               EIROPAS KOMISIJA
            Brisel?, 24.2.2015
            COM(2014) 720 final
            2014/0342(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko atceļ Padomes Lēmumu 77/706/EEK par Kopienas mērķi samazināt patēriņu no primārās enerģijas avotiem jēlnaftas un naftas produktu piegādes grūtību gadījumā un Komisijas Lēmumu 79/639/EEK, ar ko pieņem sīki izstrādātus noteikumus Padomes Lēmuma 77/706/EEK īstenošanai

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Saskaņā ar Padomes Lēmumu 77/706/EEK Komisija piegādes traucējumu gadījumā var noteikt mērķi samazināt naftas produktu patēriņu par maksimāli 10 %; dalībvalstīm jāveic visi pasākumi, kas vajadzīgi, lai patēriņu attiecīgi samazinātu. Ar minēto lēmumu un Komisijas Lēmumu 79/639/EEK nosaka sarežģītus noteikumus naftas produktu patēriņa samazināšanai piegādes traucējumu gadījumā. Tie nekad nav izmantoti praksē. Proti, Komisija nekad nav noteikusi Kopienas mērķi samazināt naftas produktu patēriņu.

               Minētie tiesību akti pamatā bija saskaņā ar 1974. gada Starptautisko enerģētikas programmu, kas ir Starptautiskās Enerģētikas aģentūras (IEA) dibināšanas līgums, kurā IEA dalībvalstīm bija prasīts īstenot tādus pasākumus pieprasījuma ierobežošanai, kuri būtu pietiekami, lai patēriņu varētu samazināt par 7 vai 10 % ikreiz, kad minētās valstis saskaras ar naftas piegādes samazinājumu attiecīgi vismaz 7 vai 12 % apmērā.

               Principā naftas piegādes traucējumus var risināt, palielinot piegādāto apjomu (nododot apritē rezerves vai palielinot vietējo ražošanu) vai samazinot pieprasījumu (pasākumi pieprasījuma ierobežošanai vai pāreja uz citu kurināmā veidu). Gadu gaitā ir pieaugusi drošības rezervju nozīme, un kopumā šādu rezervju nodošana apritē tiek uzskatīta par galveno reaģēšanas līdzekli ārkārtas situācijās (to atbalsta arī IEA). Ja naftas piegādes traucējumu gadījumā apritē nodod naftas drošības rezerves, var ātri nodrošināt trūkstošo apjomu, neietekmējot saimniecisko darbību ES un tās iedzīvotāju ikdienu. Turklāt naftas drošības rezerves bieži tiek finansētas no nodevas, ko maksā patērētāji, kuriem ir leģitīms pamats sagaidīt, ka piegādes traucējumu gadījumā šīs rezerves tik nodotas apritē, nevis tiks ierobežots patēriņš.

               Saistītā Naftas rezervju direktīva
                  1
                tika pārskatīta 2009. gadā, un tā ir piemērojama no 2013. gada. Ar to ir nostiprināts tiesiskais regulējums attiecībā uz naftas drošības rezervju izveidi un pieejamību, un tajā ir noteikta kārtība, kādā šīs rezerves ir izmantojamas. Tā arī nosaka, ka dalībvalstīs jābūt izstrādātām procedūrām, ar kurām varētu “vispārēji vai specifiski ierobežot patēriņu atkarībā no paredzamo piegāžu deficīta, inter alia prioritārā kārtā piešķirot naftas produktus konkrētām patērētāju kategorijām ”(20. panta 1. punkts). Tas ir svarīgs līdzeklis, kas sekmē enerģētikas politikas vispārējo mērķi par enerģijas piegādes drošību. Pašlaik, kad pārskatītā Naftas rezervju direktīva ir pieņemta un stājusies spēkā, šķiet svarīgi novērst, ka tā nevajadzīgi pārklājas ar noteikumiem Padomes Lēmumā 77/706/EEK.

               Pamatojoties uz iepriekš minēto, Komisija ierosina, lai Padome atceļ Padomes Lēmumu 77/706/EEK un vienlaikus arī Komisijas Lēmumu 79/639/EEK.

               2.APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               Naftas un naftas produktu koordinācijas grupas 2014. gada 23. janvāra sanāksmē tai tika lūgts izteikt viedokli, vai būtu pareizi atcelt Padomes lēmumu. Dalībvalstis atbalstīja iniciatīvu atcelt Padomes lēmumu un Komisijas īstenošanas lēmumu, kas tika pieņemti laikā, kad drošības rezervēm bija mazāka nozīme nekā pašlaik.

               Pārskatītās naftas rezervju direktīvas (Padomes Direktīva 2009/119/EK) ietekmes novērtējumā
                  2
                tika izvērtēti alternatīvi līdzekļi reaģēšanai ārkārtas situācijās (pieprasījuma ierobežošana, pāreja uz citu kurināmā veidu un ražošanas apjomu palielināšana) un izklāstītas to nepilnības. Proti, pasākumiem pieprasījuma ierobežošanai ir vajadzīga sabiedrības piekrišana, ko dažkārt var būt grūti saņemt, un tie var negatīvi ietekmēt darījumdarbību un nozaru darbību un apgrūtināt iedzīvotāju pārvietošanās iespējas.

               3.PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI

               Šā priekšlikuma pamatā ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 122. panta 1. punkts (bij. EK līguma 100. panta 1. punkts un iepriekš bij. EEK līguma 103. panta 4. punkts, kas bija Padomes Lēmuma 77/706/EEK pamatā).

               Līdz ar minētā lēmuma atcelšanu juridisko pamatu un praktisko lietojumu zaudēs Komisijas Lēmums 79/639/EEK, ar ko pieņem sīki izstrādātus noteikumus Padomes Lēmuma 77/706/EEK īstenošanai. Lai nodrošinātu juridisko noteiktību, būtu jāatceļ arī Komisijas Lēmums 79/639/EEK. To var izdarīt Padome pēc Komisijas priekšlikuma.

               2014/0342 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko atceļ Padomes Lēmumu 77/706/EEK par Kopienas mērķi samazināt patēriņu no primārās enerģijas avotiem jēlnaftas un naftas produktu piegādes grūtību gadījumā un Komisijas Lēmumu 79/639/EEK, ar ko pieņem sīki izstrādātus noteikumus Padomes Lēmuma 77/706/EEK īstenošanai

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 122. panta 1. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)1977. gada 7. novembrī Padome ar Lēmumu 77/706/EEK
                  3
                nolēma izveidot mehānismu, ar ko nosaka Kopienas mērķi samazināt patēriņu no primārās enerģijas avotiem jēlnaftas un naftas produktu piegādes grūtību gadījumā.

               (2)Komisija 1979. gada 15. jūnijā ar Lēmumu 79/639/EEK
                  4
                pieņēma sīki izstrādātus noteikumus Padomes Lēmuma 77/706/EEK īstenošanai.

               (3)Ar Lēmumu 77/706/EEK un 79/639/EEK ir noteiktas sarežģītas procedūras, kas gan dalībvalstīm, gan Komisijai rada ievērojamu administratīvo slogu un cita starpā uzliek dažādus ziņošanas pienākumus.  Minētās procedūras nav praktiski izmantotas.

               (4)Piegādes traucējumu gadījumā ar drošības rezervju palīdzību var ātri un efektīvi nodrošināt trūkstošo apjomu, neietekmējot saimniecisko darbību un neapgrūtinot pārvietošanos. Tāpēc drošības rezerves pašreiz tiek uzskatītas par galveno reaģēšanas līdzekli naftas piegādes traucējumu gadījumā.

               (5)Turklāt ar Padomes Direktīvu 2009/119/EK ir nostiprināts drošības rezervju regulējums, proti, tā garantē drošības rezervju pieejamību un fizisku piekļuvi tām un nosaka to izmantošanas kārtību.

               (6)Direktīva 2009/119/EK
                  5
                arī paredz, ka dalībvalstīm jānosaka procedūras, ar kurām vispārēji vai specifiski ierobežot patēriņu, cita starpā prioritārā kārtā piešķirot naftas produktus konkrētām patērētāju kategorijām.

               (7)Komisijas Normatīvās atbilstības un izpildes programmā regulāri tiek pārskatīti Savienības tiesību akti, lai apzinātu vienkāršošanas un regulatīvā sloga samazināšanas iespējas.

               (8)Līdz ar Lēmuma 77/706/EEK atcelšanu pamatu zaudēs Komisijas Lēmums 79/639/EEK, ar ko pieņem sīki izstrādātus noteikumus Padomes Lēmuma 77/706/EEK īstenošanai, tāpēc arī tas būtu jāatceļ,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Lēmumu 77/706/EEK un Lēmumu 79/639/EEK atceļ.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Padomes 2009. gada 14. septembra Direktīva 2009/119/EK, ar ko dalībvalstīm uzliek pienākumu uzturēt jēlnaftas un/vai naftas produktu obligātas rezerves (OV L 265, 9.10.2009., 9.–23. lpp.).

                     (2)
                  SEC(2008) 2858.

                     (3)
                  Padomes 1977. gada 7. novembra Lēmums 77/706/EEK par Kopienas mērķi samazināt patēriņu no primārās enerģijas avotiem jēlnaftas un naftas produktu piegādes grūtību gadījumā (OV L 292, 16.11.1977., 9. lpp.).

                     (4)
                  Komisijas 1979. gada 15. jūnija Lēmums 79/639/EEK, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus Padomes Lēmuma 77/706/EEK īstenošanai (OV L 183, 19.7.1979., 1. lpp.).

                     (5)
                  Padomes 2009. gada 14. septembra Direktīva 2009/119/EK, ar ko dalībvalstīm uzliek pienākumu uzturēt jēlnaftas un/vai naftas produktu obligātas rezerves (OV L 265, 9.10.2009., 9. lpp.).


title: Priekšlikums padomes Lemumam grozījumiem Regulai (EK) 998/2003, lai ņemtu vērā Maltas pievienošanos

text:
Avis juridique important

|

52004PC0441

Priekšlikums Padomes lēmumam grozījumiem Regulai (EK) 998/2003, lai ņemtu vērā Maltas pievienošanos  /* COM/2004/0441 galīgā redakcija */

Priekšlikums PADOMES LĒMUMAM grozījumiem Regulai (EK) 998/2003, lai ņemtu vērā Maltas pievienošanos(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSSakarā ar valstu pievienosanos, daziem Eiropas Savienības pieņemtajiem aktiem nepieciesams pārejas , un vajadzīgie pārejas pasākumi netika paredzēti Pievienosanās aktā.Regula (EK) Nr. 998/2003 ir viens no siem aktiem un paredz veterināros noteikumus, kas attiecas uz suņu, kaķu un balto sesku nekomerciālu ievesanu.Maltas salā līdz sim laikam ir tikusi uzturēta 6 mēnesu karantīna zināmu sugu importam, bet kā jaunajai dalībvalstij, kas pievienojusies Eiropas Kopienai tai būs jāatceļ sis rezīms, lai no 2004.gada 3.jūlija iestrādātu un ieviestu Regulu (EK) Nr. 998/2003.Paplasināsanās sarunās Malta pauda viedokli, ka būdama sala ar līdzīgu veselības aizsardzības statusu pret trakumsērgu kā Zviedrija, Īrija un Apvienotā Karaliste, tā ierindojama tajā pasā kategorijā kā sīs trīs dalībvalstis, sarunu laikā ar visām dalībvalstīm sī nostāja tika pieņemta Padomē.Regula (EK) Nr. 998/2003 iedala dalībvalstis divās kategorijās pēc to vēstures trakumsērgas kontrolē, piesķirot Zviedrijai, Īrijai un Apvienotajai Karalistei piecu gadu pārejas periodu so valstu teritorijā ievesto suņu, kaķu un balto sesku kontrolei.Tādēļ Malta ir jāpievieno pasreizējam triju dalībvalstu sarakstam - Zviedrijai, Īrijai un Apvienotajai Karalistei, kurām ar so Regulu ir pieskirts pārejas periods; sajā laika periodā tādi pasi noteikumi, kas attiecas uz nekomerciālu suņu, kaķu un balto sesku ievesanu sajās trijās dalībvalstīs attiecas uz to ievesanu Maltā.Regulā (EK) Nr. 998/2003 jāveic attiecīgi grozījumi.Priekšlikums PADOMES LĒMUMAM grozījumiem Regulai (EK) 998/2003, lai ņemtu vērā Maltas pievienošanos (Teksts ar EEA nozīmi)EIROPAS KOPIENU KOMISIJAņemot vērā Eiropas Kpienas dibināsanas līgumu,ņemot vērā Čehijas Republikas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas Pievienosanās Aktu [1], un īpasi tā 57.pantu,[1]  OV L 236, 23.9.2003, 33.lpp.tā kā:(1) Dazādiem aktiem, kurus pieņēmusi Eiropas Savienība un kuri paliek spēkā pēc 2004.gada 1.maija, sakarā ar pievienosanos nepieciesams pārejas posms, vajadzīgie pārejas pasākumi nav tikusi paredzēti Pievienosanās aktā, konkrēti tā pielikumā II.(2) Regula (EK) Nr. 998/2003 [2] paredz veterināros noteikumus, kuri attiecas uz suņu, kaķu un balto sesku nekomerciālu pārvietosanu, un ir viens no aktiem, kam vajadzīgs pārējas posms.[2]  OV L 146, 13.6.2003, 1.lpp. Regula pēdējo reizi labota ar Komisija Regulu (EK) Nr.592/2004 (OVL 94, 31.3.2004, 7.lpp.).(3) Maltas salā līdz sim laikam minēto sugu importam ir tikusi uzturēta 6 mēnesu karantīna, bet tai būs jāatceļ sis rezīms, lai no 2004.gada 3.jūlija iestrādātu un ieviestu Regulu (EK) Nr. 998/2003.(4) Paplasināsanās sarunās tika pieņemts, ka Malta, kā sala ar līdzīgu veselības aizsardzības statusu pret trakumsērgu kā Īrija, Apvienotā Karaliste un Zviedrija, ierindojama tajā pasā kategorijā kā sīs trīs dalībvalstis.(5) Regula (EK) Nr. 998/2003 iedala dalībvalstis divās kategorijās pēc to vēstures trakumsērgas kontrolē, piesķiorot Zviedrijai, Īrijai un Apvienotajai Karalistei piecu gadu pārejas periodu so valstu teritorijā ievesto suņu, kaķu un balto sesku kontrolei.(6) Tādēļ Malta ir jāpievieno so triju dalībvalstu sarakstam, kurām ar so Regulu ir pieskirts pārejas periods.(7) Regulā (EK) Nr. 998/2003 jāveic attiecīgi grozījumiIR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU:1.pantsRegula (EK) Nr. 998/2003 par dzīvnieku veselības prasībām, kas piemērojamas mājdzīvnieku nekomerciālai pārvietosanai, un ar ko groza Padomes Dirketīvu 92/65/EEK, tiek grozīta sekojosā veidā:1. Regulas (EK) Nr. 998/2003 6.panta 1.punkta pirmajā teikumā pēc vārda 'Īrija' tiek pievienots vārds 'Malta'.2. 6.panta 1.punkta tresajā rindkopā vārdi 'sīs trīs dalībvalstis' tiek aizstātas ar vārdiem 'sīs četras dalībvalstis'.3. II pielikuma A daļā valstu un teritoriju sarakstā pēc vārda 'Īrija' tiek pievienots vārds 'Malta'.2.pantsŠis Lēmums stājas spēkā 20.dienā pēc tā publicēsanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.3.pantsŠis Lēmums adresēts dalībvalstīm.Briselē,Padomes vārdāPriekssēdētājs


title: Priekšlikums Padomes lemumam ar kuru Kipras Republikai atļauj piemērot atkāpi no 11. panta Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005PC0004

Priekšlikums padomes Lemumam ar kuru Kipras Republikai atļauj piemērot atkāpi no 11. panta Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem  /* COM/2005/0004 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 10.1.2006COM(2005) 714 galīgā redakcija2006/0002 (CNS)PriekšlikumsPADOMES REGULAar ko izveido pārvaldības plānu zivsaimniecībām, kas izmanto jūras zeltplekstes un jūrasmēles krājumus Ziemeļjūrā(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPRIEKšLIKUMA KONTEKSTS |110 | Priekšlikuma pamatojums un mērķi Priekšlikuma mērķis ir pārvaldīt zivsaimniecības, kas izmanto jūras zeltplekstes un jūrasmēles krājumus, tā, lai jūras zeltplekstes un jūrasmēles krājumus Ziemeļjūrā atjaunotu drošās bioloģiskās robežās un lai pēc tam jūras zeltplekstes un jūrasmēles krājumus izmantotu ilgtspējīgi. |120 | Vispārējais konteksts Vairākus gadu desmitus jūras zeltplekste un jūrasmēle Ziemeļjūras dienvidu daļā ir kopā zvejotas, izmantojot rāmju traļus. Kopš piecdesmito gadu vidus zvejas izraisītās mirstības līmenis jūras zeltplekstes krājumos ir palielinājies vairāk nekā divas reizes, bet jūras zeltplekstes krājumi ir samazinājušies un krastā izkrautie daudzumi pēc īsa pieauguma astoņdesmito gadu vidū atkal ir tādā pašā līmenī kā sešdesmito gadu beigās. Šajā pašā laika posmā jūrasmēlei bija vērojama līdzīga tendence. |130 | Pašreizējie noteikumi priekšlikuma jomā Uz jūras zeltplekstes un jūrasmēles zivsaimniecībām Ziemeļu jūrā attiecas gada regulas par zvejas iespējām (kopējās pieļaujamās nozvejas un zvejas intensitātes ierobežojumi). Pēdējā no šīm regulām ir Padomes 2004. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 27/2005, ar ko 2005. gadam nosaka zvejas iespējas un ar tām saistītus nosacījumus konkrētiem zivju krājumiem un zivju krājumu grupām, kuri piemērojami Kopienas ūdeņos un attiecībā uz Kopienas kuģiem — ūdeņos, kur nepieciešami nozvejas ierobežojumi. Uz zveju attiecas arī Padomes 1998. gada 30. marta Regula (EK) Nr. 850/98 par zvejas resursu saglabāšanu, izmantojot tehniskos līdzekļus jūras organismu mazuļu aizsardzībai, un Komisijas 2001. gada 19. oktobra Regula (EK) Nr. 2056/2001, ar ko nosaka papildu tehniskus pasākumus mencu krājumu ataudzēšanai Ziemeļjūrā un rietumos no Skotijas. Tomēr nav regulu par ilgstošu jūras zeltplekstes un jūrasmēles pārvaldību šajā apgabalā. Attiecībā uz kopējās pieļaujamās nozvejas (KPN) noteikšanas kritērijiem un pielāgojumiem saistībā ar zvejas izraisīto mirstību priekšlikums kopumā ir līdzīgs Komisijas priekšlikumam par jūras mēles krājumiem Biskajas līcī un Lamanša rietumu daļā (KOM(2003) 819), un tā struktūra ir līdzīga Padomes Regulai (EK) Nr. 423/2004, ar ko nosaka mencu krājumu atjaunošanas pasākumus. |140 | Atbilstība Eiropas Savienības mērķiem un citiem politikas virzieniem Šis priekšlikums ir izstrādāts atbilstīgi kopējai zivsaimniecības politikai, bioloģiskās daudzveidības rīcības plānam un īstenošanas plānam, par ko vienojās 2002. gada pasaules sammitā par ilgtspējīgu attīstību. |APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS |Apspriešanās ar ieinteresētajām personām |211 | Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārējs respondentu raksturojums Izveidotā Ziemeļjūras reģionālā konsultatīvā padome ir galvenais forums Komisijas un zivsaimniecības nozares apspriedēm. Padomes locekļi ir arī komerciālās zvejas nozares, ar jūras vidi saistīto nevalstisko organizāciju un zivju pārstrādes nozares pārstāvji. |212 | Reakcijas kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā Ieinteresēto personu ieguldījums un Komisijas reakcija ir aprakstīta iepriekšējā daļā. |Speciālu zināšanu vākšana un izmantošana |221 | Attiecīgās zinātnes un speciālo zināšanu jomas Dalībvalstu zivsaimniecības pētniecības laboratoriju zivsaimniecības zinātnieki. |222 | Izmantotā metodika Valsts eksperti, kas, pamatojoties uz valsts zivsaimniecību sniegtajiem datiem, strādā pēc vienprātības principa. |223 | Galvenās organizācijas/eksperti, ar kuriem notikušas apspriedes Starptautiskās jūras pētniecības padome un Zivsaimniecības zinātniskā, tehnikas un ekonomikas komiteja. |2241 | Saņemto un izmantoto atzinumu kopsavilkums Tika minēti potenciāli nopietni riski ar neatgriezeniskām sekām. Nav vienprātīgi atzīts, ka šādi riski pastāv. |225 | Katru gadu Kopiena pieprasa no Starptautiskās Jūras pētniecības padomes (ICES) un Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komitejas (STECF) zinātnisku atzinumu par svarīgu zivju krājumu stāvokli. Šīs komitejas atzina, ka jūras zeltpleksti un jūrasmēli zvejo galvenokārt kopā jauktajās zivsaimniecībās un ka jūras zeltplekstes krājumam ir samazinātas atražošanas risks, ir neilgtspējīgas zvejas risks un attiecībā uz vislielākajiem lomiem, ko var gūt no šā krājuma, tas tiek pārliecīgi izmantots. Ļoti liela daļa nozvejotās jūras zeltplekstes ir nederīga. 2003. gadā komitejas atzina, ka jūras zeltplekstes krājumam vajadzīgs atjaunošanas plāns. 2004. gada tika atzīts, ka 2006. gadā krājums jāatjauno vairāk nekā 230 000 t apjomā (24% pieaugums). Līdzīgs atzinums tika sniegts 2005. gadā. Tās pašas komitejas atzina, ka jūrasmēle Ziemeļjūrā pašlaik pilnībā atražojas, bet pastāv neilgtspējīgas zvejas risks. Šis krājums tiek pārliecīgi izmantots attiecībā uz vislielākajiem ilgstoši iegūstamiem lomiem, ko var gūt no šā krājuma. Papildus ICES atzina, ka vajadzīgs 36% liels nozvejas samazinājums, lai 2007. gadā saglabātu jūrasmēli drošās bioloģiskās robežās. Pašreizējie zvejas izraisītās mirstības līmeņi jūrasmēles Ziemeļjūras krājumā 2007. gadā neatbildīs drošiem bioloģiskiem līmeņiem. ICES atzinumā par ilglaicīgu pārvaldību norādīts, ka, panākot zemu zvejojamo sugu zvejas izraisīto mirstību (ievērojami zemāku nekā pašreiz), vienlaikus panāk mazu risku attiecībā uz atražošanu un lielus, ilgstoši iegūstamus lomus. Pamatprincips ir tāds, ka šie divi mērķi nav pretrunā viens otram. Zemas zvejas izraisītās mirstības dēļ loms būs liels, un vienlaikus būs zems risks atražošanai, kurš ir mazāks par 5—10% no riska, ko pārvaldītāji parasti uzskatīja par pieņemamu. Zvejojamo zivju zvejas izraisīto mirstību robežās no 0,3 līdz 0,4 uzskata par atbilstīgu. Tomēr rezultāts pārvaldības metodei ar noteiktu KPN galu galā būtu mazāki lomi un lielāki riski. |226 | Ekspertu ieteikumu publiskošanai izmantotie līdzekļi Publikācija internetā un serverī „Europa”. |230 | Ietekmes novērtējums Jūras zeltplekstes un jūrasmēles zivsaimniecības nozares Ziemeļjūrā gada nozveja ir ap 18 000 t jūrasmēles un 72 000 t jūras zeltplekstes, kam pirmās pārdošanas vērtība ir apmēram 300 miljoni EUR, no kuriem ap 140 miljoni EUR ir no zeltplekstes pārdošanas. Zvejas nozari veido apmēram 114 kuģi no Beļģijas, 390 no Nīderlandes, 11 rāmju traļi no Dānijas, 290 no Vācijas DE un 110 no AK. Jūras zeltplekste ir svarīga suga arī lomos, kas gūti ar 375 Dānijas traleriem, kas īsāki par 24 m, un 95 seineriem. To seineru nozarē, kas peld ar Dānijas karogu, jūras zeltplekste veido vairāk nekā pusi no nozvejas. Tā kā vidējais kuģa komandas lielums ir aptuveni 5 cilvēki uz katra kuģa, tas nozīmē, ka ap 4500 darbvietu jūrā ir tieši atkarīgas no jūrasmēles un plekstveidīgo zivju krājumiem un vēl 2400 darbvietu ir atkarīgas no jūras zeltplekstes, kas nodrošina daļu no viņu ienākumiem. Papildu nodarbinātība krastā pārstrādes, apstrādes, tirdzniecības un ēdināšanas nozarē ir atkarīga no zvejas nozares veiktajām jūrasmēles un jūras zeltplekstes piegādēm, bet pašlaik to nevar skaitliski noteikt. STECF veiktais saimnieciskais novērtējums liecina, ka nesen Dānijas kuģi, kas zvejo jūras zeltpleksti, darbojās ar zaudējumiem 5% līdz 23% apmērā. Beļģijas traleri, kas zvejo ar rāmju traļiem, 2002. un 2003. gadā nesa zaudējumu. Nīderlandē lieli (garāki par 24 m) traleri, kas zvejo ar rāmju traļiem, 2002. un 2003. gadā nenesa peļņu. No 2001. līdz 2004. gadam mazāki traleri, kas zvejo ar rāmju traļiem, sasniedza darbības peļņas normu tikai 2,9% līdz 3,3%. Nepārtraukta zvejošana pašreizējā apjomā ir būtisks risks jūras zeltplekstes krājumu ilgtspējai un tādēļ būtisks risks apmēram pusei šīs zivsaimniecības nozares vērtības. Tas, ka, izkraujot lomu krastā, nebūs jūras zeltplekstes, nopietni ietekmēs visas nozares dzīvotspēju. Dažas nozares, visvairāk Dānijā, ir vairāk atkarīgas no jūras zeltplekstes nekā no jūrasmēles. Nepārtraukta zvejošana pašreizējā apjomā nozīmē arī nevajadzīgus izdevumus, kas rodas, zvejojot jūrasmēli, jo tos pašus lomus var gūt ar mazāku zvejas intensitāti. Ekonomiskāku nomas maksu no zivsaimniecības var panākt, ja samazinās zvejošanas spiedienu, un tādejādi var panākt, ka zvejas izraisītās mirstības samazināšana dod gan saimniecisku labumu, gan ir izdevīga attiecībā uz saglabāšanu. Tā kā kuģi, kas izmanto jūras zeltpleksti un jūrasmēli, darbojas vai nu ar zaudējumiem, vai nu ar ļoti zemu peļņas normu, steidzami vajadzīgi pasākumi rentabilitātes atjaunošanai pilnīgi neatkarīgi no saglabāšanas ziņā gūtā labuma. |PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE FAKTORI |305 | Ierosinātās rīcības kopsavilkums Priekšlikums pārvaldības plānam, kas nodrošina jūras zeltplekstes un jūrasmēles krājumu ilgtspējīgu izmantošanu Ziemeļjūrā. |310 | Juridiskais pamats Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir Regulas (EK) Nr. 2371/2002 6. pants, ar ko paredz izveidot pārvaldības plānu, kurš attiecas uz zivsaimniecībām, kas izmanto dažādus krājumus, ar mērķi nodrošināt krājumu pārvaldību, iekļaujoties drošās bioloģiskās robežās. Plašākie kopējās zivsaimniecības politikas mērķi ir noteikti kopējās zivsaimniecības politikas 2. pantā un ietver ūdeņu dzīvo resursu racionālas un atbildīgas izmantošanas nodrošināšanu, kas paredz ilgtspējīgus ekonomikas, vides un sociālos apstākļus. |329 | Subsidiaritātes princips Priekšlikums ietilpst Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro. |Proporcionalitātes princips Priekšlikums atbilst proporcionalitātes principam šāda(-u) iemesla(-u) dēļ. |331 | Ierosinātā rīcība ir tik vienkārša, cik vajadzīgs efektīvai darbībai un lai nodrošinātu atbilstību Regulai (EK) Nr. 2371/2002. |332 | Šis priekšlikums finansiāli neietekmē Kopienas budžetu tieši; priekšlikumā paredzēts atbilstīgi izmantot pašreizējos pārvaldības instrumentu, lai sasniegtu vajadzīgos saglabāšanas mērķus. |Instrumentu izvēle |341 | Ierosinātais instruments: regula. |342 | Citi līdzekļi nav piemēroti turpmāk norādītā(-o) iemesla(-u) dēļ. Regula ir juridisks instruments, kas atbilst pārvaldības plāna prasībām, uz kuru attiecas ar Regulas (EK) Nr. 2371/2002 6. pants. |IETEKME UZ BUDžETU |409 | Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. |PAPILDU INFORMāCIJA |Atkārtotas pārbaudes/pārskatīšanas/laika ierobežojuma klauzula |531 | Priekšlikumā ietverta atkārtotas pārbaudes klauzula. |1.  2006/0002 (CNS)PriekšlikumsPADOMES REGULAar ko izveido pārvaldības plānu zivsaimniecībām, kas izmanto jūras zeltplekstes un jūrasmēles krājumus ZiemeļjūrāEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 37. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[2],tā kā:2.  Starptautiskās Jūras pētniecības padomes ( ICES ) nesen sniegtajā zinātniskajā atzinumā norādīts, ka jūras zeltplekstes krājuma Ziemeļjūrā zvejas izraisītās mirstības līmenis zvejas dēļ ir pārsniedzis ICES noteikto līmeni, kas atbilst piesardzības pieejai zvejas pārvaldībā, un krājumam ir neilgtspējīgas zvejas risks.3.  To ekspertu komitejas atzinumā, kas pētīja daudzgadu pārvaldības stratēģijas, norādīts, ka vislielāko jūrasmēles lomu var iegūt ar zvejas izraisīto mirstību 0,2[3].4.  Padomes 2002. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 2371/2002 par zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgstspējīgu izmantošanu saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku[4] 6. pantā paredzēts izveidot pārvaldības plānu, kas attiecas uz zivsaimniecībām, kas izmanto dažādus krājumus.5.  Lielu daļu jūras zeltplekstes lomu Ziemeļjūrā gūst kopā ar jūrasmēles lomu. Jūras zeltplekstes pārvaldību nevar risināt neatkarīgi no jūrasmēles zvejas pārvaldības.6.  Jāveic pasākumi, lai izveidotu daudzgadu pārvaldības plānu jūras zeltplekstes krājumu un jūrasmēles krājumu Ziemeļjūras pārvaldībai, saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 6. pantu.7.  Pārvaldības plāna mērķis būtu nodrošināt Ziemeļjūras jūras zeltplekstes un jūrasmēles izmantošanu, kas paredz ilgtspējīgus ekonomikas, vides un sociālos apstākļus.8.  Regulā (EK) Nr. 2371/2002 inter alia noteikts, ka, lai sasniegtu kopējās zivsaimniecības politikas mērķus, Kopiena, veicot pasākumus, kas paredzēti, lai aizsargātu un saglabātu minētos krājumus, piemēro piesardzības pieeju, lai nodrošinātu ilgtspējīgu tā izmantošanu un samazinātu zvejas ietekmi uz jūras ekosistēmām. Kopienas mērķis ir pakāpeniski īstenot uz ekosistēmu balstītu pieeju zivsaimniecību pārvaldībai, kas veicina efektīvas zvejas darbības ekonomiski stabilā un konkurētspējīgā zivsaimniecības nozarē. Šī regula cenšas nodrošināt pietiekami augstu dzīves līmeni tiem, kas ir atkarīgi no jūras zeltplekstes un jūrasmēles zvejas Ziemeļjūrā, un ņemot vērā patērētāju intereses.9.  Zvejas izraisītās mirstības līmeņu kontroli var panākt, ieviešot atbilstīgu metodi attiecīgo krājumu kopējās pieļaujamās nozvejas (KPN) līmeņa noteikšanai un jūrā pavadīto dienu skaita ierobežojumu ietverošu sistēmu, kas šo krājumu zvejas intensitāti ierobežo līdz līmeņiem, ar kuriem ir maz ticams, ka KPN un paredzētie zvejas izraisītās mirstības līmeņi tiks pārsniegti.10.  Papildus vai atkāpjoties no kontroles pasākumiem, kas paredzēti Padomes 1993. gada 12. oktobra Regulā (EEK) Nr. 2847/93, ar kuru izveido kontroles sistēmu, kas piemērojama kopējai zivsaimniecības politikai[5] un Komisijas 1983. gada 22. septembra Regulā (EEK) Nr. 2807/83 kas nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to kā reģistrēt informāciju par dalībvalstu veikto zivju nozveju[6], jāietver arī kontroles pasākumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu atbilstību šajā regulā noteiktajiem pasākumiem.11.  Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komiteja atzina, ka jūras zeltplekstes krājumu Ziemeļjūrā biomasai, kas atbilst piesardzīgai pieejai, jābūt 230 000 t; ka zvejas izraisītās mirstības rādītājs, kas jāievēro, lai no zeltplekstes krājumu Ziemeļjūrā ilgstoši gūtu vislielāko lomu, ir 0,3, ka jūrasmēles Ziemeļjūrā biomasai, kas atbilst piesardzīgai pieejai, jābūt 35 000 t.IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.I NODAĻA Priekšmets un mērķis1. pantsPriekšmets1. Ar šo regulu izveido pārvaldības plānu zivsaimniecībām, kas izmanto Ziemeļjūrā dzīvojošos jūras zeltplekstes un jūrasmēles krājumus.2. Šajā regulā „Ziemeļjūra” ir jūras apgabals, ko Starptautiskā jūras pētniecības padome ir noteikusi kā IV apakšapgabalu.2. pantsPārvaldības plāna mērķis1. Pārvaldības plāns nodrošina ilgtspējīgu jūras zeltplekstes un jūrasmēles krājumu izmantošanu Ziemeļjūrā .2. 1. punktā paredzēto mērķi sasniedz, saglabājot Ziemeļjūrā jūras zeltplekstes zvejas izraisītās mirstības līmeni, kas vienāds ar vai nav mazāks par 0,3.3. 1. punktā paredzēto mērķi īsteno, saglabājot jūrasmēles zvejas izraisītās mirstības līmeni Ziemeļjūrā, kas vienāds ar vai nav mazāks par 0,2.II NODAĻAKopējā pieļaujamā nozveja3. pantsKopējās pieļaujamās nozvejas (KPN) noteikšana1. Katru gadu Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu pieņem lēmumu par jūras zeltplekstes un jūrasmēles krājumu kopējo pieļaujamo nozveju (KPN) Ziemeļjūrā nākamajam gadam.2. KPN jūras zeltplekstei nosaka saskaņā ar 4. pantu.3. KPN jūrasmēlei nosaka saskaņā ar 5. pantu.4. pantsJūras zeltplekstes KPN noteikšanas procedūra1. Padome nosaka KPN jūras zeltplekstei līmenī, kas saskaņā ar Zivsaimniecības zinātnes, tehnikas un ekonomikas komitejas ( STECF) veikto zinātniskās novērtēšanas procedūru ir augstāks par turpmāk norādīto:a) KPN, kuras piemērošanas dēļ piemērošanas gadā par 10% samazinātos zvejas izraisītās mirstības līmenis salīdzinājumā ar novērtēto iepriekšējā gada zvejas izraisītās mirstības līmeni;b) KPN, kuras piemērošanas dēļ piemērošanas gadā 2 līdz 4 gadu vecu zvejas izraisītās mirstības līmenis būs 0,3;2. Ja 1. punkta piemērošanas dēļ KPN pārsniedz iepriekšējā gada KPN par vairāk nekā 15%, Padome nosaka KPN, kas ir par 15% lielāka nekā minētā gada KPN;3. Ja 1. punkta piemērošanas dēļ KPN ir par vairāk nekā 15% mazāks nekā iepriekšējā gada KPN, Padome nosaka KPN, kas ir par 15% mazāka nekā minētā gada KPN.5. pantsJūrasmēles KPN noteikšanas procedūra1. Padome nosaka KPN jūrasmēlei nozvejas līmenī, kas saskaņa ar STECF veikto zinātniskās novērtēšanas procedūru ir augstāks nekā turpmāk norādīto:a) KPN, kuras piemērošanas dēļ zvejas izraisītās mirstības līmenis proporcionāli mainītos tāpat, kā piemērojot 4. panta 1. punktu attiecībā uz jūras zeltpleksti;b) KPN, kuras piemērošanas dēļ piemērošanas gadā zvejas izraisītās mirstības līmenis būtu 0,2;c) KPN, kuras piemērošanas dēļ piemērošanas gadā par 10% samazinātos zvejas izraisītās mirstības līmenis salīdzinājumā ar novērtēto iepriekšējā gada zvejas izraisītās mirstības līmeni.2. Ja 1. punkta piemērošanas dēļ KPN pārsniedz iepriekšējā gada KPN par vairāk nekā 15%, Padome nosaka KPN, kas ir par 15% lielāks nekā minētā gada KPN.3. Ja 1. punkta piemērošanas dēļ KPN ir par vairāk nekā 15% mazāks nekā iepriekšējā gada KPN, Padome nosaka KPN, kas ir par 15% mazāks nekā minētā gada KPN.III NODAĻAZvejas intensitātes ierobežojumi6. pantsZvejas intensitātes ierobežojumi1. Šīs regulas II nodaļā minētā KPN jāpapildina ar zvejas intensitātes ierobežošanas sistēmu, kas balstīta uz ģeogrāfiskiem apgabaliem un zvejas rīku grupēšanu, un ar to saistītajiem nosacījumiem to zvejas iespēju izmantošanai, kuras izklāstītas Padomes Regulas Nr. 27/2005[7] IVa pielikumā.2. Katru gadu Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu lemj par maksimālo jūrā pavadāmo dienu skaitu, kas pieejamas Kopienas zvejas kuģiem, kuri izmanto rāmju traļa zvejas rīkus ar linuma acs izmēru, kas ir vienāds ar vai lielāks par 80 mm, un uz kuriem attiecas 1. punktā minētā zvejas intensitātes ierobežojumu sistēma.3. Šā panta 2. punktā minētā dienu skaita ikgadējā pielāgošana ir tikpat proporcionāla kā paredzētā zvejas izraisītā mirstības līmeņa ikgadējā pielāgošana atbilstīgi 5. panta 1. punktam.4. Ja vajag atjaunot vai pārvaldīt ūdeņu dzīvos resursus, kas nav jūras zeltplekste un jūrasmēle, Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu lemj par mazāku dienu skaitu jūrā, nekā paredzēts, piemērojot 3. punktu.IV NODAĻAKontrole, inspekcijas un uzraudzība7. pantsZiņojumi par intensitātiRegulas (EEK) Nr. 2847/93 no 19.b līdz 19j pantu piemēro Kopienas zvejas kuģiem, ievērojot šīs regulas 6. panta noteikumus.8. pantsPielaides robeža1. Atkāpjoties no Regulas (EEK) Nr. 2807/83 5. panta 2. punkta, pieļaujamā pielaides robeža, novērtējot daudzumus dzīvsvara kilogramos, kas ir uz Kopienas zvejas kuģa, kuri ir bijuši Ziemeļjūrā, ir 8% no skaitļa, kas ievadīts kuģa žurnālā. Ja Kopienas tiesību aktos nav noteikts pārrēķina koeficients, piemēro pārrēķina koeficientu, ko pieņēmusi dalībvalsts, ar kuras karogu kuģis peld.2. 1. punktu nepiemēro attiecībā uz ūdens organismiem, ja minētās sugas īpatņu daudzums, kas ir uz klāja, ir mazāks par 50 kg.9. pantsKrastā izkrauto lomu svēršanaAttiecībā uz lomu, kas izkrauts krastā no Kopienas zvejas kuģa, kurš bijis Ziemeļjūrā, dalībvalstu kompetentās iestādes nodrošina, ka:a) tiek nosvērti visi jūrasmēles un jūras zeltplekstes daudzumi, ko izkrauj krastā no Kopienas zvejas kuģa, uz kura ir jūrasmēle daudzumā, kas pārsniedz 300 kg vai jūras zeltplekste daudzumā, kas pārsniedz 500 kg;b) jūrasmēles un jūras zeltplekstes svēršanu veic pārraugu klātbūtnē pirms transportēšanas no izkraušanas vietas un pirms pirmās pārdošanas;c) svēršanu veic ar svariem, ko dalībvalsts kompetentās iestādes ir sertificējušas kā precīzus samērīgas pielaides robežās.10. pantsIepriekšēja paziņošana1. Kapteinis Kopienas zvejas kuģim, kas ir bijis Ziemeļjūrā un ved vairāk nekā 500 kg jūras zeltplekstes vai vairāk nekā 300 kg jūrasmēles, vismaz četras stundas pirms kuģa iebraukšanas ostā vai dalībvalsts izkraušanas vietā informē minētās dalībvalsts kompetentās iestādes par:a) ostas vai izkraušanas vietas nosaukumu;b) laiku, kad paredzēta ienākšana minētajā ostā vai izkraušanas vietā;c) ja uz kuģa ir vairāk nekā 50 kg kādas sugas īpatņu, katras šīs sugas īpatņu daudzumu dzīvsvara kilogramos.2. 1. punktā paredzēto paziņošanu var izdarīt arī Kopienas zvejas kuģa kapteiņa pārstāvis.3. Ziemeļjūrā bijuša Kopienas zvejas kuģa kapteinis, kas vēlas jūrā pārkraut jebkādu jūras zeltplekstes vai jūrasmēles daudzumu, kurš ir uz kuģa, vai izkraut jebkādu jūras zeltplekstes vai jūrasmēles daudzumu trešās valsts ostā vai izkraušanas vietā, sniedz karoga dalībvalsts kompetentajām iestādēm 1. punktā paredzēto informāciju vismaz 24 stundas pirms pārkraušanas vai izkraušanas krastā trešajā valstī.11. pantsAtsevišķa jūras zeltplekstes vai jūrasmēles iekraušana1. Ja jūras zeltplekstes vai jūrasmēles daudzumus, kas pārsniedz 50 kg, iekrauj Kopienas zvejas kuģī, kurš ir bijis Ziemeļjūrā, minētajā kuģī nedrīkst būt neviens konteiners, kurā jebkādā daudzumā ir jūras zeltplekste vai jūrasmēle , kas sajauktas kopā ar kāda citas sugas jūras organismiem.2. Konteinerus ar jūras zeltpleksti vai jūrasmēli iekrauj atsevišķi no citiem konteineriem.3. Ziemeļjūrā bijušu Kopienas zvejas kuģu kapteiņi palīdz dalībvalstu inspektoriem, lai viņi varētu pārbaudīt kuģa žurnālā ievadīto daudzumu atbilstību jūras zeltplekstes un jūrasmēles daudzumiem, kas ir uz kuģa.12. pantsJūrasmēles un jūras zeltplekstes transportēšanaAtkāpjoties no Regulas (EEK) Nr. 2847/93 13. panta, visiem jauktiem jūrasmēles un jūras zeltplekstes daudzumiem, kas pārsniedz 100 kg un ko transportē uz kādu vietu, kura nav pirmā izkraušanas vai ievešanas vieta, pievieno šīs regulas 8. panta 1. punktā paredzētas deklarācijas eksemplāru, kas attiecas uz transportētajiem jūrasmēles un jūras zeltplekstes daudzumiem. Regulas (EEK) Nr. 2847/93 13. panta 4. punkta b) apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu nepiemēro.13. pantsĪpašā kontroles programmaAtkāpjoties no Regulas (EEK) Nr. 2847/93 34.c panta 1. punkta, jūrasmēles un jūras zeltplekstes krājumu Ziemeļjūrā īpašās kontroles programmas var ilgt vairāk nekā divus gadus no to spēkā stāšanās dienas.V nodaļaTurpmāki e pasākumi14. pantsPārvaldības pasākumu novērtējums1. Pamatojoties uz STECF atzinumu, Komisija otrajā gadā pēc šīs regulas piemērošanas un katru nākamo gadu novērtē pārvaldības pasākumu ietekmi uz jūrasmēles un jūras zeltplekstes Ziemeļjūrā krājumiem un zivsaimniecību ietekmi uz minētajiem krājumiem.2. Komisija trešajā šīs regulas piemērošanas gadā un ik trešo gadu pēc šīs regulas piemērošanas pieprasa no STECF zinātnisku atzinumu par sasniegto pārvaldības plāna mērķu īstenošanas apjomu. Attiecīgā gadījumā Komisija ieteiks atbilstīgus pasākumus, un Padome ar kvalificētu balsu vairākumu lems par alternatīviem pasākumiem, kas vajadzīgi, lai sasniegtu 2. pantā paredzēto mērķi.15. pantsĪpaši apstākļiJa STECF atzīst, ka vai nu jūras zeltplekstes vai jūrasmēles nārstojošo zivju krājuma, vai abu krājumu lielums liecina par samazinātu atražošanas spēju, Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu lemj par KPN jūras zeltplekstei, kas ir zemāka par 4. pantā noteikto, par KPN jūrasmēlei, kas ir zemāka par 5. pantā noteikto, un par jūrā pavadāmo dienu skaitu, kas ir mazāks par 6. pantā noteikto.VI nodaļaNobeiguma noteikumi16. pantsStāšanās spēkāŠī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] OV C […], […], […] lpp.[2] OV C […], […], […] lpp.[3] SEK(2004) 1209, 1.10.2004.[4] OV L 358, 31.12.2002., 59. lpp.[5] OV L 261, 20.10.1993., 1. lpp. Regula, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 768/2005 (OV L 128, 21.5.2005., 1. lpp.).[6] OV L 276, 10.10.1983., 1. lpp. Regula, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1804/2005 (OV L 290, 4.11.2005., 10. lpp.),[7] OV L 12, 14.1.2005., 1. lpp.


title: Priekšlikums Padomes lēmums par ES vidēja termiņa finansiālās palīdzības nodrošināšanu Latvijai

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0004(02)

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 8.1.2009COM(2009) 4 galīgā redakcijaIeteikumsPADOMES LĒMUMSpar savstarpējas palīdzības piešķiršanu LatvijaiunPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar ES vidēja termiņa finansiālās palīdzības nodrošināšanu LatvijaiIeteikumsPADOMES LĒMUMSpar savstarpējas palīdzības piešķiršanu LatvijaiunPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar ES vidēja termiņa finansiālās palīdzības nodrošināšanu LatvijaiPASKAIDROJUMA RAKSTS1. IEVADSLatvijas ekonomikā pēdējos gados ir izveidojusies liela nelīdzsvarotība, jo ātru izaugsmi ir veicinājuši viegli pieejami kredīti un pārmērīgi ekspansīva fiskālā pozīcija, neņemot vērā Komisijas un Padomes ieteikumus, jo īpaši atzinumus par Latvijas secīgajām konverģences programmām. Šo situāciju ir ievērojami saasinājusi globālā krīze finanšu tirgos un vispārēji piesardzīgāka attieksme pret jaunajām tirgus ekonomikām, kas tām apgrūtina kredītu saņemšanu un sadārdzina tos. Latvijas kapitāla un finanšu tirgos kopš pagājušā gada oktobra ir vērojama ievērojama spriedze, kas atspoguļo pieaugošās bažas par valsts ekonomikas un finanšu sistēmas ilgtspējību. Īpašu satraukumu radīja stāvoklis banku nozarē, jo īpaši valsts lielākās vietējās un no ārēja finansējuma ļoti atkarīgās bankas ( Parex ) dzīvotspēja, kuras īpašumtiesības un kontroli vēlāk pārņēma valsts. Apkopojot iepriekš minēto, Latvija ir saskārusies ar pēkšņu un smagu banku nozares un ārējā finansējuma krīzi.Šajā kontekstā Latvijas iestādes vērsās ES un SVF, lai saņemtu finansiālu atbalstu. Komisija kopā ar Padomes prezidentvalsti 22. novembrī paziņoja, ka ES ir gatava kopā ar SVF piedalīties saskaņotas finansējuma paketes nodrošināšanā, lai stiprinātu Latvijas maksājumu bilances ilgtspējīgumu. Tomēr tika uzsvērts, ka finansiālās palīdzības pakete tiks nodrošināta tikai tad, ja Latvijas iestādes cieši apņemsies īstenot stingru un izpildāmu ekonomikas stabilizācijas programmu. Pamatojoties uz apspriedēm ar Komisiju un SVF, Saeima 12. decembrī pieņēma valdības priekšlikumu par „Ekonomikas stabilizācijas un izaugsmes atjaunošanas programmu” (turpmāk — programma). Programmas galvenie mērķi ir saglabāt uzticību Latvijas finanšu sistēmai gan Latvijā, gan starptautiskā mērogā, dot tiešu un netiešu ieguldījumu, lai apturētu un novērstu izmaksu konkurētspējas un inflācijas negatīvo tendenci, šajā nolūkā kā daudz stingrākas fiskālās pozīcijas galveno darbību samazinot valsts sektorā strādājošo atalgojuma izmaksas, un stiprināt ekonomikas izaugsmes potenciālu, īstenojot virkni strukturālu reformu.2. NESENIE NOTIKUMI MAKROEKONOMIKAS JOMāPēc ilgstoša straujas izaugsmes perioda, kas aizsākās deviņdesmito gadu beigās un kurš pamatojās galvenokārt uz iekšzemes pieprasījumu, Latvijas reālā IKP pieaugums 2005.–2007. gadā bija izsakāms ar divciparu skaitli. Izaugsmi galvenokārt veicināja ievērojams kreditēšanas uzplaukums, kas palielināja privāto patēriņu un investīciju apjomu nekustamajā īpašumā, tomēr tā beidzās 2007. gada vidū, jo nepamatoti augstās nekustamā īpašuma cenas vairs nebija iespējams saglabāt. Šo gadu laikā ekonomikā notika pārorientēšanās no tirgojamu preču nozares uz netirgojamām precēm, tādējādi graujot ekonomikas ārējo ilgtspējīgumu un izraisot nopietnu pārkaršanu.2008. gada pirmajos trīs ceturkšņos IKP strauji samazinājās, un ir sagaidāms, ka šī tendence turpināsies, jo to galvenokārt izraisa privātā patēriņa un privāto ieguldījumu sarukums. Privāto patēriņu ir ietekmējusi augstā inflācija, nekustamā īpašuma cenu pazemināšanās, kredītmaksājumu palielināšanās, ierobežotākas iespējas saņemt aizdevumus sliktākas nodarbinātības un ienākumu prognozes. Līdz ar nekustamo īpašumu tirgus uzplaukuma beigām samazinās arī pastāvīgie ieguldījumi celtniecībā, kā arī ieguldījumi aprīkojumā, jo tiek prognozēts mazāks pieprasījums gan Latvijā, gan ārvalstīs. Uzņēmumi izjūt ievērojamu cenu spiedienu, ko izraisa darbaspēku izmaksu pieaugums, un finansējums aizvien vairāk tiek ierobežots. ES finansēti projekti un valsts projekti kopumā zināmā mērā mazinās citu ieguldījumu strauju samazināšanos. Tomēr ir paredzams, ka IKP ievērojamu laiku turpinās samazināties, jo neto eksporta pieaugums nespēj līdzsvarot ļoti vājo iekšzemes pieprasījumu.Stāvoklis darba tirgū tikai nesen ir sācis uzlaboties, tomēr darba tirgus reakcija uz iekšzemes pieprasījuma kritumu būs ievērojama. Bezdarba līmenis jau ir palielinājies no 6,3 % 2008. gada 2. ceturksnī līdz 7,2 % 3. ceturksnī, un algu pieaugums nominālā izteiksmē palēninās, lai gan tas notiek pēc ļoti augstu likmju sasniegšanas. Latvijas darba tirgus uzskatāms par pietiekami elastīgu, tāpēc tam vajadzētu ierobežot ražošanas un nodarbinātības izmaksas saistībā ar atalgojuma saskaņošanu ar produktivitāti.SPCI inflācija augstāko līmeni (17,7 %) sasniedza 2008. gada maijā, un novembrī tā bija samazinājusies līdz 11,8 %. Pamatinflācija[1] (novembrī 11,0 %) un pakalpojumu cenu inflācija pastāvīgi samazinās līdz ar pieprasījuma spiediena mazināšanos. Ņemot vērā prognozēto straujo iekšzemes pieprasījuma samazināšanos, zemāku atalgojumu valsts sektorā (sk. 6. punktu), kas ierobežos arī algas privātajā sektorā, un plaša patēriņa preču cenu samazināšanos, ir labas izredzes, ka inflācija arī turpmāk ievērojami samazināsies.Ārējā nelīdzsvarotība ir bijusi ļoti liela, un ārējās saistības ir neilgtspējīgi pieaugušas, tomēr 2008. gadā līdz ar valsts iekšējā izlietojuma samazināšanos ārējā aizņemšanās ievērojami saruka. Maksājumu bilance un ārējie ieguldījumi ir iztirzāti 5. iedaļā.3. VALSTS FINANSESVALSTS FINANSēM LATVIJā IR PAAUGSTINāTA NOZīME, JO MONETāRO POLITIKU IEROBEžO NOSACīTI FIKSēT ais valūtas maiņas kursa režīms[2]. Tomēr iekšzemes pieprasījuma straujā pieauguma laikā 2005.–2007. gadā Latvija īstenoja prociklisku fiskālo politiku, neraugoties uz labākiem vispārīgajiem budžeta rezultātiem un neievērojot atkārtotus ieteikumus Padomes atzinumos par secīgiem Latvijas konverģences programmas atjauninājumiem. Papildu ieņēmumi parasti tika izlietoti, veicot budžeta grozījumus gada laikā, un netika veidotas nekādas rezerves gadījumam, ja situācija pasliktinātos. Atalgojuma pieaugums valsts sektorā izraisīja atalgojuma pieaugumu privātajā sektorā, un atalgojuma līmenis salīdzinoši bija augstāks valsts sektorā. Latvijā vairāk nekā 30 % nodarbināto strādā valsts sektorā un, ņemot vērā, ka pakalpojumu nozare ir proporcionāli liela, proti, aptuveni 75 % no bruto pievienotās vērtības, atalgojuma noteikšana valsts sektorā ievērojami ietekmē atalgojumu privātajā sektorā.2008. gada pirmo desmit mēnešu laikā dramatiski samazinājās PVN ieņēmumi (par 3 % gadā), ko izraisīja privātā patēriņa straujš kritums. Ieņēmumi no citiem galvenajiem nodokļu veidiem sākotnēji saglabājās salīdzinoši labā līmenī, pateicoties augstajai inflācijai, tomēr arī šī labvēlīgā ietekme ir sākusi mazināties. Latvijas Valsts kase prognozē, ka 2008. gada konsolidētais valsts budžeta deficīts, kurā ietverts valsts budžets un sociālās apdrošināšanas fonda budžets, varētu būt ap 2½ līdz 2¾ % no IKP[3]. Ņemot vērā iespēju, ka pašreizējos apstākļos pašvaldībām varētu rasties neliels deficīts (neraugoties uz ierobežojumiem, kuru mērķis ir nodrošināt sabalansētību vai pārpalikumu šajā apakšnozarē), sagaidāms, ka valsts sektora 2008. gada deficīts varētu būt tuvu 3 % no IKP.Saeimas 14. novembrī pieņemtajā 2009. gada budžetā paredzētais konsolidētais valsts deficīts ir 1½ % no IKP, tomēr tas pamatojas uz ražošanas apjoma samazināšanos tikai par 1 %, kas nebija reāli sasniedzams skaitlis. Tajā iekļauti ievērojami tiešo nodokļu samazinājumi un izdevumu palielinājumi. Jau pieņemšanas laikā bija skaidrs, ka ražošanas apjoms samazināsies ievērojami vairāk un ka kompensācijas pasākumu trūkuma dēļ pastāv risks, ka deficīts varētu sasniegt ļoti lielu apjomu. Ieskaitot ļoti mazu pašvaldību deficītu, valsts deficītu varas iestādes prognozēja 1,8 % apmērā no IKP un primāro deficītu — 1,1 % apmērā no IKP. Ņemot vērā nodokļu iekasēšanas datus par 2008. gada pēdējiem mēnešiem un sliktākas ekonomiskās izredzes 2009. gadam, valsts budžeta bilances prognoze ir ievērojami pasliktinājusies salīdzinājumā ar Komisijas dienestu rudenī prognozēto deficītu 5,6 % apmērā no IKP. Salīdzinājumam jāmin, ka valsts parāda attiecība 2007. gada beigās bija 9,5 %, t.i., viens no zemākajiem rādītājiem ES.4. FINANšU TIRGILatvijas finanšu sistēmā pārsvarā dominē banku nozare, kura pēdējos desmit gados attīstījusies ļoti strauji. Tajā var skaidri nodalīt divus segmentus. No vienas puses, ir citu valstu bankas, kuras galvenokārt finansē ar aizdevumiem no mātesuzņēmumiem un kurām pieder 70 % no tirgus. No otras puses, ir vietējās bankas, kuras galvenokārt tiek finansētas, izmantojot sindicētos aizdevumus un nerezidentu noguldījumus. Īpaši svarīgi ir nerezidentu noguldījumi, kuri 2008. gada novembra sākumā veidoja 43,5 % no visiem noguldījumiem, izņemot monetāro un finanšu iestāžu noguldījumus. Tādējādi Latvijas finanšu sistēma balstās galvenokārt uz ārēju finansējumu, t.i., finansējumu no mātesuzņēmumiem, nerezidentu ieguldījumiem un ārvalstu sindicētiem aizdevumiem. Rezultāts ir ārkārtīgi augsts ārējo saistību līmenis, kas turpina paaugstināties, un tam atbilstoši aizdevumi iedzīvotājiem, galvenokārt ārvalstu valūtās (gandrīz 90 % no visiem aizdevumiem). Iekšzemes kredīti ir pieauguši no 10 % no IKP 1997. gadā līdz 90 % 2007. gadā. Tāpēc šķiet, ka divi galvenie Latvijas banku sistēmas apdraudējumi ir likviditāte un kredītriski.Likviditātes risks jau ir materializējies ieilgušu likviditātes problēmu dēļ kopš 2008. gada oktobra. Paredzot, ka varētu rasties atmaksāšanas grūtības, divi ārvalstu sindikāti skaidri norādīja, ka tie varētu pieprasīt Parex bankai izsniegtu aizdevumu priekšlaicīgu atmaksu par kopējo summu EUR 0,8 miljardi, kuru atmaksas termiņi ir 2009. gada februāris un jūnijs. Tas izraisīja bankas daļēju nacionalizāciju 2008. gada 10. novembrī. Tomēr šādi piešķirtās valsts aizņēmuma garantijas tika uzskatītas par nepietiekamām, un sekoja Parex pilnīga nacionalizācija decembra sākumā un ierobežojumu noteikšana noguldījumu izņemšanai (EUR 50 000 mēnesī privātpersonām). Neraugoties uz minētajiem pasākumiem, pēc šiem notikumiem nerezidenti no Parex un vietējām bankām ar līdzīgiem uzņēmējdarbības modeļiem ir izņēmuši ievērojamu daudzumu noguldījumu, no kuriem tikai neliela daļa ir no jauna ieguldīta citās Latvijas bankās. Sistēmiskās likviditātes problēmas rosināja Latvijas Banku 13. novembrī paziņot par turpmākiem tās noteiktās rezerves likmes samazinājumiem no 7 % līdz 5 % īstermiņa saistībām un no 5 % līdz 3 % saistībām ar termiņu, kas pārsniedz divus gadus, tādējādi veicinot likviditāti (šie lēmumi stājās spēkā divos posmos pa 1 procentpunktam (pp) 24. novembrī un 24. decembrī). Tomēr rezervju samazināšanās ir turpinājusies, un Latvijas Bankas neto starptautisko ieguldījumu postenis laikā no 2008. gada oktobra sākuma līdz gada beigām samazinājās par EUR 0,9 miljardiem. Rezidentu un nerezidentu noguldījumi citām valstīm piederošās bankās šajā pašā periodā palielinājās, turklāt šķiet, ka ir nodrošināts likviditātes atbalsts no mātesuzņēmumiem.Kredītrisks vēl nav nopietni materializējies, tomēr sagaidāms, ka turpmākajos mēnešos tas palielināsies. Lai gan ir palielinājies aizkavēto aizdevumu daudzums, problēmaizdevumu daudzums pašlaik nepārsniedz 1 % no kopējiem aizdevumiem, tostarp pateicoties arī patlaban notiekošajai problēmaizdevumu restrukturizācijai. Tomēr ir skaidrs, ka palielināsies sagaidāmās ilgstošās recesijas negatīvā ietekme uz iedzīvotāju ienākumiem un tādējādi to spēju atmaksāt parādus. Maksātspējas koeficienti samazināsies un, iespējams, tuvosies noteiktajām minimālajām vērtībā, un šādā gadījumā var būt vajadzīgi kapitāla ieguldījumi.Banku nozares pašreizējais un turpmākais stāvoklis ir atkarīgs no objektīviem faktoriem, kā arī no tās spējas atjaunot sev uzticību. Galvenais uzdevums pašreizējā situācijā ir nodrošināt uzticību, lai stabilizētu noguldījumu bāzi un mazinātu turpmākas likviditātes problēmas. Ņemot vērā valsts ierobežotās finanses, uzticības atjaunošana finanšu sektorā, izmantojot valdības intervenci, radītu uzticību tikai tad, ja tā tiktu papildināta ar spēcīgu starptautisku finansiālo atbalstu.5. MAKSāJUMU BILANCE UN āRēJāS FINANSēšANAS PRASīBASLatvijas ekonomikas uzplaukumam līdz 2007. gadam bija raksturīga liela ārējā nesabalansētība un neilgtspējīga ārēju saistību uzkrāšanās. 2007. gada beigās bruto ārējais parāds pārsniedza 135 % no IKP (neto ārējais parāds sasniedza 52 % no IKP). Starptautisko ieguldījumu pozīcija 2007. gada beigās palielinājās līdz neto saistībām 79 % apmērā no IKP, un ir aplēsts, ka neto saistības 2008. gada otrā ceturkšņa beigās būs palielinājušās līdz 82 % no IKP.2008. gadā, mazinoties valsts iekšējam izlietojumam, ārējā aizņemšanās ir ievērojami samazinājusies. Saskaņā ar Latvijas Bankas iepriekšējām aplēsēm 2008. gada trešajā ceturksnī norēķinu konta deficīts samazinājās līdz aptuveni 12½ % no IKP (salīdzinājumā ar maksimumu, kas 2006. gada ceturtajā ceturksnī pārsniedza 27 % no IKP). Sagaidāms, ka 2009. gadā preču tirdzniecības deficīts saglabāsies ap 10 % no IKP (tāpat kā 2008. gada pēdējos mēnešos), tomēr, ņemot vērā pakalpojumu pozitīvo bilanci un ienākumu konta stāvokļa uzlabošanos, norēķinu konta deficīts varētu būt mazāks. Lai nodrošinātu IKP pieauguma bāzes maiņu no iekšzemes patēriņa, kas samazinās, uz eksporta palielināšanos, atalgojums ir precīzāk jāsabalansē ar produktivitāti un strukturālo reformu virzību, kuras nostiprina ekonomikas piedāvājuma daļu.Lai gan būtisks elements saprātīgas maksājumu bilances atjaunošanai ir pēdējo gadu norēķinu konta deficīta neilgtspējīgā līmeņa samazināšana, tas nebūs pietiekami, lai nodrošinātu ārēju ilgtspējīgumu, ņemot vērā valsts lielo parādu, kura lielākā daļa ir īstermiņa parādi. Ir sagaidāms, ka vēl kādu laiku saglabāsies ievērojamas problēmas ārējā finansējuma jomā, jo samazināsies ārvalstu kredītu pieejamība, iespējams, aizplūdīs nerezidentu un rezidentu noguldījumi, kā arī ir pasliktinājušās prognozes par iekšējiem ieguldījumiem. Turpmāka ārvalstu valūtu rezervju samazināšanās (kuras laikā no 2008. gada oktobra līdz decembrim samazinājās par aptuveni 25 %) apdraudētu Latvijas piesaistīto valūtas maiņas kursu. Tāpēc, lai īstermiņā mazinātu likviditātes grūtības, vienlaicīgi atbalstot mērķtiecīgu ārējo stabilizāciju vidējā termiņā, būs vajadzīga ārēja finansiāla palīdzība, to papildinot ar spēcīgu politikas programmu.Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka Latvijas maksājumu bilance ir nopietni apdraudēta, un iesaka Padomei pieņemt lēmumu par savstarpējas palīdzības piešķiršanu.6. LATVIJAS „EKONOMIKAS STABILIZāCIJAS UN IZAUGSMES ATJAUNOšANAS PROGRAMMA”: MAKROEKONOMIKAS UN FINANšU SISTēMAS PASāKUMITurpinoties sarunām starp Latvijas iestādēm un starptautiskās finansiālās palīdzības paketes potenciālajiem dalībniekiem, Latvijas iestādes ir pieņēmušas vērienīgu politikas programmu (kā minēts iepriekš, to iesniedza Saeimā, kas to apstiprināja 12. decembrī). Programma pamatojas uz spēkā esošo lata piesaistes kursa saglabāšanu, kas savu politikas stūrakmeņa lomu saglabās arī turpmāk. Programmas mērķis ir risināt finanšu nozares problēmas, novērst fiskālo nesabalansētību un uzlabot konkurētspēju, vienlaicīgi saglabājot šauru valūtas maiņas koridoru. Tajā ir ietverta tūlītēja un ilglaicīga fiskālā konsolidācija, visaptveroša banku jautājuma risināšanas stratēģija, regulatīvo iestāžu krīzes vadības spēju uzlabošana, visaptverošas strukturālās reformas, kā arī citi svarīgi pasākumi. Tā pamatojas uz makroekonomiskajām prognozēm par IKP samazināšanos 2009. gadā par 5 % un vēl par 3 % 2010. gadā, kam seko neliels 2 % pieaugums 2011. gadā. Fiskālās stratēģijas mērķis ir, lai kopējais valsts budžeta deficīts 2011. gadā nepārsniegtu 3 % no IKP, tādējādi minētajā gadā izpildot Māstrihtas budžeta deficīta kritēriju.Pēc sarunām ar ES, SVF un citām pusēm par finansiālo palīdzību, kurās tika uzsvērti nopietni turpmākie budžeta deficīti, valdība 2009. gadam pieņēma grozītu budžetu projektu; Saeima to apstiprināja 12. decembrī atbilstīgi ekonomikas stabilizācijas ārkārtas programmai. Grozītajā budžetā, kas pamatojas uz pārskatītu prognozi par IKP samazināšanos 2009. gadā par 5 %, ir ņemta vērā nesenā ekonomikas perspektīvu pasliktināšanās, un tā mērķis ir, lai kopējais valsts fiskālais deficīts nepārsniegtu 5 % no IKP[4]. Tas nozīmē, ka ir nepieciešama tikai neliela strukturālā korekcija salīdzinājumā ar prognozēto 2008. gada rezultātu (tomēr daudz lielāka salīdzinājumā ar novembrī pieņemto budžetu). Turklāt pilnvērtīgs budžeta likums 2009. gadam atbilstīgi decembra budžeta projektam būtu jāpieņem līdz 2009. gada marta beigām.Attiecībā uz izdevumiem, konsolidācijas galvenais mērķis ir ievērojami samazināt valsts sektorā strādājošo atalgojumu (vidēji par 15 % salīdzinājumā ar sākotnējo 2008. gada 14. novembra budžetu, kas tomēr tikai daļēji kompensē lielos faktisko pieaugumus, kas fiksēti iepriekšējos gados) un turpināt darbinieku skaita samazināšanu. Turklāt ir plānoti lieli ar personālu nesaistīti kārtējo izdevumu samazinājumi. Citi nozīmīgākie plānotie pasākumi ir subsīdiju samazināšana (izņemot sociālo atbalstu) un izdevumu samazināšana par precēm un pakalpojumiem, kā arī pašvaldību izdevumu ierobežošana. Valsts līdzfinansējums ES finansētos projektos tiks saglabāts plānotajā apjomā un palīdzēs virzīt ekonomiku tirgojamu preču sektora virzienā. Attiecībā uz ieņēmumiem, tajā ir ietverts standarta PVN likmes palielinājums par 3 procentpunktiem līdz 21 %, daudz šaurākai nodokļu bāzei (galvenokārt medikamentiem) piemērojamās samazinātās PVN likmes palielinājums no 5 % līdz 10 %, akcīzes nodokļa palielinājums degvielai (sasniedzot ES acquis ), kā arī daļēji kompensējošs ienākumu nodokļa likmes samazinājums par 2 procentpunktiem.2010. gadam ir plānota turpmāka fiskālā konsolidācija, un vidēja termiņa fiskālā programmas mērķis ir panākt, lai 2011. gadā kopējais valsts deficīts nepārsniegtu 3 % no IKP atbilstoši Māstrihtas fiskālās konverģences kritērijam. Papildu konsolidāciju 2010. gadā nodrošinās turpmāka izdevumu ierobežošanas noteikšana šajā gadā, kapitāla ienākuma nodokļa (10 %) ieviešana; nekustamā īpašuma un īpašuma nodokļa palielināšana, atceļot izņēmumus, lai paplašinātu ar nodokļiem apliekamo bāzi. Turklāt tiks veikti pasākumi, lai nostiprinātu budžeta veidošanas procedūras un tā īstenošanu, pieņemot jaunu fiskālo programmu un budžeta reformas likumu.Papildus iepriekš aprakstītajai fiskālajai paketei, kā priekšnosacījums jebkādam ārējam finansiālajam atbalstam tiek meklēts risinājums situācijai ar Parex banku, saskaņā ar kuru esošajiem akcionāriem nebūtu nekādu īpašumtiesību interešu. Pēc pirmā audita valdība jau ir pārņēmusi savā kontrolē 85 % no bankas aktīviem. Bankas vadība ir nomainīta. Jaunā vadība izstrādā risinājumu plānu tā, lai valstij rastos pēc iespējas mazāki zaudējumi. Tuvākajā laikā tā centīsies gūt apstiprinājumu no ārējām personām par sindicētā finansējuma atjaunošanu Parex bankai.Citu pasākumu mērķis ir garantēt banku nozares plašāku stabilitāti vidējā līdz ilgākā termiņā. Varas iestāžu pirmais mērķis būs atjaunot uzticību banku sistēmai. Banku sistēmā tiks veikta mērķtiecīga izpēte, lai nodrošinātu, ka visas bankas ir likvīdas un pietiekami kapitalizētas. Dzīvotspējīgām bankām, kurām jāpapildina kapitāls, pieprasīs veikt privātu restrukturizāciju, izmantojot ārējus investorus vai apvienošanos, vai kapitāla atbalstu no mātes bankām.Gandrīz viss pašreizējais ārējais parāds gulstas uz privāto sektoru. Papildus piesardzības, pārraudzības un monetārās politikas pasākumiem parāda restrukturizācija ir programmas svarīga sastāvdaļa, lai panāktu parāda līmeņa samazinājumu atbilstīgi ilgtspējīgai izaugsmei nākotnē. Tiks nostiprināts attiecīgs juridiskais pamats esošu parādu termiņu un valūtu restrukturizācijai. Par prioritāti tiks noteiktas arī maksātnespējas procedūras un rehabilitācijas plānu ātra īstenošana.Ekonomikas politikas programmā ir iekļauti arī strukturālās reformas pasākumi, kuri tiek atbalstīti Lisabonas stratēģijas kontekstā, piemēram, aktīva darba tirgus un mūžizglītības politika, privātā sektora dalībnieku plašāka iesaistīšana pētniecībā un attīstības un inovāciju darbībās, eksporta veicināšanas pasākumi un administratīvu slogu likvidēšana uzņēmumiem.7. ES ATBALSTS SASKAņā AR MAKSāJUMU BILANCES PALīDZīBAS MEHāNISMU Kā DAļA NO STARPTAUTISKā ATBALSTATā kā Latvijā ir radušās nopietnas maksājumu bilances problēmas, un tikai gadījumā, ja Latvijas varas iestādes cieši apņemas īstenot plašu ekonomiskās stabilizācijas programmu, Komisija pēc konsultēšanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju 2009. gada 12. janvārī iesaka Padomei piešķirt savstarpējo palīdzību, kā paredzēts Līguma 119. pantā.Turklāt pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju Komisija arī ierosina, ka pēc tam, kad pēc Komisijas ierosinājuma būs pieņemts minētais Padomes lēmums par savstarpējās palīdzības piešķiršanu Latvijai, Padomei būtu jāpieņem lēmums, ar kuru Latvijai no dalībvalstīm paredzētā ES palīdzības mehānisma (ko reglamentē Padomes 2002. gada 18. februāra Regula (EK) Nr. 332/2002) piešķir vidēja termiņa finansiālu palīdzību līdz EUR 3,1 miljarda apmērā, lai sekmētu tās maksājumu bilances ilgtspējīgumu.Vidējā termiņa finanšu palīdzība tiktu sniegta tad, ja Latvijā rastos nopietns apdraudējums, ka gan iekšzemē, gan ārvalstīs varētu tikt zaudēta uzticība Latvijas finanšu sistēmai, pasliktinātos finansiālā situācija un īstermiņā rastos ievērojamas finanšu problēmas. Kopumā palīdzības mērķis ir veicināt nepieciešamo ārējo un iekšējo stabilizāciju. Kopējais aplēstais nepieciešamais finansējums laikposmā līdz 2011. gada pirmajam ceturksnim ir 7,5 miljardi euro. Šajā summā ietilpst atbalsts paredzamajam ārējā (norēķinu un kapitāla) konta deficītam, noguldījumu izņemšanai, nepilnīgai to aizdevumu pārnešanai, kuriem tuvojas maksājumu termiņš, pārnešanai, kļūdām un izlaidumiem maksājumu bilancē un starptautisko rezervju uzkrāšanai saprātīgā līmenī.Atbalsts tiktu nodrošināts sadarbībā ar SVF un citu daudzpusēju un divpusēju atbalstu. Tas tiktu izmaksāts sešās daļās un saistībā ar ekonomikas politikas nosacījumiem. Ierosinātais lēmums būtu spēkā trīs gadus pēc stāšanās spēkā. Ekonomikas politikas nosacījumi saistībā ar ES aizdevumu izmaksām tiks noteikti saprašanās memorandā, kas noslēdzams ar Latvijas iestādēm. Galvenie atbalsta saņemšanas nosacījumi ir šādi.Plaša fiskālā konsolidācija laikposmā līdz 2011. gadam. Salīdzinājumā ar sākotnējo 2008. gada 14. novembra budžetu 2009. gadam ir plānota ļoti liela fiskālā konsolidācija ar mērķi, lai budžeta deficīts nepārsniegtu 5 % no IKP, un ar turpmāku konsolidāciju 2010. gadā. Galvenie budžeta pasākumi ir šādi: i) tādas precīzi noteiktas vidēja termiņa fiskālās programmas pieņemšana, kas paredzēta, lai līdz 2011. gadam samazinātu kopējo valsts budžeta deficītu līdz līmenim, kas zemāks nekā Līgumā noteiktais 3 % no IKP atsauces līmenis; ii) vidēja termiņa budžeta griestu kontekstā valsts sektora vidējā atalgojuma samazinājums nominālā izteiksmē par aptuveni 15 % 2009. gadā. To vajadzētu attiecināt arī uz pašvaldībām, valsts aģentūrām un valstij piederošiem uzņēmumiem; iii) prēmiju un tamlīdzīgu maksājumu likvidēšana; iv) darbinieku skaita samazināšana par vismaz 5 % valsts sektorā un pašvaldībās; v) ievērojami subsīdiju samazinājumi (izņemot sociālo atbalstu) un izdevumu par precēm un pakalpojumiem samazinājumi; vii) ES finansētu projektu īstenošana iepriekš plānotajos līmeņos.Finansiālu nosacījumu pasākumi ar mērķi garantēt banku nozares plašāku stabilitāti vidējā līdz ilgākā termiņā. Varas iestāžu pirmais mērķis būs atjaunot uzticību banku sistēmai. Banku sistēmā tiks veikta mērķtiecīga izpēte, lai nodrošinātu, ka visas bankas ir likvīdas un pietiekami kapitalizētas. Dzīvotspējīgām bankām, kurām jāpapildina kapitāls, pieprasīs veikt privātu restrukturizāciju, izmantojot ārējus investorus vai apvienošanos, vai kapitāla atbalstu no mātes bankām. Svarīgs posms šajā procesā bija atsevišķie triju ārvalstu mātes banku grupu paziņojumi 2008. gada 18. decembrī par to apņemšanos turpināt darbību Latvijā un par atbalstu savām darbībām šajā valstī.Parādu restrukturizācija privātajā sektorā, lai samazinātu problēmas, ko izraisa augstais parāda līmenis (gandrīz viss ārējais parāds ir privātā sektora parāds), īstenojot to papildus piesardzības, pārraudzības un monetārās politikas pasākumiem. Būtu jānostiprina attiecīgs juridiskais pamats esošu parādu termiņu un valūtu restrukturizācijai. Par prioritāti jānosaka arī maksātnespējas procedūras un rehabilitācijas plānu ātra īstenošana. Še iekļaujama maksātnespējas likuma grozīšana, lai veicinātu risinājumus starp dzīvotspējīgiem uzņēmumiem un to kreditoriem un lai uzlabotu personiskā bankrota regulējumu.Strukturālie pasākumi ienākumu politikas, fiskālās disciplīnas un budžeta procesa un pārvaldības jomā. Budžeta un finanšu pārvaldības likums tiks grozīts, lai nostiprinātu noteikumus par finansiālo atbildību, pārredzamību un atbildīgumu, un tiks ieviestas vidēja termiņa budžeta pamatnostādnes. Tiks izveidota īpaša komiteja atalgojuma ierobežošanas uzraudzībai un ieteikumu sniegšanai, lai nodrošinātu algu attīstību tādā veidā, kas atjauno konkurētspēju.Strukturālās reformas pasākumi, kuri inter alia tiek atbalstīti Lisabonas stratēģijas kontekstā , piemēram, aktīva darba tirgus un mūžizglītības politika, plašāka privātā sektora iesaistīšana pētniecības un attīstības un inovāciju darbībās, eksporta veicināšanas pasākumi un administratīvu slogu samazināšana uzņēmumiem.Lai nodrošinātu vajadzīgo elastīgumu pašreizējos tirgus apstākļos, tiek ierosināts atļaut izmantot procentu mijmaiņas darījumus aizdevumu operācijām, kas finansē aizdevumu. Lai neapdraudētu ES budžetu, iespējamā mijmaiņas darījuma partneriem būtu jābūt ar visaugstāko kredītkvalitāti.IeteikumsPADOMES LĒMUMSpar savstarpējās palīdzības piešķiršanu LatvijaiEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 119. pantu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,tā kā:(1) Sakarā ar ļoti liela ārējā finansējuma nepieciešamību Latvijas kapitāla un finanšu tirgi pēdējā laikā ir saskārušies ar problēmām, kas saistītas ar tirgus noskaņojuma vispārīgu pasliktināšanos, un pieaug bažas par Latvijas ekonomikas veselību, ņemot vērā lielo nesabalansētību starp ievērojamo ārējo deficītu un ļoti lielo ārējo parādu, valsts finanšu pasliktināšanos un augstus izmaksu līmeņus un cenu inflāciju. Latvijas banku sektorā ir radušās nopietnas likviditātes un uzticības problēmas. Ārvalstu valūtu rezervju līmenis ir samazinājies, jo centrālā banka ir veikusi intervenci, lai saglabātu nacionālās valūtas piesaistes kursu.(2) Padome regulāri pārskata Latvijas īstenoto ekonomikas politiku, jo īpaši Latvijas konverģences programmas un valsts reformu programmas kontekstā, kā arī konverģences ziņojumu kontekstā.(3) Ir novērtēts, ka Latvijas kopējās ārējā finansējuma vajadzības līdz 2011. gada pirmajam ceturksnim ir EUR 7,5 miljardi.(4) Latvijas iestādes no ES un citām starptautiskām finanšu iestādēm un citām valstīm ir pieprasījušas ievērojamu finansiālo palīdzību, lai atbalstītu maksājumu bilances ilgtspējīgumu.(5) Latvijas maksājumu bilance ir nopietni apdraudēta, tāpēc savstarpējā palīdzība, kuru steidzamā kārtā piešķir Kopiena, ir pamatota.(6) Finanšu palīdzības paketi nodrošinātu ar nosacījumu, ka Latvijas iestādes stingri apņemas īstenot plašu fiskālās, finanšu sistēmas un strukturālo reformu programmu, lai veicinātu nepieciešamās ārējās un iekšējās korekcijas ar mērķi stabilizēt ekonomiku un atjaunot ticību ekonomikas politikai. Sadarbībā ar EFK Komisija regulāri un rūpīgi pārbaudīs, vai tiek pilnībā īstenoti ekonomikas politikas nosacījumi, saskaņā ar kuriem šī palīdzība tiktu piešķirta,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.Vienīgais pantsKopiena piešķir Latvijai savstarpēju palīdzību.Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar Kopienas vidēja termiņa finansiālās palīdzības piešķiršanu LatvijaiEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 2002. gada 18. februāra Regulu (EK) Nr. 332/2002[5], ar ko izveido vidēja termiņa finansiālas palīdzības mehānismu attiecībā uz dalībvalstu maksājumu bilancēm, un jo īpaši tās 3. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju (EKF),tā kā:(1) Padome […] pieņēma lēmumu piešķir Latvijai savstarpēju palīdzību.(2) Sakarā ar ļoti liela ārējā finansējuma nepieciešamību Latvijas kapitāla un finanšu tirgi pēdējā laikā ir saskārušies ar problēmām, kas saistītas ar tirgus attieksmes vispārīgu pasliktināšanos, un pieaug bažas par Latvijas ekonomikas veselību, ņemot vērā lielo nesabalansētību starp ievērojamo ārējo deficītu un ļoti lielo ārējo parādu, valsts finanšu pasliktināšanos un augstus izmaksu līmeņus un cenu inflāciju. Latvijas banku sektorā ir radušās nopietnas likviditātes un uzticības problēmas. Ārvalstu valūtu rezervju līmenis ir samazinājies, jo centrālā banka ir veikusi intervenci, lai saglabātu nacionālās valūtas piesaistes kursu.(3) Ir novērtēts, ka Latvijas kopējās ārējā finansējuma vajadzības līdz 2011. gada pirmajam ceturksnim ir EUR 7,5 miljardi.(4) Ir pamatoti, izmantojot vidēja termiņa finansiālas palīdzības mehānismu attiecībā uz dalībvalstu maksājumu bilancēm, kas izveidots ar Regulu (EK) Nr. 332/2002, piešķirt Latvijai Kopienas atbalstu EUR 3,1 miljardu apmērā. Kopienas palīdzība jāsniedz līdztekus Starptautiskā Valūtas fonda aizdevumam 1,5 miljardu SDR apmērā (1200 % no Latvijas SVF kvotas, aptuveni EUR 1,7 miljardi) saskaņā ar rezerves vienošanos, kas apstiprināta 2008. gada 23. decembrī. Paredzēts, ka Ziemeļvalstis (Zviedrija, Dānija, Somija un Norvēģija) kopā sniegs palīdzību EUR 1,8 miljardu apmērā, Pasaules Banka — EUR 0,4 miljarda apmērā, Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka, Čehijas Republika, Polija un Igaunija — kopā EUR 0,5 miljardu apmērā, šādi līdz 2011. gada pirmajam ceturksnim nodrošinot kopējo summu EUR 7,5 miljardu apmērā.(5) Kopienas palīdzība jāpārvalda Komisijai. Saprašanās memorandā ir jāiekļauj konkrētie ekonomikas politikas nosacījumi, par kuriem panākta vienošanās ar Latvijas iestādēm pēc konsultācijām ar EFK. Tajos inter alia jābūt iekļautiem pasākumiem, kas paredzēti pašreizējo likviditātes problēmu mazināšanai, ilgtermiņa stabilitātes atjaunošanai, nostiprinot banku sektoru, fiskālās nesabalansētības koriģēšanai un tādas iekšpolitikas pieņemšanai, kas uzlabos konkurētspēju. Šajos pasākumos jāietver tūlītēja un ilglaicīga fiskālā konsolidācija, visaptveroša banku jautājuma risināšanas stratēģija, uzlabotas regulatīvo iestāžu krīzes vadības spējas, visaptverošas strukturālās reformas, kā arī citi svarīgi pasākumi. Sīkāki finanšu nosacījumi aizdevuma līgumā ir jāprecizē Komisijai.(6) Palīdzība jānodrošina, lai mazinātu pašreizējās likviditātes problēmas, un tā jāsniedz ar nosacījumu, ka tiek īstenota politika, lai atjaunotu ilgtermiņa stabilitāti, nostiprinot banku sektoru, stabilizējot fiskālo nesabalansētību un īstenojot iekšpolitiku, kas uzlabo konkurētspēju, vienlaicīgi saglabājot nacionālās valūtas maiņas kursu šaurā diapazonā ap spēkā esošo centrālo maiņas kursu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pants1. Kopiena nodod Latvijas rīcībā vidēja termiņa aizdevumu, kura maksimālais apjoms ir EUR 3,1 miljardi, ar maksimālo vidējo dzēšanas termiņu uz pieciem gadiem.2. Kopienas finansiālā palīdzība ir pieejama trīs gadus, sākot no pirmās dienas pēc tam, kad ir stājies spēkā šis lēmums.2. pants1. Palīdzību pārvalda Komisija atbilstoši Latvijas saistībām un Padomes ieteikumiem. Šos nosacījumus paredz saprašanās memorandā. Sīkākus finanšu nosacījumus aizdevuma līgumā precizē Komisija.2. Sadarbībā ar EFK Komisija regulāri pārbauda, vai tiek ievēroti ekonomikas politikas nosacījumi, saskaņā ar kuriem šī palīdzība piešķirta. Komisija EFK informē par iespējamām aizņēmumu finansējuma izmaiņām vai finanšu nosacījumu pārstrukturēšanu.3. Latvija ir gatava pieņemt un īstenot papildu konsolidācijas pasākumus, lai stabilizētu ekonomiku gadījumā, ja šādi pasākumi ir nepieciešami palīdzības programmas laikā. Latvijas iestādes pirms jebkādu papildu pasākumu pieņemšanas konsultējas ar Komisiju.3. pants1. Kopienas finansiālo palīdzību Komisija nodod Latvijas rīcībā ne vairāk kā sešās daļās, kuru apjoms tiks noteikts saprašanās memorandā.2. Pirmo daļu piešķir ar nosacījumu, ka stājas spēkā aizdevuma līgums un saprašanās memorands.3. Ja aizdevuma finansēšanas nolūkā nepieciešams, ir atļauti pienācīgi procentu mijmaiņas darījumi ar visaugstākās kredītkvalitātes partneriem.4. Lēmumu par turpmāko daļu piešķiršanu Komisija pieņem pēc atzinuma saņemšanas no EFK.5. Pārējo daļu izmaksa notiek, ja apmierinoši tiek izpildīta jaunā ekonomikas programma (Latvijas valdības ekonomikas stabilizācijas un izaugsmes atjaunošanas programma), kas iekļauta konverģences programmā, un jo īpaši tie ekonomikas politikas nosacījumi, kas paredzēti saprašanās memorandā. Tie inter alia ir šādi:1.  precīzi noteiktas vidēja termiņa fiskālās programmas pieņemšana, kas paredzēta, lai līdz 2011. gadam samazinātu kopējo valsts deficītu līdz ne vairāk kā Līgumā paredzētajam atsauces līmenim 3 % apmērā no IKP;2.  2009. gada budžeta izpilde, kas grozīts ar 2008. gada 12. decembra budžeta papildinājumu (un kurā detalizētus grozījumus izdarīs 2009. gada pirmā ceturkšņa laikā), kura mērķis ir kopējais valsts budžeta deficīts, kas nepārsniedz 5 % no IKP;3.  valsts sektora vidējā atalgojuma samazināšana 2009. gadā par vismaz 15 % nominālajā izteiksmē salīdzinājumā ar sākotnējo 2008. gada 14. novembra budžetu, kā arī turpmāks samazinājums par 2 % 2010.–2011. gadā;4.  darbinieku skaita samazināšana par vismaz 5 % valsts sektorā un pašvaldībās 2009. gadā;5.  budžeta procedūru izstrādes un īstenošanas nostiprināšana, pieņemot fiskālo sistēmu un budžeta reformas likumu;6.  skaidras un pārskatāmas atalgojuma sistēmas ieviešana valsts pārvaldes darbiniekiem un vienotas cilvēkresursu plānošanas un pārvaldības sistēmas izveidošana valsts pārvaldes iestādēm;7.  mehānismi, lai nodrošinātu plašāku banku sektora stabilitāti vidējā termiņā līdz ilgtermiņā, tostarp plaši uzraudzības, piesardzības un monetārās politikas pasākumi. Tiem jāierobežo kredīta palielināšanās līdz ilgtspējīgiem līmeņiem un jānodrošina nenodrošināta ārvalstu finansējuma izmantošana lielā apjomā. Banku sistēmā tiks veikta mērķtiecīga izpēte, lai nodrošinātu, ka visas bankas ir likvīdas un pietiekami kapitalizētas;8.  piemēroti pasākumi attiecībā uz privātā sektora parādu restrukturizāciju. Jānostiprina attiecīgs juridiskais pamats esošu parādu termiņu un valūtu restrukturizācijai. Par prioritāti jānosaka arī maksātnespējas procedūras un rehabilitācijas plānu ātra īstenošana;9.  nodrošināt, lai atlikušie Parex bankas mazākuma akcionāri negūtu labumu no bankas jautājuma atrisināšanas, un veikt pasākumus finansiālās stabilitātes uzlabošanai, pilnībā nacionalizējot Parex banku;10.  strukturālās reformas pasākumi, kuri tiek atbalstīti Lisabonas stratēģijas kontekstā un īstenoti Latvijas valsts reformu programmā, tostarp aktīva darba tirgus un mūžizglītības politika, privātā sektora plašāka iesaistīšana pētniecības un attīstības un inovāciju darbībās, eksporta veicināšanas pasākumi un administratīvu slogu likvidēšana uzņēmumiem;11.  ES finansētu projektu īstenošana plānotajā apjomā, lai palīdzētu uzlabot tirgojamo preču sektora ieguldījumu ekonomikas izaugsmē;12.  pasākumi, lai uzlabotu finansējuma pieejamību tādiem uzņēmumiem un uzņēmējiem, kuru pieteikumi struktūrfondiem ir apstiprināti vai kuri, iespējams, plāno pieteikties struktūrfondu līdzekļu saņemšanai.Šis lēmums ir adresēts Latvijas Republikai. To publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs  PĀRSKATS PAR IETEKMI UZ BUDŽETU(sk. iekšējo noteikumu 16. pantu)POLITIKAS JOMA: SADAĻA 01 — EKONOMIKA UN FINANSESDARBĪBA: FINANŠU DARĪJUMI UN INSTRUMENTIDARBĪBAS NOSAUKUMS: ES VIDĒJA TERMIŅA PALĪDZĪBA LATVIJAI1. PRIEKŠLIKUMA NOSAUKUMS: ATTIECĪGĀ BUDŽETA POZĪCIJA UN SADAĻA01 04 01 01 EK garantija Kopienas aizdevumiem, kas paredzēti maksājumu bilances atbalstam2. JURIDISKAIS PAMATS119. pants; Padomes 2002. gada 18. februāra Regula (EK) Nr. 332/2002.3. FINANŠU GADA VISPĀRĒJIE RĀDĪTĀJI (EURO)Šis postenis ir Eiropas Savienības nodrošinātu garantiju struktūra. Tas ļauj Komisijai apkalpot parādus (kapitālu, procentus un citus izdevumus) parādnieku (šajā gadījumā Latvijas) saistību nepildīšanas gadījumā.Budžeta iegrāmatojums („p.m.”), kas atspoguļo budžeta garantiju, tiks izmantots vienīgi tad, ja garantija faktiski tiks pieprasīta. Parasti budžeta garantija netiek pieprasīta.3.a – Kārtējais gadsNeattiecasSA |Sākotnējā finanšu gada apropriācija (budžets) |Pārskaitījumi |Papildu apropriācija |Apropriācijas kopā |Apropriācijas, kas jau rezervētas citai darba programmai |Pieejamais atlikums |Ierosinātajam pasākumam piešķirtā summa |3.b – Pārnestās summasNeattiecasSA |Pārnestās summas |Apropriācijas, kas jau rezervētas citai darba programmai |Pieejamais atlikums |Ierosinātajam pasākumam piešķirtā summa |3.c – Nākamais finanšu gadsNeattiecasSA |Sākotnējā finanšu gada apropriācija (budžets) | p.m. |Pārskaitījumi |Papildu apropriācija |Apropriācijas kopā |Apropriācijas, kas jau rezervētas citai darba programmai |Pieejamais atlikums |Ierosinātajam pasākumam piešķirtā summa | p.m. |4. DARBĪBAS APRAKSTSIerosinātā vidēja termiņa finansiālā palīdzība Latvijai ir Kopienas aizdevums EUR 3,1 miljarda apmērā (ko finansēs no Kopienas aizņēmumiem starptautiskajos kapitāla tirgos). To sniegs starptautisku finansēšanas pasākumu satvarā, jo īpaši ar SVF aizdevumu 1,5 miljardu SDR apmērā (aptuveni EUR 1,7 miljardi), izmantojot rezerves finanšu mehānismu. Ziemeļvalstu sniegtā palīdzība ir EUR 1,8 miljardi un Igaunija, Čehijas Republika, Polija un ERAB arī ir apņēmušās sniegt palīdzību EUR 0,5 miljardu apmērā.Šī palīdzība liecina par vēlmi atbalstīt Latviju, kuras kapitāla un finanšu tirgi nonākuši grūtā situācijā, ko izraisījusi tirgus nostājas pasliktināšanās attiecībā uz jauniem tirgiem. Kopienas vidēja termiņa finansiālais atbalsts Latvijai ir paredzēts, lai mazinātu pašreizējās likviditātes problēmas, atjaunotu ilgtermiņa stabilitāti, nostiprinot banku sektoru, koriģētu fiskālo nesabalansētību un sāktu īstenot tādu iekšpolitiku, kas uzlabos konkurētspēju, vienlaicīgi saglabājot nacionālās valūtas maiņas kursu šaurā piesaistes diapazonā. Šādi atbalstītajā ekonomikas politikas paketē ir ietverta tūlītēja un ilglaicīga fiskālā konsolidācija, visaptveroša banku jautājuma risināšanas stratēģija, uzlabotas regulatīvo iestāžu krīzes vadības spējas, visaptverošas strukturālās reformas, kā arī citi svarīgi pasākumi.Šī palīdzība — kuru, apspriežoties ar Ekonomikas un finanšu komiteju, pārvalda Komisija — ir veids, kā nodrošināt, lai ES saglabātu savu aktīvo līdzdalību Latvijas ekonomikas politikas pilnveidē un lai šī politika atbilstu gan Latvijas saistībām ES, gan Padomes rekomendācijām, jo īpaši attiecībā uz nacionālās reformu programmas, kā arī konverģences programmas izpildi.Kopienas aizņēmumus, kas Latvijai paredzētā aizdevuma palielināšanas nolūkā iegūti kapitāla tirgos vai no finanšu institūcijām, sedz Kopienas garantija. Aizdevums ir iegūts kapitāla tirgos vai no finanšu institūcijām. Aizdevuma pamatsumma, kuru piešķirs Latvijai, ir EUR 3,1 miljardi.Eiropas Savienības nodrošinātā garantijas struktūra ir tāda, kas dod iespēju Komisijai apkalpot šo parādu arī tad, ja Latvija nepilda savas saistības.Lai izpildītu savus pienākumus, Komisija pagaidu kārtā šo parādu var apkalpot, arī izmantojot savas kases resursus. Šādā gadījumā jāpiemēro 12. pants Padomes 2000.gada 22. maija Regulā (EK, Euratom) Nr. 1150/2000, ar ko īsteno Lēmumu 2000/597/EK, Euratom, par Kopienu pašu resursu sistēmu (OV L 130, 31.5.2000., 1. lpp.).5. PIEŅEMTĀ APRĒĶINU METODENeattiecas6. MAKSĀJUMU GRAFIKS (EURO)NeattiecasPozīcija | Apropriācijas | Maksājumi |n gads | n+1 gads | n+2 gads | n+3 gads | Turpmākie finanšu gadi |n gads |n+1 gads |N gads |n+1 gads |Kopā |[1] Kopējais rādītājs, neiekļaujot enerģijas un pārtikas jēlproduktu cenas.[2] Latvijas lata maiņas kurss jau kopš 1994. gada ir bijis piesaistīts SDR valūtu grozam un kopš 2005. gada — euro. 2005. gada maijā Latvija pievienojās VKM II, vienpusēji nosakot +/- 1 % svārstību koridoru ap piesaistes kursu.[3] Skaitlis aprēķināts, izmantojot valsts metodiku, neskaitot vietējās pašvaldības.[4] Šajā palīdzības programmā ņemts vērā, ka 2009. gadā Latvija pievienosies EDP.[5] OV L 53, 23.2.2002., 1. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 17.10.2016
            COM(2016) 678 final
            Priekšlikums
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
            par neparedzēto izdevumu rezerves izmantošanu 2017. gadā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Padomes 2013. gada 2. decembra Regula (ES, EURATOM) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam
                  1
                (“DFS regula”), ļauj izmantot neparedzēto izdevumu rezervi līdz 0,03 % no ES-28 nacionālā kopienākuma kā galējas nepieciešamības instrumentu reaģēšanai uz neparedzētiem apstākļiem. Pamatojoties uz DFS regulas 6. pantu, daudzgadu finanšu shēmas tehnisko korekciju ietvaros 2017. gadam
                  2
                neparedzēto izdevumu rezerves absolūtā summa 2017. gadam ir noteikta EUR 4496,8 miljonu apmērā.

               Saskaņā ar DFS regulas 13. pantu un pēc tam, kad ir izskatītas visas iespējas, lai finansētu papildu un neparedzētas saistības, Komisija ierosina 2017. gadam izmantot neparedzēto izdevumu rezervi EUR 2150,6 miljonu apmērā, lai papildinātu saistību apropriācijas, kas attiecas uz izdevumiem 3. izdevumu kategorijā “Drošība un pilsoniskums” un 4. izdevumu kategorijā "Globālā Eiropa" Eiropas Savienības vispārējā budžetā 2017. finanšu gadam, pārsniedzot saistību maksimālo apjomu attiecīgi EUR 2578 miljonu un EUR 9432 miljonu apmērā (faktiskajās cenās).

               Saskaņā ar 14. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  3
                Komisija ir veikusi analīzi par iespēju pārcelt ievērojamas summas pašreizējā budžetā. Saskaņā ar DFS regulas 13. panta 3. punktu Komisija ierosina kompensēt 3. un 4. izdevumu kategorijas izdevumu maksimālā apjoma palielinājumu šādi.

               2017. gads: EUR 850 miljoni no pieejamās nepiešķirto līdzekļu rezerves 2. izdevumu kategorijas "Ilgtspējīga attīstība: dabas resursi" maksimālajā apjomā un EUR 514,4 miljoni no pieejamās nepiešķirto līdzekļu rezerves 5. izdevumu kategorijā "Administrācija".

               2018. gads: EUR 570 miljoni no pieejamās nepiešķirto līdzekļu rezerves 5. izdevumu kategorijā "Administrācija".

               2019. gads: EUR 216,2 miljoni no pieejamās nepiešķirto līdzekļu rezerves 5. izdevumu kategorijā "Administrācija".

               Šajā priekšlikumā iekļauta summa EUR 1164,4 miljonu apmērā, par ko Komisija jau ir izstrādājusi priekšlikumu izmantot neparedzēto izdevumu rezervi 3. izdevumu kategorijai, kas bija pievienots 2017. gada sākotnējam budžeta projektam
                  4
                un kas tagad ir atcelts un tiek aizstāts ar pašreizējo priekšlikumu.

               Pirms šā priekšlikuma tika izstrādāts arī Komisijas priekšlikums pilnībā 3. izdevumu kategorijai izmantot arī elastības instrumentā
                  5
                pieejamo summu 2017. gadam (EUR 530 miljonus).

               2.IZMANTOŠANAS PAMATOJUMS

               2.1.IEVADS

               2.1.1
                     3. izdevumu kategorija "Drošība un pilsoniskums"

               Migrācijas, bēgļu un drošības krīzes iekšējā dimensija tiek finansēta no 3. izdevumu kategorijas, izmantojot Patvēruma, migrācijas un integrācijas fondu (AMIF) un Iekšējās drošības fondu (ISF), kā arī tādas specializētās aģentūras kā Frontex, EASO, eu-LISA un Eiropols. Padome 2016. gadā apstiprināja jaunu instrumentu, kas paredzēts ārkārtas palīdzības sniegšanai Eiropas Savienībā un kas 2017. gadā turpinās sniegt humanitāra rakstura ārkārtas atbalstu, reaģējot uz bēgļu un migrantu pašreizējo pieplūdumu Savienībā.

               3. izdevumu kategorijas maksimālais apjoms 2017. gadā ir EUR 2578 miljoni pašreizējās cenās. Atļautās saistību apropriācijas 3. izdevumu kategorijā 2016. gada budžetā ir EUR 4052 miljoni, un, lai to nodrošinātu, bija jāizmanto visi elastības instrumentā pieejamie līdzekļi, kas par EUR 1506 miljoniem pārsniedza 3. izdevumu kategorijas izdevumu maksimālo apjomu, saskaņā ar DFS regulas 11. panta 2. punktu.

               Komisija ierosina pilnībā izmantot 2017. gadā pieejamo elastības instrumenta ikgadējo maksimālo apjomu EUR 530 miljonu apmērā, lai palielinātu izdevumus virs 3. izdevumu kategorijas izdevumu maksimālā apjoma.

               Tomēr budžeta vajadzības migrācijas, bēgļu un drošības krīzes pārvaldībai 2017. gadā ir vismaz tikpat augstas kā 2016. gadā. Kā politisku atbildi Komisija ir ierosinājusi virkni strukturālu darbību saistībā ar drošību un ārējo robežu pārvaldību, kopējās Eiropas patvēruma sistēmas reformu, integrāciju un atgriešanu.

               Izdevumi, kas saistīti ar migrāciju, bēgļiem un drošību un ietilpst 3. izdevumu kategorijā, veido vairāk nekā 70 % no izdevumiem noteiktajās robežās. Komisija ir rūpīgi izvērtējusi visas apropriāciju pārdalīšanas iespējas un ierosina samazināt apropriācijas (salīdzinājumā ar finanšu plānojumu) pārtikas un dzīvnieku barības jomā un Civilās aizsardzības mehānismam. Tomēr šīs manevrēšanas iespējas ir ierobežotas programmu mazā apjoma un jauno prasību dēļ, piemēram, jauno ārkārtas pasākumu dēļ, kas Pārtikas un dzīvnieku barības regulā paredzēti augu veselības jomā 2017. gadā. Šā iemesla dēļ, pārdalot apropriācijas 3. izdevumu kategorijā, ir iespējams aptvert tikai niecīgu daļu no papildu vajadzībām, kas saistītas ar migrāciju un bēgļiem.

               Attiecīgi vienīgā iespējamā izvēle budžeta vajadzību apmierināšanai ir neparedzēto izdevumu rezerves izmantošana. Rezervju pieejamība citās izdevumu kategorijās ļauj pilnībā kompensēt šos līdzekļus 2017. gadā.

               Attiecīgās maksājumu apropriācijas tiks iekļautas 2017. gada maksājumu maksimālajā apjomā; tādēļ maksājumiem nav nepieciešams izmantot neparedzēto izdevumu rezervi.

               2.1.2
                     4. izdevumu kategorija ,,Globālā Eiropa”

               2016. gada 7. jūnijā Komisija nāca klajā ar paziņojumu "Par jauna satvara partnerībai ar trešām valstīm izveidi saskaņā ar Eiropas programmu migrācijas jomā"
                  6
               , kas balstīts uz Valletas rīcības plānu
                  7
                un augsta līmeņa dialogiem par migrāciju un paktiem
                  8
                ar virkni prioritātu partneru, un tam būs nepieciešams papildu finansējums. Šo paktu, kas ir īpaši pielāgoti katrai saņēmējvalstij, īstermiņa mērķis ir nodrošināt labākas perspektīvas bēgļiem un potenciālajiem migrantiem, lai tie paliktu savas izcelsmes vietas tuvumā un nedotos bīstamos ceļojumos. Tas ir īpaši steidzami, ņemot vērā ievērojamo skaitu migrantu, kuri zaudējuši dzīvību, mēģinot sasniegt Eiropas piekrasti no Ziemeļāfrikas.

               Lai sasniegtu šo mērķi laikposmā, kas ir saderīgs ar vajadzību rīkoties ātri, jo īpaši ar prioritārajiem partneriem, Komisija ierosina pastiprināt attīstības sadarbības instrumentu (ASI) un Eiropas kaimiņattiecību instrumentu (EKI) ar saistību apropriācijām EUR 750 miljonu apjomā. Konkrētāk, mērķis ir atbalstīt Vidusjūras reģiona valstis, piemēram, Libānu, Jordāniju, Tunisiju un Lībiju, ar Eiropas kaimiņattiecību instrumentu, taču arī novērst migrācijas pamatcēloņus, palīdzot valstīm Subsahāras Āfrikā un Āzijā ar attīstības sadarbības instrumenta starpniecību.

               Lai risinātu migrācijas pamatcēloņu problēmas, Komisija arī izveidoja Eiropas Fondu ilgtspējīgai attīstībai (EFIA) uz EFIA garantijas un EFIA garantiju fonda bāzes. Komisija ierosina papildināt EFIA garantiju fondu ar EUR 750 miljoniem laikposmā no 2017. līdz 2020. gadam, no kuriem EUR 400 miljoni ir no Eiropas Attīstības fonda (EAF) četros gados, EUR 100 miljoni – no EKI laikposmā no 2017. gada līdz 2020. gadam (no tiem EUR 25 miljoni 2017. gadā), bet EUR 250 miljoni ir saistību (un maksājumu) apropriācijas 2017. gadā.

               Trīs divējādu pilnvaru Eiropas Savienības īpašo pārstāvju izdevumu pārvietojums EUR 13,8 miljonu apmērā no 4. izdevumu kategorijas uz Eiropas Ārējās darbības dienesta budžetu (5. kategorija) rada attiecīgu rezervi 4. izdevumu kategorijas maksimālajā apjomā. Šo rezervi var izmantot, vispirms, lai daļēji segtu papildu un neparedzētas vajadzības EUR 1 miljarda apmērā šajā kategorijā, kā norādīts 2017. gada budžeta projekta grozījumu vēstulē Nr. 1
                  9
               , pirms tiek izmantota neparedzēto izdevumu rezerve, lai segtu atlikušo summu (EUR 986,2 miljoni). Komisija ierosina kompensēt daļu (EUR 200 miljonus) no šīs atlikušās summas no rezerves, kas 2017. gadā pieejama 2. izdevumu kategorijā “Ilgtspējīga izaugsme: dabas resursi”, rezervi atstājot EUR 439,3 miljonu apmērā; atlikušo daļu (EUR 786,2 miljoni) ir iespējams kompensēt no 5. izdevumu kategorijas "Administrācija" rezerves 2018. gadā (EUR 570 miljoni) un 2019. gadā (EUR 216,2 miljoni). Šādā veidā kompensēšana cik vien iespējams saglabā zināmas manevra iespējas reaģēt uz neparedzētiem notikumiem nākotnē.

               2.2.NEPAREDZĒTO IZDEVUMU REZERVE KĀ GALĒJAS NEPIECIEŠAMĪBAS INSTRUMENTS

               DFS regulas 13. panta 1. punktā neparedzēto izdevumu rezerve ir definēta kā galējas nepieciešamības instruments reaģēšanai uz neparedzētiem apstākļiem. Pēc tam, kad ir izskatītas visas pārdales iespējas šajā izdevumu kategorijā, Komisija ierosina 2017. gada budžeta projektā (BP) pilnībā izmantot nepiešķirto rezervi 3. un 4. izdevumu kategorijas saistību maksimālā apjoma ietvaros.

               Ņemot vērā elastības instrumenta pilnīgo izmantošanu 2017. gada BP (EUR 530 miljoni), 2017. gada neparedzēto izdevumu rezerves izmantošana EUR 2150,6 miljonu apjomā ir vienīgais pieejamais instruments, lai novērstu plaisu starp izdevumu maksimālo apjomu 3. un 4. izdevumu kategorijā 2017. gadam un papildu neparedzētajām vajadzībām, kas aplēstas 2017. gadam.

               2.3.NEPAREDZĒTU APSTĀKĻU IETEKME UZ BUDŽETU 2017. GADĀ

               Lai gan migrācijas, bēgļu un drošības krīze sākās 2015. gadā, tās ietekme un sekas vēl aizvien jūtamas katru dienu. Politisko lēmumu pieņemšana trešās valstīs attiecībā uz bēgļu pieņemšanu šo valstu teritorijā, kā arī robežu atvēršana un slēgšana ļoti apgrūtina iespēju paredzēt notikumu ilgtermiņa attīstību šajā jomā. Krīzes mainīgais raksturs un neprognozējamība attaisno neparedzēto izdevumu rezerves izmantošanu kā pēdējo līdzekli, lai risinātu migrācijas, bēgļu un drošības krīzes neparedzēto ietekmi uz 3. un 4. izdevumu kategorijas izdevumu vajadzībām.

               3.NEPAREDZĒTO IZDEVUMU REZERVES KOMPENSĀCIJA ATTIECĪBĀ PRET DFS MAKSIMĀLO APJOMU

               DFS regulas 13. panta 3. punktā ir noteikts, ka summas, ko dara pieejamas, izmantojot neparedzēto izdevumu rezervi, pilnībā kompensē ar rezervēm kārtējam vai nākamajiem finanšu gadiem.

               Saskaņā ar DFS regulas 13. panta 4. punktu šādi kompensētus apjomus turpmāk neizmanto saistībā ar DFS, lai netiktu pārsniegti saistību un maksājumu apropriāciju kopējie maksimālie apjomi, kas DSF noteikti kārtējam un nākamajiem finanšu gadiem. Tādējādi, izmantojot neparedzēto izdevumu rezervi saistību apropriācijām 2017. gadā 3. un 4. izdevumu kategorijas ietvaros un attiecīgi kompensējot izdevumus, jāievēro kopējais saistību maksimālais apjoms laikposmam no 2017.–2020. gadam.

               Komisija ierosina šādi kompensēt 3. un 4. izdevumu kategorijas maksimālo apjomu palielinājumu četrās daļās laikā no 2017. līdz 2019. gadam.

               2017. gads:

               EUR 850 miljoni no pieejamās nepiešķirto līdzekļu rezerves 2. izdevumu kategorijas maksimālajā apjomā un

               EUR 514,4 miljoni no pieejamās nepiešķirto līdzekļu rezerves 5. izdevumu kategorijas maksimālajā apjomā;

               2018. gads: EUR 570 miljoni no pieejamās nepiešķirto līdzekļu rezerves 5. izdevumu kategorijas maksimālajā apjomā;

               2019. gads: EUR 216,2 miljoni no pieejamās nepiešķirto līdzekļu rezerves 5. izdevumu kategorijas maksimālajā apjomā;

               Pēc kompensēšanas 2017. gadā joprojām paliktu rezerve EUR 439,3 miljonu apmērā 2. izdevumu kategorijas maksimālajā apjomā, un rezerves vairs nebūtu 5. izdevumu kategorijas maksimālajā apjomā. 2018. un 2019. gadā atbilstīgi indikatīvā finanšu plānojuma aplēsēm ierosinātā kompensēšana 5. izdevumu kategorijā atstātu rezervi vismaz EUR 100 miljonu apmērā.

               Kopējais saistību maksimālais apjoms visai DFS paliks nemainīgs.

               4.PAPILDU ELEMENTI

               Eiropas Parlamentam un Padomei tiek atgādināts, ka šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī ne vēlāk kā Eiropas Savienības 2017. gada budžetu saskaņā ar DFS regulas 13. panta 1. punkta pēdējo teikumu.

               Priekšlikums

               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS

               par neparedzēto izdevumu rezerves izmantošanu 2017. gadā

               EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  10
                un jo īpaši tā 14. punkta otro daļu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               1) Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013
                  11
                13. pantā ir paredzēta neparedzēto izdevumu rezerve līdz 0,03 % apjomā no Savienības nacionālā kopienākuma.

               2) Saskaņā ar Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 6. pantu Komisija ir aprēķinājusi šīs neparedzēto izdevumu rezerves absolūto summu 2017. gadam
                  12
               .

               3) Pēc tam, kad bija izvērtētas visas pārējās finansiālās iespējas, lai reaģētu uz neparedzētiem apstākļiem daudzgadu finanšu shēmas (DFS) 3. izdevumu kategorijas “Drošība un pilsoniskums” un 4. izdevumu kategorijas "Globālā Eiropa" 2017. gadam paredzēto izdevumu maksimālajā apjomā, un pēc tam, kad DFS 3. izdevumu kategorijā bija ierosināts pilnībā izmantot elastības instrumenta ietvaros 2017. gadā pieejamo summu EUR 530 000 000 apmērā, migrācijas, bēgļu un drošības krīzes radīto problēmu risināšanai ir jāizmanto neparedzēto izdevumu rezerve, Eiropas Savienības vispārējā budžetā 2017. finanšu gadam palielinot saistību apropriācijas DFS 3. un 4. izdevumu kategorijā un pārsniedzot šīm kategorijām noteikto maksimālo apjomu.

               4) Ņemot vērā šo īpašo situāciju, tā atbilst galējas nepieciešamības apstākļiem, kas minēti 13. panta 1. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 1311/2013.

               5) Lai pēc iespējas saīsinātu laiku, kas vajadzīgs neparedzēto izdevumu rezerves izmantošanai, šis lēmums būtu jāpiemēro no 2017. finanšu gada sākuma,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Eiropas Savienības vispārējā budžetā 2017. finanšu gadam izmanto neparedzēto izdevumu rezervi, lai nodrošinātu saistību apropriācijas EUR 1 164 380 960 apmērā, pārsniedzot daudzgadu finanšu shēmas saistību maksimālo apjomu 3. izdevumu kategorijā "Drošība un pilsoniskums", un saistību apropriācijas EUR 986 230 000 apmērā, pārsniedzot daudzgadu finanšu shēmas saistību maksimālo apjomu 4. izdevumu kategorijā "Globālā Eiropa".

               2. pants

               Saistību apropriācijas EUR 2 150 610 960 apmērā, kas izmantotas no neparedzēto izdevumu rezerves 2017. finanšu gadam, kompensē no šādu izdevumu kategoriju rezerves 2017.–2019. gadam:

               (a)2017. gads:

               2. izdevumu kategorija ("Ilgtspējīga izaugsme: dabas resursi"): EUR 850 000 000,
                  ii) 5. izdevumu kategorija ("Administrācija"): EUR 514 380 960;

               (b)2018. gads: 5. izdevumu kategorija ("Administrācija"): EUR 570 000 000;

               (c)2019. gads: 5. izdevumu kategorija ("Administrācija"): EUR 216 230 000.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               To piemēro no 2017. gada 1. janvāra.

               Briselē,

                  Eiropas Parlamenta vārdā —
                        Padomes vārdā —

                  priekšsēdētājs
                        priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.

                     (2)
                  COM (2016) 311, 30.6.2016.

                     (3)
                  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (4)
                  COM (2016) 314, 30.6.2016.

                     (5)
                  COM (2016) 313, 30.6.2016.

                     (6)
                  COM(2016) 385, 7.6.2016.

                     (7)
                  http://www.consilium.europa.eu/en/meetings/international-summit/2015/11/11-12

                     (8)
                  Pielāgotas valstu paketes, lai īstenotu jaunās partnerattiecības. Īstermiņa uzdevums ir glābt bēgļus tādējādi, ka tie paliek savas izcelsmes vietas tuvumā un nedodas bīstamos ceļojumos.

                     (9)
                  COM(2016) 679 final, 17.10.2016.

                     (10)
                  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (11)
                  Padomes 2013. gada 2. decembra Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.).

                     (12)
                  Komisijas 2016. gada 30. jūnija paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam par tehniskajām korekcijām 2017. gada finanšu shēmā atbilstoši NKI izmaiņām (COM(2016) 311, 30.6.2016.).