               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 27.3.2020
            COM(2020) 140 final
            2020/0050(BUD)
            Priekšlikums
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
            ar ko Lēmumu (ES) 2020/265 groza attiecībā uz to summu korekcijām, kas izmantotas no elastības instrumenta 2020. gadam un paredzētas migrācijai, bēgļu pieplūdumam un drošības apdraudējumiem, tūlītējiem pasākumiem saistībā ar Covid-19 uzliesmojumu un Eiropas Prokuratūras līdzekļu palielināšanai

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

                  Eiropas Parlaments un Padome 2019. gada 27. novembrī nolēma izmantot elastības instrumentu 778,1 miljona EUR apmērā 3. izdevumu kategorijai Drošība un pilsonība, kā to ierosinājusi Komisija.

               Komisija šodien iesniedz budžeta grozījuma Nr. 1/2020
                  1
                projektu (BGP), kas cita starpā ietver saistību apropriāciju līmeņa vispārēju palielinājumu 3. izdevumu kategorijā 423,3 miljonu EUR apmērā, lai apmierinātu vajadzības, kas izriet no pieaugošā migrācijas spiediena Grieķijā, finansētu tūlītējus pasākumus, kas vajadzīgi saistībā ar Covid-19 uzliesmojumu, un segtu Eiropas Prokuratūras budžeta palielinājumu.

               Saskaņā ar 14. pantu Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam
                  2
               , šajā BGP ir ierosināts izmantot vispārējo rezervi saistībām (GMC), kas ir atlikusi pieejama no 2018. gada, palielinājumam, kas saistīts ar migrāciju (350 miljoni EUR). Lai segtu atlikušo palielinājuma daļu, kas neietilpst vispārējās rezerves saistībām darbības jomā (73,3 miljoni EUR), ir nepieciešama elastības instrumenta papildu izmantošana.

               Tāpēc šis priekšlikums ir pievienots budžeta grozījuma Nr. 1/2020 projektam, lai attiecīgi palielinātu no elastības instrumenta izmantotās summas un paplašinātu izmantošanas mērķi.

               Elastības instrumenta pielāgotā izmantošana 3. izdevumu kategorijai sasniegs 851,4 miljonus EUR (no 778,1 miljona EUR).

               Ar šo ierosināto lēmumu par līdzekļu izmantošanu tiks grozīts 2019. gada 27. novembra Lēmums (ES) 2020/265
                  3
               .

               Indikatīvās maksājumu apropriācijas, kas atbilst atjauninātajai elastības instrumenta izmantošanai, ir izklāstītas turpmākajā tabulā:

               (miljonos EUR, pašreizējās cenās)

                        Gads

                        Maksājumu apropriācijas, kas saistītas ar elastības instrumenta izmantošanu 2020. gadā

                        2020. g.

                        450,7

                        2021. g.

                        342,2

                        2022. g.

                        42,4

                        2023. g.

                        16,1

                        Kopā

                        851,4

               2020/0050 (BUD)

               Priekšlikums

               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS

               ar ko Lēmumu (ES) 2020/265 groza attiecībā uz to summu korekcijām, kas izmantotas no elastības instrumenta 2020. gadam un paredzētas migrācijai, bēgļu pieplūdumam un drošības apdraudējumiem, tūlītējiem pasākumiem saistībā ar Covid-19 uzliesmojumu un Eiropas Prokuratūras līdzekļu palielināšanai

               EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  4
                un jo īpaši tā 12. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               1.Elastības instruments ir paredzēts tam, lai finansētu skaidri noteiktus izdevumus, kurus nebūtu iespējams finansēt, nepārsniedzot vienai vai vairākām citām Eiropas Savienības vispārējā budžeta izdevumu kategorijām noteiktos maksimālos apjomus.

               2.Kā noteikts Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013
                  5
                11. pantā, elastības instrumentam pieejamais ikgadējais maksimālais apjoms ir 600 000 000 EUR (2011. gada cenās), kuru attiecīgā gadījumā papildina dzēstās summas, ko dara pieejamas saskaņā ar minētā panta 1. punkta otro daļu.

               3.Eiropas Parlaments un Padome 2019. gada 27. novembrī pieņēma Lēmumu (ES) 2020/265
                  6
               , ar ko elastības instrumentu izmanto, lai nodrošinātu summu 778 074 489 EUR apmērā saistību apropriācijās 3. izdevumu kategorijā (Drošība un pilsonība) 2020. finanšu gadam, lai finansētu pasākumus migrācijas, bēgļu un drošības jomā.

               4.Budžeta grozījuma Nr. 1/2020
                  7
                projektā ir iekļauts saistību apropriāciju palielinājums 3. izdevumu kategorijā 423,3 miljonu EUR apmērā. No tiem 350,0 miljonus EUR papildu izdevumiem migrācijas spiediena novēršanai Grieķijā sedz, izmantojot vispārējo rezervi saistībām, kas noteikta Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 14. pantā. Atlikusī summa 73,3 miljonu EUR apmērā nav iekļauta vispārējās rezerves saistībām darbības jomā, un tādēļ ir papildus jāizmanto elastības instruments 2020. gadam. Ir jāpielāgo arī indikatīvais maksājumu profils.

               5.Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Lēmums (ES) 2020/265.

               6.Šī elastības instrumenta izmantošana būtu jāpieņem vienlaikus ar 2020. gada budžeta grozījumu, jo elastības instrumenta izmantošana ļauj finansēt dažas darbības, pārsniedzot daudzgadu finanšu shēmā noteikto maksimālo apjomu. Lai nodrošinātu saskaņotību ar minēto 2020. gada budžeta grozījumu, šim lēmumam būtu jāstājas spēkā tā publicēšanas dienā,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Lēmuma (ES) 2020/265 1. pantu groza šādi.

               Panta 1. punkta pirmajā daļā “778 074 489 EUR” aizstāj ar “851 374 489 EUR” un otro daļu aizstāj ar šādu: “Šā punkta pirmajā daļā minēto summu izmanto, lai finansētu pasākumus nolūkā risināt pašreizējās problēmas, ko rada migrācija, bēgļu pieplūdums un drošības apdraudējumi, kā arī pašreizējā sanitārā krīze Eiropas Savienībā, ko izraisījis Covid-19 uzliesmojums, un Eiropas Prokuratūras pieaugošās vajadzības.”.

               Panta 2. punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunktu aizstāj ar šādiem:

               “a)
                     450 702 108 EUR 2020. gadā;

               b)
                     342 205 134 EUR 2021. gadā;”.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               Briselē,

                  Eiropas Parlamenta vārdā –
                        Padomes vārdā –

                  Priekšsēdētājs
                        Priekšsēdētājs

                     (1)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.

                     (2)

                        OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.

                     (3)

                        OV L 58, 27.2.2020., 51. lpp.

                     (4)

                        OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (5)

                        Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.).

                     (6)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2020/265 (2019. gada 27. novembris) par to, lai izmantotu elastības instrumentu nolūkā finansēt steidzamus budžeta pasākumus, lai risinātu migrācijas, bēgļu pieplūduma un drošības apdraudējumu radītās pašreizējās problēmas (OV L 058, 27.2.2020., 51. lpp.).

                     (7)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 31.3.2020
            COM(2020) 117 final
            2020/0046(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Parīzes saprašanās memoranda par ostas valsts kontroli Ostas valsts kontroles komitejā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kura Savienības vārdā jāieņem Parīzes Saprašanās memoranda par ostas valsts kontroli Ostas valsts kontroles komitejā saistībā ar paredzēto tādu lēmumu pieņemšanu, kas vajadzīgi ES ostas valsts kontroles režīma pareizai darbībai, kā izklāstīts Direktīvā 2009/16/EK
                  1
               .

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1. Parīzes Saprašanās memorands par ostas valsts kontroli

               Parīzes Saprašanās memorandā (“Parīzes SM”) ir paredzēts starptautisks inspekcijas režīms, ko ārvalstu kuģiem citu valstu ostās veic ostas valsts kontroles inspektori nolūkā verificēt, vai uz kuģa esošā kapteiņa, virsnieku un apkalpes kompetence, kuģa un tā aprīkojuma stāvoklis atbilst starptautisko konvenciju prasībām un vai kuģa apkalpe ir nokomplektēta un kuģis tiek ekspluatēts saskaņā ar piemērojamām starptautiskajām tiesībām. Parīzes SM tika parakstīts 1982. gada 26. janvārī.

               Direktīva 2009/16/EK (ar grozījumiem) ietver Parīzes SM procedūras un instrumentus. Parīzes SM dalībnieces ir visas ES dalībvalstis, kurām ir jūras ostas
                  2
               , kā arī Kanāda, Krievija, Islande un Norvēģija. Eiropas Savienība nav Parīzes SM dalībniece.

               2.2. Parīzes SM Ostas valsts kontroles komitejas paredzētais akts

               Lai ostas valsts kontrole Savienībā darbotos, katru gadu Parīzes SM kontekstā ir jāpieņem vairāki lēmumi. Šie lēmumi tiek pieņemti vienprātīgi ikgadējā Ostas valsts kontroles komitejas (“OVKK”) sanāksmē, kas notiek katra gada maijā. Saskaņā ar Direktīvu 2009/16/EK lēmumi, ko pieņem Parīzes SM attiecīgā kompetentā struktūra, kļūst saistoši ES dalībvalstīm.

               3. NOSTĀJA, KAS JĀIEŅEM SAVIENĪBAS VĀRDĀ

               Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. panta 9. punktu nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem starptautiskās organizācijās, tādās kā Parīzes SM, ja tās ir tiesīgas pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, ir jāpieņem ar Padomes lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma.

               Padomes 2016. gada Lēmumā (ES) 2016/381
                  3
                ir izklāstīta nostāja, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem OVKK attiecībā uz 2016.–2019. gada laikposmu. Padomes lēmums tika izveidots saskaņā ar divpakāpju pieeju. Pašā lēmumā ir izklāstīti Savienības nostājas vadošie principi un orientējošie norādījumi vairākiem gadiem. Tos pielāgo katrai ikgadējai OVKK sanāksmei ar Komisijas neoficiāliem dokumentiem, kas jāapspriež Padomes Kuģniecības jautājumu darba grupā. Šā priekšlikuma mērķis ir noteikt Savienības nostāju OVKK attiecībā uz 2020.–2024. gada laikposmu.

               Attiecībā uz šo priekšlikumu paredzētā pieeja ir saistīta ar Parīzes SM lēmumu pieņemšanas procesa īpatnībām. Parīzes SM iekšējie noteikumi tās dalībniecēm un darba grupām, kam uzticēts izstrādāt vadlīnijas un instrukcijas, nosaka, ka visu dokumentu pēdējais iesniegšanas termiņš ir sešas nedēļas pirms OVKK sanāksmes. Tikai tajā brīdī visi dokumenti ir pieejami un Komisija var sākt savu analīzi nolūkā sagatavot priekšlikumu par saskaņotu Savienības nostāju saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu; šis priekšlikums pēc tam ir jāpieņem Padomei. Tā kā analīzei, Komisijas priekšlikuma sagatavošanai un tā pieņemšanai Padomē atvēlētais laiks ir īss, Savienības nostājas ikgadējās precizēšanas process ir izklāstīts 2. pielikumā.

               4.Juridiskais pamats

               4.1. Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1. Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               LESD 218. panta 9. punktu piemēro neatkarīgi no tā, vai Savienība ir attiecīgās struktūras dalībniece vai nolīguma puse
                  4
               .

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kam nav saistoša spēka saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  5
               .

               4.1.2. Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Parīzes SM ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu.

               Akts, ko Parīzes SM tiek aicināta pieņemt, ir akts ar juridiskām sekām. Paredzētais akts var būtiski ietekmēt ES tiesību aktu saturu, proti, Direktīvu 2009/16/EK par ostas valsts kontroli, jo Parīzes SM OVKK pieņem vairākus lēmumus; lai direktīva darbotos pareizi, tie ir jāpieņem katru gadu.

               Paredzētais akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu. Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2. Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1. Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens no tiem ir atzīstams par galveno, bet otram ir pakārtota nozīme, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2. Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz transportu. Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir 100. panta 2. punkts.

               4.3. Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 100. panta 2. punktam saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               2020/0046 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Parīzes saprašanās memoranda par ostas valsts kontroli Ostas valsts kontroles komitejā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Saprašanās memorands par ostas valsts kontroli (“Parīzes SM”) tika parakstīts 1982. gada 26. janvārī Parīzē un stājās spēkā 1982. gada 1. jūlijā. Saskaņā ar Parīzes SM 8.1. daļu grozījumus tajā var ierosināt ikviena jūras administrācija. Turklāt saskaņā ar Parīzes SM 7.1. daļas noteikumiem Ostas valsts kontroles komitejā (“OVKK”) ir pa vienam pārstāvim no katras jūras administrācijas un Komisijas, un tai ir 7.3. daļā noteiktās pilnvaras. Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem OVKK, jo Parīzes SM kompetentās struktūras pieņemtie lēmumi attiecas uz Savienības tiesisko regulējumu, proti, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/16/EK
                  6
               .

               (2)Direktīvā 2009/16/EK ir noteikts Savienības ostas valsts kontroles juridiskais režīms, kā arī pārformulēti un pastiprināti iepriekšējie ES tiesību akti, kuri šajā jomā ir ieviesti kopš 1995. gada. Savienības juridiskā režīma pamatā ir Parīzes Saprašanās memoranda par ostas valsts kontroli jau esošā struktūra – starptautiska organizācija, kas izveidota 1982. gadā. Attiecībā uz dalībvalstīm Direktīva 2009/16/EK efektīvi saskaņo Parīzes SM procedūras, instrumentus un darbu ar Savienības tiesību aktu darbības jomu.

               (3)Parīzes SM OVKK sanāksmes notiek katru gadu, un tajās lemj par vairākiem darba kārtības punktiem, kas vajadzīgi Direktīvas 2009/16/EK darbībai.

               (4)Parīzes SM iekšējie noteikumi tās dalībniecēm un darba grupām, kam uzticēts izstrādāt vadlīnijas un instrukcijas, nosaka, ka visu dokumentu pēdējais iesniegšanas termiņš ir sešas nedēļas pirms OVKK sanāksmes. Tikai tajā brīdī visi dokumenti ir pieejami un Komisija var sākt savu analīzi nolūkā sagatavot priekšlikumu par saskaņotu Savienības nostāju saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu. Tā kā laiks, kas pieejams šai analīzei un priekšlikuma pieņemšanai, ir īss, ir jānosaka Savienības nostājas vadošie principi un orientējošie norādījumi vairākiem gadiem, kā arī satvars Savienības nostājas ikgadējai precizēšanai.

               (5)Šim lēmumam būtu jāaptver laikposms no 2020. līdz 2024. gadam.

               (6)Savienības nostāja, rīkojoties kopīgi, ir jāpauž tām Savienības dalībvalstīm, kuras ir Parīzes SM OVKK locekles,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Parīzes Saprašanās memoranda par ostas valsts kontroli (“Parīzes SM”) Ostas valsts kontroles komitejas (“OVKK”) gadskārtējā sanāksmē, ir izklāstīta šā lēmuma I pielikumā.

               2. pants

               Kārtība, kādā ik gadu precizējama nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Parīzes SM OVKK gadskārtējās sanāksmēs, ir izklāstīta šā lēmuma II pielikumā.

               3. pants

               Šā lēmuma 1. pantā minēto nostāju Padome pēc Komisijas priekšlikuma novērtē un vajadzības gadījumā pārskata vēlākais līdz Parīzes SM OVKK gadskārtējai sanāksmei 2024. gadā.

               4. pants

               Šā lēmuma 1. pantā minēto nostāju, rīkojoties kopīgi, pauž Savienības dalībvalstis, kuras ir Parīzes SM OVKK locekles.

               5. pants

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/16/EK (2009. gada 23. aprīlis) par ostas valsts kontroli (OV L 131, 28.5.2009., 57. lpp.).

                     (2)

                        Apvienotā Karaliste, Beļģija, Dānija, Francija, Grieķija, Itālija, Īrija, Nīderlande, Portugāle, Somija, Spānija un Vācija memorandam pievienojās 1982. gada 26. janvārī. Bulgārija memorandam pievienojās 2007. gada 10. maijā. Horvātija memorandam pievienojās 1996. gada 8. novembrī. Kipra memorandam pievienojās 2006. gada 12. maijā. Igaunija memorandam pievienojās 2005. gada 12. maijā, Latvija memorandam pievienojās 2005. gada 12. maijā. Lietuva memorandam pievienojās 2006. gada 12. maijā. Malta memorandam pievienojās 2006. gada 12. maijā. Polija memorandam pievienojās 1991. gada 27. novembrī. Rumānija memorandam pievienojās 2007. gada 10. maijā. Slovēnija memorandam pievienojās 2003. gada 15. maijā.

                     (3)

                        Padomes Lēmums (ES) 2016/381 (2016. gada 14. marts) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Parīzes Saprašanās memoranda par ostas valsts kontroli Ostas valsts kontroles komitejā (OV L 72, 17.3.2016., 53. lpp.).

                     (4)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64. punkts.

                     (5)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (6)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/16/EK (2009. gada 23. aprīlis) par ostas valsts kontroli (OV L 131, 28.5.2009., 57. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 31.3.2020
            COM(2020) 117 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Parīzes saprašanās memoranda par ostas valsts kontroli Ostas valsts kontroles komitejā

               I PIELIKUMS

               Nostāja, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Parīzes saprašanās memoranda par ostas valsts kontroli Ostas valsts kontroles komitejā

               Vadošie principi

               Parīzes Saprašanās memoranda par ostas valsts kontroli (Parīzes SM) satvarā Savienība:

               a)
                     rīkojas saskaņā ar mērķiem, kurus Savienība tiecas sasniegt, proti, lai uzlabotu kuģošanas drošību, piesārņojuma novēršanu un dzīves un darba apstākļus uz kuģiem, krasi samazinot standartiem neatbilstošu kuģu skaitu, ko panāk, stingri piemērojot starptautiskās konvencijas un kodeksus;

               b)
                     veicina Parīzes SM dalībnieču saskaņotas pieejas īstenošanu attiecībā uz starptautisko standartu efektīvu piemērošanu kuģiem, kas kuģo to jurisdikcijā esošajos ūdeņos un ienāk to ostās;

               c)
                     sadarbojas Parīzes SM ietvaros, lai panāktu visaptverošu inspekciju sistēmu un inspekciju slogu sadalītu vienlīdzīgi, konkrēti, pieņemot gadskārtējās inspekciju saistības, kas izstrādātas saskaņā ar Parīzes SM 11. pielikumā izklāstīto saskaņoto metodiku;

               d)
                     darbojas Parīzes SM ietvaros, lai veicinātu to, ka Parīzes SM dalībnieces pieņem darbā, piesaista un apmāca vajadzīgo darbinieku skaitu, arī kvalificētus inspektorus, ņemot vērā kuģu satiksmes apjomu un īpatnības katrā ostā;

               e)
                     nodrošina, ka Parīzes SM pieņemtie pasākumi ir saskaņā ar starptautiskajām tiesībām un jo īpaši ar starptautiskām konvencijām un kodeksiem, kas attiecas uz kuģošanas drošību, piesārņojuma novēršanu un dzīves un darba apstākļiem uz kuģiem;

               f)
                     veicina kopēju pieeju izstrādi ar citām struktūrām, kuras veic ostas valsts kontroli;

               g)
                     nodrošina saskaņotību ar citām Savienības politikas jomām, jo īpaši ārējo attiecību, drošības, vides jomām.

               Orientējoši norādījumi

               Lai ik gadu nodrošinātu Savienības ostas valsts kontroles režīma netraucētu darbību saskaņā ar Direktīvu 2009/16/EK, Savienība cenšas atbalstīt šādu Parīzes SM pasākumu pieņemšanu:

               1.
                     lai izvēlētos kuģus inspekcijai, izmanto šādus kuģa riska profila elementus:

               a)
                     baltais, pelēkais un melnais karogu saraksts saskaņā ar formulu, ko izstrādājis Parīzes SM un kas izklāstīta Komisijas Regulas (ES) Nr. 801/2010
                  1
                pielikumā;

               b)
                     atzīto organizāciju darbības saraksts saskaņā ar metodiku, kas pieņemta Ostas valsts kontroles komitejas (OVKK) 37. sesijā 2004. gada maijā (darba kārtības 4.5.2. punkts);

               c)
                     trūkumu un aizturēšanas vidējie rādītāji sabiedrības darbības līmeņa formulai, pamatojoties uz Komisijas Regulas (ES) Nr. 802/2010
                  2
                pielikumu;

               2.
                     nodrošina, ka visas izmaiņas vai atjauninājumi Parīzes SM procedūrās un pamatnostādnēs atbilst Savienības mērķiem, proti, lai uzlabotu kuģošanas drošību, piesārņojuma novēršanu un dzīves un darba apstākļus uz kuģiem.

                     (1)

                        Komisijas Regula (ES) Nr. 801/2010 (2010. gada 13. septembris), ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/16/EK 10. panta 3. punktu attiecībā uz karoga valsts kritērijiem (OV L 241, 14.9.2010., 1. lpp.).

                     (2)

                        Komisijas Regula (ES) Nr. 802/2010 (2010. gada 13. septembris), ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/16/EK 10. panta 3. punktu un 27. pantu attiecībā uz sabiedrību darbības līmeni (OV L 241, 14.9.2010., 4. lpp.).

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 31.3.2020
            COM(2020) 117 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Parīzes saprašanās memoranda par ostas valsts kontroli Ostas valsts kontroles komitejā

               II PIELIKUMS

               Kārtība, kādā ik gadu precizējama nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Parīzes saprašanās memoranda par ostas valsts kontroli Ostas valsts kontroles komitejā

               Pirms katras Parīzes saprašanās memoranda par ostas valsts kontroli Ostas valsts kontroles komitejas (“OVKK”) gadskārtējās sanāksmes jāveic vajadzīgie pasākumi, lai nostājā, kas jāieņem Savienības vārdā, tiktu ņemta vērā visa attiecīgā informācija, kas nosūtīta Komisijai, kā arī visi apspriežamie dokumenti, kas saskaņā ar I pielikumā izklāstītajiem vadošajiem principiem un orientējošajiem norādījumiem ietilpst Savienības kompetencē.

               Šajā nolūkā un pamatojoties uz minēto informāciju, Komisijas dienesti pietiekami ilgā laikā pirms OVKK sanāksmes Padomei vai tās darba sagatavošanas struktūrām izskatīšanai un apstiprināšanai nosūta sagatavošanas dokumentu, kurā izklāstīta sīkāka informācija par paredzēto nostāju.

               Sagatavošanas dokumentā paredzēto Savienības vārdā ieņemamo nostāju uzskata par pieņemtu, ja vien dalībvalstis – atkarībā no tā, kurš no šiem notikumiem ir pirmais,– bloķējošajam mazākumam atbilstošā skaitā neiebilst Padomes darba sagatavošanas struktūras sanāksmes laikā vai 20 dienās pēc sagatavošanas dokumenta saņemšanas. Ja tiek pausti šādi iebildumi, jautājumu nodod Padomei.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 2.4.2020
            COM(2020) 172 final
            Priekšlikums
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS,
            par neparedzēto izdevumu rezerves izmantošanu 2020. gadā, lai sniegtu ārkārtas palīdzību dalībvalstīm un vēl vairāk stiprinātu Savienības civilās aizsardzības mehānismu/rescEU, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Padomes Regula (ES, EURATOM) Nr. 1311/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam
                  1
                (“DFS regula”), ļauj izmantot neparedzēto izdevumu rezervi līdz 0,03 % no ES-28 nacionālā kopienākuma kā galējas nepieciešamības instrumentu reaģēšanai uz neparedzētiem apstākļiem. Pamatojoties uz DFS regulas 6. pantu, daudzgadu finanšu shēmas tehnisko korekciju ietvaros 2020. gadam
                  2
                neparedzēto izdevumu rezerves absolūtā summa 2020. gadam ir noteikta 5096,8 miljonu EUR apmērā.

               Komisija šodien iesniedz budžeta grozījuma Nr. 2/2020 projektu (BGP)
                  3
               . Tas ietver saistību apropriāciju kopējo palielinājumu par 3000,0 miljoniem EUR 3. izdevumu kategorijai “Drošība un pilsonība”, lai segtu Ārkārtas atbalsta instrumenta (ESI) reaktivāciju Savienībā nolūkā palīdzēt dalībvalstīm novērst Covid-19 uzliesmojuma sekas un vēl vairāk stiprināt Savienības civilās aizsardzības mehānismu/rescEU, lai veicinātu plašāku krājumu veidošanu un būtisku resursu sadales koordināciju visā Eiropā. Šis palielinājums ir papildus citiem palielinājumiem attiecībā uz to pašu izdevumu kategoriju par kopējo summu 423,3 miljonu EUR apmērā, ko Komisija jau bija ierosinājusi budžeta grozījuma Nr. 1/2020 projektā
                  4
               .

               Ņemot vērā to, ka 3. izdevumu kategorijā nav iespējams pārdalīt līdzekļus, un atbilstīgi arī šodien iesniegtajam priekšlikumam grozīt DFS regulu, atceļot ierobežojumus šā instrumenta piemērošanas jomai
                  5
               , Komisija budžeta grozījuma Nr. 2/2020 projektā ierosina izmantot vispārējo rezervi saistībām par visu šā īpašā instrumenta pieejamo summu — 2042,4 miljoniem EUR
                  6
               .

               Turklāt BGP Nr. 2/2020 ir pievienots priekšlikums
                  7
                grozīt Lēmumu (ES) 2020/265 par elastības instrumenta izmantošanu 2020. gadā
                  8
               . Šā priekšlikuma rezultātā, ar kuru izmantošanai ierosināto summu palielina par 316,3 miljoniem EUR, kopumā 2020. gadā izmantošanai tiek paredzēti 1094,4 miljoni EUR, un saskaņā ar šo īpašo instrumentu pieejamā summa tiek izsmelta.

               Visbeidzot, kā galējo līdzekli Komisija ierosina izmantot neparedzēto izdevumu rezervi 2020. gadam 714,6 miljonu EUR apmērā, lai nodrošinātu pilnīgu finansējumu saistību apropriācijām, kas saistītas ar Eiropas Savienības 2020. finanšu gada vispārējā budžeta 3. izdevumu kategorijas izdevumiem, pārsniedzot saistību maksimālo apjomu.

               2.IZMANTOŠANAS PAMATOJUMS

               2.1.IEVADS

               Saskaņā ar Regulu (ES) 2016/369 notiekošas vai iespējamas dabas vai cilvēka izraisītas katastrofas gadījumā var piešķirt ārkārtas atbalstu, ja šīs katastrofas ārkārtējais mērogs un ietekme ir tāda, ka tā izraisa smagas plaša mēroga humanitārās sekas vienā vai vairākās dalībvalstīs, un tikai izņēmuma gadījumos, ja nepietiek ar citiem dalībvalstīm un Savienībai pieejamiem instrumentiem.

               Smagā akūtā respiratorā sindroma koronavīrusa 2 (SARS-CoV-2) un ar to saistīto slimību (Covid-19) Pasaules Veselības organizācija (PVO) secīgi raksturoja kā starptautiska mēroga sabiedrības veselības ārkārtas situāciju
                  9
                un globālu pandēmiju
                  10
               . Uzliesmojuma izraisītās sekas sabiedrības veselībai visvairāk skartajās dalībvalstīs jau patlaban ir smagas un tālejošas, un, tā kā smagi tiek skarts aizvien lielāks skaits dalībvalstu, situācija turpina pasliktināties.

               Savienības civilās aizsardzības mehānisms/rescEU
                  11
                tika stiprināts gan ar BGP Nr. 1/2020, gan Nr. 2/2020, uzsākta “Investīciju iniciatīva reaģēšanai uz koronavīrusu”, lai izmantotu Eiropas strukturālos un investīciju fondus
                  12
               , un citi Savienības instrumenti daļēji palīdz risināt sabiedrības veselības ārkārtas situāciju. Tomēr, ņemot vērā problēmas apmēru un pakāpi, ir efektīvi jārisina ar sabiedrības veselību saistītās slimības uzliesmojuma humanitārās sekas Savienībā.

               Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija ierosina reaktivēt un grozīt Ārkārtas atbalsta instrumentu (ESI) saskaņā ar Regulu (ES) 2016/369 attiecībā uz Covid-19 uzliesmojumu
                  13
               .

               2.2.NEPAREDZĒTO IZDEVUMU REZERVE KĀ GALĒJAS NEPIECIEŠAMĪBAS INSTRUMENTS

               DFS regulas 13. panta 1. punktā neparedzēto izdevumu rezerve ir definēta kā galējas nepieciešamības instruments reaģēšanai uz neparedzētiem apstākļiem. Saskaņā ar 14. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  14
                Komisija ir veikusi analīzi par iespēju pārdalīt ievērojamas summas pašreizējā budžetā. Komisija jau 2020. gada budžetā ierosināja pilnībā izmantot nepiešķirto rezervi 3. izdevumu kategorijas saistību maksimālā apjoma ietvaros. Turklāt pieņemtajā budžetā no elastības instrumenta ir izmantoti 778,1 miljons EUR. Tādēļ šajā izdevumu kategorijā nav iespējams veikt turpmāku līdzekļu pārdali.

               Budžeta grozījuma Nr. 1/2020 un Nr. 2/2020 ir ierosināts izmantot atlikušo elastības instrumenta summu, lai kopumā summa sasniegtu 1094,4 miljonus EUR. Vispārējo rezervi saistībām var izmantot tikai izaugsmei un nodarbinātībai, migrācijai un drošībai, un to nevar izmantot Covid-19 uzliesmojuma pasākumiem. Tāpēc Komisija šodien ierosina grozīt DFS regulu, lai atceltu vispārējās rezerves saistībām piemērošanas jomas ierobežojumus
                  15
                un nekavējoties izmantotu visu pieejamo summu Ārkārtas atbalsta instrumentam un palielinātu līdzekļus rescEU ar BGP Nr. 2/2020. Tā kā vispārējās rezerves saistībām un elastības instrumenta kopējā summa nav pietiekama, lai finansētu ierosināto saistību apropriāciju palielinājumu, neparedzēto izdevumu rezerves izmantošana 2020. gadam ir galējais risinājums un vienīgais pieejamais instruments, lai finansētu atlikušos papildu izdevumus, kas pārsniedz 3. izdevumu kategorijas maksimālo apjomu.

               2.3.NEPAREDZĒTU APSTĀKĻU IETEKME UZ BUDŽETU 2020. GADĀ

               Komisija ierosina izmantot 714,6 miljonus EUR no neparedzēto izdevumu rezerves, lai segtu papildu vajadzības saistībā ar ESI reaktivāciju.

               Attiecīgās maksājumu apropriācijas tiks iekļautas 2020. gada (un ne tikai) maksājumu maksimālajā apjomā. Nav nepieciešams izmantot neparedzēto izdevumu rezervi maksājumiem.

               3.NEPAREDZĒTO IZDEVUMU REZERVES KOMPENSĀCIJA ATTIECĪBĀ PRET DFS MAKSIMĀLO APJOMU

               DFS regulas 13. panta 3. punktā ir noteikts, ka summas, ko dara pieejamas, izmantojot neparedzēto izdevumu rezervi, pilnībā kompensē ar rezervēm kārtējam vai nākamajiem finanšu gadiem.

               Saskaņā ar DFS regulas 13. panta 4. punktu šādi kompensētus apjomus turpmāk neizmanto saistībā ar DFS, lai netiktu pārsniegti saistību un maksājumu apropriāciju kopējie maksimālie apjomi, kas DFS noteikti kārtējam un nākamajiem finanšu gadiem. Tādējādi, izmantojot neparedzēto izdevumu rezervi saistību apropriācijām 2020. gadā 3. izdevumu kategorijas ietvaros un attiecīgi kompensējot izdevumus, jāievēro kopējais saistību maksimālais apjoms 2020. gadam, kas ir pašreizējā DFS perioda pēdējais gads.

               Komisija ierosina kompensēt ierosināto izdevumu palielinājumu 3. izdevumu kategorijā ar nepiešķirto rezervi, kas pieejama 5. izdevumu kategorijas Administrācija izdevumu maksimālā apjoma ietvaros.

               Pēc kompensēšanas rezerves par kopējo summu 633,7 miljoni EUR joprojām paliktu šādās izdevumu kategorijās:

               ·514,0 miljoni EUR 2. izdevumu kategorijā (Ilgtspējīga izaugsme: dabas resursi);

               ·103,4 miljoni EUR 4. izdevumu kategorijā (Globālā Eiropa);

               ·16,2 miljoni EUR 5. izdevumu kategorijā (Administrācija).

               Attiecībā uz citu izdevumu maksimālo apjomu rezerve nebūtu pieejama.

               Kopējais saistību maksimālais apjoms visai DFS saglabātos nemainīgs.

               4.PAPILDU ELEMENTI

               Eiropas Parlamentam un Padomei tiek atgādināts, ka šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī ne vēlāk kā budžeta grozījumu Nr. 2/2020 saskaņā ar DFS regulas 13. panta 1. punkta pēdējo teikumu.

               Priekšlikums

               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS,

               par neparedzēto izdevumu rezerves izmantošanu 2020. gadā, lai sniegtu ārkārtas palīdzību dalībvalstīm un vēl vairāk stiprinātu Savienības civilās aizsardzības mehānismu/rescEU, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu

               EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  16
                un jo īpaši tā 14. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1) Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013
                  17
                13. pantā ir paredzēta neparedzēto izdevumu rezerve līdz 0,03 % apjomā no Savienības nacionālā kopienākuma.

               (2) Saskaņā ar Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 6. pantu Komisija savā 2019. gada 15. maija paziņojumā Finanšu shēmas tehniskās korekcijas 2020. gadam atbilstoši NKI izmaiņām ir aprēķinājusi šīs neparedzēto izdevumu rezerves absolūto summu 2020. gadam
                  18
               .

               (3) Komisija ir izskatījusi visas pārējās finansiālās iespējas, lai reaģētu uz neparedzētiem apstākļiem, ievērojot 2020. gada izdevumu maksimālo apjomu 3. izdevumu kategorijā (Drošība un pilsonība), kas noteikts daudzgadu finanšu shēmā (DFS). Komisija ir ierosinājusi attiecībā uz DFS 3. izdevumu kategoriju 2020. gadā izmantot vispārējo rezervi saistībām par kopējo summu 2 392 402 163 EUR un izmantot elastības instrumentu par kopējo summu 1 094 414 188 EUR. Tomēr neparedzēto izdevumu rezerves izmantošana ir nepieciešama, lai apmierinātu vajadzības, kas izriet no Covid-19 uzliesmojuma, palielinot saistību apropriācijas DFS 3. izdevumu kategorijā Savienības vispārējā budžetā 2020. finanšu gadam, pārsniedzot šīs izdevumu kategorijas maksimālo apjomu, kā ierosināts budžeta grozījuma Nr. 2/2020 projektā
                  19
               .

               (4) Ņemot vērā šo īpašo situāciju, tā atbilst galējas nepieciešamības apstākļiem, kas minēti 13. panta 1. punktā Regulā (ES, Euratom) Nr. 1311/2013.

               (5) Šim lēmumam būtu jāstājas spēkā tajā pašā dienā, kad stājas spēkā 2020. gada budžeta grozījums, ņemot vērā, ka neparedzēto izdevumu rezerve ļauj finansēt dažus pasākumus, pārsniedzot DFS 2020. gada budžetam noteikto maksimālo apjomu,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Attiecībā uz Savienības vispārējo budžetu 2020. finanšu gadam izmanto neparedzēto izdevumu rezervi, lai nodrošinātu saistību apropriācijas 714 558 138 EUR apmērā, pārsniedzot daudzgadu finanšu shēmas saistību maksimālo apjomu 3. izdevumu kategorijā (Drošība un pilsonība).

               2. pants

               Summu 714 558 138 EUR apmērā, kas minēta 1. pantā, kompensē ar 5. izdevumu kategorijas “Administrācija” 2020. finanšu gada rezervi.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               Briselē,

                  Eiropas Parlamenta vārdā —
                        Padomes vārdā —

                  priekšsēdētājs
                        priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.

                     (2)

                        COM(2019) 310, 15.5.2019.

                     (3)

                        COM(2020) 170, 2.4.2020.

                     (4)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.

                     (5)

                        COM(2020) 174, 2.4.2020.

                     (6)

                        Šī summa ietver atlikušo rezervi no 2019. gada (1316,9 miljoni EUR), kas 2020. gadam tika darīta pieejama Komisijas šodien pieņemtajā “Tehniskajā korekcijā attiecībā uz īpašo instrumentu” (COM(2020) 173, 2.4.2020.).

                     (7)

                        Pirmais priekšlikums grozīt šo lēmumu bija pievienots BGP Nr. 1/2020, bet to aizstāja ar šo otro.

                     (8)

                        COM(2020) 171, 2.4.2020.

                     (9)

                        2020. gada 30. janvāris.

                     (10)

                        2020. gada 11. marts.

                     (11)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 1313/2013/ES (2013. gada 17. decembris) par Savienības civilās aizsardzības mehānismu (OV L 347, 20.12.2013., 924. lpp.).

                     (12)

                        Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 1303/2013, Regulu (ES) Nr. 1301/2013 un Regulu (ES) Nr. 508/2014 attiecībā uz īpašiem pasākumiem, kas nepieciešami, lai piesaistītu investīcijas dalībvalstu veselības aprūpes sistēmās un citos to ekonomikas sektoros, reaģējot uz Covid-19 uzliesmojumu [Investīciju iniciatīva reaģēšanai uz koronavīrusu], COM(2020) 113 final, 13.3.2020.

                     (13)

                        COM(2020) 175, 2.4.2020.

                     (14)

                        OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (15)

                        COM(2020) 174, 2.4.2020.

                     (16)

                        OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (17)

                        Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.).

                     (18)

                        Komisijas 2019. gada 15. maija paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam Finanšu shēmas tehniskās korekcijas 2020. gadam atbilstoši NKI izmaiņām (COM(2019) 310).

                     (19)

                        COM(2020) 170, 2.4.2020.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 2.4.2020
            COM(2020) 171 final
            Priekšlikums
            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS,
            ar ko Lēmumu (ES) 2020/265 groza attiecībā uz to summu korekcijām, ko no elastības instrumenta 2020. gadā paredzēts izmantot migrācijai, bēgļu pieplūdumam un drošības apdraudējumiem, tūlītējiem pasākumiem saistībā ar Covid-19 uzliesmojumu un Eiropas Prokuratūras stiprināšanai

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

                  Eiropas Parlaments un Padome 2019. gada 27. novembrī nolēma izmantot elastības instrumentu 778,1 miljona EUR apmērā 3. izdevumu kategorijai “Drošība un pilsoniskums”, kā to ierosinājusi Komisija (Lēmums (ES) 2020/265
                     1
                  ).

               Komisija 2020. gada 27. martā iesniedza budžeta grozījuma projektu (BGP) Nr. 1/2020
                  2
               . Tas cita starpā ietvēra saistību apropriāciju vispārēju palielinājumu par 423,3 miljoniem EUR 3. izdevumu kategorijā, lai apmierinātu vajadzības, kas izriet no pieaugošā migrācijas spiediena Grieķijā, finansētu tūlītējus pasākumus, kuri nepieciešami saistībā ar Covid-19 uzliesmojumu (pirmie medicīniskā aprīkojuma krājumi rescEU ietvaros), un palielinātu Eiropas Prokuratūras budžetu. Komisija BGP Nr. 1/2020 ierosināja izmantot vispārējo rezervi saistībām 350 miljonu EUR apmērā, kas pieejama no 2018. gada, lai segtu daļu no šā palielinājuma saistībā ar migrāciju. Komisija arī ierosināja finansēt palielinājuma atlikušo daļu (73,3 miljonus EUR), attiecīgi koriģējot no elastības instrumenta izmantoto summu, un paplašināt Lēmuma (ES) 2020/265
                  3
                mērķi.

               Komisija šodien iesniedz budžeta grozījuma projektu Nr. 2/2020
                  4
               , kas ietver saistību apropriāciju papildu palielinājumu 3. izdevumu kategorijā par 3000 miljoniem EUR, lai segtu Instrumenta ārkārtas atbalstam Savienībā darbības atjaunošanu, palīdzētu dalībvalstīm novērst Covid-19 uzliesmojuma radītās sekas un vēl vairāk stiprinātu Savienības civilās aizsardzības mehānismu/rescEU nolūkā veicināt plašāku krājumu veidošanu un galveno resursu sadales koordināciju visā Eiropā. Ņemot vērā to, ka nav iespējams veikt pārvietojumus 3. izdevumu kategorijā, un saskaņā ar šodien iesniegto priekšlikumu grozīt arī DFS regulu, lai novērstu ierobežojumus šā instrumenta darbības jomā
                  5
               , Komisija BGP Nr. 2/2020 ierosina šā palielinājuma segšanai izmantot vispārējo rezervi saistībām 2042,4 miljonu EUR apmērā
                  6
               , kas ir pilnā šā īpašā instrumenta ietvaros pieejamā summa.

               Turklāt ar šo ierosināto lēmumu par elastības instrumenta izmantošanu tiek grozīts Lēmums (ES) 2020/265 (2019. gada 27. novembris) un aizstāts kopā ar BGP Nr. 1/2020 iesniegtais grozījums. Tāpēc šis jaunais priekšlikums attiecas uz BGP Nr. 1/2020 un BGP Nr. 2/2020 iekļautajiem saistību apropriāciju apvienotajiem palielinājumiem 3. izdevumu kategorijā, palielina kopējo izmantojamo summu līdz 1094,4 miljoniem EUR
                  7
                un pilnībā izmanto summu, kas saskaņā ar šo instrumentu pieejama 2020. gadam.

               Tā kā BGP Nr. 2/2020 par vispārējās rezerves saistībām izmantošanu un šis ierosinātais lēmums par elastības instrumenta izmantošanu nav pietiekami, lai segtu Instrumenta ārkārtas atbalstam Savienībā finansējuma vajadzības, Komisija kopā ar BGP Nr. 2/2020 iesniedz arī atsevišķu priekšlikumu
                  8
                par neparedzēto izdevumu rezerves izmantošanu 2020. gadam 714,6 miljonu EUR apmērā.

               Indikatīvās maksājumu apropriācijas, kas atbilst atjauninātajai elastības instrumenta izmantošanai, ir izklāstītas turpmākajā tabulā.

               (miljonos euro, pašreizējās cenās)

                        Gads

                        Maksājumu apropriācijas, kas saistītas ar elastības instrumenta izmantošanu 2020. gadā

                        2020

                        574,6

                        2021

                        413,7

                        2022

                        66,2

                        2023

                        39,9

                        Kopā

                        1094,4

               Priekšlikums

               EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS,

               ar ko Lēmumu (ES) 2020/265 groza attiecībā uz to summu korekcijām, ko no elastības instrumenta 2020. gadā paredzēts izmantot migrācijai, bēgļu pieplūdumam un drošības apdraudējumiem, tūlītējiem pasākumiem saistībā ar Covid-19 uzliesmojumu un Eiropas Prokuratūras stiprināšanai

               EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību
                  9
                un jo īpaši tā 12. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               1)Elastības instruments ir paredzēts tam, lai finansētu skaidri noteiktus izdevumus, kurus nebūtu iespējams finansēt, nepārsniedzot vienai vai vairākām citām Savienības vispārējā budžeta izdevumu kategorijām noteiktos maksimālos apjomus.

               2)Kā noteikts Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013
                  10
                11. pantā, elastības instrumentam pieejamais ikgadējais maksimālais apjoms ir 600 000 000 EUR (2011. gada cenās), kuru attiecīgā gadījumā papildina dzēstās summas, ko dara pieejamas saskaņā ar minētā panta 1. punkta otro daļu.

               3)Eiropas Parlaments un Padome 2019. gada 27. novembrī pieņēma Lēmumu (ES) 2020/265
                  11
                par elastības instrumenta izmantošanu nolūkā nodrošināt 778 074 489 EUR lielu summu saistību apropriācijās 3. izdevumu kategorijā (“Drošība un pilsoniskums”) 2020. finanšu gadam, lai finansētu pasākumus migrācijas, bēgļu un drošības jomā.

               4)Budžeta grozījuma projekts Nr. 1/2020
                  12
                ietver saistību apropriāciju palielinājumu 3. izdevumu kategorijai par 423 300 000 EUR, lai apmierinātu vajadzības, kas izriet no pieaugošā migrācijas spiediena Grieķijā, finansētu tūlītējus pasākumus saistībā ar Covid-19 uzliesmojumu un segtu Eiropas Prokuratūras budžeta palielinājumu. No šā kopējā palielinājuma 350 000 000 EUR sedz, izmantojot vispārējo rezervi saistībām, kas noteikta Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 14. pantā, un 73 300 000 EUR sedz, papildus izmantojot elastības instrumentu 2020. gadam. Ir jākoriģē arī indikatīvais maksājumu profils.

               5)Budžeta grozījuma projektā Nr. 2/2020
                  13
                ietverts saistību apropriāciju papildu palielinājums 3. izdevumu kategorijā par 3000 miljoniem EUR, lai segtu Instrumenta ārkārtas atbalstam Savienībā darbības atjaunošanu, palīdzētu dalībvalstīm novērst Covid-19 uzliesmojuma radītās sekas un vēl vairāk stiprinātu Savienības civilās aizsardzības mehānismu/rescEU nolūkā veicināt plašāku krājumu veidošanu un galveno resursu sadales koordināciju visā Eiropā. No šā kopējā palielinājuma 2 042 402 163 EUR sedz, izmantojot vispārējo rezervi saistībām, kas noteikta Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 14. pantā, un 243 039 699 EUR sedz, papildus izmantojot elastības instrumentu 2020. gadam. Ir jākoriģē arī indikatīvais maksājumu profils.

               6)Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Lēmums (ES) 2020/265.

               7)Šim lēmumam būtu jāstājas spēkā tajā pašā dienā, kad tiek grozīts 2020. gada budžets, ņemot vērā to, ka elastības instruments ļauj finansēt dažas darbības, kas pārsniedz daudzgadu finanšu shēmā 2020. gada budžetam noteikto maksimālo apjomu,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Lēmuma (ES) 2020/265 1. panta 1. punkta pirmo daļu groza šādi: “778 074 489 EUR” aizstāj ar “1 094 414  188 EUR”;

               tā 1. punkta otro daļu aizstāj ar šādu: “Šā punkta pirmajā daļā minēto summu izmanto, lai finansētu pasākumus nolūkā risināt migrācijas, bēgļu pieplūduma un drošības apdraudējumu radītās pašreizējās problēmas, kā arī pašreizējo veselības krīzi Eiropas Savienībā, ko izraisījis Covid-19 uzliesmojums, un Eiropas Prokuratūras pieaugošās vajadzības.”;

               panta 2. punkta pirmās daļas a) līdz d) apakšpunktus aizstāj ar šādiem:

               “a)
                     574 652 355 EUR 2020. gadā;

               b)
                     413 658 806 EUR 2021. gadā;

               c)
                     66 154 477 EUR 2022. gadā;

               d)
                     39 948 550 EUR 2023. gadā.”

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               Briselē,

                  Eiropas Parlamenta vārdā –
                        Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs
                        priekšsēdētājs

                     (1)

                        OV L 58, 27.2.2020., 51. lpp.

                     (2)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.

                     (3)

                        COM(2020) 140, 27.3.2020.

                     (4)

                        COM(2020) 170, 2.4.2020.

                     (5)

                        COM(2020) 174, 2.4.2020.

                     (6)

                        Šī summa ietver atlikušo rezervi no 2019. gada (1316,9 miljoni EUR), kas ar Komisijas šodien pieņemto “Tehnisko korekciju attiecībā uz īpašo instrumentu” (COM(2020) 173, 2.4.2020.) tika darīta pieejama 2020. gadam.

                     (7)

                        Šajā summā ir ņemti vērā 175 miljoni EUR, kas 2019. gadā tika dzēsti no Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda un ar Komisijas šodien pieņemto “Tehnisko korekciju attiecībā uz īpašo instrumentu” (COM(2020) 173, 2.4.2020.) pievienoti elastības instrumentam.

                     (8)

                        COM(2020) 172, 2.4.2020.

                     (9)

                        OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

                     (10)

                        Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.).

                     (11)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2020/265 (2019. gada 27. novembris) par to, lai izmantotu elastības instrumentu nolūkā finansēt steidzamus budžeta pasākumus, lai risinātu migrācijas, bēgļu pieplūduma un drošības apdraudējumu radītās pašreizējās problēmas (OV L 058, 27.2.2020., 51. lpp.).

                     (12)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.

                     (13)

                        COM(2020) 170, 2.4.2020.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 6.4.2020
            COM(2020) 136 final
            2020/0052(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Lisabonas Savienības asamblejā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar kuru nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Pasaules Intelektuālā īpašuma organizācijas (WIPO) Lisabonas Savienības gadskārtējā asamblejā, proti, saistībā ar paredzēto lēmuma pieņemšanu par dalībpušu īpašajām iemaksām uz Lisabonas Vienošanās par cilmes vietu nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm Ženēvas akta 24. panta 2. punkta v) apakšpunkta pamata.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Lisabonas Vienošanās par cilmes vietu nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm Ženēvas akts

               2015. gada Lisabonas Vienošanās par cilmes vietu nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm Ženēvas akta (“nolīgums”) mērķis ir nodrošināt visaptverošu un efektīvu starptautisko aizsardzību tādu kvalitatīvu produktu nosaukumiem, kuriem ir izcelsmes norāde. Minētais nolīgums atjaunina un uzlabo esošo starptautisko reģistrācijas sistēmu, kas aizsargā nosaukumus, kuri identificē produktu ģeogrāfisko izcelsmi, proti, 1958. gada Lisabonas Vienošanos par cilmes vietu nosaukumu aizsardzību un to starptautisko reģistrāciju. Nolīgums stājās spēkā 2020. gada 26. februārī.

               Eiropas Savienība ir nolīguma puse
                  1
               .

               2.2.Lisabonas Savienības asambleja

               Lisabonas Savienība ir WIPO administrēta Īpašā savienība. Tajā ietilpst Lisabonas Vienošanās par cilmes vietu nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm Ženēvas akta (“Ženēvas akts”) dalībpuses un valstis, kuras ir 1958. gada Lisabonas Vienošanās par cilmes vietu nosaukumu aizsardzību un to starptautisko reģistrāciju vai 1967. gada akta (Lisabonas vienošanās, kas pārskatīta 1967. gada 14. jūlijā Stokholmā) dalībnieces. WIPO Ģenerālās asamblejas ietvaros Lisabonas Savienības asambleja norisinās katru gadu. Tās uzdevumi ir izklāstīti Ženēvas akta 22. panta 2. punktā. Konkrēti, tai ir šādi uzdevumi. Tā kārto visus jautājumus par Īpašās savienības uzturēšanu un attīstību, kā arī par Ženēvas akta īstenošanu. Tā groza regulējumu, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Ženēvas akta īstenošanai. Tā pieņem Īpašās savienības finanšu regulējumu un grozījumus Ženēvas akta pantos par Īpašās savienības asambleju (22. pants), WIPO Starptautisko biroju (23. pants) un finansēm (24. pants), kā arī par šo pantu grozīšanas procedūru (27. pants). Konkrētāk, attiecībā uz finansēm tā var lemt par to, vai un cik lielā mērā ieņēmumi no Īpašās savienības ienākumu avotiem nav pietiekami, lai segtu izdevumus, un par dalībpusēm izrietošo pienākumu veikt īpašas iemaksas uz Ženēvas akta 24. panta 2. punkta v) apakšpunkta pamata. Šis Komisijas priekšlikums attiecas tikai uz lēmumiem, ko pieņem uz Ženēvas akta 24. panta 2. punkta v) apakšpunkta pamata. Asambleja lēmumus cenšas pieņemt vienprātīgi. Ja lēmumu nevar pieņemt vienprātīgi, izskatāmo jautājumu izlemj balsojot. Šādā gadījumā katrai dalībpusei, kas ir valsts, ir viena balss, un tā balso tikai savā vārdā; ikviena dalībpuse, kas ir starpvaldību organizācija, var balsot savu dalībvalstu vietā ar tādu balsu skaitu, kas ir līdzvērtīgs to šīs organizācijas dalībvalstu skaitam, kuras ir šā akta dalībnieces. Padomes 2019. gada 7. oktobra Lēmuma (ES) 2019/1754 par Eiropas Savienības pievienošanos Ženēvas aktam 4. panta 2. punktā ir noteikts, ka Īpašās savienības asamblejā balso Savienība, un dalībvalstis, kuras ir ratificējušas Ženēvas aktu vai ir tam pievienojušās, savas balsstiesības neīsteno.

               2.3.Lisabonas Savienības asamblejas paredzētais akts

               Lisabonas Savienības asambleja savās gadskārtējās sanāksmēs WIPO Ģenerālās asamblejas ietvaros var pieņemt lēmumus par to, cik lielā mērā ieņēmumi no Īpašās savienības ienākumu avotiem nav pietiekami, lai segtu izdevumus, un par dalībpusēm izrietošo pienākumu veikt īpašas iemaksas uz Ženēvas akta 24. panta 2. punkta v) apakšpunkta pamata (“paredzētais akts”).

               Paredzētā akta mērķis ir izveidot pamatu, uz kura balstoties Ženēvas akta dalībpuses veic īpašas iemaksas, lai varētu segt Īpašās savienības izdevumus.

               Paredzētais akts pusēm būs saistošs saskaņā ar nolīguma 24. panta 2. punkta v) apakšpunktu, kurā noteikts: “2. [Budžeta finansēšanas avoti] Īpašās savienības ienākumu avoti ir šādi: v) īpašas dalībpušu iemaksas vai kādi citi ienākumi no dalībpusēm vai aizsardzības saņēmējiem, vai tiem abiem, ja un ciktāl ar ieņēmumiem no i)–iv) apakšpunktā norādītajiem avotiem nepietiek izdevumu segšanai, kā izlemj asambleja”.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Ierosinātā nostāja ir pievienoties potenciālai vienprātībai attiecībā uz Lisabonas Savienības asamblejas lēmumu par to, cik lielā mērā ieņēmumi no Ženēvas akta 24. panta 2. punkta i)–iv) apakšpunktā minētajiem ienākumu avotiem nav pietiekami, lai segtu izdevumus. Tādā gadījumā Lisabonas Savienības ienākumus attiecīgajā apmērā iegūst no dalībpušu īpašajām iemaksām vai no jebkāda alternatīva ar dalībpusēm un/vai aizsardzības saņēmējiem saistīta avota.

               Ierosinātais Padomes lēmums ļautu ES, izmantojot šim nolūkam no Savienības gada budžeta pieejamos līdzekļus, pievienoties vienprātībai par asamblejas lēmumu, ko pieņem uz Ženēvas akta 24. panta 2. punkta v) apakšpunkta pamata.

               ES 2020. gada budžets no 05.06.01. budžeta pozīcijas paredz 1 miljonu EUR kā ES ieguldījumu Lisabonas Savienības darbībai WIPO (Pasaules Intelektuālā īpašuma organizācija), pamatojoties uz Lisabonas Vienošanās par cilmes vietu nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm Ženēvas aktu. ES jābūt iespējai pievienoties vienprātībai par Lisabonas Savienības asamblejas lēmumu, ko pieņem uz Ženēvas akta 24. panta 2. punkta v) apakšpunkta pamata. Šāds lēmums ir vajadzīgs, lai Savienība varētu veikt maksājumu saskaņā ar pamataktu, kas nodrošina juridisko pamatu budžetā paredzēto izdevumu īstenošanai
                  2
               . Pamataktā ir noteikts šādi: “Ja tiek gūti ienākumi no Īpašās savienības saskaņā ar Ženēvas akta 24. panta 2. punkta v) apakšpunktu, Savienība var veikt īpašu iemaksu, ievērojot Savienības gada budžetā šim nolūkam pieejamos līdzekļus.”

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kam nav saistoša spēka saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  3
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Lisabonas Savienības asambleja ir struktūra, kas izveidota ar nolīgumu, proti, Ženēvas aktu.

               Akts, ko Lisabonas Savienības asambleja tiek aicināta pieņemt, ir akts ar juridiskām sekām. Paredzētais akts atbilstoši starptautiskajām tiesībām būs saistošs saskaņā ar Ženēvas akta 24. panta 2. punkta v) apakšpunktu.

               Paredzētais akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens no tiem ir atzīstams par galveno, bet otram ir pakārtota nozīme, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz kopējo tirdzniecības politiku.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 207. pants.

               4.3.Secinājums

               Par ierosinātā lēmuma juridisko pamatu būtu jānosaka LESD 207. pants saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               2020/0052 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Lisabonas Savienības asamblejā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Eiropas Savienība Lisabonas Vienošanās par cilmes vietu nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm Ženēvas aktam (“nolīgums”) pievienojās ar Padomes 2019. gada 7. oktobra Lēmumu (ES) 2019/1754
                  4
               . Nolīgums stājās spēkā 2020. gada 26. februārī.

               (2)Saskaņā ar nolīguma 22. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) punktu Lisabonas Savienības asambleja var pieņemt lēmumus par Īpašās savienības uzturēšanu un attīstību un nolīguma īstenošanu.

               (3)Lisabonas Savienības asambleja savā gadskārtējā sanāksmē WIPO Ģenerālās asamblejas ietvaros 2020. gada 21.–29. septembrī var pieņemt lēmumu par to, vai un cik lielā mērā ieņēmumi no Īpašās savienības ienākumu avotiem nav pietiekami, lai segtu izdevumus, un par dalībpusēm izrietošo pienākumu veikt īpašas iemaksas uz nolīguma 24. panta 2. punkta v) apakšpunkta pamata.

               (4)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem šajā Lisabonas Savienības asamblejas sanāksmē, jo lēmums Savienībai būs saistošs.

               (5)Savienībai būtu jāspēj vienprātībai par Lisabonas Savienības asamblejas lēmumu, ko pieņem uz nolīguma 24. panta 2. punkta v) apakšpunkta pamata, pievienoties pieejamo budžeta resursu ietvaros. Šāds lēmums ir vajadzīgs, lai Savienība varētu veikt maksājumu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2019/1753
                  5
                14. pantu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Lisabonas Savienības asamblejas sanāksmē WIPO Ģenerālās asamblejas ietvaros 2020. gada 21.–29. septembrī Savienības vārdā jāieņem attiecībā uz īpašo iemaksu, ko veic uz Lisabonas Vienošanās par cilmes vietu nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm Ženēvas akta 24. panta 2. punkta v) apakšpunkta pamata, ir šāda:

               Savienība var pievienoties vienprātībai attiecībā uz lēmumu par to, cik lielā mērā ieņēmumi no Īpašās savienības ienākumu avotiem nav pietiekami, lai segtu izdevumus, un par dalībpusēm izrietošo pienākumu veikt īpašas iemaksas uz Ženēvas akta 24. panta 2. punkta v) apakšpunkta pamata. Savienības maksimālā īpašā iemaksa 2020. gadam nepārsniedz vispārējā budžetā paredzētās apropriācijas.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

               FINANŠU PĀRSKATS

                        FINANŠU PĀRSKATS

                        Fin Stat/2020/LK/GH/pl/1406340

                        agri.ddg3.a.2(2020)1398840

                        6.22.2020

                        DATUMS: 24.02.2020.

                        1.

                        BUDŽETA POZĪCIJA

                        05 06. nodaļa – POLITIKAS JOMAS “LAUKSAIMNIECĪBA UN LAUKU ATTĪSTĪBA” STARPTAUTISKIE ASPEKTI

                        05 06 01 – Starptautiskie lauksaimniecības nolīgumi

                        APROPRIĀCIJAS

                        B2020 6 300 000 EUR

                        2.

                        NOSAUKUMS
                        Priekšlikums Padomes Lēmumam par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Pasaules Intelektuālā īpašuma organizācijas Lisabonas Savienības gadskārtējā asamblejā

                        3.

                        JURIDISKAIS PAMATS: šā priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 207. pants saistībā ar tā 218. panta 9. punktu.

                        4.

                        MĒRĶI

                        Izveidot pamatu īpašo iemaksu veikšanai, lai varētu segt Īpašās savienības izdevumus

                        5.

                        FINANSIĀLĀ IETEKME

                        12 MĒNEŠU PERIODS

                           (EUR)

                        KĀRTĒJAIS FINANŠU GADS (2020)

                        (EUR)

                        NĀKAMAIS FINANŠU GADS (2021)

                        (EUR)

                        5.0.

                        IZDEVUMI

                        –
                              KO SEDZ NO ES BUDŽETA
                           (KOMPENSĀCIJAS/INTERVENCES)

                        –
                              VALSTU IESTĀDES

                        –
                              CITI

                        1 miljons

                        1 miljons

                        1 miljons

                        5.1.

                        IEŅĒMUMI

                        –
                              ES PAŠU RESURSI
                           (NODEVAS/MUITAS NODOKĻI)

                        –
                              VALSTU

                        5.0.1.

                        APLĒSTIE IZDEVUMI

                        5.1.1.

                        APLĒSTIE IEŅĒMUMI

                        5.2.

                        APRĒĶINA METODE:

                        6.0.

                        VAI PROJEKTU VAR FINANSĒT NO APROPRIĀCIJĀM, KAS IERAKSTĪTAS KĀRTĒJĀ BUDŽETA ATTIECĪGAJĀ NODAĻĀ?

                        JĀ

                        6.1.

                        VAI PROJEKTU VAR FINANSĒT, VEICOT KĀRTĒJĀ BUDŽETA STARPNODAĻU PĀRVIETOJUMUS?

                        JĀ NĒ

                        6.2.

                        VAI BŪS VAJADZĪGS PAPILDU BUDŽETS?

                        NĒ

                        6.3.

                        VAI APROPRIĀCIJAS BŪS JĀIERAKSTA NĀKAMO GADU BUDŽETOS?

                        JĀ

                        Savienība var veikt īpašu finansiālu iemaksu uz Ženēvas akta 24. panta 2. punkta v) apakšpunkta pamata, ievērojot Savienības gada budžetā šim nolūkam pieejamos līdzekļus. 2020. gadā 05.06.01. budžeta pozīcijā šim nolūkam ir atvēlēti līdzekļi 1 miljona EUR apmērā.

                     (1)

                        Padomes Lēmums (ES) 2019/1754 (2019. gada 7. oktobris) par Eiropas Savienības pievienošanos Lisabonas Vienošanās par cilmes vietu nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm Ženēvas aktam (OV L 271, 24.10.2019., 12.–14. lpp.).

                     (2)

                        14. pants (Īpaša finansiāla iemaksa) Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2019/1753 (2019. gada 23. oktobris) par Savienības rīcību pēc tās pievienošanās Lisabonas Vienošanās par cilmes vietu nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm Ženēvas aktam.

                     (3)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (4)

                        OV L 271, 24.10.2019., 12. lpp.

                     (5)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/1753 (2019. gada 23. oktobris) par Savienības rīcību pēc tās pievienošanās Lisabonas Vienošanās par cilmes vietu nosaukumiem un ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm Ženēvas aktam (OV L 271, 24.10. 2019., 1. lpp.).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 28.9.2020
            COM(2020) 586 final
            2020/0271(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS,
            ar ko Padomes 2020. gada 19. maija Lēmumu (ES) 2020/721 groza, lai iekļautu nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Jūras vides aizsardzības komitejas 75. sesijā un Kuģošanas drošības komitejas 102. sesijā attiecībā uz to, ka tiek apstiprināts MSC-MEPC.5. apkārtraksts par paraugnolīgumu tādu atzīto organizāciju pilnvarošanai, kuras rīkojas administrācijas vārdā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz Padomes 2020. gada 19. maija Lēmuma (ES) 2020/721
                  1
                grozījumu, ar kuru nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Kuģošanas drošības komitejas  102. sesijā (MSC 102), kas notiks Londonā 2020. gada 4.–11. novembrī, un Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Jūras vides aizsardzības komitejas 75. sesijā (MEPC 75), kas notiks Londonā 2020. gada 16.–20. novembrī, saistībā ar to, ka paredzēts pieņemt MSC-MEPC.5. apkārtrakstu par paraugnolīgumu tādu atzīto organizāciju pilnvarošanai, kuras rīkojas administrācijas vārdā.

               Priekšlikuma konteksts

               1.1.Konvencija par Starptautisko Jūrniecības organizāciju

               Ar Konvenciju par Starptautisko Jūrniecības organizāciju (SJO) ir izveidota SJO. SJO mērķis ir nodrošināt forumu sadarbībai regulējuma un prakses jomā attiecībā uz dažādiem tehniskiem jautājumiem, kuri ietekmē ar starptautisko tirdzniecību saistītu kuģošanu. Tās mērķis ir arī aicināt vispārēji ieviest augstākos iespējamos standartus jautājumos, kuri attiecas uz kuģošanas drošību, navigācijas efektivitāti un kuģu izraisīta jūras piesārņojuma novēršanu un kontroli, veicinot vienlīdzīgus konkurences apstākļus. SJO nodarbojas arī ar attiecīgiem administratīvajiem un juridiskajiem jautājumiem.

               Konvencija stājās spēkā 1958. gada 17. martā.

               Visas dalībvalstis ir konvencijas puses.

               Visas dalībvalstis ir puses 1974. gada Starptautiskajā konvencijā par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras (SOLAS konvencija), kas stājās spēkā 1980. gada 25. maijā. Savienība nav SOLAS konvencijas puse.

               Visas dalībvalstis ir puses 1973. gada Starptautiskajā konvencijā par kuģu izraisīta piesārņojuma novēršanu (MARPOL konvencija), kas stājās spēkā 1983. gada 2. oktobrī, un puses VI pielikumā, kas stājās spēkā 2005. gada 18. maijā. Savienība nav MARPOL konvencijas puse.

               1.2.Starptautiskā Jūrniecības organizācija

               Starptautiskā Jūrniecības organizācija (SJO) ir specializēta Apvienoto Nāciju Organizācijas aģentūra, kas atbildīga par kuģošanas drošību un drošumu un kuģu izraisīta jūras piesārņojuma novēršanu. Tā ir iestāde, kas nosaka globālos standartus starptautiskās kuģniecības drošības, drošuma un ekoloģisko raksturlielumu jomā. Tās galvenais uzdevums ir izveidot taisnīgu un efektīvu, vispārpieņemtu un visaptveroši īstenotu kuģniecības nozares tiesisko regulējumu.

               Organizācijā var iesaistīties jebkura valsts, un visas ES dalībvalstis ir SJO dalībnieces. Eiropas Komisijai kopš 1974. gada Starptautiskajā Jūrniecības organizācijā ir novērotājas statuss. Tas pamatojas uz Starpvaldību jūrniecības konsultatīvās organizācijas (IMCO) un Eiropas Kopienu Komisijas vienošanos par sadarbību jautājumos, par ko ir abpusēja interese.

               SJO Kuģošanas drošības komitejā arī darbojas visas SJO dalībnieces, un tās sanāksmes notiek vismaz reizi gadā. Tā izskata jebkādus organizācijas darbības jomā esošus jautājumus, kas attiecas uz navigācijas līdzekļiem, kuģu būvi un aprīkojumu, apkalpes komplektēšanu no drošības viedokļa, noteikumiem par sadursmju novēršanu, bīstamo kravu apstrādi, kuģošanas drošības procedūrām un prasībām, hidrogrāfisko informāciju, kuģu žurnāliem un navigācijas informāciju, jūras negadījumu izmeklēšanu, izcelšanu un glābšanu, un jebkuru citu jautājumu, kas tieši ietekmē kuģošanas drošību.

               SJO Kuģošanas drošības komiteja nodrošina mehānismu, kas ļauj tai izpildīt SJO konvencijas, SJO Asamblejas vai SJO Padomes uzticētos pienākumus vai jebkādus iepriekšminētajā darbības jomā esošus pienākumus, kurus tai var uzticēt saskaņā ar citiem starptautiskiem tiesību instrumentiem un kurus atzīst SJO. Kuģošanas drošības komitejas un tās apakšstruktūru lēmumus pieņem ar komitejas locekļu balsu vairākumu.

               SJO Jūras vides aizsardzības komitejā darbojas visas SJO dalībnieces, un tās sanāksmes notiek vismaz reizi gadā. Tā risina SJO darbības jomā esošos vidiskos jautājumus, kas saistīti ar kuģu izraisīta piesārņojuma kontroli un novēršanu, uz ko attiecas MARPOL līgums, tostarp ar naftu, ķīmiskām vielām, ko pārvadā kā beztaras kravas, notekūdeņiem, atkritumiem un kuģu emisijām gaisā, ieskaitot gaisu piesārņojošas vielas un siltumnīcefekta gāzu emisijas, saistītus jautājumus. Citi risināmie jautājumi ietver balasta ūdeņu apsaimniekošanu, pretapaugšanas sistēmas, kuģu pārstrādi, gatavību un reaģēšanas darbības piesārņojuma gadījumā un īpašu apgabalu un īpaši jutīgu jūras apgabalu identificēšanu.

               SJO Jūras vides aizsardzības komiteja nodrošina mehānismu, kas ļauj tai izpildīt SJO konvencijas, SJO Asamblejas vai SJO Padomes uzticētos pienākumus vai jebkādus iepriekšminētajā darbības jomā esošus pienākumus, kurus tai var uzticēt saskaņā ar citiem starptautiskiem tiesību instrumentiem un kurus atzīst SJO. Jūras vides aizsardzības komitejas un tās apakšstruktūru lēmumus pieņem ar komitejas locekļu balsu vairākumu.

               1.3.Paredzētais SJO Kuģošanas drošības komitejas akts

               Kuģošanas drošības komiteja 2020. gada 4.–11. novembrī 102. sesijā (MSC 102) paredzējusi apstiprināt MSC-MEPC.5. apkārtrakstu, kurā būs noteikts paraugnolīgums, kas valdībām jāizmanto, lai pilnvarotu atzītas organizācijas, kuras rīkojas to vārdā. Apkārtraksts kopīgi jāapstiprina Kuģošanas drošības komitejai un Jūras vides aizsardzības komitejai.

               Kuģošanas drošības komiteja 2016. gadā apstiprināja jaunu darba programmas uzdevumu, kas paredz pārskatīt un grozīt paraugnolīgumu tādu atzīto organizāciju pilnvarošanai, kuras rīkojas administrācijas vārdā, lai to saskaņotu ar Atzīto organizāciju kodeksa (AO kodeksa) prasībām. Paraugnolīguma projekts tika apspriests vairākās SJO instrumentu īstenošanas apakškomitejas sesijās, un tagad tas iesniegts komitejai apstiprināšanai.

               1.4.Paredzētais SJO Jūras vides aizsardzības komitejas akts

               Jūras vides aizsardzības komiteja 2020. gada 16.–20. novembrī 75. sesijā (MEPC 75) paredzējusi apstiprināt to pašu MSC-MEPC.5. apkārtrakstu, kurā noteikts paraugnolīgums, kas valdībām jāizmanto, lai pilnvarotu atzītas organizācijas, kuras rīkojas to vārdā.

               2.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               2.1.MSC-MEPC.5. apkārtraksta apstiprināšana

               Kuģošanas drošības komitejas 97. sesijā (MSC 97), kas notika Londonā 2016. gada 21.–25. novembrī, tika apstiprināts jauns uzdevums, kas paredz pārskatīt un grozīt paraugnolīgumu tādu atzīto organizāciju pilnvarošanai, kuras rīkojas administrācijas vārdā (MSC.1/Circ.710–MEPC.1/Circ.307), lai to saskaņotu ar AO kodeksa prasībām. Jaunais uzdevums tika iekļauts SJO instrumentu īstenošanas apakškomitejas divgadu darba plānā 2016.–2017. gadam un SJO instrumentu īstenošanas apakškomitejas 4. sesijas (III 4) pagaidu darba kārtībā, nosakot mērķi uzdevumu izpildīt līdz 2018. gadam.

               III 4, kas notika Londonā 2017. gada 25.–29. septembrī, nolēma paraugnolīgumu grozīt, par pamatu izmantojot IACS dokumentu, un izveidoja saziņas grupa, kurai uzticēja izstrādāt tekstu. III 5, kas notika Londonā 2018. gada 24.–28. septembrī, pabeidza paraugnolīguma projekta izstrādi un to nosūtīja apstiprināšanai Jūras vides aizsardzības komitejas 74. sesijā (MEPC 74) un Kuģošanas drošības komitejas 101. sesijā (MSC 101).

               MEPC 74 laika ierobežojumu dēļ atlika apkārtraksta projekta izskatīšanu uz MEPC 75. MSC 101 apsprieda teksta projektu, bet, tā kā IACS kategoriski iebilda pret to, ka tās ierosinātie būtiskie grozījumi netika pieņemti, MSC 101 nosūtīja projektu ar IACS ierosinātajiem grozījumiem atpakaļ izskatīšanai SJO instrumentu īstenošanas apakškomitejas 6. sesijā (III 6). III 6, kas notika Londonā 2019. gada 1.–5. jūlijā, pārskatīja paraugnolīguma projektu un IACS priekšlikumus. Redakcionālos priekšlikumus III 6 pieņēma, savukārt būtiskos priekšlikumus — noraidīja. Pēc tam III 6 nosūtīja apkārtraksta projektu MEPC 75 un MSC 102 apstiprināšanai.

               Savienībai būtu jāatbalsta SJO paraugnolīguma grozījumi, par kuriem vienojās III 6. Jaunais apkārtraksts aizstās MSC/Circ.710 un MEPC/Circ.307, atjauninās paraugnolīgumu un saskaņos to ar AO kodeksu (rezolūcijas MSC.349(92) un MEPC.237(65)). Tas palielinās gan karoga valsts administrācijas, gan AO precizitāti, pārredzamību un pārskatatbildību pasaules mērogā.

               2.2.Attiecīgie ES tiesību akti un ES kompetence

               Paraugnolīgums, kas pašlaik noteikts MSC/Circ.710 un MEPC/Circ.307, ES tiesību aktos tiek īstenots ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīvu 2009/15/EK par kopīgiem noteikumiem un standartiem attiecībā uz organizācijām, kas pilnvarotas veikt kuģu inspekcijas un apskates, un attiecīgajām darbībām, kuras veic valsts administrācijas jūras lietu jomā. Direktīvas 2009/15/EK 5. pantā ir noteikts:

               “1.
                     Dalībvalstis, kas pieņem lēmumu rīkoties tā, kā aprakstīts 3. panta 2. punktā, izveido “darba attiecības” starp to kompetento administrāciju un organizācijām, kas darbojas tās vārdā.

               2.
                     Darba attiecības reglamentē ar oficiālu rakstisku un nediskriminējošu nolīgumu [..], kurā ietver vismaz: a) noteikumus, kas ir izklāstīti II pielikumā SJO Rezolūcijai A.739(18) par pamatnostādnēm, piešķirot pilnvarojumu organizācijām, kuras darbojas administrācijas vārdā, tajā pašā laikā vadoties pēc pielikuma, pielikuma papildinājumiem un papildinājuma, kas pievienots SJO MSC/Apkārtrakstam 710 un MEPC/Apkārtrakstam 307 par nolīguma paraugu saistībā ar tādu atzīto organizāciju pilnvarošanu, kuras darbojas administrācijas vārdā; [..]”

               ES kompetence

               MSC/Circ.710 un MEPC/Circ.307 aizstāšana ar MSC/MEPC.5. apkārtraksta projektu ES tiesību aktus ietekmētu, kad tiktu piemērota Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/15/EK par kopīgiem noteikumiem un standartiem attiecībā uz organizācijām, kas pilnvarotas veikt kuģu inspekcijas un apskates, un attiecīgajām darbībām, kuras veic valsts administrācijas jūras lietu jomā.

               Tādējādi saskaņā ar LESD 3. panta 2. punkta beigu daļu Savienībai ir ekskluzīva kompetence, un tāpēc ir nepieciešams noteikt Savienības nostāju attiecībā uz aktiem, ar kuriem pieņem iepriekš minētos grozījumus.

               3.Juridiskais pamats

               3.1.Procesuālais juridiskais pamats

               3.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               LESD 218. panta 9. punktu piemēro neatkarīgi no tā, vai Savienība ir attiecīgās struktūras dalībniece vai nolīguma puse
                  2
               .

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kam nav saistoša spēka saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  3
               .

               3.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               SJO Jūras vides aizsardzības komiteja un Kuģošanas drošības komiteja ir ar nolīgumu, proti, ar Konvenciju par Starptautisko Jūrniecības organizāciju, izveidotas struktūras.

               Akti, kurus SJO Jūras vides aizsardzības komiteja un Kuģošanas drošības komiteja aicinātas pieņemt, ir akti ar juridiskām sekām. Paredzētais akts var būtiski ietekmēt šāda ES tiesību akta saturu:

               –Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/15/EK par kopīgiem noteikumiem un standartiem attiecībā uz organizācijām, kas pilnvarotas veikt kuģu inspekcijas un apskates, un attiecīgajām darbībām, kuras veic valsts administrācijas jūras lietu jomā

               Tas ir tāpēc, ka Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīvā 2009/15/EK par kopīgiem noteikumiem un standartiem attiecībā uz organizācijām, kas pilnvarotas veikt kuģu inspekcijas un apskates, un attiecīgajām darbībām, kuras veic valsts administrācijas jūras lietu jomā, ir noteikts, ka dalībvalstu administrācijām darba attiecības ar atzītajām organizācijām jāreglamentē, noslēdzot oficiālu rakstisku un nediskriminējošu nolīgumu, kurā jāņem vērā MSC/Circ.  710 un MEPC/Circ. 307 iekļautais paraugnolīgums.

               Tāpēc jauns apkārtraksts, kas aizstāj MSC/Circ.710 un MEPC/Circ.307, ES tiesību aktus ietekmētu, kad tiktu piemērota Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/15/EK par kopīgiem noteikumiem un standartiem attiecībā uz organizācijām, kas pilnvarotas veikt kuģu inspekcijas un apskates, un attiecīgajām darbībām, kuras veic valsts administrācijas jūras lietu jomā.

               Paredzētais akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               3.2.Materiālais juridiskais pamats

               3.2.1.Principi

               Lēmumam, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir paredzētajam aktam, attiecībā uz kuru Savienības vārdā tiek ieņemta nostāja. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens no tiem ir atzīstams par galveno, bet otram ir pakārtota nozīme, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               3.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz jūras transportu. Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 100. panta 2. punkts.

               3.3.Secinājums

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 100. panta 2. punktam saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu.

               2020/0271 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS,

               ar ko Padomes 2020. gada 19. maija Lēmumu (ES) 2020/721 groza, lai iekļautu nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Jūras vides aizsardzības komitejas 75. sesijā un Kuģošanas drošības komitejas 102. sesijā attiecībā uz to, ka tiek apstiprināts MSC-MEPC.5. apkārtraksts par paraugnolīgumu tādu atzīto organizāciju pilnvarošanai, kuras rīkojas administrācijas vārdā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Savienības darbībai jūras transporta nozarē vajadzētu būt vērstai uz jūras vides un cilvēku veselības aizsardzību un kuģošanas drošības uzlabošanu.

               (2)Konvencija par Starptautisko Jūrniecības organizāciju (SJO) stājās spēkā 1958. gada 17. martā.

               (3)SJO ir specializēta Apvienoto Nāciju Organizācijas aģentūra, kas atbildīga par kuģošanas drošību un drošumu un kuģu izraisīta jūras un gaisa piesārņojuma novēršanu. Visas Savienības dalībvalstis ir SJO locekles.

               (4)Saskaņā ar Konvencijas par SJO 28. panta b) punktu Kuģošanas drošības komiteja nodrošina mehānismu, kas ļauj izpildīt visus pienākumus, kurus saskaņā ar minēto konvenciju tai uzticējusi SJO Asambleja vai SJO Padome, vai jebkādus minētā panta darbības jomā esošus pienākumus, kurus Kuģošanas drošības komitejai var uzticēt saskaņā ar citu starptautisku tiesību instrumentu un kurus atzīst SJO.

               (5)Saskaņā ar Konvencijas par SJO 38. panta a) punktu Jūras vides aizsardzības komiteja veic funkcijas, kuras SJO noteiktas vai var tikt noteiktas saskaņā ar starptautiskajām konvencijām par kuģu izraisīta jūras piesārņojuma novēršanu un kontroli, jo īpaši attiecībā uz noteikumu vai citu nosacījumu pieņemšanu un grozīšanu.

               (6)Starptautiskā konvencija par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras (“SOLAS konvencija”) stājās spēkā 1980. gada 25. maijā.

               (7)Saskaņā ar SOLAS konvencijas VIII panta b) punkta iii) apakšpunktu SJO Kuģošanas drošības komiteja drīkst pieņemt SOLAS konvencijas grozījumus.

               (8)Starptautiskā konvencija par kuģu izraisīta piesārņojuma novēršanu (“MARPOL konvencija”) stājās spēkā 1983. gada 2. oktobrī.

               (9)Saskaņā ar MARPOL konvencijas 16. panta 2. punkta c) apakšpunktu konvencijas grozījumus drīkst pieņemt tikai attiecīgā struktūra, kas šajā gadījumā ir Jūras vides aizsardzības komiteja.

               (10)Kuģošanas drošības komitejai 102. sesijā, kas notiks 2020. gada 4.–11. novembrī (“MSC 102”), kopīgi ar Jūras vides aizsardzības komiteju ir jāapstiprina MSC-MEPC.5. apkārtraksts par paraugnolīgumu tādu atzīto organizāciju pilnvarošanai, kuras rīkojas administrācijas vārdā.

               (11)Jūras vides aizsardzības komitejai 75. sesijā, kas notiks 2020. gada 16.–20. novembrī (“MEPC 75”), kopā ar MSC 102 ir jāapstiprina MSC-MEPC.5. apkārtraksts par paraugnolīgumu tādu atzīto organizāciju pilnvarošanai, kuras rīkojas administrācijas vārdā.

               (12)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem MSC 102, jo MSC-MEPC.5. apkārtraksta apstiprināšana varēs būtiski ietekmēt Savienības tiesību aktu saturu, proti, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/15/EK
                  4
               .

               (13)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem MEPC 75, jo MSC-MEPC.5. apkārtraksta apstiprināšana varēs būtiski ietekmēt Savienības tiesību aktu saturu, proti, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/15/EK.

               (14)Apstiprinot MSC-MEPC.5. apkārtrakstu, kas aizstāj apkārtrakstus MSC/Circ.710 un MEPC/Circ.307, paraugnolīgums tiks atjaunināts un saskaņots ar Atzīto organizāciju kodeksu (AO kodeksu) (rezolūcijas MSC.349(92) un MEPC.237(65)). Tas veicinās gan karoga valsts administrācijas, gan AO precizitātes, pārredzamības un pārskatatbildības palielināšanu pasaules mērogā.

               (15)Padomes 2020. gada 19. maija Lēmums (ES) 2020/721
                  5
                būtu jāgroza, lai tajā iekļautu atsauci uz MSC-MEPC.5. apkārtraksta apstiprināšanu.

               (16)Savienības nostāja jāpauž Savienības dalībvalstīm, kuras ir SJO Kuģošanas drošības komitejas un Jūras vides aizsardzības komitejai locekles, rīkojoties kopīgi,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Padomes Lēmumu (ES) 2020/721 ar šo groza šādi:

               “1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Jūras vides aizsardzības komitejas 75. sesijā, ir atbalstīt to, ka tiek pieņemti Starptautiskās konvencijas par kuģu izraisīta piesārņojuma novēršanu VI pielikuma 2., 14. un 18. noteikuma un I un VI papildinājuma grozījumi, kas izklāstīti SJO dokumenta MEPC 75/3 pielikumā, un apstiprināts MSC-MEPC.5. apkārtraksts, kas izklāstīts SJO dokumenta III 6/15 8. pielikumā.

               2. pants

               1. Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Kuģošanas drošības komitejas 102. sesijā, ir atbalstīt to, ka tiek pieņemti:

               a) Starptautiskās konvencijas par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras II-1. nodaļas A-1., B, B-1., B-2. līdz B-4. daļas grozījumi, kas izklāstīti SJO dokumenta MSC 102/3 1. pielikumā;

               b) Starptautiskā drošības kodeksa kuģiem, kuros kā degvielu izmanto gāzi vai citas degvielas ar zemu uzliesmošanas temperatūru, A-1. un B-1. daļas grozījumi, kas izklāstīti SJO dokumenta MSC 102/3 2. pielikumā;

               c) grozījumi Rezolūcijā A.658(16) par atstarojošu materiālu izmantošanu un uzstādīšanu glābšanas līdzekļiem;

               un apstiprināts MSC-MEPC.5. apkārtraksts par paraugnolīgumu tādu atzīto organizāciju pilnvarošanai, kuras rīkojas administrācijas vārdā.”

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Padomes Lēmums (ES) 2020/721 (2020. gada 19. maijs) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Jūras vides aizsardzības komitejas 75. sesijā un Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Kuģošanas drošības komitejas 102. sesijā attiecībā uz grozījumu pieņemšanu Starptautiskās konvencijas par kuģu izraisīta piesārņojuma novēršanu VI pielikuma 2., 14. un 18. noteikumā un I un VI papildinājumā, Starptautiskās konvencijas par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras II-1. nodaļas A-1., B, B-1., B-2. līdz B-4. daļā, Starptautiskā drošības kodeksa kuģiem, kuros kā degvielu izmanto gāzi vai citas degvielas ar zemu uzliesmošanas temperatūru, A-1. un B-1. daļā un Rezolūcijā A.658(16) par atstarojošu materiālu izmantošanu un uzstādīšanu glābšanas līdzekļiem (OV L 171, 2.6.2020., 1.–3. lpp.).

                     (2)

                        Lieta C-399/12, Vācija/Padome (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 64. punkts.

                     (3)

                        Lieta C-399/12, Vācija/Padome (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (4)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/15/EK (2009. gada 23. aprīlis) par kopīgiem noteikumiem un standartiem attiecībā uz organizācijām, kas pilnvarotas veikt kuģu inspekcijas un apskates, un attiecīgajām darbībām, kuras veic valsts administrācijas jūras lietu jomā (OV L 131, 28.5.2009., 47. lpp.).

                     (5)

                        Padomes Lēmums (ES) 2020/721 (2020. gada 19. maijs) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Jūras vides aizsardzības komitejas 75. sesijā un Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Kuģošanas drošības komitejas 102. sesijā attiecībā uz grozījumu pieņemšanu Starptautiskās konvencijas par kuģu izraisīta piesārņojuma novēršanu VI pielikuma 2., 14. un 18. noteikumā un I un VI papildinājumā, Starptautiskās konvencijas par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras II-1. nodaļas A-1., B, B-1., B-2. līdz B-4. daļā, Starptautiskā drošības kodeksa kuģiem, kuros kā degvielu izmanto gāzi vai citas degvielas ar zemu uzliesmošanas temperatūru, A-1. un B-1. daļā un Rezolūcijā A.658(16) par atstarojošu materiālu izmantošanu un uzstādīšanu glābšanas līdzekļiem (OV L 171, 2.6.2020., 1.–3. lpp.).