|

52010PC0140

2010/0078 (NLE)  Priekšlikums Padomes regula, ar ko paplašina galīgo antidempinga maksājumu, kurš ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1858/2005 cita starpā noteikts par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes tērauda trošu un tauvu importu, attiecinot to uz no Korejas Republikas nosūtīto tērauda trošu un tauvu importu neatkarīgi no tā, vai tās ir deklarētas ar izcelsmi Korejas Republikā, un ar ko izbeidz izmeklēšanu attiecībā uz importu, kas nosūtīts no Malaizijas  /* COM/2010/0140 galīgā redakcija - NLE 2010/0078 */

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 9.4.2010COM(2010)140 galīgā redakcija2010/0078 (NLE)PriekšlikumsPADOMES REGULA,ar ko paplašina galīgo antidempinga maksājumu, kurš ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1858/2005 cita starpā noteikts par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes tērauda trošu un tauvu importu, attiecinot to uz no Korejas Republikas nosūtīto tērauda trošu un tauvu importu neatkarīgi no tā, vai tās ir deklarētas ar izcelsmi Korejas Republikā, un ar ko izbeidz izmeklēšanu attiecībā uz importu, kas nosūtīts no MalaizijasPASKAIDROJUMA RAKSTSPriekšlikuma konteksts |Priekšlikuma pamatojums un mērķi Priekšlikums attiecas uz Padomes 2009. gada 30. novembra Regulas (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, (“pamatregula”), piemērošanu iespējamas to antidempinga pasākumu apiešanas izmeklēšanā, kas tika noteikti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1858/2005 par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes tērauda trošu un tauvu importu; iespējamā apiešana varētu būt saistīta ar importu, ko nosūta no Korejas Republikas un Malaizijas. |Vispārīgs konteksts Šis priekšlikums ir sagatavots, īstenojot pamatregulu un veicot izmeklēšanu saskaņā ar pamatregulā un īpaši tās 13. pantā noteiktajām pamatprasībām un procedūras prasībām. |Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Patlaban spēkā esošie pasākumi noteikti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1858/2005, ar ko cita starpā nosaka galīgu antidempinga maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes tērauda trošu un tauvu importu. |Atbilstība pārējiem Eiropas Savienības politikas virzieniem un mērķiem Nepiemēro. |Apspriešanās ar ieinteresētajām personām un ietekmes novērtējums |Apspriešanās ar ieinteresētajām personām |Procedūrā iesaistītajām ieinteresētajām personām jau ir bijusi iespēja aizstāvēt savas intereses izmeklēšanas laikā saskaņā ar pamatregulas noteikumiem. |Ekspertu atzinuma pieprasīšana un izmantošana |Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. |Ietekmes novērtējums Šis priekšlikums ir sagatavots, īstenojot pamatregulu. Pamatregulā nav paredzēts vispārējs ietekmes novērtējums, bet sniegts pilnīgs vērtējamo nosacījumu uzskaitījums. |Priekšlikuma juridiskie aspekti |Ierosināto pasākumu kopsavilkums 2009. gada 12. augustā Komisija publicēja Regulu (EK) Nr. 734/2009, ar ko tā sāka izmeklēšanu par iespējamu tādu antidempinga pasākumu apiešanu, kas ar Regulu (EK) Nr. 1858/2005 tika noteikti par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes tērauda trošu un tauvu (“SWR”) importu, izmantojot no Korejas Republikas un Malaizijas nosūtītu importu, neatkarīgi no tā, vai tas ir deklarēts ar izcelsmi Korejas Republikā un Malaizijā. Izmeklēšanu sāka pēc ES Stiepļu trošu rūpniecības sadarbības komitejas pieprasījuma, kurā tika apgalvots, ka pasākumi tiek apieti, pārsūtot ražojumus caur Korejas Republiku un Malaiziju. Pievienotā Padomes regulas priekšlikuma pamatā ir konstatējumi, kas izdarīti, veicot izmeklēšanu. Izmeklēšanā apstiprināja, ka Ķīnas izcelsmes SWR pārsūtīšanu veic, izmantojot Korejas Republiku, un ka ir izpildīti visi pārējie kritēriji, lai konstatētu apiešanu, kā teikts pamatregulas 13. panta 1. punktā. Apiešana netika konstatēta attiecībā uz ražojumiem, kas nosūtīti no Malaizijas. Tādēļ tiek ierosināts spēkā esošos antidempinga pasākumus, kas noteikti ĶTR izcelsmes SWR, paplašināt un iekļaut tā paša no Korejas Republikas nosūtīta ražojuma importu. Maksājums atbilst valsts mēroga maksājumam par SWR importu no ĶTR (60,4 %). Maksājumu uzliek no izmeklēšanas sākšanas dienas. Vairāki ražotāji Korejā, kas sadarbojās, pieprasīja tos atbrīvot no iespējamās pasākumu paplašināšanas. Ierosināts piešķirt atkāpes uzņēmumiem, kas pilnībā sadarbojās un par kuriem netika konstatēts, ka tie apiet pasākumus. Attiecīgā Padomes regula ne vēlāk kā 2010. gada 11. maijā ir jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. |Juridiskais pamats Padomes 2009. gada 30. novembra Regula (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, un jo īpaši tās 13. pants. |Subsidiaritātes princips Priekšlikums ir Savienības ekskluzīvā kompetencē. Tādēļ subsidiaritātes principu nepiemēro. |Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. |Rīcības forma ir aprakstīta iepriekš minētajā pamatregulā un neparedz valstu lēmumus. |Netiek prasīts norādīt, kā līdz minimumam samazina un proporcionāli priekšlikuma mērķim sadala Eiropas Savienības, valstu valdību, reģionālo un vietējo iestāžu, uzņēmēju un pilsoņu finansiālo un administratīvo slogu. |Juridisko instrumentu izvēle |Ierosinātais juridiskais instruments: regula. |Citi instrumenti nebūtu piemēroti šāda iemesla dēļ. Iepriekš minētā pamatregula neparedz alternatīvas. |Ietekme uz budžetu |Priekšlikums neietekmē Savienības budžetu. |2010/0078 (NLE)PriekšlikumsPADOMES REGULA,ar ko paplašina galīgo antidempinga maksājumu, kurš ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1858/2005 cita starpā noteikts par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes tērauda trošu un tauvu importu, attiecinot to uz no Korejas Republikas nosūtīto tērauda trošu un tauvu importu neatkarīgi no tā, vai tās ir deklarētas ar izcelsmi Korejas Republikā, un ar ko izbeidz izmeklēšanu attiecībā uz importu, kas nosūtīts no MalaizijasEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,ņemot vērā Padomes 2009. gada 30. novembra Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis[1], („pamatregula”), un jo īpaši tās 13. pantu,ņemot vērā priekšlikumu, ko Eiropas Komisija iesniedza pēc apspriešanās ar padomdevēja komiteju,tā kā:1.  PROCEDŪRA2.  Spēkā esošie pasākumi un iepriekšējās izmeklēšanas3.  Ar Regulu (EK) Nr. 1796/1999[2] (“sākotnējā regula”) Padome cita starpā noteica galīgo antidempinga maksājumu (60,4 %) par Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR” vai “Ķīna”) izcelsmes tērauda trošu un tauvu importu (“ SWR ”). Šie pasākumi turpmāk tekstā būs minēti kā “sākotnējie pasākumi”, un izmeklēšana, kuras rezultātā ar sākotnējo regulu noteica pasākumus, turpmāk tekstā būs minēta kā “sākotnējā izmeklēšana”.4.  Pēc tam, kad saskaņā ar pamatregulas 13. pantu 2004. gadā konstatēja, ka sākotnējie pasākumi tika apieti, nosūtot Ķīnas izcelsmes SWR caur Maroku, ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1886/2004[3] pasākumus paplašināja un iekļāva tādu pašu SWR importu, ko nosūtīja no Marokas. Pēc tam, kad konstatēja sākotnējo pasākumu apiešanu attiecībā uz importu no Ukrainas, izmantojot Moldovu, pēc izmeklēšanas, ko veica saskaņā ar pamatregulas 13. pantu, ar Padomes Regulu (EK) Nr. 760/2004[4] pasākumus tāpat paplašināja, to attiecinot uz tādu pašu tērauda trošu un tauvu importu, ko nosūtīja no Moldovas.5.  Padome ar Regulu (EK) Nr. 1858/2005[5] pēc termiņa beigu pārskatīšanas (“termiņa beigu pārskatīšana”) saskaņā ar pamatregulas 11. panta 2. punktu sākotnējo pasākumu līmenī cita starpā noteica galīgo antidempinga maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes SWR importu. Tāpēc noteiktais maksājums saglabājas spēkā un turpmāk būs minēts kā “spēkā esošie pasākumi”.6.  Pieprasījums7.  Komisija 2009. gada 29. jūnijā saskaņā ar pamatregulas 13. panta 3. punktu saņēma prasību par iespējamās to antidempinga pasākumu apiešanas izmeklēšanu, kas noteikti Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes SWR . Pieprasījumu Eiropas Savienības tērauda trošu un tauvu ražotāju vārdā iesniedza ES Stiepļu trošu rūpniecības sadarbības komiteja ( EWRIS ) (“pieprasījuma iesniedzējs”).8.  Pieprasījumā bija teikts, ka pēc antidempinga pasākumu noteikšanas ievērojami mainījās tirdzniecības modelis, kurā bija iekļauts eksports no ĶTR, Korejas Republikas un Malaizijas uz Eiropas Savienību; tam nebija cita pamatota iemesla vai ekonomiska izskaidrojuma kā vien spēkā esošo pasākumu noteikšana. Šīs tirdzniecības modeļa pārmaiņas varēja rasties saistībā ar ĶTR izcelsmes SWR pārsūtīšanu caur Korejas Republiku un Malaiziju.9.  Turklāt pieprasījumā tika apgalvots, ka spēkā esošo pasākumu koriģējošā ietekme tika vājināta gan daudzuma, gan cenas ziņā. Bija arī pietiekami pierādījumi par to, ka šo palielināto importa daudzumu no Korejas Republikas un Malaizijas pārdeva par cenām, kas bija ievērojami mazākas nekā cena, kura nerada zaudējumus un bija noteikta sākotnējā izmeklēšanā.10.  Visbeidzot iesniedzējs apgalvoja, ka ar cenām, kas noteiktas no Korejas Republikas un Malaizijas nosūtītajiem SWR , veic dempingu attiecībā pret normālo vērtību, kas sākotnējā izmeklēšanā tika noteikta līdzīgajam ražojumam.11.  Pārskatīšanas sākšana12.  Pēc apspriešanās ar padomdevēja komiteju noteikusi, ka ir pietiekami prima facie pierādījumi, lai sāktu izmeklēšanu saskaņā ar pamatregulas 13. pantu, Komisija ar Regulu (EK) Nr. 734/2009[6] (“izmeklēšanas sākšanas regula”) sāka izmeklēšanu. Komisija atbilstoši pamatregulas 13. panta 3. punktam un 14. panta 5. punktam ar izmeklēšanas sākšanas regulu muitas iestādēm uzdeva reģistrēt no Korejas Republikas un Malaizijas nosūtīto SWR importu.13.  Izmeklēšana14.  Komisija oficiāli informēja par izmeklēšanas sākšanu ĶTR, Korejas Republikas un Malaizijas iestādes, ražotājus/eksportētājus un tirgotājus minētajās valstīs, zināmos iesaistītos importētājus Savienībā un pieprasījuma iesniedzēju ― Savienības ražošanas nozari. Anketas nosūtīja zināmajiem ražotājiem/eksportētājiem ĶTR, Korejas Republikā un Malaizijā, kuri Komisijai bija zināmi no pieprasījuma vai no Korejas Republikas un Malaizijas pārstāvju komandējumiem uz Eiropas Savienību vai kuri bija paziņojuši par sevi izmeklēšanas sākšanas regulas 3. panta 1. punktā norādītajos termiņos. Anketas nosūtīja arī pieprasījumā minētajiem tirgotājiem Korejas Republikā un Malaizijā, kā arī importētājiem Savienībā. Ieinteresētajām personām tika dota iespēja rakstiski izteikt viedokli un izmeklēšanas sākšanas regulā noteiktajā termiņā pieprasīt uzklausīšanu.15.  Pieteicās 15 ražotāji/eksportētāji un divi tirgotāji Korejas Republikā, divi ražotāji/eksportētāji Malaizijā, pieci ražotāji eksportētāji Ķīnā, divi saistīti importētāji, 10 nesaistīti importētāji Eiropas Savienībā un Eiropas Stiepļu trošu importētāju asociācija. Vairāki citi uzņēmumi apgalvoja, ka tie nenodarbojas ar tā ražojuma ražošanu vai eksportu, uz kuru attiecas izmeklēšana.16.  Uz aptaujas jautājumiem atbildēja turpmāk minētie uzņēmumi, un to telpās pēc tam veica pārbaudes apmeklējumus:Ražotāji/eksportētāji Korejas Republikā-  Bosung Wire Rope Co, Ltd., Kimhae-Si,-  Chung Woo Rope Co., Ltd., Busan,-  CS Co., Ltd, Yangsan-City,-  Cosmo Wire Ltd., Ulsan,-  Dae Heung Industrial Co., Ltd., Haman – Gun,-  DSR Wire Corp., Suncheon-City un saistītais uzņēmums DSR Corp., Busan,-  Goodwire Mfg., Co., Ltd., Yangsan-city,-  Kiswire Ltd., Seoul,-  Line Metal Co., Ltd., Changnyoung-Gun,-  Manho Rope & Wire Ltd., Busan,-  Shin Han Rope Co., Ltd, Incheon,-  Ssang Yong Cable Mfg. Co., Ltd, Busan,-  Young Heung Iron & Steel Co., Changwon City;Tirgotāji Korejas Republikā-  Trion Co Ltd., Busan;Ražotāji/eksportētāji Malaizijā-  Kiswire Sdn. Bhd., Johor Bahru,-  Southern Wire Industries (M) Sdn. Bhd., Shah Alam, Selangor;Ražotāji/eksportētāji ĶTR-  Qingdao DSR, Qingdao,-  Kiswire Qingdao Ltd., Qingdao,-  Young Heung (TAICANG) Steel Wire Rope Co., Ltd., Tai Cang City;Saistītie importētāji-  Kiswire Europe, Nīderlande,-  Verope AG, Šveice .-  Izmeklēšanas periods-  Izmeklēšanas periods aptvēra laiku no 2008. gada 1. jūlija līdz 2009. gada 30. jūnijam (“IP”). Lai noskaidrotu iespējamās tirdzniecības modelī notikušās pārmaiņas, tika vākti dati par periodu no 1999. gada līdz IP beigām.-  IZMEKLĒŠANAS REZULTĀTI-  Vispārēji apsvērumi-  Lai saskaņā ar pamatregulas 13. panta 1. punktu novērtētu, vai pasākumi ir apieti, secīgi analizēja, vai ir vērojamas pārmaiņas trešo valstu un Eiropas Savienības tirdzniecības modelī, vai šīs pārmaiņas izraisījusi prakse, process vai darbs, kam nav cita pamatota iemesla vai ekonomiska izskaidrojuma kā vien maksājuma noteikšana, vai ir pierādījumi par kaitējumu, vai maksājuma koriģējošo ietekmi vājina līdzīgā ražojuma cenas un/vai daudzumi un vai ir pierādījumi par dempingu attiecībā pret līdzīgajam ražojumam agrāk noteiktajām normālajām vērtībām, vajadzības gadījumā ― saskaņā ar pamatregulas 2. panta noteikumiem.-  Attiecīgais ražojums un līdzīgais ražojums-  Kā definēts sākotnējā izmeklēšanā, attiecīgais ražojums ir Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes tērauda troses un tauvas, ieskaitot slēgtas konstrukcijas troses un izņemot nerūsējošā tērauda troses un tauvas, ar maksimālo šķērsgriezuma diametru, kas pārsniedz 3 mm, (nozares terminoloģijā to bieži sauc par SWR ), kas patlaban atbilst KN kodiem ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 un ex 7312 10 98 (“attiecīgais ražojums”).-  Ražojums, uz kuru attiecas izmeklēšana, ir tērauda troses un tauvas, ieskaitot slēgtas konstrukcijas troses un izņemot nerūsējošā tērauda troses un tauvas, ar maksimālo šķērsgriezuma diametru, kas pārsniedz 3 mm, kuras nosūtītas no Korejas Republikas un Malaizijas, neatkarīgi no tā, vai tās ir deklarētas ar izcelsmi Korejas Republikā un Malaizijā, (“ražojums, uz kuru attiecas izmeklēšana”), un kuras patlaban atbilst tiem pašiem KN kodiem, kuriem atbilst attiecīgais ražojums.-  Izmeklēšana liecināja, ka no ĶTR uz Savienību eksportētajām SWR un no Korejas Republikas un Malaizijas uz Savienību eksportētajām SWR piemīt viena un tās pašas fiziskās un tehniskās pamatiezīmes un ir vienādi lietošanas veidi, tādēļ tās bija uzskatāmas par līdzīgiem ražojumiem pamatregulas 1. panta 4. punkta nozīmē.-  Sadarbības pakāpe un tirdzniecības apjoma noteikšana-  Kā teikts iepriekš 11. apsvērumā, 14 eksportētāji ražotāji Korejas Republikā, viens Korejas tirgotājs, divi ražotāji eksportētāji Malaizijā un trīs ražotāji eksportētāji Ķīnā sadarbojās, iesniedzot aizpildītas anketas.Korejas Republika17.  Pēc aizpildītās anketas iesniegšanas viens Korejas uzņēmums paziņoja Komisijai, ka ir bankrotējis, tāpēc tā pārtrauca sadarbību ar šo uzņēmumu.18.  Cita Korejas uzņēmuma gadījumā atzina, ka ir attaisnota 18. panta 1. punkta piemērošana (iemesli izskaidroti turpmāk 45. apsvērumā).19.  Kā informēja COMEXT , Korejas ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās, veidoja 81 % no kopējā Korejas eksporta uz Eiropas Savienību IP. Tāpēc, lai gan sadarbības līmenis bija augsts, ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās, pilnībā neražoja kopējo SWR eksporta apjomu no Korejas Republikas. Līdz ar to kopējais eksporta apjoma rādītājs pamatojās uz COMEXT datiem.Malaizija20.  Malaizijā ir divi zināmi ražotāji. Divu Malaizijas uzņēmumu, kas sadarbojās, kopējais eksporta daudzums pārsniedza ražojuma, uz kuru attiecas izmeklēšana, importa apjomu, kas bija reģistrēts COMEXT . Tāpēc uzskatīja, ka ražotāji eksportētāji saražojuši kopējo SWR eksporta apjomu no Malaizijas uz Eiropas Savienību.21.  Pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka COMEXT dati nav ticami, tāpēc kopējais eksporta apjoms no Malaizijas uz Savienību nav jānosaka uz šā pamata. Tomēr izmeklēšanas laikā dati par importu tika salīdzināti ar Malaizijas oficiālo statistiku un pārbaudītajām atbildēm uz anketas jautājumiem. Šajā analīzē netika konstatēts, ka faktiskais eksports no Malaizijas pārsniedza eksportu, par ko ziņas bija snieguši Malaizijas uzņēmumi, kuri sadarbojās. Tāpēc pieprasījuma iesniedzēja arguments bija jānoraida.Ķīnas Tautas Republika22.  Ražotāji eksportētāji ĶTR sadarbojās maz; tikai trīs ražotāji eksportētāji iesniedza aizpildītu anketu. Turklāt neviens no šiem uzņēmumiem neeksportēja attiecīgo ražojumu uz Savienību, savukārt uz Malaiziju tie eksportēja tikai niecīgu daudzumu. To uzņēmumu eksports, kas sadarbojās, veidoja 41 % no kopējā Ķīnas eksporta uz Korejas Republiku. Tādēļ, pamatojoties uz sadarbojošos personu sniegtajām ziņām, nebija iespējams skaidri noteikt SWR eksporta apjomu no ĶTR.23.  Šā iemesla dēļ saskaņā ar pamatregulas 18. pantu konstatējumus par SWR importu uz Savienību un SWR eksportu no ĶTR uz Korejas Republiku un Malaiziju nācās daļēji izdarīt, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem. Lai noteiktu kopējo importa apjomu no ĶTR uz Savienību, izmantoja COMEXT datus. Lai noteiktu kopējo importa apjomu no ĶTR uz Korejas Republiku un Malaiziju, izmantoja Ķīnas, Korejas un Malaizijas valsts statistiku. Datus savstarpēji salīdzināja, izmantojot dažādus statistikas avotus, un apstiprināja ar citu statistikas datubāzu palīdzību, piemēram, Global Trade Atlas , China Export Database , kā arī ar datiem, ko iesniedza Korejas Republikas un Malaizijas muitas iestādes.24.  Korejas, Malaizijas un Ķīnas statistikā atspoguļotais importa apjoms aptvēra lielāku ražojumu grupu nekā attiecīgais ražojums vai ražojums, uz kuru attiecas izmeklēšana. Tāpēc, pamatojoties uz šīs izmeklēšanas konstatējumiem, statistika tika attiecīgi koriģēta.25.  Tirdzniecības modeļa pārmaiņasSWR imports uz Savienību26.  Imports no Ķīnas Savienībā pirmo reizi samazinājās tuvu nullei pēc tam, kad 1999. gadā tika noteikti pasākumi. Pēc pakāpeniska kāpuma 2003.―2006. gadā (turklāt 2006. gadā imports sasniedza lielāko apjomu jeb 8656 tonnas) tendence mainījās un no 2006. gada līdz IP importa apjoms atkal samazinājās par vairāk nekā 40 %.27.  No otras puses, kopējais Korejas SWR importa apjoms Eiropas Savienībā ievērojami palielinājās 1999.―2008. gadā, proti, no aptuveni 11 123 tonnām līdz 48 214 tonnām. 2002. un 2003. gadā, kā arī nesen, proti, 2006. un 2007. gadā, gada kāpums absolūtā izteiksmē bija vislielākais.28.  Pamatojoties uz sūdzībā iekļauto informāciju, kā arī datiem, ko iesniedza Korejas Republikas misija Eiropas Savienībā, uzskata, ka šajā izmeklēšanā bija ietverta lielākā daļa (iespējams, pat visi) tā ražojuma faktisko ražotāju Korejā, uz kuru attiecas izmeklēšana. Tāpēc uzskatīja, ka eksportu, ko uz Eiropas Savienību veikuši tie uzņēmumi, kuri nesadarbojās, un kas veidoja aptuveni 19 % no kopējā Korejas Republikas eksporta daudzuma ziņā, lielākoties veikuši tirgotāji (izņemot 18. un 45. apsvērumā minētos ražotājus).29.  Šie uzņēmumi 2006. un 2007. gadā bija ievērojami palielinājuši eksportu uz ES. Šajos gados eksports bija par aptuveni 20 % lielāks nekā 2005. gadā (pirmais gads, par kuru ir pieejami dati šajā līmenī). No 2008. gada to uzņēmumu eksports, kuri nesadarbojās, samazinājās; tas jāskata saistībā ar Korejas iestāžu izmeklēšanu šajā periodā, kā aprakstīts 50. apsvērumā.30.  Attiecībā uz Malaiziju gan COMEXT dati, gan to uzņēmumu kopējais eksporta apjoms, kuri sadarbojās, liecina, ka iepriekš eksports no Malaizijas uz Eiropas Savienību pastāvīgi palielinājies. Vislielākais un straujākais kāpums bija no 2005. gada līdz IP, kad Malaizijas eksports uz Eiropas Savienību divkāršojās.31.  1. tabulā atspoguļots SWR importa daudzums no iepriekšminētajām valstīm Savienībā no pasākumu noteikšanas 1999. gadā līdz IP.1. tabula. SWR importa Eiropas Savienībā pārmaiņas kopš pasākumu noteikšanasImporta apjoms tonnās | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 |ĶTR | Nav pieejams | 414 | 283 | 394 | 913 | 2809 |Kopējais importa īpatsvars | - | 1 % | 1 % | 1 % | 2 % | 5 % |Korejas Republika | 11 122 | 12 486 | 13 280 | 16 223 | 22 302 | 31 862 |Kopējais importa īpatsvars | - | 29 % | 32 % | 37 % | 47 % | 52 % |Malaizija | 2989 | 2366 | 4171 | 3371 | 4836 | 4426 |Kopējais importa īpatsvars | - | 5 % | 10 % | 8 % | 10 % | 7 % |Importa apjoms tonnās | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | IP |ĶTR | 4945 | 8656 | 6219 | 6795 | 4987 |Kopējais importa īpatsvars | 7 % | 11 % | 7 % | 7 % | 6 % |Korejas Republika | 34 536 | 39 128 | 45 783 | 48 213 | 43 185 |Kopējais importa īpatsvars | 50 % | 50 % | 55 % | 53 % | 50 % |Korejas uzņēmumi, kas nesadarbojās | 11 577 | 14 042 | 14 160 | 10 287 | 8391 |Indekss (2005=100) | 100 | 121 | 122 | 89 | 72 |Malaizija | 5123 | 7449 | 8142 | 9685 | 10 116 |Kopējais importa īpatsvars | 7 % | 10 % | 10 % | 11 % | 12 % |Malaizijas uzņēmumi, kas sadarbojās (indekss 2006=100) | - | 100 | 102 | 148 | 144 |Avots: COMEXT , Korejas statistika ( KITA ).32.  Aplūkojot iepriekš atspoguļoto triju tirdzniecības plūsmu modeli, redzams, ka jo īpaši kopš 2005. gada Korejas eksportētājiem un daļēji Malaizijas eksportētājiem bija liels noiets un tie zināmā mērā apjoma izteiksmē aizstāja Ķīnas eksportētājus Eiropas Savienības tirgū.33.  Pasaules ekonomikas attīstības palēnināšanās dēļ, kas sakrita ar IP, visās attiecīgajās valstīs samazinājās pārdotais SWR apjoms vai palēninājās tirdzniecības kāpums. Tomēr visvairāk samazinājās imports no ĶTR uz Eiropas Savienību (−27 %).Ķīnas eksports uz Korejas Republiku un Malaiziju34.  Tajā pašā laika periodā var novērot lielu visu diametru tērauda trošu un tauvu eksporta kāpumu no Ķīnas uz Korejas Republiku, proti, no salīdzinoši niecīga daudzuma 1999. gadā (2519 tonnas) tas 2008. gadā palielinājās līdz 78 822 tonnām. Īpaši liels kāpums bija 2005.―2008. gadā, kad imports četrkāršojās. Pēdējos gados Ķīna bija lielākais SWR eksportētājs uz Koreju; 2008. gadā tā nodrošināja 89 % no kopējā SWR importa. 2008. gadā tikai attiecīgā ražojuma (ražojumi, kuru diametrs pārsniedza 3 mm) aprēķinātais importa apjoms bija 58 885 tonnas.35.  Aplūkojot tikai to Korejas uzņēmumu importu, kuri nesadarbojās, vērojams liels kāpums, proti, 2007. un 2008. gadā četrkāršojās šo uzņēmumu imports no Ķīnas. Lai gan pēc tam importa apjoms sāka samazināties, tas joprojām bija ievērojami lielāks par 2005. gada importa apjomu un uzskatāms par ļoti lielu.2. tabula. Ķīnas ražojumu imports Korejas Republikā no 1999. gada līdz IPKorejas Republika | 152 657 | 159 584 | 160 113 | 142 413 |Indekss | 100 | 105 | 105 | 93 |Malaizija (indeksēts) | 100 | 164 | 171 | 157 |37.  Avots: Pārbaudīta informācija, ko iesnieguši ražotāji, kuri sadarbojās.38.  Secinājums par tirdzniecības modeļa pārmaiņām39.  Kopējais Ķīnas eksporta apjoma uz Eiropas Savienību samazinājums no 2006. gada un vienlaicīgais eksporta apjoma kāpums no Korejas Republikas un Malaizijas un no ĶTR uz Korejas Republiku pēc sākotnējo pasākumu noteikšanas un jo īpaši līdz 2008. gadam liecināja par tirdzniecības modeļa pārmaiņām starp iepriekšminētajām valstīm, no vienas puses, un Eiropas Savienību, no otras puses. Korejas Republikas gadījumā šo secinājumu varēja izdarīt gan kopumā, gan par 2005.―2007. gada periodu atsevišķi attiecībā uz uzņēmumiem, kuri nesadarbojās.40.  Tika saņemtas piezīmes, kurās bija teikts, ka Korejas SWR eksporta apjoms Savienībā gadu gaitā bija stabils un bez pēkšņa kāpuma; šāds kāpums esot izmantots kā priekšnosacījums, lai noteiktu tirdzniecības modeļa pārmaiņas. Turklāt tika apgalvots, ka kāpumu jāuzskata par dabisku Korejas SWR rūpniecības attīstību.41.  Pirmkārt, saskaņā ar pamatregulas 13. pantu tirdzniecības modeļa pārmaiņas netiek definētas vienīgi kā pēkšņs importa kāpums no valsts, uz kuru attiecas izmeklēšana. Otrkārt, izmeklēšana liecina, ka, 2006. un 2007. gadā ievērojami palielinoties Korejas eksportam uz Savienību, saglabājās stabila Korejas ražotāju izlaide. Tāpēc nevarēja secināt, ka Korejas eksporta apjoma pārmaiņas noteica vienīgi Korejas SWR rūpniecības dabiskā attīstība. Visbeidzot lielākoties pretējās tirdzniecības plūsmu tendences no Ķīnas uz Savienību un no Ķīnas uz Koreju, un no Korejas uz Eiropas kopš 2006. gada skaidri liecina, ka mainījies tirdzniecības modelis starp Savienību un trešām valstīm. Tāpēc šie argumenti bija jānoraida.42.  Apiešanas raksturs43.  Pamatregulas 13. panta 1. punktā teikts, ka tirdzniecības modeļa pārmaiņas izraisa prakse, process vai darbs, kam nav citu pamatotu iemeslu vai ekonomiska izskaidrojuma kā vien maksājuma noteikšana. Prakse, process vai darbs cita starpā var būt tā ražojuma saņemšana caur trešām valstīm un detaļu apvienošana montāžas darbībā Eiropas Savienībā vai trešā valstī, uz kuru attiecas pasākumi. Šim nolūkam saskaņā ar pamatregulas 13. panta 2. punktu tika noskaidrots, vai notiek montāžas darbības.Korejas RepublikaPārsūtīšana44.  Tērauda trošu un tauvu nosūtīšanas galamērķu globāla analīze, kurus uzņēmumi, kas sadarbojās un nesadarbojās, ražojuši Korejā vai importējuši Korejā un no Korejas, ieskaitot importu uz citām valstīm un no citām valstīm, izņemot ĶTR un Savienību, liecina, ka konkrēts eksporta apjoms no Korejas uz Savienību bija Ķīnas izcelsmes imports uz Koreju, jo šo importu neiegādājās no citām trešām valstīm vai to nebija ražojoši Korejas vietējie ražotāji.45.  Turklāt, salīdzinot Korejas kopējo SWR eksportu, kas atspoguļots Korejas statistikā, un pārbaudīto informāciju, ko par savu produkciju snieguši ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās, redzams, ka Korejas ražotāju eksportam paredzētās produkcijas apjoms (118 856 tonnas) bija ievērojami mazāks par kopējo eksportu no Korejas (156 440 tonnas) IP. Ņemot vērā Korejas uzņēmumu lielo sadarbības pakāpi šajā izmeklēšanā, atšķirību nevar izskaidrot ar to ražotāju produkciju, kas nesadarbojās izmeklēšanā.46.  Turklāt izmeklēšanā konstatēja, ka daži importētāji Savienībā iegādājās Ķīnas izcelsmes SWR no Korejas eksportētājiem, kuri nesadarbojās šajā izmeklēšanā. Šo informāciju salīdzināja ar Korejas tirdzniecības datubāzēm, kas liecināja, ka vismaz daļa SWR , ko eksportēja šie uzņēmumi, kuri nesadarbojās, patiesi bija iegādāta Ķīnā.47.  Attiecībā uz uzņēmumiem, kuri sadarbojās, konstatēja, ka neviens no tiem IP nebija nosūtījis attiecīgo ražojumu caur Korejas Republiku. Daži no tiem importēja SWR no ĶTR, taču konstatēja, ka ražojumi tika pārdoti vienīgi vietējā tirgū un citos eksporta tirgos.48.  Par vienu uzņēmumu konstatēja, ka tas aizpildītajā anketā bija sniedzis nepareizu informāciju. Turklāt pārbaudes apmeklējumā tika daļēji liegta piekļuve informācijai. Tādēļ saskaņā ar pamatregulas 18. panta 1. punktu konstatējumi par šo uzņēmumu pamatojās uz pieejamajiem faktiem. Saskaņā ar 18. panta 4. punktu uzņēmumu informēja par nodomu neņemt vērā minētā uzņēmuma iesniegto informāciju un noteica tam termiņu, kurā sniegt sīkākus paskaidrojumus.49.  Pēc informācijas iesniegšanas uzņēmums atzina, ka agrāk tas apgājis pasākumus, norādot nepareizu ražojumu izcelsmi no ĶTR iepirktiem ražojumiem. No otras puses, uzņēmums apgalvoja, ka iesniedzis pietiekamu informāciju par produkciju, pārdevumiem un iepirkumiem IP; tas esot pārbaudīts uz vietas. Turklāt uzņēmums argumentēja, ka tas esot pietiekami, lai noteiktu, ka IP tas nav veicis spēkā esošo pasākumu apiešanu.50.  Tomēr, ņemot vērā, ka uzņēmums bija atzinis, ka iesaistījies apiešanas darbībās un turklāt mēģinājis maldināt izmeklēšanu, tiek uzskatīts, ka ir atbilstīgi nemaz neņemt vērā uzņēmuma iesniegtos dokumentus un neatbrīvot šo uzņēmumu no paplašināto pasākumu piemērošanas, kā sīkāk izklāstīts 77. apsvērumā.51.  Kā paskaidrots 18. apsvērumā, viens uzņēmums paziņoja Komisijai, ka ir bankrotējis, un pārtrauca sadarbību. Tāpat kā iepriekš konstatējumi arī par šo uzņēmumu bija jāpamato ar pieejamajiem faktiem pamatregulas 18. panta 1. punkta nozīmē.52.  Pamatojoties uz šiem faktiem, secināja, ka IP un iepriekšējos gados tika veikta pārsūtīšana, lai gan konstatēja, ka nebija iesaistīts neviens no Korejas ražotājiem, kas sadarbojās. To apstiprina arī konstatējumi par tirdzniecības modeļa pārmaiņām, kas aprakstītas iepriekš 37. apsvērumā.53.  Tiek atgādināts, ka 2007. gadā OLAF sāka izmeklēšanu par tā paša ražojuma pārsūtīšanu caur Koreju. Bija zināms, ka Korejas iestādes vienlaikus veica izmeklēšanas par iespējamo apiešanas praksi un secināja, ka vairāki uzņēmumi (lielākoties tirgotāji) darbojās krāpnieciski, jo, reeksportējot ražojumus, norādīja nepareizu to SWR izcelsmi, kas no ĶTR tika importētas Korejā.54.  Tāpēc tika apstiprināts, ka Ķīnas izcelsmes ražojumus pārsūta caur Korejas Republiku.Montāža55.  Lai noteiktu, vai saskaņā ar 13. panta 2. punktā minētajiem kritērijiem Korejas Republikā, izmantojot montāžas darbības, tiek apieti spēkā esošie pasākumi, katram uzņēmumam analizēja izejmateriālu avotus un ražošanas izmaksas. Visos gadījumos Ķīnas izcelsmes izejmateriālu (velmētas stieples vai daļēji gatavi ražojumi) vērtība neatbilda 60 % vai vairāk no kopējās gatavā ražojuma sastāvdaļu vērtības. Tāpēc nevajadzēja pārbaudīt, vai bija sasniegta robežvērtība (25 %) attiecībā uz pievienoto vērtību.MalaizijaPārsūtīšana56.  Izmeklēšanā konstatēja, ka neviens no ražotājiem, kas sadarbojās Malaizijā, IP neimportēja attiecīgo ražojumu no Ķīnas.57.  Pamatojoties uz uzņēmumu, kuri sadarbojās, eksporta uz Savienību īpatsvaru kopējā Malaizijas eksportā uz Savienību, kas reģistrēts COMEXT , varēja secināt, ka statistikā atspoguļoto importa kāpumu no Malaizijas var pilnībā izskaidrot ar to uzņēmumu eksportu, kuri sadarbojās. Šo secinājumu apstiprina Malaizijas ražotāju kopējā produkcijas apjoma kāpums tajā pašā laika periodā, kā aprakstīts 36. apsvērumā.58.  Pieprasījuma iesniedzējs apšaubīja šo konstatējumu, tomēr nesniedza plašāku pamatojumu vai pierādījumus. Tāpēc šis arguments bija jānoraida.Montāža59.  Lai noteiktu, vai saskaņā ar 13. panta 2. punktā minētajiem kritērijiem Malaizijā, izmantojot montāžas darbības, tiek apieti spēkā esošie pasākumi, katram uzņēmumam analizēja izejmateriālu avotus un ražošanas izmaksas. Visos gadījumos Ķīnas izcelsmes izejmateriālu (velmētas stieples vai daļēji gatavi ražojumi) vērtība neatbilda 60 % vai vairāk no kopējās gatavā ražojuma sastāvdaļu vērtības. Tāpēc nevajadzēja pārbaudīt, vai bija sasniegta robežvērtība (25 %) attiecībā uz pievienoto vērtību.60.  Tāpēc varēja secināt, ka tirdzniecības modeļa pārmaiņas, ko novēroja tirdzniecībā starp ĶTR, Malaiziju un Savienību, neizraisīja pasākumu apiešanas prakse Malaizijā. Līdz ar to jāizbeidz izmeklēšana par SWR importu, kas nosūtīts no Malaizijas.61.  Tādu pamatotu iemeslu vai ekonomiska izskaidrojuma trūkums, kas nav antidempinga pasākumu piemērošana (Korejas Republika)62.  Izmeklēšanā nekonstatēja citus pamatotus iemeslus vai ekonomisku izskaidrojumu, kas pamatotu pārsūtīšanu, kā vien izvairīšanos no spēkā esošā antidempinga maksājuma par Ķīnas izcelsmes SWR .63.  Antidempinga maksājuma koriģējošās ietekmes vājināšana (Korejas uzņēmumi, kuri nesadarbojās)64.  Lai novērtētu, vai importētie ražojumi daudzuma un cenu ziņā vājina to spēkā esošo pasākumu ietekmi, kas bija noteikti SWR importam no Ķīnas, izmantoja COMEXT datus, jo tie bija labākie pieejamie dati par to uzņēmumu eksporta daudzumu un cenām, kuri nesadarbojās. Šādi iegūtās cenas tika salīdzinātas ar kaitējuma novēršanas līmeni, kas Eiropas Savienības ražotājiem bija noteikts termiņa beigu pārskatīšanā.65.  Korejas importa kāpums tika uzskatīts par ievērojamu daudzuma ziņā, ņemot vērā tirgus lielumu, kas tika noteikts termiņa beigu pārskatīšanā (Regulas (EK) Nr. 1858/2005 99. apsvērums). Aprēķinātais patēriņš Savienībā šajā izmeklēšanas periodā līdzīgi norāda uz šā importa nozīmi. Salīdzinot kaitējuma novēršanas līmeni, kas bija noteikts termiņa beigu pārskatīšanā, un vidējo svērto eksporta cenu, konstatēja ievērojamu mērķa cenas samazinājumu. Tāpēc secināja, ka pasākumi vājināti daudzuma un cenu ziņā.66.  Pierādījumi par dempingu (Korejas uzņēmumi, kuri nesadarbojās)67.  Visbeidzot saskaņā ar pamatregulas 13. panta 1. un 2. punktu tika pārbaudīts, vai ir pierādījumi par dempingu attiecībā pret tādiem pašiem vai līdzīgiem ražojumiem iepriekš noteikto normālo vērtību.68.  Termiņa beigu pārskatīšanā normālo vērtību noteica, pamatojoties uz cenām Turcijā, kas šajā izmeklēšanā tika atzīta par piemērotu tirgus ekonomikas analoga valsti ĶTR. Šajā izmeklēšanā noteica, ka velmētu stiepļu (svarīgākais izejmateriāls, ko izmanto SWR ražošanā) cena ir ievērojami palielinājusies kopš termiņa beigu pārskatīšanas. Tāpēc un ņemot vērā, ka izejmateriālu cenas pārmaiņas tika atspoguļotas eksporta cenā IP, uzskatīja par lietderīgu atjaunināt iepriekš noteikto normālo vērtību, ņemot vērā izejmateriālu cenu pārmaiņas.69.  Konstatēja, ka ievērojama Korejas eksporta daļa tiešām bija Korejas produkcija. Tāpēc, lai noteiktu tās cenas eksportam no Korejas Republikas, kuras ietekmēja pasākumu apiešana, tika ņemts vērā tikai to ražotāju eksportētāju eksports, kuri nesadarbojās, turklāt izmantoja pieejamos faktus, proti, par SWR vidējo eksporta cenu IP, kas reģistrēta COMEXT .70.  Lai nodrošinātu taisnīgu normālās vērtības un eksporta cenas salīdzinājumu, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu tika veiktas atšķirību korekcijas, kas attiecās uz cenām un to salīdzināmību. Attiecīgi veica korekcijas, lai ņemtu vērā netiešo nodokļu, transporta un apdrošināšanas izmaksu atšķirības, pamatojoties uz Korejas ražotāju eksportētāju, kuri sadarbojās, vidējām izmaksām IP.71.  Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 11. un 12. punktu dempings tika aprēķināts, salīdzinot termiņa beigu pārskatīšanā noteikto vidējo svērto normālo vērtību ar šās izmeklēšanas IP noteiktajām vidējām svērtajām eksporta cenām, kuras izteiktas procentos no CIF cenas līdz Savienības robežai pirms nodokļa nomaksas.72.  Salīdzinot vidējo svērto normālo vērtību un vidējās svērtās eksporta cenas, noteica dempingu.73.  PASĀKUMI74.  Minēto iemeslu dēļ saskaņā ar pamatregulas 13. panta 1. punktu tika secināts, ka galīgais antidempinga maksājums, kas bija noteikts Ķīnas izcelsmes SWR importam, tiek apiets, pārsūtot to caur Korejas Republiku.75.  Saskaņā ar pamatregulas 13. panta 1. punkta pirmo teikumu spēkā esošie pasākumi, kas noteikti ĶTR izcelsmes attiecīgā ražojuma importam, jāpaplašina un jāiekļauj arī tā paša ražojuma imports, kas nosūtīts no Korejas Republikas, neatkarīgi no tā, vai tas deklarēts ar Korejas Republikas izcelsmi.76.  Regulas (EK) Nr. 1858/2005 1. panta 2. punktā noteiktie pasākumi, kuru piemērošanas joma ir jāpaplašina, ir galīgais antidempinga maksājums 60,4 %, ko piemēro CIF neto cenai, Savienības brīvas robežpiegādes neto cenai, pirms muitas nodokļa nomaksas.77.  Saskaņā ar pamatregulas 13. panta 3. punkta un 14. panta 5. punktu, kas nosaka, ka visi paplašinātie pasākumi jāattiecina uz importu, kas nonāk Savienībā, ievērojot prasību par reģistrāciju, kuru noteica ar izmeklēšanas sākšanas regulu, maksājumi ir jāiekasē par to reģistrēto SWR importu, kas tiek sūtīts no Korejas.78.  IZMEKLĒŠANAS PRET MALAIZIJU IZBEIGŠANA79.  Ņemot vērā konstatējumus par Malaiziju, jāizbeidz izmeklēšana par iespējamo antidempinga pasākumu apiešanu, ko veic, izmantojot no Malaizijas nosūtītu SWR importu, un jāpārtrauc no Malaizijas nosūtīta importa reģistrēšana, ko ieviesa ar izmeklēšanas sākšanas regulu.80.  Pieprasījuma iesniedzējs apstrīdēja priekšlikumu izbeigt izmeklēšanu pret Malaiziju. Tā kā visi viņa argumenti iepriekš tika apskatīti, nebija nekāda cita iemesla, lai atkārti apsvērtu priekšlikumu.81.  ATBRĪVOJUMA PIEPRASĪJUMI82.  Korejas Republikas 14 uzņēmumi, kuri un iesniedza aizpildītas anketas, pieprasīja tos atbrīvot no iespējamajiem paplašinātajiem pasākumiem saskaņā ar pamatregulas 13. panta 4. punktu.83.  Kā paskaidrots 18. apsvērumā, vēlāk viens uzņēmums pārtrauca sadarbību. Tādējādi atbrīvojuma pieprasījums saskaņā ar 13. panta 4. punktu bija jānoraida.84.  Kā izklāstīts 45. apsvērumā, cits uzņēmums sniedza nepareizu informāciju un liedza piekļuvi vajadzīgajai informācijai. Tādējādi atbrīvojuma pieprasījumu saskaņā ar 13. panta 4. punktu nevarēja piešķirt.85.  Trešais uzņēmums Korejas Republikā neeksportēja ražojumu ne IP laikā, ne vēlāk, un nevarēja izdarīt secinājumus par tā darbību raksturu. Tādēļ šim uzņēmumam nevarēja piešķirt atbrīvojumu. Tomēr, ja izrādīsies, ka pēc spēkā esošo antidempinga pasākumu paplašināšanas ir izpildīts pamatregulas 11. panta 4. punkts un 13. panta 4. punkts, pēc pieprasījuma var pārskatīt uzņēmuma situāciju.86.  Uzņēmums iebilda un atkārtoti pieprasīja atbrīvojumu. Tomēr tas neiesniedza jaunu informāciju un pierādījumus, kas varētu mainīt iepriekšminēto lēmumu. Tāpēc pieprasījumu nevarēja apmierināt.87.  Konstatēja, ka pasākumus neapiet neviens no tiem uzņēmumiem Korejas Republikā, kuri sadarbojās. Turklāt neviens no uzņēmumiem, kuri pieprasīja atbrīvojumu, nav saistīts ar uzņēmumiem, kas nodarbojas ar pasākumu apiešanu. Īpaši tiek atgādināts, ka četri attiecīgie ražotāji ir saistīti ar ĶTR uzņēmumiem, uz kuriem attiecas sākotnējie pasākumi. Tomēr nav pierādījumu par to, ka šāda saistība tika izveidota vai izmantota, lai apietu spēkā esošos pasākumus, kas noteikti Ķīnas izcelsmes importam. Tāpēc atbrīvojumi jāpiešķir visiem pārējiem uzņēmumiem, kas sadarbojās un nav minēti 72.―74. apsvērumā.88.  Tāpēc uzskata, ka šajā gadījumā vajadzīgi īpaši pasākumi, lai nodrošinātu šādu atbrīvojumu pienācīgu piemērošanu. Šie īpašie pasākumi ir prasība par to, ka dalībvalstu muitas iestādēm tiek iesniegts derīgs rēķins, kurš atbilst šīs regulas pielikumā izklāstītajām prasībām. Uz importu, kuram nav pievienots šāds rēķins, attiecas paplašinātais antidempinga maksājums, ko piemēro visiem tiem uzņēmumiem Korejas Republikā, kuriem nav piešķirts atbrīvojums.89.  Citiem attiecīgajiem eksportētājiem, ar kuriem Komisija šajā izmeklēšanā nesazinājās un kuriem ir nodoms iesniegt prasību piešķirt atbrīvojumu no paplašinātā antidempinga maksājuma saskaņā ar pamatregulas 13. panta 4. punktu, būs jāaizpilda anketa, lai Komisija varētu spriest par to, vai atbrīvojums būtu attaisnots. Komisija parasti veic arī pārbaudes apmeklējumu uz vietas. Pieprasījums būtu adresējams tieši Komisijai, pievienojot visas vajadzīgās ziņas.90.  Ja piešķir atbrīvojumu, Komisija pēc apspriešanās ar padomdevēja komiteju ierosina atbilstoši grozīt šo regulu. Pēc tam visus piešķirtos atbrīvojumus kontrolēs, lai nodrošinātu še paredzēto nosacījumu izpildi.91.  INFORMĀCIJAS IZPAUŠANA92.  Visas ieinteresētās personas ir informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, kas ir iepriekš minēto secinājumu pamatā, un tām bija iespēja izteikt piezīmes. Personu izteiktās mutvārdu un rakstveida piezīmes tika izskatītas. Neviens no minētajiem argumentiem nebija pietiekams, lai mainītu galīgos konstatējumus,IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.1. pants1. Ar šo paplašina galīgo antidempinga maksājumu, ko noteica ar Regulu (EK) Nr. 1858/2005 par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes tērauda trošu un tauvu importu, ieskaitot slēgtas konstrukcijas troses, izņemot nerūsējošā tērauda troses un tauvas, ar maksimālo šķērsgriezuma izmēru, kas pārsniedz 3 mm, attiecinot to uz no Korejas Republikas nosūtītu tērauda trošu un tauvu importu, ieskaitot slēgtas konstrukcijas troses, izņemot nerūsējošā tērauda troses un tauvas, ar maksimālo šķērsgriezuma izmēru, kas pārsniedz 3 mm, neatkarīgi no tā, vai tās ir deklarētas ar izcelsmi Korejas Republikā; šie ražojumi patlaban atbilst KN kodiem ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 un ex 7312 10 98 ( TARIC kods 7312 10 81 13, 7312 10 83 13, 7312 10 85 13, 7312 10 89 13 un 7312 10 98 13), izņemot ražojumus, kurus izgatavojuši turpmāk norādītie uzņēmumi.Valsts | Uzņēmums | TARIC papildkods |Korejas Republika | Bosung Wire Rope Co, Ltd., 972-5, Songhyun-Ri, Jinrae-Myeun, Kimhae-Si, Gyeungsangnam-Do | A969 |Chung Woo Rope Co., Ltd. 1682-4, Songjung-Dong, Gangseo-Gu, Busan | A969 |CS Co., Ltd, 287-6 Soju-Dong Yangsan-City, Kyoungnam | A969 |Cosmo Wire Ltd., 447-1, Koyeon-Ri, Woong Chon-Myon Ulju-Kun, Ulsan | A969 |Dae Heung Industrial Co., Ltd., 185 Pyunglim - Ri, Daesan-Myun, Haman – Gun, Gyungnam | A969 |DSR Wire Corp., 291, Seonpyong-Ri, Seo-Myon, Suncheon-City, Jeonnam | A969 |Kiswire Ltd., 20t h Fl. Jangkyo Bldg., 1, Jangkyo-Dong, Chung-Ku, Seoul | A969 |Manho Rope & Wire Ltd., Dongho Bldg, 85-2, 4 Street Joongang-Dong, Jong-gu, Busan | A969 |Shin Han Rope CO.,LTD, 715-8, Gojan-dong, Namdong-gu, Incheon | A969 |Ssang Yong Cable Mfg. Co., Ltd, 1559-4 Song-Jeong Dong, Gang-Seo Gu, Busan | A969 |Young Heung Iron & Steel Co., Ltd, 71-1 Sin-Chon Dong, Changwon City, Gyungnam | A969 |2. To atbrīvojumu piemērošana, kuri piešķirti 1. punktā minētajiem uzņēmumiem vai kurus Komisija ir atļāvusi saskaņā ar 3. panta 2. punktu, ir atkarīga no tāda derīga rēķina iesniegšanas dalībvalstu muitas iestādēm, kas atbilst pielikumā izklāstītajām prasībām. Ja neiesniedz šādu rēķinu, piemēro 1. punktā noteikto antidempinga maksājumu.3. Šā panta 1. punktā paplašināto maksājumu iekasē par importu, kas nosūtīts no Korejas Republikas, neatkarīgi no tā, vai tas ir deklarēts ar izcelsmi Korejas Republikā, un reģistrēts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 734/2009 2. pantu un Regulas (EK) Nr. 1225/2009 13. panta 3. punktu un 14. panta 5. punktu, izņemot importu, kuru ražojuši 1. punktā norādītie uzņēmumi.4. Piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.2. pantsAr šo izbeidz izmeklēšanu, ko sāka saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 734/2009, par to antidempinga pasākumu iespējamo apiešanu, kas ar Regulu (EK) Nr. 1858/2005 noteikti Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes tērauda trošu un tauvu importam, izmantojot no Malaizijas nosūtītu tērauda trošu un tauvu importu, neatkarīgi no tā, vai tās ir deklarētas ar izcelsmi Malaizijā, un par šāda importa reģistrāciju.3. pants1. Pieprasījumu atbrīvojumam no maksājuma, kura piemērošanas joma ir paplašināta ar 1. pantu, iesniedz rakstiski Eiropas Savienības oficiālajā valodā, un to ir parakstījis atbrīvojuma pieprasītāja uzņēmuma pilnvarotais pārstāvis. Pieprasījums jānosūta uz šādu adresi:European Commission Directorate-General for Trade Directorate H Office: N-105 04/92 B - 1049 BrusselsBELGIUMFakss (32 2) 295 65 052. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1225/2009 13. panta 4. punktu Komisija pēc apspriešanās ar padomdevēja komiteju var ar lēmumu piešķirt atbrīvojumu no 1. pantā paplašinātā maksājuma tādu uzņēmumu importam, kuri neapiet ar Regulu (EK) Nr. 1858/2005 noteiktos antidempinga maksājumus.4. pantsMuitas iestādēm ir jāpārtrauc importa reģistrācija, kas noteikta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 734/2009 2. pantu.5. pantsŠī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē, [..]Padomes vārdā —priekšsēdētājsPielikumsŠīs regulas 1. panta 2. punktā minētajā derīgajā rēķinā jābūt izrakstītāja uzņēmuma pārstāvja parakstītai deklarācijai šādā formā.93.  Rēķina izrakstītāja uzņēmuma pārstāvja vārds/uzvārds un amats.94.  Šāda deklarācija: “Es, apakšā parakstījies, apliecinu, ka šajā rēķinā norādītais [attiecīgā ražojuma] “apjoms”, kas pārdots eksportam uz Eiropas Savienību, ir ražots uzņēmumā [uzņēmuma nosaukums un adrese] [ TARIC papildkods], [attiecīgajā valstī]. Apliecinu, ka šajā rēķinā sniegtās ziņas ir pilnīgas un pareizas.”95.  Datums un paraksts[1] OV L 343, 22.12.2009., 51. lpp.[2] OV L 217,17.8.1999., 1. lpp.[3] OV L 328, 30.10.2004., 1. lpp.[4] OV L 120, 24.4.2004., 1. lpp.[5] OV L 299,16.11.2005., 1. lpp.[6] OV L 208, 12.8.2009., 7. lpp.


|

52010PC0344

 Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regula, ar ko nosaka pārejas pasākumus divpusējiem ieguldījumu nolīgumiem starp dalībvalstīm un trešām valstīm  /* COM/2010/0344 galīgā redakcija - COD 2010/0197 */

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 7.7.2010COM(2010)344 galīgā redakcija2010/0197 (COD)Pr iekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA,ar ko nosaka pārejas pasākumus divpusējiem ieguldījumu nolīgumiem starp dalībvalstīm un trešām valstīmPASKAIDROJUMA RAKSTS1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTSLīgums par Eiropas Savienības darbību (turpmāk “LESD”) nosaka, ka Eiropas Savienībai ir ekskluzīva kompetence attiecībā uz ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem kopējās tirdzniecības politikas jomā (207. panta 1. punkts un 3. panta 1. punkta e) apakšpunkts). Saskaņā ar LESD 2. panta 1. punktu tikai Savienība drīkst veikt likumdošanas funkciju un pieņemt juridiski saistošus aktus jomā, kurā tai ir piešķirta ekskluzīva kompetence.Pirms LESD stāšanās spēkā dalībvalstis bija noslēgušas vairāk nekā 1000 divpusēju ieguldījumu nolīgumu ar trešām valstīm, kuri daļēji vai pilnībā attiecās uz ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem. Starp tiem ir arī divpusēji ieguldījumu līgumi, kuri cita starpā garantē nosacījumus ieguldījumu veikšanai dalībvalstīs un trešās valstīs tādu konkrētu saistību veidā, kuras ir saistošas atbilstīgi starptautiskajām tiesībām.Lai gan nolīgumi kā starptautisko publisko tiesību jautājums joprojām paliek saistoši dalībvalstīm arī pēc LESD stāšanās spēkā, ar ieguldījumiem saistītie dalībvalstu nolīgumi un ar tiem uzņemtās saistības jāaplūko, ņemot vērā ES ekskluzīvo kompetenci ārvalstu tiešo ieguldījumu jomā.Tā kā Līgumā par Eiropas Savienības darbību nav precīzi formulēta pārejas režīma, kas skaidri noteiktu dalībvalstu nolīgumu statusu, pieņemot šo priekšlikumu Padomes un Eiropas Parlamenta regulai, tiks atļauta visu to ieguldījumu nolīgumu turpmāka darbība, kuri patlaban ir spēkā starp dalībvalstīm un trešām valstīm. Šādā aspektā ar šo priekšlikumu tiek skaidri garantēta to apstākļu juridiskā noteiktība, kādos darbojas ieguldītāji.Šī pieeja, kas atspoguļo LESD spēkā stāšanās dinamiku, līdzīgi kā kopējās tirdzniecības politikas ieviešana 20. gadsimta 60. gados[1], ļauj pakāpeniski formulēt un rūpīgi izstrādāt ES ieguldījumu politiku, kuras mērķis ir vienādā mērā dot labumu visiem ieguldītājiem un ieguldījumiem.Atzīstot faktu, ka dalībvalstīm var rasties vajadzība vai tās var konstatēt, ka jāizdara grozījumi vai labojumi ieguldījumu nolīgumos, īpaši lai nodrošinātu to atbilstību Līgumā noteiktajiem pienākumiem, ar šo priekšlikumu tiek noteikta sistēma un nosacījumi, lai pilnvarotu dalībvalstis sākt sarunas ar trešo valsti ar mērķi izdarīt labojumus kādā spēkā esošā divpusējā nolīgumā saistībā ar ieguldījumiem. Šo sistēmu tāpat var izmantot, lai ļautu dalībvalstīm atbilstoši konkrētiem šā priekšlikuma nosacījumiem apspriest un slēgt jaunu divpusēju ieguldījumu nolīgumu ar trešām valstīm. Tā kā Savienībai ir ekskluzīva kompetence ārvalstu tiešo ieguldījumu jomā un ES ieguldījumu politika tiks pakāpeniski attīstīta, ar šo priekšlikumu noteiktā procedūra jāuzskata par ārkārtas pārejas pasākumu.Šajā regulā ir aplūkoti vienīgi pārejas aspekti saistībā ar jaunās ieguldījumu jomā īstenojamās ES kompetences pārvaldīšanu. Savukārt jaunās ES ieguldījumu politikas mērķi, kritēriji un tās saturs, kas jāizstrādā, balstoties uz jauniegūto ekskluzīvo kompetenci ārvalstu tiešo ieguldījumu jomā, nav aplūkoti šajā regulā, bet gan atsevišķā Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei, kas tiks pieņemts vienlaikus ar šo regulas priekšlikumu.2. POLITIKAS SCENĀRIJI UN APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀMKomisija izvērtēja virkni dažādu iespēju, kā sasniegt iepriekš aprakstīto mērķi, bet, ņemot vērā jautājuma īpatnības, neveica oficiālu ietekmes novērtējumu. 2010. gada 25. janvārī Briselē notika dalībvalstu ekspertu sanāksme, kurā tika apspriests starp dalībvalstīm un trešām valstīm noslēgto divpusējo ieguldījumu nolīgumu statuss.Apspriedēs var spriest par to, cik lielā mērā dalībvalstu noslēgtie ieguldījumu nolīgumi nav saderīgi ar ES tiesību aktiem. Komisija uzskata, ka jānovērš visu veidu tiesiskā nenoteiktība attiecībā uz šo nolīgumu statusu un spēkā esību, kas varētu negatīvi ietekmēt ES ieguldītāju rīcību un ieguldījumus ārzemēs vai ārvalstu ieguldītāju rīcību un ieguldījumus dalībvalstīs. Šāda nenoteiktība ir pretrunā ieguldījumu jomā paredzētajai aizsardzībai, t. i., nodrošināt, lai uzņēmējvalstu darbības pamatā būtu tiesiskā noteiktība. Ņemot vērā situāciju, kāda radusies, kopš stājies spēkā Līgums par Eiropas Savienības darbību, bezdarbības vai novēlotas darbības vietā jārīkojas ātri un apņēmīgi.Nesaistošie instrumenti, tādi kā Komisijas dienestu vai komisāru kolēģijas sagatavotā deklarācija vai paziņojums par divpusēju ieguldījumu nolīgumu statusu un spēkā esību neļautu nodrošināt nepieciešamo tiesisko noteiktību, kāda nepieciešama, lai garantētu attiecīgos nolīgumus. Šā iemesla dēļ ir vajadzīgs tiesību akts.Ar šo priekšlikumu tiek saglabāts status quo un tiek piedāvāts pagaidu risinājums, atļaujot dalībvalstu un trešo valstu noslēgtos divpusējos ieguldījumu nolīgumus atstāt spēkā arī turpmāk. Atbalstot šo priekšlikumu, galvenokārt tiks novērsts ārkārtīgi nelabvēlīgais rezultāts, proti, ieguldītājiem atbilstīgi starptautiskajiem ieguldījumu nolīgumiem pieejamo un uz ieguldījumiem attiecināmo tiesību un priekšrocību iespējamā pasliktināšanās. Tiek uzskatīts, ka šajā ziņā bezdarbības radītā ietekme būs daudz nozīmīgāka nekā šādas rīcības radītā ietekme, kas ir neitrāla, jo tiek saglabāts status quo .Šajā priekšlikumā paredzētā atļauja nebūt neiezīmē turpmākās ES ieguldījumu politikas aprises, kā arī neļauj nolīgumiem, uz kuriem tā attiecas, apdraudēt Savienības kompetences īstenošanu. Šajā ziņā ar šo priekšlikumu noteikto atļauju var atcelt saskaņā ar priekšlikumā noteiktajām procedūrām. Turklāt šajā procedūrā tiek ņemts vērā dalībvalstu pienākums novērst ikvienu nesaderību ar LESD, kura var būt dalībvalstu spēkā esošajos nolīgumos un uz kuru norādījusi Eiropas Savienības Tiesa.3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTIŠā priekšlikuma mērķis ir atļaut starp dalībvalstīm un trešām valstīm noslēgto starptautisko ieguldījumu nolīgumu atstāšanu spēkā un izstrādāt nosacījumus un procedūras noteikumus, kas dalībvalstīm jāievēro, apspriežot un slēdzot šādus nolīgumus.Regulas I nodaļā ir izklāstīts regulas priekšmets un darbības joma. Tās 1. pantā noteikts, ka regula attiecas uz nolīgumiem, kurus dalībvalstis noslēgušas ar trešām valstīm ieguldījumu jomā.Regulas II nodaļa paredz, ka pašreizējie divpusējie nolīgumi, kurus dalībvalstis noslēgušas ar trešām valstīm, paliek spēkā.Regulas 2. pants uzliek dalībvalstīm pienākumu paziņot Komisijai par visiem nolīgumiem, kurus tās vēlas atstāt spēkā atbilstoši regulas noteikumiem. Līdzīgi regulas 2. pants attiecas arī uz nolīgumiem, kas ir noslēgti, bet vēl nav stājušies spēkā.Ar regulas 3. pantu no dienas, kad stājas spēkā šī regula, ir atļauts atstāt spēkā visus pašreizējos nolīgumus, kurus dalībvalstis noslēgušas ar trešām valstīm ieguldījumu jomā un par kuriem tās ir paziņojušas. Šāda atļauja neskar dalībvalstu pienākumus, kas tām noteikti atbilstoši Savienības tiesību aktiem[2].Saskaņā ar regulas 4. pantu visi paziņotie nolīgumi katru gadu jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī , lai nodrošinātu, ka visas ieinteresētās personas precīzi izprot regulā paredzētā juridiskā tvēruma saturu.Regulas 5. pantā ir aplūkota paziņoto nolīgumu pārskatīšana. Veicot pārskatīšanu, tiks apzināti spēkā esošo nolīgumu kvantitatīvie un kvalitatīvie aspekti, kā arī tas, vai nolīgumi varētu radīt šķēršļus kopējās tirdzniecības politikas īstenošanai. Komisija īpaši izvērtēs, vai nolīgumi vai to noteikumi nav pretrunā Savienības tiesību aktiem, neapdraud sarunas vai nepasliktina nolīgumus saistībā ar ieguldījumiem starp Savienību un trešām valstīm, neapdraud ar ieguldījumiem saistītos Savienības politikas virzienus, tostarp īpaši kopējās tirdzniecības politiku. Komisija ne vēlāk kā piecus gadus pēc šīs regulas stāšanās spēkā nāks klajā ar ziņojumu, kas būs sagatavots, balstoties uz pārskatītajiem nolīgumiem, un iespējamajiem ieteikumiem pārtraukt II nodaļas noteikumu piemērošanu vai grozīt tos.Regulas 6. pantā sīki noteikts, kā var atcelt atļauju, kas piešķirta atbilstīgi šai nodaļai. Var rasties vajadzība atcelt atļauju vienam vai vairākiem nolīgumiem ar konkrētu trešo valsti, ja šie nolīgumi ir pretrunā Savienības tiesību aktiem. Atļauju varētu atcelt arī tad, ja nolīgums pilnībā vai daļēji sakrīt ar spēkā esošu nolīgumu, ko Savienība noslēgusi ar šo trešo valsti, un ja konkrētā pārklāšanās nav aplūkota pēdējā minētajā nolīgumā. Kā piemēru var minēt scenāriju, kad Savienība ar kādu trešo valsti slēdz brīvās tirdzniecības nolīgumu, kurā iekļauti noteikumi par ieguldījumiem, un sešās dalībvalstīs ir spēkā nolīgums, kurā iekļauti līdzīgi noteikumi par ieguldījumiem. Ja nolīgumā, ko ES slēdz ar šo trešo valsti, nav paredzēts, ka seši minētie nolīgumi, ko dalībvalstis noslēgušas ar šo trešo valsti, tiks aizstāti, tad būtu jāpiemēro 6. pants. Komisija paralēli šim priekšlikumam pieņemtajā paziņojumā ir izklāstījusi savu viedokli par starptautisko ieguldījumu politiku, ko tā plāno īstenot, ieskaitot valstis, ar kurām tā sākotnēji iecerējusi apspriest nolīgumus par ieguldījumiem. Visbeidzot atļauju vienam vai vairākiem nolīgumiem varētu atcelt, ja nolīgums apdraud ar ieguldījumiem saistītos Savienības politikas virzienus, tostarp īpaši kopējo tirdzniecības politiku (piem., gadījumos, kad šādu nolīgumu dēļ trešā valsts nevēlas vest sarunas ar Savienību), vai ja viena gada laikā pēc Komisijas ieteikuma iesniegšanas atbilstīgi Līguma 218. panta 3. punktam Padome nav pieņēmusi lēmumu par atļauju sākt sarunas par ieguldījumiem. Regulas 6. pants paredz apspriešanos starp Komisiju un attiecīgo(-ajām) dalībvalsti(-īm), tās gaitā novēršot problēmas, kuru dēļ atļauju var atcelt.Regulas III nodaļa paredz grozījumu izdarīšanu spēkā esošajos nolīgumos un jaunu nolīgumu slēgšanu. Ierosinātie procedūras noteikumi ir aizgūti no procedūras īstenošanas mehānisma, kas izveidots ar 2009. gada 13. jūlija Regulu Nr. 662/2009, ar ko izveido procedūru sarunu risināšanai un nolīgumu noslēgšanai starp dalībvalstīm un trešām valstīm par konkrētiem jautājumiem saistībā ar tiesību aktiem, kas piemērojami līgumiskām un ārpuslīgumiskām saistībām, un 2009. gada 7. jūlija Regulu Nr. 664/2009, ar ko izveido procedūru sarunu risināšanai un divpusēju nolīgumu noslēgšanai starp dalībvalstīm un trešām valstīm par jurisdikciju, spriedumu un lēmumu atzīšanu un izpildi laulības lietās, lietās par vecāku atbildību un uzturēšanas saistību lietās, un tiesību aktiem, kas piemērojami uzturēšanas saistību lietās [3].Regulas 7. pants paredz vispārējo regulējumu, saskaņā ar kuru dalībvalstis var slēgt divpusējus ieguldījumu nolīgumus vai izdarīt tajos grozījumus.Regulas 8. pants nosaka, ka dalībvalstij jāpaziņo Komisijai nodoms grozīt spēkā esošu divpusējo nolīgumu vai slēgt jaunu divpusējo nolīgumu ar trešo valsti. Dalībvalstīm jānodrošina visa attiecīgā dokumentācija saistībā ar nolīguma apspriešanu vai atkārtotu apspriešanu, kuru atkarībā no konfidencialitātes prasībām var darīt pieejamu citām dalībvalstīm un Eiropas Parlamentam.Regulas 9. pantā sīki izklāstīts pamatojums, kādu iemeslu dēļ Komisija neatļauj dalībvalstīm sākt oficiālas sarunas, tostarp īpaši tas, ka atsevišķas dalībvalsts iniciatīva varētu graut ES sarunu vai ES politikas mērķus. Komisija var izvirzīt prasību, lai dalībvalsts, apspriežot nolīgumu, tajā iekļautu attiecīgas klauzulas, piemēram, a) par nolīguma izbeigšanu, ja vēlāk par to pašu jautājumu tiek noslēgts cits nolīgums starp Savienību vai Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un to pašu trešo valsti, no otras puses, (piemēram, denonsēšanas vai aizstāšanas klauzulas, kā noteikts Regulas (EK) Nr. 662/2009 5. pantā); b) pārnešanas noteikumus vai c) vislielākās labvēlības režīmu ar mērķi nodrošināt vienlīdzīgu attieksmi pret visiem ES ieguldītājiem attiecīgajā trešajā valstī.Saskaņā ar regulas 10. pantu dalībvalstīm Komisija pastāvīgi jāinformē par nolīgumu apspriešanu (atkārtotu apspriešanu), kuru tām atļauts veikt. Turklāt, lai nodrošinātu pilnīgu pārredzamību un atbilstību Savienības ieguldījumu politikai, Komisija var pieprasīt, lai tai novērotājas statusā atļauj piedalīties dalībvalsts un trešās valsts sarunās par ieguldījumiem.Regulas 11. pantā ir noteikts, kā notiek nolīguma apspriešanas pabeigšana, un procedūra un nosacījumi, kuri dalībvalstīm jāievēro, lai tām būtu atļauts parakstīt un slēgt nolīgumu. Pēc tam, kad saņemts paziņojums par nolīgumu, kurš pirms nolīguma parakstīšanas jāiesniedz Komisijā, tā izvērtē, vai nolīgums nerada traucējumus notiekošās vai turpmāk paredzētās ES sarunās ieguldījumu jomā un vai tas nav pretrunā ES tiesību aktos, tostarp LESD IV sadaļas 4. nodaļas trešajā daļā, paredzētajām saistībām.Regulas 12. pants paredz pārskatīt atļauju, ko var piešķirt atbilstīgi šīs regulas III nodaļai. Pārskatot atļauto sarunu un nolīgumu kvantitatīvos un kvalitatīvos aspektus, Komisija izvērtēs, vai ir lietderīgi turpināt III nodaļas noteikumu piemērošanu. Ziņojums un iespējamais ieteikums pārtraukt šīs nodaļas noteikumu piemērošanu vai grozīt tos, tiks iesniegti ne vēlāk kā piecus gadus pēc regulas stāšanās spēkā.Regulas IV nodaļā ir izklāstītas konkrētas prasības, kas dalībvalstīm jāievēro saistībā ar nolīgumiem, uz kuriem attiecas šī regula.Saskaņā ar regulas 13. pantu dalībvalstīm jāsniedz informācija par sanāksmēm, kuras notiek saistībā ar attiecīgajiem nolīgumiem. Dalībvalstīm arī jāinformē Komisija par visiem strīdu izšķiršanas pieprasījumiem, kas pret tām iesniegti saistībā ar attiecīgajiem nolīgumiem, tiklīdz tām kļūst zināmi šādi pieprasījumi, un jāsadarbojas ar Komisiju attiecībā uz strīda izšķiršanas sākšanu, ko tām ļaus ierosināt pret kādu citu trešo valstu, kura ir šāda nolīguma puse, vai par nolīgumā paredzēto apspriešanās mehānismu.Regulas 14. pants nosaka, ka dalībvalstis var norādīt, vai informācija, ko tās sniedz saskaņā ar 8. un 11. pantu, ir uzskatāma par konfidenciālu un vai to drīkst darīt zināmu citām dalībvalstīm.Regulas 15. pants paredz izveidot jaunu komiteju, kura palīdzēs Komisijai pārvaldīt regulu, un tajā izklāstīta procedūra, atbilstoši kurai šī komiteja darbosies. Šo noteikumu var pārskatīt, lai tas atbilstu turpmākajam regulējumam, kas tiks pieņemts saskaņā ar LESD 291. pantu par Komisijas īstenošanas pilnvaru izpildes kontroli[4]. Ja šeit ietvertais priekšlikums tiks pieņemts pirms dienas, kad būs stājusies spēkā regula par Komisijas īstenošanas pilnvaru izpildes kontroli, Komisija paredz, ka tas tiks automātiski atjaunināts, lai atbilstu regulai, kas pieņemta atbilstīgi 291. pantam, ievērojot minētā priekšlikuma darbību[5].Regulas 16. pants nosaka, ka tā stājas spēkā 20 dienu laikā pēc tās publicēšanas dienas, tādējādi regulas II nodaļa attiecas uz nolīgumiem, kas ir spēkā pirms minētās dienas.4. IETEKME UZ BUDŽETUPriekšlikums neietekmē ES budžetu.2010/0197 (COD)PriekšlikumsEIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA,ar ko nosaka pārejas pasākumus divpusējiem ieguldījumu nolīgumiem starp dalībvalstīm un trešām valstīmEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 2. punktu,ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,tā kā:(1) Pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā tiešie ārvalstu ieguldījumi pieskaitāmi jautājumiem, kuri ietilpst kopējās tirdzniecības politikas jomā. Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (turpmāk “Līgums”) 3. panta 1. punkta e) apakšpunktu Savienībai ir ekskluzīva kompetence attiecībā uz kopējo tirdzniecības politiku. Tādējādi tikai Savienība drīkst veikt likumdošanas funkciju un pieņemt juridiski saistošus aktus minētajā jomā. Dalībvalstis to var darīt vienīgi tad, ja saskaņā ar Līguma 2. panta 1. punktu tām šādas pilnvaras ir piešķīrusi Savienība.(2) Turklāt Līguma IV sadaļas 4. nodaļas trešajā daļā ir izklāstīti vispārējie noteikumi par kapitāla, tostarp par ieguldījumu kapitāla, apriti starp dalībvalstīm un trešām valstīm. Starptautiskie nolīgumi, kas saistīti ar ārvalstu ieguldījumiem un kurus noslēgušas dalībvalstis, var ietekmēt minētos noteikumus.(3) Stājoties spēkā Lisabonas līgumam, Savienības dalībvalstis atstāja spēkā ļoti daudzus divpusējos ieguldījumu nolīgumus, kas bija noslēgti ar trešām valstīm. Līgumā nav skaidri paredzēti pārejas noteikumi šādiem nolīgumiem, uz kuriem tagad attiecas Savienības ekskluzīvā kompetence. Turklāt dažos šādos nolīgumos var būt noteikumi, kas ietekmē Līguma IV sadaļas 4. nodaļas trešajā daļā izklāstītos kopējos noteikumus par kapitāla apriti.(4) Lai gan saskaņā ar starptautiskajām publiskajām tiesībām divpusējie nolīgumi paliek saistoši dalībvalstīm un nākotnē tie tiks pakāpeniski aizstāti ar Savienības nolīgumiem par šo pašu nolīguma priekšmetu, jāparedz, kā tiks atbilstoši pārvaldīti nosacījumi, kas jāievēro, lai nolīgumi turpmāk darbotos, un to saistība ar Savienības ieguldījumu politikas virzieniem, tostarp īpaši ar kopējo tirdzniecības politiku. Savienībai īstenojot savu kompetenci, minētā saistība tiks izvērsta turpmāk.(5) ES ieguldītāju, to trešās valstīs veiktu ieguldījumu un to dalībvalstu interesēs, kuras uzņem ārvalstu ieguldītājus un ieguldījumus, jāatstāj spēkā divpusējie nolīgumi, kuros ir skaidri noteikti un garantēti nosacījumi attiecībā uz ieguldījumiem.(6) Šajā regulā ir izklāstīti nosacījumi, kuri dalībvalstīm jāievēro, lai tām tiktu atļauts atstāt spēkā starptautiskus nolīgumus saistībā ar ieguldījumiem vai ļaut, lai šādi nolīgumi stājas spēkā.(7) Šajā regulā ir izklāstīti nosacījumi, kuri dalībvalstīm jāievēro, lai tās būtu tiesīgas grozīt starptautiskus nolīgumus saistībā ar ieguldījumiem vai noslēgt tos.(8) Atļauju atstāt spēkā, grozīt vai slēgt nolīgumus, uz kuriem attiecas šī regula, piešķir jomā, kurā Savienībai ir ekskluzīva kompetence, tāpēc tā jāuzskata par ārkārtas pasākumu. Šāda atļauja neattiecas uz gadījumiem, kad piemēro Līguma 258. pantu, jo dalībvalstis nav izpildījušas līgumos paredzētos pienākumus, izņemot pienākumus attiecībā uz nesaderībām, kas izriet no Savienības un tās dalībvalstu savstarpējā kompetenču sadalījuma.(9) Dalībvalstīm jāveic[6] vajadzīgie pasākumi, lai novērstu nesaderības ar Savienības tiesību aktiem, ja tādas pastāv, kuras izriet no divpusējiem ieguldījumu līgumiem, kas noslēgti starp dalībvalstīm un trešām valstīm.(10) Komisijai jāspēj atcelt atļauju, ja nolīgums ir pretrunā Savienības tiesību aktiem, izņemot nesaderības, kas izriet no Savienības un tās dalībvalstu savstarpējā kompetenču sadalījuma. Atļauju var atcelt arī tad, ja kādā spēkā esošā nolīgumā, ko Savienība noslēgusi ar kādu trešo valsti, ir iekļauti ieguldījumu noteikumi, kas līdzīgi dalībvalsts nolīgumā iekļautajiem. Lai nodrošinātu, ka dalībvalstu nolīgumi neapdraud ar ieguldījumiem saistīto Savienības politikas virzienu, tostarp īpaši autonomu kopējās tirdzniecības politikas pasākumu, izstrādi un īstenošanu, atļauju var atcelt. Visbeidzot, ja viena gada laikā kopš Komisijas ieteikuma iesniegšanas atbilstīgi Līguma 218. panta 3. punktam Padome nav pieņēmusi lēmumu par atļauju sākt sarunas par ieguldījumiem, pastāv iespēja atļauju atcelt.(11) Atļauja grozīt šajā regulā paredzētos nolīgumus vai noslēgt tos galvenokārt ļauj dalībvalstīm novērst šajā regulā aplūkotās nesaderības starp dalībvalstu starptautiskajiem nolīgumiem saistībā ar ieguldījumiem un Savienības tiesību aktiem, izņemot nesaderības, kas izriet no Savienības un tās dalībvalstu savstarpējā kompetenču sadalījuma.(12) Komisijai ne vēlāk kā piecus gadus pēc šīs regulas stāšanās spēkā jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojums par šīs regulas II un III nodaļas piemērošanu. Minētajā ziņojumā cita starpā jāizvērtē, vai ir nepieciešama turpmāka šo nodaļu piemērošana. Ja ziņojumā ieteikts pārtraukt minēto nodaļu noteikumu piemērošanu vai ierosināts tos grozīt, tam jāpievieno attiecīgs tiesību akta priekšlikums. Saskaņā ar starptautiskajām publiskajām tiesībām divpusējie nolīgumi, kurus dalībvalstis noslēgušas ar trešām valstīm, paliek saistoši pusēm, ja vien tie netiek aizstāti ar Savienības nolīgumu par ieguldījumiem vai kā citādi netiek pārtraukta to darbība.(13) Nolīgumi, kas atļauti saskaņā ar šo regulu, vai atļauja sākt sarunas par spēkā esoša divpusēja nolīguma grozīšanu vai jauna divpusēja nolīguma slēgšanu ar trešo valsti nekādā gadījumā nedrīkst radīt šķēršļus ar ieguldījumiem saistīto Savienības politikas virzienu, īpaši kopējās tirdzniecības politikas, īstenošanai.(14) Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai būtu jānodrošina, ka ar visu informāciju, kas noteikta kā konfidenciāla, rīkojas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulu (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem[7].(15) Jānosaka, ka šī regula neattiecas uz nolīgumiem starp dalībvalstīm saistībā ar ieguldījumiem.(16) Ir jāparedz daži pasākumi, lai nodrošinātu, ka nolīgumi, kas atstāti spēkā saskaņā ar šo regulu, joprojām ir spēkā arī attiecībā uz strīdu izšķiršanu, vienlaikus ievērojot Savienības ekskluzīvo kompetenci.(17) Šīs regulas īstenošanai vajadzīgie pasākumi jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību[8],IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.I NODAĻADarbības joma1. pantsPriekšmets un darbības jomaAr šo regulu ir izstrādāti noteikumi, nosacījumi un kārtība, kas dalībvalstīm jāievēro, lai tām atļautu atstāt spēkā, grozīt vai noslēgt divpusējus nolīgumus ar trešām valstīm saistībā ar ieguldījumiem.II NODAĻAAtļauja atstāt spēkā esošos nolīgumus2. pantsPaziņojums KomisijaiTrīsdesmit dienu laikā pēc šīs regulas stāšanās spēkā dalībvalstis attiecībā uz visiem divpusējiem nolīgumiem saistībā ar ieguldījumiem, ko tās noslēgušas ar trešām valstīm pirms šīs regulas stāšanās spēkā, paziņo Komisijai, ka tās vēlas tos atstāt spēkā vai ļaut, lai tie stājas spēkā, atbilstoši šai nodaļai. Paziņojumam pievieno šādu divpusēju nolīgumu kopiju.3. pantsAtļauja atstāt spēkā esošos nolīgumusNeatkarīgi no Savienības kompetencēm ieguldījumu jomā un neskarot citus Savienības tiesību aktos noteiktos dalībvalstu pienākumus, dalībvalstīm saskaņā ar Līguma 2. panta 1. punktu ir atļauts atstāt spēkā divpusējos nolīgumus saistībā ar ieguldījumiem, par kuriem paziņots saskaņā ar šīs regulas 2. pantu.4. pantsPublicēšana1. Komisija reizi divpadsmit mēnešos publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī atbilstīgi 2. pantam vai 11. panta 7. pantam paziņoto nolīgumu sarakstu.2. Pirmo reizi 1. punktā minēto nolīgumu sarakstu publicē ne vēlāk kā trīs mēnešu laikā pēc termiņa, kas saskaņā ar 2. pantu noteikts saistībā ar paziņojumiem.5. pantsPārskatīšana1. Komisija pārskata nolīgumus, par kuriem paziņots atbilstīgi 2. pantam, īpaši novērtējot, vai nolīgumi:a) nav pretrunā Savienības tiesību aktiem, izņemot nesaderības, kas izriet no Savienības un tās dalībvalstu savstarpējā kompetenču sadalījuma, vaib) pilnībā vai daļēji nesakrīt ar kādu spēkā esošu nolīgumu, ko Savienība noslēgusi ar minēto trešo valsti, un šī konkrētā pārklāšanās nav aplūkota pēdējā minētajā nolīgumā, vaic) nerada šķēršļus ar ieguldījumiem saistīto Savienības politikas virzienu, tostarp īpaši kopējās tirdzniecības politikas, izstrādei un īstenošanai.2. Lai atvieglotu 1. punktā minēto pārskatīšanu, apspriešanās starp Komisiju un paziņotāju dalībvalsti var notikt pēc dalībvalsts pieprasījuma vai pēc Komisijas ierosinājuma.3. Komisija ne vēlāk kā piecus gadus pēc šīs regulas stāšanās spēkā iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs nodaļas piemērošanu, kurā tiek vēlreiz izskatīta vajadzība turpmāk piemērot šo nodaļu, balstoties uz 1. punktā minēto pārskatīšanu.4. Ja 3. punktā minētajā ziņojumā ir ieteikums pārtraukt šīs nodaļas noteikumu piemērošanu vai grozīt tos, tam pievieno attiecīgu tiesību akta priekšlikumu.6. pantsAtļaujas atcelšana1. Regulas 3. pantā paredzēto atļauju var atcelt, ja:a) nolīgums ir pretrunā Savienības tiesību aktiem, izņemot nesaderības, kas izriet no Savienības un tās dalībvalstu savstarpējā kompetenču sadalījuma, vaib) nolīgums pilnībā vai daļēji sakrīt ar kādu spēkā esošu nolīgumu, ko Savienība noslēgusi ar minēto trešo valsti, un šī konkrētā pārklāšanās nav aplūkota pēdējā minētajā nolīgumā, vai,c) nolīgums rada šķēršļus ar ieguldījumiem saistīto Savienības politikas virzienu, tostarp īpaši kopējās tirdzniecības politikas, izstrādei un īstenošanai, vaid) viena gada laikā no Komisijas ieteikuma iesniegšanas atbilstīgi Līguma 218. panta 3. punktam Padome nav pieņēmusi lēmumu par atļauju sākt sarunas par nolīgumu, kurš pilnībā vai daļēji sakrīt ar atbilstīgi 2. pantam paziņoto nolīgumu.2. Ja Komisija uzskata, ka ir pamats atcelt 3. pantā paredzēto atļauju, tā attiecīgajai dalībvalstij sniedz pamatotu atzinumu par pasākumiem, kas jāveic, lai izpildītu 1. punkta prasības. Komisija un attiecīgā dalībvalsts apspriežas.3. Ja jautājumu neizdodas atrisināt 2. pantā minētajās apspriedēs, Komisija atceļ atļauju attiecīgajam nolīgumam. Komisija pieņem lēmumu par atļaujas atcelšanu saskaņā ar 15. panta 2. punktā minēto procedūru. Tajā iekļauj prasību, ka dalībvalstis atbilstoši rīkojas un vajadzības gadījumā izbeidz attiecīgā nolīguma darbību.4. Ja atļauja tiek atcelta, Komisija nolīgumu svītro no 4. pantā minētā saraksta.III NODAĻAAtļauja grozīt vai slēgt nolīgumus7. pantsAtļauja grozīt vai slēgt nolīgumusIevērojot 8.–12. panta nosacījumus, dalībvalstij atļauj sākt sarunas ar trešo valsti, lai grozītu spēkā esošu nolīgumu vai noslēgtu jaunu nolīgumu saistībā ar ieguldījumiem.8. pantsPaziņojums Komisijai1. Ja dalībvalsts plāno sākt sarunas ar trešo valsti, lai grozītu spēkā esošu nolīgumu vai noslēgtu jaunu nolīgumu saistībā ar ieguldījumiem, tā savu nodomu rakstiski paziņo Komisijai.2. Paziņojumā ietver attiecīgo dokumentāciju un norādi uz noteikumiem, kuri tiks aplūkoti sarunās, sarunu mērķus un visu pārējo būtisko informāciju. Ja tiek grozīts spēkā esošs nolīgums, paziņojumā norāda noteikumus, kuri tiks pārskatīti.3. Paziņojumu un pēc pieprasījuma arī tam pievienoto dokumentāciju Komisija dara pieejamu citām dalībvalstīm, ievērojot 14. pantā noteiktās konfidencialitātes prasības.4. Šā panta 1. punktā minēto paziņojumu nosūta vismaz piecu kalendāro mēnešu laikā pirms oficiālu sarunu sākšanas ar attiecīgo trešo valsti.5. Ja dalībvalsts nosūtītā informācija nav pietiekama, lai atļautu sākt oficiālas sarunas saskaņā ar 9. pantu, Komisija var pieprasīt papildu informāciju.9. pantsAtļauja sākt oficiālas sarunas1. Komisija atļauj sākt oficiālas sarunas, izņemot gadījumus, kad tā secina, ka sarunu sākšana:a) ir pretrunā Savienības tiesību aktiem, izņemot nesaderības, kas izriet no Savienības un tās dalībvalstu savstarpējā kompetenču sadalījuma, vaib) apdraud mērķus sarunās, kuras notiek vai noteikti notiks starp Savienību un attiecīgo trešo valsti, vaic) rada šķēršļus ar ieguldījumiem saistīto Savienības politikas virzienu, tostarp īpaši kopējās tirdzniecības politikas, izstrādei un īstenošanai.2. Komisija saskaņā ar 1. punktā minēto atļauju var pieprasīt, lai dalībvalsts šādās sarunās iekļautu visas attiecīgās klauzulas.3. Lēmumus par 1. punktā minēto atļauju pieņem saskaņā ar 15. panta 2. punktā minēto procedūru. Komisija pieņem lēmumu 90 dienu laikā pēc 8. pantā minētā paziņojuma saņemšanas. Ja lēmuma pieņemšanai ir vajadzīga papildu informācija, 90 dienu laika posmu skaita no dienas, kad saņemta papildu informācija.10. pantsKomisijas dalība sarunāsKomisiju pastāvīgi informē par paveikto un par rezultātiem dažādos sarunu posmos, un tā var pieprasīt piedalīties dalībvalsts un trešā valsts sarunās par ieguldījumiem.11. pantsAtļauja parakstīt un noslēgt nolīgumu1. Pirms parakstīt nolīgumu, attiecīgā dalībvalsts paziņo Komisijai sarunu iznākumu un nosūta tai nolīguma tekstu.2. Šā panta 1. punktā paredzētais paziņošanas pienākums attiecas uz nolīgumiem, kuri tika apspriesti pirms šīs regulas stāšanās spēkā, bet kuri netika noslēgti un tāpēc uz tiem neattiecas 2. pantā paredzētais paziņošanas pienākums.3. Saņemot paziņojumu, Komisija izvērtē, vai panāktais nolīgums:a) nav pretrunā Savienības tiesību aktiem, izņemot nesaderības, kas izriet no Savienības un tās dalībvalstu savstarpējā kompetenču sadalījuma, vaib) neapdraud mērķus sarunās, kuras notiek vai noteikti notiks starp Savienību un attiecīgo trešo valsti, vaic) nerada šķēršļus ar ieguldījumiem saistīto Savienības politikas virzienu, tostarp īpaši kopējās tirdzniecības politikas, izstrādei un īstenošanai, vaid) attiecīgos gadījumos nav pretrunā 9. panta 2. punktam.4. Ja Komisija uzskata, ka sarunu rezultātā ir panākts nolīgums, kas neatbilst 3. punkta prasībām, dalībvalstij neatļauj parakstīt un noslēgt nolīgumu.5. Ja Komisija uzskata, ka sarunu rezultātā ir panākts nolīgums, kas atbilst 3. punkta prasībām, dalībvalstij atļauj parakstīt un noslēgt nolīgumu.6. Lēmumus saistībā ar 4. un 5. punktu pieņem saskaņā ar 15. panta 2. punktā minēto procedūru. Komisija pieņem lēmumu 90 dienu laikā pēc 1. un 2. punktā minēto paziņojumu saņemšanas. Ja lēmuma pieņemšanai ir vajadzīga papildu informācija, 90 dienu laika posmu skaita no dienas, kad saņemta papildu informācija.7. Ja atļauja ir piešķirta saskaņā ar 5. punktu, attiecīgā dalībvalsts paziņo Komisijai par nolīguma noslēgšanu un tā stāšanos spēkā.12. pantsPārskatīšana1. Komisija ne vēlāk kā piecus gadus pēc šīs regulas stāšanās spēkā iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs nodaļas piemērošanu, kurā tiek vēlreiz izskatīta vajadzība turpmāk piemērot šo nodaļu.2. Šā panta 1. punktā minētajā ziņojumā iekļauj pārskatu par atļaujām, kuras pieprasītas un piešķirtas atbilstoši šai nodaļai.3. Ja 1. punktā minētajā ziņojumā ir ieteikums pārtraukt šīs nodaļas piemērošanu vai grozīt tās noteikumus, tam pievieno attiecīgu tiesību akta priekšlikumu.IV NODAĻANobeiguma noteikumi13. pantsDalībvalstu rīcība saistībā ar nolīgumiem ar trešo valsti1. Saistībā ar visiem nolīgumiem, kuri ietilpst šīs regulas darbības jomā, attiecīgā dalībvalsts nekavējoties informē Komisiju par visām sanāksmēm, kuras notiek atbilstīgi nolīguma noteikumiem. Komisijai paziņo dienas kārtību un visu būtisko informāciju, kas ļauj izprast apspriežamos jautājumus. Komisija attiecīgajai dalībvalstij var pieprasīt papildu informāciju. Ja apspriežamais jautājums var ietekmēt ar ieguldījumiem saistīto Savienības politikas virzienu, tostarp īpaši kopējās tirdzniecības politikas, īstenošanu, Komisija var pieprasīt, lai attiecīgā dalībvalsts ieņem konkrētu nostāju.2. Saistībā ar visiem nolīgumiem, kuri ietilpst šīs regulas darbības jomā, attiecīgā dalībvalsts nekavējoties informē Komisiju par visiem apsvērumiem, kas tai darīti zināmi, par to, ka konkrētais pasākums nav saderīgs ar nolīgumu. Dalībvalsts arī nekavējoties informē Komisiju par visiem pieprasījumiem attiecībā uz strīdu izšķiršanu, kas iesniegti atbilstoši nolīgumam, tiklīdz konkrētajai dalībvalstij kļūst zināms šāds pieprasījums. Dalībvalsts un Komisija pilnībā sadarbojas un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu efektīvu aizsardzību, kas vajadzības gadījumā var ietvert arī Komisijas dalību procedūrā.3. Pirms iedarbināt visus attiecīgos nolīgumā paredzētos strīdu izšķiršanas mehānismus, attiecīgā dalībvalsts saistībā ar visiem nolīgumiem, kuri ietilpst šīs regulas darbības jomā, cenšas panākt vienošanos ar Komisiju un, ja Komisija to pieprasa, iedarbina šādus mehānismus. Šādiem mehānismiem pieskaitāma apspriešanās ar otru nolīguma pusi un nolīgumā paredzētajos gadījumos – strīda izšķiršana. Dalībvalsts un Komisija pilnībā sadarbojas, īstenojot ar attiecīgajiem mehānismiem noteiktās procedūras, kas vajadzības gadījumā ietver arī Komisijas dalību attiecīgajās procedūrās.14. pantsKonfidencialitāteDalībvalstis, saskaņā ar šīs regulas 8. un 11. pantu paziņojot Komisijai par sarunām un to iznākumu, var norādīt, vai sniegtā informācija uzskatāma par konfidenciālu vai arī to drīkst darīt zināmu citām dalībvalstīm.15. pantsKomiteja1. Lai uzraudzītu ar starptautisko ieguldījumu nolīgumiem saistītos pārejas pasākumus, Komisijai palīdz padomdevēja komiteja.2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 3. un 7. pantu.16. pantsStāšanās spēkāŠī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē, [..]Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā —priekšsēdētājs priekšsēdētājs [1] Padomes 1961. gada 9. oktobra lēmums par to tirdzniecības nolīgumu darbības termiņa standartizāciju, kas noslēgti ar trešām valstīm, un Padomes 1969. gada 16. decembra lēmums par pakāpenisku to nolīgumu standartizāciju, kas skar tirdzniecības attiecības starp dalībvalstīm un trešām valstīm, un par Kopienas nolīgumu apspriešanu.[2] Jaunāko judikatūru skatīt 2009. gada 3. marta spriedumos lietās C-205/06 un C-249/06 un 2009. gada 19. novembra spriedumā lietā C-118/07, kuros Eiropas Savienības Tiesa konstatēja, ka konkrēti noteikumi divpusējos ieguldījumu līgumos, kurus bija noslēgusi Austrija, Zviedrija un Somija, nebija saderīgi ar EK līgumu un ka attiecīgās dalībvalstis nebija veikušas vajadzīgos pasākumus, lai šādas nesaderības novērstu. Šādas vai līdzīgas klauzulas atrodamas arī citos divpusējos ieguldījumu nolīgumos, kas noslēgti pirms vai pēc iestāšanās Savienībā. Tiesa savos spriedumos ir aicinājusi Komisiju uzņemties starpnieka lomu šajos jautājumos.[3] OV L 200/52, 31.7.2009., 25. un 46. lpp.[4] Skatīt priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko nosaka normas un vispārīgos principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kas attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru piemērošanu, COM(2010) 83, galīgā redakcija, 9.3.2010.[5] Sk. iepriekš minētā Komisijas priekšlikuma 10. pantu.[6] Attiecībā uz jaunāko judikatūru skatīt Eiropas Savienības Tiesas spriedumus lietā C-205/06 Komisija pret Austriju , lietā C-249/06 Komisija pret Zviedriju un lietā C-118/07 Komisija pret Somiju .[7] OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp.[8] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.