2018. gada 14. decembrī.

               (6)Savā pieteikumā Rumānijas iestādes sīki izklāsta katastrofas sekas. Atkārtotās smagās lietusgāzes no jūnija vidus līdz augusta sākumam izraisīja plūdus, kas nodarīja postījumus infrastruktūrai, lauksaimniecībai un privātām mājsaimniecībām visos sešos Ziemeļaustrumu reģiona apgabalos, jo īpaši Njamcā, Bakeu un Sučavā. Tika bojāti iekšzemes ūdensceļu dambji un aizsprosti, ceļi (valsts un reģionālie) un ielas vairāk nekā 4000 km garumā, tilti, ūdens attīrīšanas un kanalizācijas sistēmas, elektroenerģijas un gāzes apgāde, dzeramā ūdens apgāde un apūdeņošanas sistēmas, 32 skolas un citas sabiedriskās ēkas.

               (7)Rumānijas iestādes lēsa, ka glābšanas un atjaunošanas darbu attiecināmās izmaksas saskaņā ar regulas 3. panta 2. punktu, ir 294 miljoni EUR, un tās tika atspoguļotas, iedalot pa darbu veidiem. Lielākā daļa (vairāk nekā 154 miljoni EUR) attiecas uz aizsardzības infrastruktūras (uzbērumu) nodrošināšanas izmaksām, kam seko transporta infrastruktūras atjaunošanas izmaksas vairāk nekā 127 miljonu EUR apmērā.

               (8)Rumānija nepieprasīja izmaksāt avansu.

               (9)Rumānijas iestādes apstiprināja, ka attiecināmajām izmaksām nav apdrošināšanas seguma.

               (10)Saskaņā ar Eiropas strukturālajiem un investīciju (ESI) fondiem (2014.–2020. g.) skartais reģions ir “mazāk attīstīta reģiona” daļa. Rumānijas iestādes savā pieteikumā neziņoja Komisijai par nodomu pārvietot līdzekļus no ESI fondu programmām, lai izmantotu tos atjaunošanas darbiem.

               (11)Rumānija neiedarbināja Savienības civilās aizsardzības mehānismu.

               (12)Attiecībā uz Savienības tiesību aktu īstenošanu par katastrofu riska novēršanu un pārvaldību pašlaik nenotiek neviena pienākumu neizpildes procedūra.

               2.2Itālija — ekstrēmi laikapstākļu notikumi 2018. gada rudenī

               2018. gada oktobrī un novembra sākumā lielākā daļa Itālijas reģionu no Alpu apgabaliem ziemeļos līdz Sicīlijai cieta no spēcīgām lietusgāzēm un stipriem vējiem, kas izraisīja plūdus un zemes nogruvumus; lielā upuru skaita un plašo postījumu dēļ tā bija postošākā rudens sezona nesenā vēsturē.

               (1)Itālija 2018. gada 20. decembrī iesniedza pieteikumu atbalstam no Solidaritātes fonda, t. i., 12 nedēļu termiņā, kopš 2. oktobrī reģistrēti pirmie postījumi. Itālija 2019. gada 27. martā pēc savas iniciatīvas iesniedza atjauninātu informāciju, kurā trīs skartajos reģionos aprēķināti lielāki zaudējumi.

               (2)Tā ir dabas izraisīta katastrofa.

               (3)Pieteikumu iesniedza, pamatojoties uz regulas 2. panta 2. punktā izklāstītajiem “lielas dabas katastrofas” kritērijiem. Itālijas iestādes lēš, ka katastrofas radītie kopējie tiešie zaudējumi ir 6,6 miljardi EUR (atjauninātā summa). Šī summa veido vairāk nekā 192 % no Itālijai piemērojamā sliekšņa, t.i., 3,4 miljardiem EUR.

               (4)Itālijas iestādes savā pieteikumā sīki apraksta ekstrēmo laikapstākļu notikumu izraisīto postījumu raksturu un apjomu, kuru dēļ minētā rudens sezona ir kļuvusi par postošāko nesenā vēsturē. Tika ziņots par 34 nāves gadījumiem un vienu bezvēsts pazudušu personu. Katastrofa skāra gandrīz visus Itālijas reģionus no ziemeļiem līdz dienvidiem, tostarp Friuli-Venēciju Džūliju, Trento un Bolcāno autonomās provinces, Ligūriju, Lombardiju, Toskānu, Emīliju-Romanju Lacio, Kampāniju, Kalabriju, Sicīliju, Sardīniju un jo īpaši Veneto reģionu. Aostas ieleja un Abruco ziņoja par mazākiem postījumiem.

               (5)Zemes nogruvumu un kritušo koku dēļ šī katastrofa izraisīja būtiskus satiksmes traucējumus ceļu tīklā valsts, reģiona, provinces un pašvaldību līmenī; tika izolētas vairākas kalnu un piekrastes pašvaldības. Lielākajā daļā reģionu bija iekšzemes ūdensceļu traucējumi, zemes lejupslīde pa nogāzi, zemes nogruvumi un plūdi. Tika pārtraukta skolu un citu sabiedrisko pakalpojumu darbība. Mežos nopietnus zaudējumus izraisīja vēja brāzmas līdz 200 km/h (aptuveni 8,5 miljoni kubikmetru kokmateriālu), nopietni ietekmējot ar mežsaimniecību saistītās tautsaimniecības nozares un tūrismu (bojāti lifti, mājiņas utt.). Jo īpaši Veneto aptuveni 130 Natura 2 000 aizsargājamās teritorijās tika nodarīti postījumi vairāk nekā 414 000 hektāros zemes. Gandrīz visos reģionos ziņoja par valsts un privāto ēku applūšanu. Tika bloķētas kanalizācijas sistēmas attīrīšanas iekārtas. Tika pārtraukta elektroenerģijas un gāzes tīklu darbība.

               (6)Saskaņā ar Komisijas analīzi laika apstākļi laikposmā, uz kuru attiecas pieteikums, no meteoroloģiskā un hidroloģiskā viedokļa var tikt uzskatīti par vienu un to pašu notikumu. Turklāt šķiet, ka Itālijas iestāžu apgalvoto postījumu ģeogrāfiskais apmērs un apjoms ir ticams, ņemot vērā Copernicus ātrās kartēšanas aktivizāciju un Eiropas Spēcīgo vētru laboratorijas datubāzi.

               (7)Itālija lēsa, ka glābšanas un atjaunošanas darbu attiecināmās izmaksas saskaņā ar regulas 3. panta 2. punktu pārsniedz 1 700 miljonus EUR, un tās tika atspoguļotas, iedalot pa darbu veidiem. Lielākā daļa (vairāk nekā 810 miljoni EUR) no attaisnotajām izmaksām attiecas uz aizsardzības infrastruktūras nodrošināšanas izmaksām. Otrā lielākā daļa izmaksu daļa vairāk nekā 478 miljonu EUR apmērā attiecas uz infrastruktūras atjaunošanu.

               (8)Itālija nepieprasīja izmaksāt avansu.

               (9)Itālijas iestādes apstiprināja, ka attiecināmajām izmaksām nav apdrošināšanas seguma.

               (10)Saskaņā ar ESI fondiem (2014.–2020. g.) trīs no skartajiem reģioniem ir kvalificējami kā “mazāk attīstīti reģioni” (Kalabrija, Kampānija un Sicīlija), divi kā “pārejas reģioni” (Abruco un Sardina), savukārt pārējie 9 reģioni ir “vairāk attīstīti reģioni”. Itālijas iestādes neziņoja Komisijai par nodomu pārvietot līdzekļus no ESI fondu programmām, lai izmantotu tos atjaunošanas darbiem.

               (11)Itālija nelūdza iedarbināt Savienības civilās aizsardzības mehānismu. Tomēr ar Kopīgo ārkārtējo situāciju sakaru un informācijas sistēmas (CECIS) starpniecību tika nosūtīta informatīva piezīme Ārkārtas reaģēšanas koordinēšanas centram (ERCC).

               (12)Attiecībā uz Savienības tiesību aktu īstenošanu par katastrofu riska novēršanu un pārvaldību pašlaik nenotiek neviena pienākumu neizpildes procedūra.

               2.3.Austrija — ekstrēmi laikapstākļu notikumi 2018. gada rudenī

               Meteoroloģiskie apstākļi, kas skāra Itāliju, 2018. gada oktobra beigās ietekmēja arī vairākus Austrijas Alpu/dienvidu reģionus, jo īpaši Karintiju un Austrumtiroli.

               (1)Austrija 2019. gada 14. janvārī iesniedza pieteikumu pabalstam no Solidaritātes fonda , t. i., 12 nedēļu termiņā no 2018. gada 28. oktobra, kad tika reģistrēti pirmie postījumi. Austrija 2019. gada 20. februārī pēc savas iniciatīvas iesniedza atjauninātu informāciju ar nedaudz augstākām zaudējumu aplēsēm skartajiem reģioniem.

               (2)Tā ir dabas izraisīta katastrofa.

               (3)Austrijas iestādes lēš, ka katastrofas radītie kopējie tiešie zaudējumi ir 326,2 miljoni EUR. Šī summa ir ievērojami mazāka par lielai katastrofai noteikto slieksni, kas Austrijas gadījumā 2018. gadā ir 2,1 miljardi EUR. Tā ir arī zem tā saukto reģionālo katastrofu sliekšņa, t. i., 1,5 % no reģionālā iekšzemes kopprodukta attiecībā pret zaudējumu daļu skartajos reģionos. Tāpēc saskaņā ar regulas noteikumiem katastrofa nav uzskatāma nedz par ”lielu dabas katastrofu”, nedz arī par “reģionālu dabas katastrofu”. Tomēr, tā kā katastrofu izraisīja tie paši meteoroloģiskie apstākļi, kas izraisīja lielu katastrofu Itālijā, Austrijas iestādes iesniedza savu pieteikumu, balstoties uz regulas 2. panta 4. punktā paredzēto, tā dēvēto “kaimiņvalsts noteikumu”, saskaņā ar kuru valsts, kas ir tiesīga saņemt fonda atbalstu un ko skārusi tā pati katastrofa, kura uzskatāma par lielu katastrofu kaimiņos esošā, uz atbalstu tiesīgā valstī, arī var saņemt Solidaritātes fonda atbalstu.

               (4)Savā pieteikumā Austrijas iestādes sīki izklāsta katastrofas sekas. Vislielākie postījumi bija Austrijas tālākajā dienvidu federālajā zemē Karintijā un tai blakus esošajā Austrumtiroles provincē — divos Alpu reģionos, kas robežojas ar Itāliju. Pateicoties agrīnās brīdināšanas sistēmai par plūdiem, iedzīvotāju brīdināšana un civilās aizsardzības spēku ātra reaģēšana novērsa to, ka cilvēki tika ievainoti vai gāja bojā. Piesardzības nolūkā tika evakuētas vairākas apmetnes. Spēcīgas lietusgāzes un vētra ar vēja ātrumu līdz 130 km/h tomēr izraisīja ēku applūšanu, ievērojamus vējlauzes postījumus mežos, zemes nogruvumus, aizšķērsojot ceļus un izraisot elektrības padeves pārtraukumus. Vairāk nekā 7 000 neatliekamās palīdzības dienesta darbinieku, ieskaitot armiju un 5 helikopterus, strādāja vairākas dienas.

               (5)Austrija lēsa, ka glābšanas un atjaunošanas darbu attiecināmās izmaksas saskaņā ar regulas 3. panta 2. punktu ir 214,5 miljoni EUR, un tās tika atspoguļotas, iedalot pa darbu veidiem. Lielākā daļa (vairāk nekā 85 miljoni EUR) no attaisnotajām izmaksām attiecas uz aizsardzības infrastruktūras (upju krastu nostiprinājumu) nodrošināšanas izmaksām. Otrā lielākā izmaksu daļa vairāk nekā 72 miljoni EUR attiecas uz pasākumiem ar mērķi novērst augsnes eroziju.

               (6)Austrijas iestādes nepieprasīja izmaksāt avansu.

               (7)Austrijas iestādes apstiprināja, ka attiecināmajām izmaksām nav apdrošināšanas seguma.

               (8)Saskaņā ar Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (2014.–2020. g.) skartie reģioni ir “vairāk attīstīti reģioni”. Austrijas iestādes savā pieteikumā norādīja, ka tās ir paredzējušas izmantot Austrijas Lauku attīstības programmas līdzekļus, ko finansē Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai, aizsargājamo mežu atjaunošanai.

               (9)Austrija nelūdza iedarbināt Savienības civilās aizsardzības mehānismu.

               (10)Attiecībā uz Savienības tiesību aktu īstenošanu par katastrofu riska novēršanu un pārvaldību pašlaik nenotiek neviena pienākumu neizpildes procedūra.

               2.5.Secinājums

               Iepriekš izklāstīto iemeslu dēļ katastrofas, kas minētas Rumānijas, Itālijas un Austrijas iesniegtajos pieteikumos, atbilst regulā par ESSF izmantošanu izklāstītajiem nosacījumiem.

               3.Finansējums no ESSF piešķīrumiem 2019. gadā

               Ar Padomes 2013. gada 2. decembra Regulu (ES, EURATOM) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam
                  2
                (turpmāk “DFS regula”), un jo īpaši tās 10. pantu ir atļauts izmantot ESSF ar maksimālo apjomu EUR 500 000 000 gadā (2011. gada cenās). ESSF izmantošanas kārtība ir izklāstīta Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  3
                11. punktā.

               Tā kā solidaritāte bija galvenais pamatojums ESSF izveidei, Komisija uzskata, ka atbalstam vajadzētu būt progresīvam. Tas nozīmē, ka atbilstoši iepriekšējai praksei par zaudējumu daļu, kas pārsniedz “lielai dabas katastrofai” noteikto robežvērtību ESSF izmantošanai (t. i., 0,6 % no NKI vai 3 miljardus EUR 2011. gada cenās, ņemot vērā mazāko summu), būtu jāsniedz lielāka atbalsta intensitāte nekā par zaudējumiem līdz šai robežvērtībai. Agrāk piemērotā likme, kuru izmantoja, lai noteiktu piešķīrumus lielām katastrofām, ir 2,5 % no kopējiem tiešajiem zaudējumiem, kas ir zem robežvērtības, un 6 % tai zaudējumu daļai, kura ir virs minētās robežvērtības. Reģionālu dabas katastrofu gadījumā un attiecībā uz katastrofām, kas atzītas saskaņā ar “kaimiņvalsts” noteikumu, likme ir 2,5 %.

               Pabalsts nedrīkst pārsniegt lēstās attiecināmo darbu kopējās izmaksas. Atbalsta aprēķināšanas metodika ir izklāstīta 2002.–2003. gada pārskatā par ESSF, un to apstiprināja Padome un Eiropas Parlaments.

               Ņemot vērā Rumānijas, Itālijas un Austrijas pieteikumus, kuru pamatā ir nodarīto kopējo tiešo zaudējumu aplēse, finansiālo atbalstu no ESSF aprēķina šādi:

                        Dalībvalstis

                        Katastrofu kvalifikācija

                        Kopējie tiešie zaudējumi

                        (miljonos EUR)

                        Lielai katastrofai noteiktā robežvērtība

                        (miljonos EUR)

                        2,5 % no tiešiem zaudējumiem līdz robežvērtībai

                        (EUR)

                        6 % no tiešajiem zaudējumiem virs robežvērtības

                        (EUR)

                        Ierosinātā atbalsta kopsumma

                        (EUR)

                        Veiktie avansa maksājumi

                        (EUR)

                        RUMĀNIJA

                        Reģionālie

                        (2. panta 3. punkts)

                        327 692

                        986 378

                        8 192 300

                        -

                        8 192 300

                        0

                        ITĀLIJA

                        Valsts

                        (2. panta 2. punkts)

                        6630 276

                        3446 057

                        86 151 425

                        191 053 170

                        277 204 595

                        0

                        AUSTRIJA

                        Kaimiņvalsts

                        (2. panta 4. punkts)

                        326 196

                        2118 701

                        8 154 899

                        -

                        8 154 899

                        0

                        KOPĀ

                        293 551 794

                        0

               Saskaņā ar DFS regulas 10. panta 1. punktu kopējā summa, kas pieejama ESSF izmantošanai 2019. gada sākumā, bija 851 082 072 EUR, un to veido 2019. gada piešķīrums 585 829 691 EUR apmērā un atlikušais 2018. gada piešķīrums, kas bija palicis neizlietots un pārnests uz 2019. gadu, 265 252 381 EUR, apmērā.

               Summa, kuru šobrīd var izmantot 2019. gadā, ir 704 624 649 EUR. Tā atbilst kopējai summai, kas pieejama ESSF izmantošanai 2019. gada sākumā (851 082 072 EUR), atskaitot ieturēto summu 146 457 423 EUR apmērā, lai ievērotu pienākumu saglabāt rezervē 25 % no 2019. gada piešķīruma līdz 2019. gada 1. oktobrim, kā noteikts DFS regulas 10. panta 1. punktā.

                        ESSF finansējuma kopsavilkuma tabula

                        Summa

                        EUR

                        2018. gada piešķīrums, kas pārnests uz 2019. gadu

                        265 252 381

                        2019. gada piešķīrums

                        585 829 691

                        ---------------

                        Kopā pieejams 2019. gada sākumā

                        851 082 072

                        Mīnus 25 % no 2019. gada piešķīruma

                        -146 457 423

                        ----------------

                        Pašlaik pieejamā maksimālā summa (2018.+2019. gada piešķīrumi)

                        704 624 649

                        Ierosinātā atbalsta kopējā summa, ko izmantos Rumānijai, Itālijai un Austrijai

                        - 293 551 794

                        ----------------

                        Atlikušie pieejamie līdzekļi līdz 2019 gada 1. oktobrim

                        411 072 855

               Priekšlikums

               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS

               par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda izmantošanu atbalsta sniegšanā Rumānijai, Itālijai un Austrijai

               EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 11. novembra Regulu (EK) Nr. 2012/2002, ar ko izveido Eiropas Savienības Solidaritātes fondu
                  4
               , un jo īpaši tās 4. panta 3. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  5
                un jo īpaši tā 11. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Eiropas Savienības Solidaritātes fonda (“Fonds”) mērķis ir ļaut Savienībai ātri, efektīvi un elastīgi reaģēt uz ārkārtas situācijām, lai apliecinātu solidaritāti ar dabas katastrofu skartu reģionu iedzīvotājiem.

               (2)Fondam pieejamo līdzekļu apjoms nepārsniedz EUR 500 000 000 gadā (2011. gada cenās), kā noteikts Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013
                  6
                10. pantā.

               (3)Pēc ekstrēmiem laikapstākļu notikumiem, kas izraisīja plašus plūdus, Rumānija 2018. gada 7. septembrī iesniedza pieteikumu Fonda izmantošanai.

               (4)Pēc ekstrēmiem laikapstākļu notikumiem Itālija 2018. gada 20. decembrī iesniedza pieteikumu Fonda izmantošanai.

               (5)Pēc ekstrēmiem laikapstākļu notikumiem Austrija 2019. gada 14.janvārī iesniedza pieteikumu Fonda izmantošanai.

               (6)Rumānijas, Itālijas un Austrijas pieteikumi atbilst Regulas (EK) Nr. 2012/2002 4. pantā izklāstītajiem nosacījumiem finansiālā atbalsta sniegšanai no Fonda.

               (7)Tāpēc Fonds būtu jāizmanto, lai sniegtu finansiālu atbalstu Rumānijai, Itālijai un Austrijai.

               (8)Lai pēc iespējas saīsinātu laiku, kas vajadzīgs Fonda izmantošanai, šis lēmums būtu jāpiemēro no tā pieņemšanas dienas,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Savienības 2019. finanšu gada vispārējā budžeta ietvaros Eiropas Savienības Solidaritātes fondu saistību un maksājumu apropriācijās izmanto šādi:

               a) summu 8 192 300 EUR apmērā piešķir Rumānijai;

               b) summu 277 204 595 EUR apmērā piešķir Itālijai;

               c) summu 8 154 899 EUR apmērā piešķir Austrijai.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               To piemēro no ... [lēmuma pieņemšanas datums]**.

               Briselē,

                  Eiropas Parlamenta vārdā —
                        Padomes vārdā –

                     (1)

                        COM(2019) 205, 22.5.2019.

                     (2)

                        OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.

                     (3)

                        OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (4)

                        OV L 311, 14.11.2002., 3. lpp.

                     (5)

                        OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (6)

                        Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 2.8.2019
            COM(2019) 361 final
            2019/0164(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Protokolu Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu pagaidu asociācijas nolīgumam par tirdzniecību un sadarbību starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Palestīnas atbrīvošanas organizāciju (PAO) Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvaldes vajadzībām, no otras puses, attiecībā uz Pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvaldi par vispārējiem principiem tās līdzdalībai Savienības programmās

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Eiropas kaimiņattiecību politikas (EKP) ietvaros veiktā pakāpeniska noteiktu Eiropas Savienības programmu un aģentūru atvēršana EKP partnervalstīm ir viens no daudziem pasākumiem, kuru mērķis ir veicināt reformas, modernizāciju un pārejas procesus Eiropas Savienības kaimiņu reģionos. Eiropas Komisija to sīkāk izklāstīja savā 2006. gada decembra paziņojumā par vispārējo pieeju Eiropas kaimiņattiecību politikas partnervalstu līdzdalībai Kopienas aģentūrās un Kopienas programmās
                  1
               .

               Padome šo pieeju apstiprināja savos 2007. gada 5. marta secinājumos
                  2
               .

               Pamatojoties uz šo paziņojumu un 2007. gada 5. martā pieņemtajiem secinājumiem, Padome 2007. gada 18. jūnijā pieņēma norādījumus Komisijai sarunu risināšanai par pamatnolīgumiem ar Alžīriju, Armēniju, Azerbaidžānu, Ēģipti, Gruziju, Izraēlu, Jordāniju, Libānu, Maroku, Moldovu, Palestīniešu pašpārvaldi, Tunisiju un Ukrainu par vispārējiem principiem šo valstu līdzdalībai Kopienas programmās
                  3
               .

               Eiropadome 2007. gada jūnijā
                  4
                atkārtoti apstiprināja EKP lielo nozīmi un apstiprināja prezidentvalsts progresa ziņojumu
                  5
               , kuru iesniedza izskatīšanai Padomes sanāksmē 2007. gada 18. un 19. jūnijā, kā arī ar to saistītos Padomes secinājumus
                  6
               . Šajā ziņojumā tika atgādināti Padomes norādījumi sarunu risināšanai par attiecīgajiem papildprotokoliem.

               Komisijas un Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos kopīgajā paziņojumā “Jauna reakcija uz pārmaiņām kaimiņvalstīs”
                  7
               , ko apstiprināja ar Padomes 2011. gada 20. jūnija secinājumiem, tika vēl vairāk uzsvērts ES nodoms atvieglot partnervalstu līdzdalību ES programmās.

               Līdz šim līdzīgi protokoli ir parakstīti ar Alžīriju
                  8
               , Armēniju
                  9
               , Azerbaidžānu
                  10
               , Gruziju
                  11
               , Izraēlu
                  12
               , Jordāniju
                  13
               , Libānu
                  14
               , Moldovu
                  15
               , Maroku
                  16
               , Tunisiju
                  17
                un Ukrainu
                  18
               , savukārt pašlaik tiek apspriests protokols ar Ēģipti. ES un Palestīniešu pašpārvaldes Apvienotās komitejas sanāksmē, kas notika 2018. gada septembrī, Palestīniešu pašpārvalde pauda interesi parakstīt protokolu Pamatnolīgumam par savu iespējamu pilnīgu līdzdalību vairākās izvēlētās ES programmās.

               Protokola mērķis ir paredzēt finanšu un tehniskos noteikumus, kas ļautu Palestīniešu pašpārvaldei piedalīties konkrētās ES programmās. Horizontālajos noteikumos, ko nosaka protokols, ir izklāstīti principi ekonomikas, finanšu un tehniskajai sadarbībai, un tie ļauj Palestīniešu pašpārvaldei saņemt palīdzību (jo īpaši finansiālu palīdzību) no Eiropas Savienības saskaņā ar programmām. Minētie noteikumi ir piemērojami tikai tām programmām, kurās Palestīniešu pašpārvaldes iespēju piedalīties paredz attiecīgie izveides tiesību akti. Tāpēc protokola parakstīšana un provizoriska piemērošana neietver tādu pilnvaru īstenošanu, ko paredz dažādu nozaru politika un kas tiek īstenotas, izveidojot programmas.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

                  Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu pagaidu asociācijas nolīgums par tirdzniecību un sadarbību starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Palestīnas atbrīvošanas organizāciju (PAO) Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvaldes vajadzībām, no otras puses, tika parakstīts 1997. gada 24. februārī un stājās spēkā 1997. gada 1. jūlijā.

                  Eiropadome 2004. gada 17. un 18. jūnija sanāksmē atzinīgi novērtēja Komisijas priekšlikumus par EKP un apstiprināja Padomes 2004. gada 14. jūnija secinājumus.

                  Padome 2007. gada 5. martā pauda atbalstu Komisijas 2006. gada 4. decembra paziņojumā izklāstītajai vispārējai pieejai, saskaņā ar kuru EKP partneri atbilstoši to sasniegumiem var piedalīties Kopienas aģentūru darbā un Kopienas programmās, ja to pieļauj juridiskais pamats.

               Pamatojoties uz šo paziņojumu un 2007. gada 5. martā pieņemtajiem secinājumiem, Padome 2007. gada 18. jūnijā pieņēma norādījumus Komisijai sarunu risināšanai par pamatnolīgumiem ar EKP valstīm par vispārējiem principiem šo valstu līdzdalībai Kopienas programmās
                  19
               .

               Protokola noslēgšanas materiālais juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 209. pants. Procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 6. punkta a) apakšpunkts un 7. punkts.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

                  Neattiecas.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Palestīniešu pašpārvalde veic finansiālu ieguldījumu Eiropas Savienības vispārējā budžetā atbilstīgi konkrētajām Savienības programmām, kurās Palestīniešu pašpārvalde piedalās.

               Konkrētus noteikumus un nosacījumus par Palestīniešu pašpārvaldes līdzdalību katrā programmā, jo īpaši maksājamo finansiālo ieguldījumu, nosaka Saprašanās memorandā starp Komisiju un Palestīniešu pašpārvaldes kompetentajām iestādēm, balstoties uz attiecīgo programmu noteiktajiem kritērijiem.

               Katrā saprašanās memorandā, kas noslēgts saskaņā ar protokola 5. pantu, atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 18. jūlija Regulai (ES, Euratom) 2018/1046 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 un Lēmumu Nr. 541/2014/ES un atceļ Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012, ir noteikts, ka finanšu kontroli, revīzijas vai citas pārbaudes, tostarp administratīvas pārbaudes, veiks Komisija, Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai un Revīzijas palāta, vai tās tiks veiktas ar šo iestāžu atļauju.

               Tiek pieņemti detalizēti noteikumi par finanšu kontroli un revīzijām, administratīvajiem pasākumiem, sankcijām un piedziņu, kuri ļauj Komisijai, Eiropas Birojam krāpšanas apkarošanai un Eiropas Revīzijas palātai piešķirt tādas pilnvaras, kas ir līdzvērtīgas to pilnvarām attiecībā uz atbalsta saņēmējiem vai līgumslēdzējiem, kuri veic uzņēmējdarbību Savienībā.

               5.CITI ELEMENTI

               Ne vēlāk kā trīs gadus pēc šā protokola spēkā stāšanās dienas un reizi trijos gados pēc tam Puses var pārskatīt šā protokola īstenošanu, pamatojoties uz Palestīniešu pašpārvaldes faktisko līdzdalību Savienības programmās.

               Konkrētus noteikumus un nosacījumus par Palestīniešu pašpārvaldes līdzdalību katrā programmā, jo īpaši ziņošanas un novērtēšanas procedūras, nosaka Saprašanās memorandā starp Komisiju un Palestīniešu pašpārvaldes kompetentajām iestādēm, balstoties uz attiecīgo programmu noteiktajiem kritērijiem.

               2019/0164 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Protokolu Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu pagaidu asociācijas nolīgumam par tirdzniecību un sadarbību starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Palestīnas atbrīvošanas organizāciju (PAO) Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvaldes vajadzībām, no otras puses, attiecībā uz Pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvaldi par vispārējiem principiem tās līdzdalībai Savienības programmās

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 209. pantu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu un 218. panta 7. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,

               tā kā:

               (1)Protokols Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu pagaidu asociācijas nolīgumam par tirdzniecību un sadarbību starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Palestīnas atbrīvošanas organizāciju (PAO) Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvaldes vajadzībām, no otras puses, attiecībā uz Pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvaldi par vispārējiem principiem tās līdzdalībai Savienības programmās (“Protokols”) Savienības vārdā tika parakstīts …

               (2)Protokola mērķis ir paredzēt finanšu un tehniskos noteikumus, kas ļautu Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvaldei piedalīties konkrētās ES programmās. Horizontālajos noteikumos, ko nosaka Protokols, ir izklāstīti principi ekonomikas, finanšu un tehniskās sadarbības pasākumam, un tie ļauj Palestīniešu pašpārvaldei saņemt tehnisku palīdzību (jo īpaši finansiālu palīdzību) no Eiropas Savienības saskaņā ar programmām. Minētie noteikumi ir piemērojami tikai tām Savienības programmām, kurās Palestīniešu pašpārvaldes iespēju piedalīties paredz attiecīgie izveides tiesību akti. Tāpēc protokola noslēgšana neietver tādu pilnvaru īstenošanu, ko paredz programmās realizētā dažādu nozaru politika un kas tiek īstenotas, izveidojot programmas.

               (3)Protokols būtu jāapstiprina Savienības vārdā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo Savienības vārdā apstiprina protokolu Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu pagaidu asociācijas nolīgumam par tirdzniecību un sadarbību starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Palestīnas atbrīvošanas organizāciju (PAO) Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvaldes vajadzībām, no otras puses, attiecībā uz Pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvaldi par vispārējiem principiem tās līdzdalībai Savienības programmās (“Protokols”)
                  20
               .

               2. pants

               Padomes priekšsēdētājs norīko personu, kura ir tiesīga Eiropas Savienības vārdā sniegt Protokola
                  21
                10. pantā paredzēto paziņojumu, lai paustu Eiropas Savienības piekrišanu uzņemties šā Protokola saistības.

               Protokola spēkā stāšanās dienu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               3. pants

               Komisija ir tiesīga Savienības vārdā paredzēt konkrētus noteikumus un nosacījumus, kas attiecas uz Palestīniešu pašpārvaldes līdzdalību jebkurā konkrētā programmā, tostarp maksājamo finansiālo ieguldījumu. Komisija pastāvīgi informē attiecīgo Padomes darba grupu.

               4. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        COM(2006) 724 final, 2006. gada 4. decembris.

                     (2)

                        Vispārējo lietu un ārējo attiecību padomes (VLĀAP) 2007. gada 5. marta secinājumi.

                     (3)

                        Padomes lēmums (restricted), ar ko pilnvaro Komisiju risināt sarunas par protokoliem […], dok. 10412/07.

                     (4)

                        Prezidentvalsts secinājumi – Briselē, 2007. gada 21. un 22. jūnijā, dok. 11177/07.

                     (5)

                        Prezidentvalsts progresa ziņojums „Eiropas Kaimiņattiecību politikas stiprināšana”, dok. 10874/07.

                     (6)

                        Secinājumi par Eiropas Kaimiņattiecību politikas stiprināšanu, kurus Padome (Vispārējās lietas un ārējās attiecības) pieņēma 2007. gada 18. jūnijā, dok. 11016/07.

                     (7)

                        COM(2011) 303 final, 2011. gada 25. maijs.

                     (8)

                        OV L 14, 18.1.2017., 2. lpp.

                     (9)

                        OV L 174, 13.6.2014., 1. lpp.

                     (10)

                        OV L 199, 26.7.2016., 1. lpp.

                     (11)

                        OV L 165, 4.6.2014., 16. lpp.

                     (12)

                        OV L 129, 17.5.2008., 39. lpp.

                     (13)

                        OV L 89, 25.3.2014., 6. lpp.

                     (14)

                        OV L 202, 28.7.2016., 3. lpp.

                     (15)

                        OV L 131, 18.5.2011., 1. lpp.

                     (16)

                        OV L 90, 28.3.2012., 1. lpp.

                     (17)

                        OV L 297, 13.11.2015., 1. lpp.

                     (18)

                        OV L 133, 20.5.2011., 1. lpp.

                     (19)

                        Padomes lēmums (restricted), ar ko pilnvaro Komisiju risināt sarunas par protokoliem […], dok. 10412/07.

                     (20)

                        Protokols ir publicēts [OV …] kopā ar lēmumu par parakstīšanu.

                     (21)

                        Protokola spēkā stāšanās dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 2.8.2019
            COM(2019) 361 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Protokolu Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu pagaidu asociācijas nolīgumam par tirdzniecību un sadarbību starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Palestīnas atbrīvošanas organizācijas (PAO) Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvaldes vajadzībām, no otras puses, attiecībā uz Pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvaldi par vispārējiem principiem tās līdzdalībai Savienības programmās

               PIELIKUMS

               Protokols
                  Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu pagaidu asociācijas nolīgumam

               par tirdzniecību un sadarbību starp Eiropas Kopienu, no vienas puses,

               un Palestīnas atbrīvošanas organizāciju (PAO) Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvaldes vajadzībām, no otras puses,

               attiecībā uz Pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvaldi

               par vispārējiem principiem tās līdzdalībai Savienības programmās

               EIROPAS SAVIENĪBA, turpmāk “Savienība”, no vienas puses,

               un

               Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvalde, turpmāk “Palestīniešu pašpārvalde”, no otras puses,

               turpmāk “Puses”,

               tā kā:

               1.Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu pagaidu asociācijas nolīgums par tirdzniecību un sadarbību starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Palestīnas atbrīvošanas organizāciju (PAO) Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvaldes vajadzībām, no otras puses (“pagaidu asociācijas nolīgums”), tika parakstīts 1997. gada 24. februārī un stājās spēkā 1997. gada 1. jūlijā.

               2.Eiropadome 2004. gada 17. un 18. jūnija sanāksmē atzinīgi novērtēja Komisijas priekšlikumus par Eiropas kaimiņattiecību politiku (EKP) un apstiprināja Padomes 2004. gada 14. jūnija secinājumus.

               3.Padome vairākkārt ir pieņēmusi secinājumus, ar kuriem tā atbalstīja šo politiku.

               4.Padome 2007. gada 5. martā pauda atbalstu Eiropas Komisijas 2006. gada 4. decembra paziņojumā izklāstītajai vispārējai pieejai, saskaņā ar kuru EKP partneri atbilstoši to sasniegumiem var piedalīties Kopienas aģentūru darbā un Kopienas programmās, ja to pieļauj juridiskais pamats.

               5.Palestīniešu pašpārvalde ir paudusi vēlmi piedalīties vairākās Savienības programmās.

               6.Īpašie noteikumi un nosacījumi, jo īpaši finansiālais ieguldījums, kā arī ziņošanas un novērtēšanas procedūras, par Palestīniešu pašpārvaldes līdzdalību katrā programmā būtu jānosaka Saprašanās memorandā starp Eiropas Komisiju un Palestīniešu pašpārvaldes kompetentajām iestādēm,

               IR VIENOJUŠĀS ŠĀDI.

               1. pants

               Palestīniešu pašpārvaldei ir atļauts piedalīties visās pašreizējās un turpmākās Savienības programmās, kas saskaņā ar šo programmu pieņemšanas attiecīgajiem noteikumiem ir atvērtas Palestīniešu pašpārvaldes līdzdalībai.

               2. pants

               Palestīniešu pašpārvalde veic finansiālu ieguldījumu Eiropas Savienības vispārējā budžetā atbilstīgi konkrētajām Savienības programmām, kurās Palestīniešu pašpārvalde piedalās.

               3. pants

               Palestīniešu pašpārvaldes pārstāvjiem ir atļauts piedalīties kā novērotājiem un saistībā ar jautājumiem, kuri attiecas uz Palestīniešu pašpārvaldi, pārvaldības komitejās, kas atbildīgas par to programmu uzraudzību, kurās Palestīniešu pašpārvalde veic finansiālu ieguldījumu.

               4. pants

               Palestīniešu pašpārvaldes dalībnieku iesniegtajiem projektiem un iniciatīvām iespēju robežās piemēro tos pašus nosacījumus, noteikumus un procedūras, kas attiecas uz konkrētajām programmām un tiek piemērotas dalībvalstīm.

               5. pants

               Konkrētus noteikumus un nosacījumus par Palestīniešu pašpārvaldes līdzdalību katrā programmā, jo īpaši maksājamo finansiālo ieguldījumu, kā arī ziņošanas un novērtēšanas procedūras, nosaka Saprašanās memorandā starp Komisiju un Palestīniešu pašpārvaldes kompetentajām iestādēm, balstoties uz attiecīgo programmu noteiktajiem kritērijiem.

               Ja Palestīniešu pašpārvalde piesakās Savienības ārējai palīdzībai, lai piedalītos kādā konkrētā Savienības programmā, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 11. marta Regulu (ES) Nr. 232/2014, ar ko izveido Eiropas kaimiņattiecību instrumentu, vai saskaņā ar jebkuru līdzīgu regulu, ar kuru paredz Savienības ārējo palīdzību Palestīniešu pašpārvaldei un kuru var pieņemt nākotnē, tad nosacījumus, kas reglamentē to, kā Palestīniešu pašpārvalde izmanto Savienības ārējo palīdzību, nosaka finansēšanas nolīgumā, ievērojot Regulu (ES) Nr. 232/2014.

               6. pants

               Katrā Saprašanās memorandā, kas noslēgts saskaņā ar 5. pantu, atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 18. jūlija Regulai (ES, Euratom) Nr. 2018/1046 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 un Lēmumu Nr. 541/2014/ES un atceļ Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012, ir noteikts, ka finanšu kontroli, revīzijas vai citas pārbaudes, tostarp administratīvas pārbaudes, veiks Eiropas Komisija, Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai un Revīzijas palāta, vai tās tiks veiktas ar šo iestāžu atļauju.

               Tiek pieņemti detalizēti noteikumi par finanšu kontroli un revīzijām, administratīvo izmeklēšanu, piedziņu, finansiāliem sodiem un citām administratīvām sankcijām, ar kuriem Eiropas Komisijai, Eiropas Birojam krāpšanas apkarošanai un Eiropas Revīzijas palātai piešķir tādas pilnvaras, kas ir līdzvērtīgas to pilnvarām attiecībā uz atbalsta saņēmējiem vai līgumslēdzējiem, kuri veic uzņēmējdarbību Savienībā.

               7. pants

               Šo protokolu piemēro, kamēr spēkā ir pagaidu asociācijas nolīgums.

               Šo protokolu Puses paraksta un apstiprina saskaņā ar savām attiecīgajām procedūrām.

               Katra Puse var šo protokolu denonsēt, par to rakstveidā paziņojot otrai Pusei. Šis protokols zaudē spēku sešus mēnešus pēc šāda paziņojuma dienas.

               Protokola izbeigšana pēc jebkuras Puses denonsēšanas neietekmē pārbaudes un kontroles, kas vajadzības gadījumā jāveic saskaņā ar 5. un 6. pantu.

               8. pants

               Ne vēlāk kā trīs gadus pēc šā protokola spēkā stāšanās dienas un reizi trijos gados pēc tam Puses var pārskatīt šā protokola īstenošanu, pamatojoties uz Palestīniešu pašpārvaldes faktisko līdzdalību Savienības programmās.

               9. pants

               Šo protokolu piemēro, no vienas puses, teritorijās, kurās piemēro Līgumu par Eiropas Savienības darbību, un saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti šajā līgumā, un, no otras puses, Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora teritorijā.

               10. pants

               Šis protokols stājas spēkā tā mēneša pirmajā dienā, kas ir nākamais pēc mēneša, kurā Puses, izmantojot diplomātiskus kanālus, paziņo viena otrai par šim nolūkam vajadzīgo procedūru pabeigšanu.

               Puses vienojas, ka līdz protokola spēkā stāšanās brīdim tās šo protokolu piemēro provizoriski no tā parakstīšanas dienas, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.

               11. pants

               Šis protokols ir nolīguma sastāvdaļa.

               12. pants

               Šis protokols ir sagatavots divos oriģināleksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, horvātu, igauņu, itāļu, īru, latviešu, lietuviešu, maltiešu, nīderlandiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu, zviedru un arābu valodā; visi teksti ir vienlīdz autentiski.

               Briselē, … gada …

               Eiropas Savienības vārdā –

                     Palestīniešu pārvaldes vārdā –


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 28.8.2019
            COM(2019) 369 final
            2019/0170(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Partnerības komitejā, kura izveidota ar Visaptverošo un pastiprināto partnerības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz to personu sarakstu, kuras darbosies par šķīrējtiesnešiem strīdu izšķiršanas procesā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Partnerības komitejā, kura izveidota ar Visaptverošo un pastiprināto partnerības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses (“nolīgums”), saistībā ar tāda lēmuma paredzēto pieņemšanu, ar ko izveido to personu sarakstu, kuras darbosies par šķīrējtiesnešiem strīdu izšķiršanas procesā.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Nolīgums

               Nolīguma mērķis ir paplašināt pašreizējo plašo divpusējo sadarbību ekonomikas, tirdzniecības un politikas jomās, kā arī nozaru politikas jomās, tādējādi nodrošinot ilgtermiņa pamatu ES un Armēnijas attiecību turpmākai attīstībai. Pastiprinot politisko dialogu un uzlabojot sadarbību daudzās jomās, nolīgums veido pamatu efektīvākai divpusējai sadarbībai ar Armēniju.

               Ar Padomes 2017. gada 20. novembra Lēmumu (ES) 2018/104 tika apstiprināta nolīguma parakstīšana un provizoriska piemērošana saskaņā ar nolīguma 385. pantu. Nolīgumu provizoriski piemēro no 2018. gada 1. jūnija.

               2.2.Partnerības komiteja

               Nolīguma 363. panta 7. punktā ir precizēts, ka Partnerības komiteja tiekas īpašā sastāvā, lai risinātu visus jautājumus, kas saistīti ar nolīguma VI sadaļu (Tirdzniecība un ar tirdzniecību saistīti jautājumi). Saskaņā ar nolīguma 363. panta 1. un 6. punktu Partnerības komiteja palīdz Partnerības padomei pildīt tās pienākumus un veikt tās funkcijas. Tā ir pilnvarota pieņemt lēmumus jomās, kurās Partnerības padome tai ir deleģējusi pilnvaras, un nolīgumā paredzētajos gadījumos. Minētie lēmumi ir saistoši nolīguma Pusēm, un tās veic atbilstīgus pasākumus to īstenošanai.

               2.3.Paredzētais Partnerības komitejas akts

               Nolīguma VI sadaļas 13. nodaļā izklāstītais šķīrējtiesas process paredz, ka gadījumā, ja Puses nespēj atrisināt domstarpības apspriežoties, Puse, kas pieprasījusi rīkot apspriešanos, var pieprasīt izveidot šķīrējtiesu. Plānotā akta mērķis ir noteikt Savienības nostāju attiecībā uz Partnerības komitejas pieņemtu to personu sarakstu, kuras strīda izšķiršanas procesā vēlas un spēj būt par šķīrējtiesnešiem.

               Nolīguma 339. panta 1. punktā noteikts, ka Partnerības komitejai, pamatojoties uz Pušu sagatavotiem priekšlikumiem, jāizveido vismaz 15 personu saraksts, kuras vēlas un spēj būt par šķīrējtiesnešiem. Sarakstu veido trīs daļas: viena daļa attiecīgi katrai Pusei, bet vēl viena daļa ir to personu saraksts, kuras nav kādas Puses valstspiederīgie un var būt par šķīrējtiesas priekšsēdētāju. Katrā no šīm daļām ietver vismaz piecas personas.

               Šķīrējtiesnešu saraksta projekts attiecīgi ir apspriests ar Armēnijas Republikas valdību, un tajā ir paredzēti pieci šķīrējtiesnešu kandidāti no Savienības, pieci šķīrējtiesnešu kandidāti no Armēnijas Republikas un pieci trešo valstu valstspiederīgie, kuri var būt par šķīrējtiesas priekšsēdētājiem.

               Šķīrējtiesnešiem un priekšsēdētājiem, kurus ierosina Savienība un Armēnijas Republika, ir speciālas zināšanas tieslietās, starptautiskajā tirdzniecībā un citos jautājumos, uz ko attiecas nolīguma VI sadaļas noteikumi, un tiem jāatbilst prasībai par neatkarību, kā noteikts nolīguma 339. panta 2. punktā.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Ar nostāju, kas jāieņem Savienības vārdā, tiecas izveidot to personu sarakstu, kuras vēlas un spēj būt par šķīrējtiesnešiem strīdu izšķiršanas procedūrā.

               Lēmums ir juridisks instruments, ar kuru nosaka Savienības nostāju, kas tās vārdā jāieņem Partnerības komitejā.

               Ar šo lēmumu, pamatojoties uz nolīguma noteikumiem, īsteno Savienības kopējo tirdzniecības politiku attiecībā uz Austrumu partnervalstīm. Šķīrējtiesnešu saraksta izveide ir juridiska prasība tādu institucionālo struktūru izveidei, kas ļauj Savienībai un Armēnijas Republikai efektīvi risināt divpusējus strīdus attiecībā uz nolīguma sadaļas par tirdzniecību piemērošanu un interpretāciju. Tas atbilst Savienības pieejai strīdu izšķiršanas prasībām, par kurām risinātas sarunas vai kuras tiek īstenotas ar brīvās tirdzniecības nolīgumiem ar citiem tirdzniecības partneriem.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautisko tiesību normām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  1
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Partnerības komiteja ir ar nolīgumu izveidota struktūra. Lēmums, kas jāpieņem Partnerības komitejai, ir akts ar juridiskām sekām. Plānotais akts atbilstoši starptautiskajām tiesībām būs Pusēm saistošs saskaņā ar nolīguma 363. panta 6. punktu. Paredzētais akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu. Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Materiālais juridiskais pamats ir LESD 207. panta 3. punkts un 207. panta 4. punkta pirmā daļa saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz Savienības kopējās tirdzniecības politikas īstenošanas nodrošināšanu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir 207. panta 3. punkts un 207. panta 4. punkta pirmā daļa.

               4.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 207. panta 3. punktam un 207. panta 4. punkta pirmajai daļai saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               5.Paredzētā akta publicēšana

               Partnerības komitejas lēmumu pēc tā pieņemšanas paredzēts publicēt Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               2019/0170 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Partnerības komitejā, kura izveidota ar Visaptverošo un pastiprināto partnerības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz to personu sarakstu, kuras darbosies par šķīrējtiesnešiem strīdu izšķiršanas procesā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 3. punktu un 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar tā 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Saskaņā ar 339. panta 1. punktu Partnerības nolīgumā starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses (“nolīgums”), Partnerības komiteja izveido vismaz 15 personu sarakstu, kuras vēlas un spēj būt par šķīrējtiesnešiem.

               (2)Nolīgumu provizoriski piemēro no 2018. gada 1. jūnija saskaņā ar tā 385. panta 5. punktu.

               (3)Saskaņā ar nolīguma 339. panta 1. punktu Savienība un Armēnijas Republika ir ierosinājušas savus kandidātus, kuri vēlas un spēj būt par šķīrējtiesnešiem, un ir vienojušās par pieciem trešo valstu valstspiederīgajiem, kuri var būt par šķīrējtiesas priekšsēdētājiem.

               (4)Ir lietderīgi, ka Partnerības komiteja izveido šķīrējtiesnešu sarakstu.

               (5)Partnerības komitejas lēmumu pēc tā pieņemšanas publicē,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostājas, kas saskaņā ar nolīguma 339. panta 1. punktu Savienības vārdā jāieņem ar nolīgumu izveidotās Partnerības komitejā attiecībā uz to personu saraksta pieņemšanu, kuras vēlas un spēj būt par šķīrējtiesnešiem, pamatā ir Partnerības komitejas lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Partnerības komitejas lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        ES Tiesas 2014. gada 7. oktobra spriedums, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.64. punkts.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 28.8.2019
            COM(2019) 369 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Padomes lēmums
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Partnerības komitejā, kura izveidota ar Visaptverošo un pastiprināto partnerības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz to personu sarakstu, kuras darbosies par šķīrējtiesnešiem strīdu izšķiršanas procesā

               PIELIKUMS

               PROJEKTS

               ES UN ARMĒNIJAS REPUBLIKAS PARTNERĪBAS komitejas Lēmums Nr. XX/XX

               (XXX),

               ar kuru izveido šķīrējtiesnešu sarakstu, kas minēts 339. panta 1. punktā Visaptverošajā un pastiprinātajā partnerības nolīgumā starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses

               PARTNERĪBAS KOMITEJA,

               ņemot vērā Visaptverošo un pastiprināto partnerības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu, un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses (“nolīgums”), un jo īpaši tā 339. panta 1. punktu,

               tā kā:

               1)Saskaņā ar nolīguma 339. panta 1. punktu Partnerības komiteja izveido vismaz 15 personu sarakstu, kuras vēlas un spēj būt par šķīrējtiesnešiem.

               2)Nolīguma 339. panta 1. punktā paredzēts, ka sarakstu veido trīs daļas: viena daļa attiecīgi katrai Pusei, bet vēl viena daļa ir to personu saraksts, kuras nav kādas Puses valstspiederīgie un var būt par šķīrējtiesas priekšsēdētāju. Katrā no šīm daļām ietver vismaz piecas personas.

               3)Eiropas Savienība un Armēnijas Republika katra ir ieteikušas piecus šķīrējtiesnešu kandidātus, un tās ir vienojušās par pieciem trešo valstu valstspiederīgajiem, kuri var būt par šķīrējtiesas priekšsēdētāju. Visas sarakstā iekļautās personas vēlas un spēj būt par šķīrējtiesnešiem.

               4)Lai nodrošinātu nolīguma un jo īpaši tā VI sadaļas 13. nodaļas pareizu darbību, saraksts ir jāpieņem Partnerības komitejai,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               To personu saraksts, kuras vēlas un spēj būt par šķīrējtiesnešiem saskaņā ar nolīguma 339. panta 1. punktu, ir norādīts šā lēmuma pielikumā.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               [Vieta] …,

                        Partnerības komitejas vārdā

                        Priekšsēdētājs

               PIELIKUMS

               ŠĶĪRĒJTIESNEŠU SARAKSTS, KAS MINĒTS 339. PANTĀ VISAPTVEROŠAJĀ UN PASTIPRINĀTAJĀ PARTNERĪBAS NOLĪGUMĀ STARP EIROPAS SAVIENĪBU UN EIROPAS ATOMENERĢIJAS KOPIENU, UN TO DALĪBVALSTĪM, NO VIENAS PUSES, UN ARMĒNIJAS REPUBLIKU, NO OTRAS PUSES

               Eiropas Savienības ierosinātie šķīrējtiesneši

               1.Claus-Dieter EHLERMANN

               2.Giorgio SACERDOTI

               3.Jacques BOURGEOIS

               4.Pieter Jan KUIJPER

               5.Ramon TORRENT

               Armēnijas ierosinātie šķīrējtiesneši

               1.Nora SARGSYAN

               2.Arman SARGSYAN

               3.Grigor BEKMEZYAN

               4.Levon GEVORGYAN

               5.Mushegh MANUKYAN

               Priekšsēdētāji

               1.William Davey (ASV)

               2.Helge Seland (Norvēģija)

               3.Maryse Robert (Kanāda)

               4.Christian Häberli (Šveice)

               5.Merit Janow (ASV)