               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 28.7.2017
            COM(2017) 395 final
            2017/0170(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par to, lai parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Bahamu Salu Sadraudzību, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Regulu (ES) Nr. 610/2013
                  1
                (Šengenas Robežu kodeksa grozījumi) tika grozīta Konvencija, ar ko īsteno Šengenas Nolīgumu
                  2
                (CISA), Regula (EK) Nr. 562/2006
                  3
                (Šengenas Robežu kodekss [ŠRK]) un Regula (EK) Nr. 810/2009
                  4
                (Vīzu kodekss) un – cita starpā – tika pārformulēts “īstermiņa uzturēšanās” jēdziens attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgajiem Šengenas zonā. No 2013. gada 18. oktobra trešo valstu valstspiederīgie (neatkarīgi no tā, vai viņiem ir nepieciešama vīza vai nav), kuri plāno ieceļot Šengenas zonā saskaņā ar īstermiņa uzturēšanās režīmu, drīkst uzturēties Šengenas zonā uz laiku, kas nav ilgāks par “90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā”. Pretēji definīcijai, kas bija spēkā līdz 2013. gada 18. oktobrim (trīs mēneši sešu mēnešu laikposmā, skaitot no pirmās ieceļošanas dienas), jaunā pieeja ir precīzāka, nosakot ilgumu dienās, nevis mēnešos. Turklāt no definīcijas ir izņemts termins “skaitot no pirmās ieceļošanas dienas”, kas bija radījis neskaidrības un jautājumus.

               Ar ŠRK grozījumiem ES vīzu un robežu tiesību aktos, t. i. CISA, ŠRK, Vīzu kodeksā un Regulā (EK) Nr. 539/2001
                  5
                tika ieviestas visas nepieciešamās izmaiņas. Tomēr jēdziens “īstermiņa uzturēšanās” ir nostiprināts arī Eiropas Savienības noslēgtajos starptautiskajos nolīgumos. Ar Antigvu un Barbudu
                  6
               , Bahamu Salām
                  7
               , Barbadosu
                  8
               , Brazīliju
                  9
               , Maurīciju
                  10
               , Sentkitsu un Nevisu
                  11
                un Seišelām
                  12
                noslēgtajos nolīgumos par vīzu režīma atcelšanu, definējot bezvīzu īstermiņa uzturēšanās ilgumu, joprojām minēta vecā definīcija (“trīs mēnešus sešu mēnešu laikposmā pēc dienas, kad pirmo reizi ieceļots valsts teritorijā”
                  13
               ).

               Komisija 2014. gada 16. jūlijā pieņēma ieteikumu Padomes Lēmumam, ar ko pilnvaro sākt sarunas par grozījumiem nolīgumos par īstermiņa vīzu atcelšanu, kuri noslēgti starp Eiropas Savienību un iepriekšminētajām valstīm
                  14
               , Padome lēmumu pieņēma 2014. gada 9. oktobrī
                  15
               . Mērķis ir attiecībā uz šīm septiņām valstīm īstenot jauno “īstermiņa uzturēšanās” definīciju, kas noteikta ŠRK grozījumos. Turklāt “īstermiņa uzturēšanās” definīcija dienās, nevis mēnešos vīzu režīma atcelšanas nolīgumos ir vieglāk pārbaudāma un aprēķināma ar elektroniskiem/IT līdzekļiem un tādējādi tā ir piemērotāka centralizētajām robežu pārvaldības sistēmām, piemēram, ierosinātajai Ieceļošanas/izceļošanas sistēmai (IIS)
                  16
               .

               Pēc Padomes pilnvarojuma saņemšanas Komisija sāka sarunas par to, lai grozītu nolīgumus par vīzu režīma atcelšanu ar septiņām valstīm (Antigvu un Barbudu, Bahamu Salām, Barbadosu, Brazīliju, Maurīciju, Sentkitsu un Nevisu un Seišelām).

               Sarunas ar Bahamu Salu Sadraudzību tika sekmīgi noslēgtas, parafējot grozošo nolīgumu 2016. gada 30. augustā. Abas puses ir vienojušās pieņemt jauno “īstermiņa uzturēšanās” definīciju visā vīzu režīma atcelšanas nolīgumā starp ES un Bahamu Salām. Turklāt nolīgumā iekļautas dažu tehnisku aspektu izmaiņas (skat. turpmāk), bet ceļotājiem visi nolīguma grozījumi ir maznozīmīgi.

                  Apvienotās Karalistes un Īrijas īpašā situācija ir atspoguļota nolīguma preambulā.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN SAMĒRĪGUMS

               •Juridiskais pamats

               Atbilstoši nolīguma prasībām ir nepieciešams abu līgumslēdzēju pušu apstiprinājums, ko pauž saskaņā ar to attiecīgajām procedūrām. Savienības gadījumā ir nepieciešams Padomes lēmums par nolīguma parakstīšanu un noslēgšanu.

               Šis priekšlikums ir iesniegts Padomei, lai pilnvarotu Nolīguma, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu, parakstīšanu.

               Nolīgums nodrošina juridisko saskaņotību, kā arī harmonizāciju starp dalībvalstīm, piemērojot jauno ŠRK grozījumos noteikto “īstermiņa uzturēšanās” definīciju, kas piedāvā skaidru “īstermiņa uzturēšanās” interpretāciju.

               Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 77. panta 2. punkta a) apakšpunkts saistībā ar tā 218. pantu.

               Savienībai nav pilnvaru, lai grozītu nolīgumus par vīzu režīma atcelšanu, kas būtu saistoši četrām valstīm, kuras ir asociētās valstis Šengenas acquis, tostarp kopējās vīzu politikas īstenošanā. Lai attiecībā uz noteikumiem par atļautās uzturēšanās ilgumu Šengenas zonā nodrošinātu saskaņotu pieeju un tos īstenotu, nolīgumam ir pievienota kopīga deklarācija, kurā norādīts, ka būtu vēlams, ka Bahamu Salas, no vienas puses, un Islande, Lihtenšteina, Norvēģija un Šveice, no otras puses, attiecīgi groza savus spēkā esošos divpusējos nolīgumus par vīzu režīma atcelšanu.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)

               Ja viena no starptautiska nolīguma līgumslēdzējām pusēm ir Eiropas Savienība, tad dalībvalstis pašas nevar juridiski īstenot šāda nolīguma grozījumus. Nolīgumu par vīzu režīma atcelšanu ar Bahamu Salām ir noslēgusi Eiropas Savienība. Tādēļ ir nepieciešama rīcība Savienības līmenī.

               Turklāt, dalībvalstu noslēgtie nolīgumi par vīzu režīma atcelšanu ietekmētu Savienības acquis vīzu jomā (LESD 3. panta 2. punkts).

               •Proporcionalitāte

               Šis priekšlikums paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai sasniegtu izvirzīto mērķi, proti, grozīt spēkā esošo nolīgumu par vīzu režīma atcelšanu starp Bahamu Salu Sadraudzību un Savienību.

               3.IETEKME UZ BUDŽETU

               Šis priekšlikums nerada papildu izmaksas ES budžetā.

               4. EX POST NOVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Padome 2014. gada 9. oktobrī pieņēma sarunu norādes, ar ko pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar Bahamu Salu Sadraudzību, lai grozītu nolīgumu par vīzu režīma atcelšanu starp abām pusēm. Dalībvalstis Vīzu jautājumu darba grupas sanāksmēs tika informētas par sarunu norisi.

               5.CITI ELEMENTI

               •Sarunu iznākums

                  Komisija uzskata, ka mērķi, ko Padome bija izvirzījusi sarunu norādēs, tika sasniegti un ka nolīguma projekts ir Savienībai pieņemams.

                  Nolīguma projekta galīgo saturu var apkopot šādi.

                  a. Uzturēšanās ilgums

                  Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Bahamu Salu Sadraudzības pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju uz laikposmu, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā (nevis uz trīs mēnešiem sešu mēnešu laikposmā pēc dienas, kad pirmo reizi ieceļots valsts teritorijā). Jauno definīciju piemēro visā nolīgumā starp Eiropas Savienību un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu.

                  b. Nobeiguma noteikumi – nolīguma apturēšana (8. panta 4. punkts)

               Nolīguma 8. panta 4. punkta pēdējo teikumu groza šādi: “Līgumslēdzēja puse, kas apturējusi šā nolīguma piemērošanu, nekavējoties informē otru Līgumslēdzēju pusi, ja minētās apturēšanas iemesli vairs nepastāv, un minēto apturēšanu atceļ”. Pievienojot esošajam tekstam vārdus “minēto apturēšanu atceļ”, grozītajā nolīgumā precizē, ka bezvīzu režīma apturēšanu faktiski atceļ, ja zūd minētās apturēšanas iemesli. Ar šo grozījumu nolīguma par vīzu režīma atcelšanu ar Bahamu Salām redakcija tiek saskaņota ar visiem pārējiem vīzu režīma atcelšanas nolīgumiem, kurus Savienība parakstīja 2015. un 2016. gadā. Ar Vīzu jautājumu darba grupa 2016. gada 14. jūnijā apspriedās par šo grozījumu, un neviena dalībvalsts nav cēlusi iebildumus.

                  c. Aizvietot “Kopiena” ar “Savienību”

                  Kopš 2009. gada 1. decembra, kad stājies spēkā Lisabonas līgums, Eiropas Savienība pati par sevi ir ieguvusi konsolidētu juridisko statusu. Tomēr jēdziens “Eiropas Kopiena” joprojām ir ietverts starptautiskajos nolīgumos, kas stājās spēkā pirms Lisabonas līguma, kā tas ir attiecībā uz Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu. Tādēļ visā nolīgumā par vīzu režīma atcelšanu vārdu “Kopiena” ar grozošo nolīgumu aizstāj ar “Savienība”.

                  d. Kopīgās deklarācijas

                  Nolīgumam ir pievienotas divas kopīgās deklarācijas:

                  – par to, kā interpretēt 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, un

                  – par Islandi, Norvēģiju, Šveici un Lihtenšteinu.

                  e. Stāšanās spēkā

                  Šis nolīgums stāsies spēkā sestā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad pēdējā līgumslēdzēja puse paziņo otrai, ka ratifikācijas procedūras ir pabeigtas. Lai nodrošinātu juridisko noteiktību un ļautu ceļotājiem saprast un ievērot tiesību aktus, ir vajadzīgs pietiekami ilgs pārejas periods. Kad tiks pabeigta nolīguma ratifikācija, sešu mēnešu laikposms ļaus ceļotājiem pabeigt saskaņā ar veco definīciju aprēķināto īstermiņa uzturēšanos, pirms stājas spēkā jaunā īstermiņa uzturēšanās definīcija un tās 180 dienu retrospektīvais atsauces periods.

                  Visus citus noteikumus esošajā Nolīgumā starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu, tostarp to teritoriālo piemērošanas jomu, grozošais nolīgums neskar.

               6.SECINĀJUMS

               Ņemot vērā iepriekš minētos rezultātus, Komisija ierosina Padomei lemt par nolīguma parakstīšanu Savienības vārdā un atļaut Padomes priekšsēdētājam iecelt attiecīgi pilnvarotu(-as) personu(-as) tā parakstīšanai Savienības vārdā.

               2017/0170 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par to, lai parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Bahamu Salu Sadraudzību, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar tā 218. panta 5. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Ar 2009. gada 30. novembra lēmumu Padome noslēdza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu. Nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Bahamu Salu Sadraudzības pilsoņiem, kas ceļo uz otras līgumslēdzējas puses teritoriju, “ne vairāk kā uz trīs mēnešiem sešu mēnešu laikposmā”.

               (2)Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 610/2013
                  17
                Savienības vīzu un robežu tiesību aktos tika ieviestas horizontālas izmaiņas un īstermiņa uzturēšanās ilgums noteikts ne ilgāks par 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā.

               (3)Nolīgumā starp Savienību un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu ir nepieciešams iekļaut šo jauno definīciju, lai pilnībā harmonizētu Savienības īstermiņa uzturēšanās režīmu.

               (4)Padome 2014. gada 9. oktobrī pieņēma lēmumu, ar ko Komisiju pilnvaro sākt sarunas par Nolīgumu, ar ko grozīs Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu (“nolīgums”).

               (5)Sarunas ar Bahamu Salām par nolīgumu tika veiksmīgi pabeigtas, Savienības un Bahamu Salu Sadraudzības galvenajiem sarunu vedējiem nolīgumu parafējot vēstuļu apmaiņas veidā 2016. gada 30. augustā.

               (6)Nolīgums būtu jāparaksta un nolīgumam pievienotās deklarācijas būtu jāapstiprina Savienības vārdā.

               (7)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK
                  18
               . Tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (8)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK
                  19
               . Tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Ar šo pilnvaro Savienības vārdā parakstīt Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Bahamu Salu Sadraudzību, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu (“nolīgums”), ņemot vērā tā noslēgšanu.

               Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Savienības vārdā tiek apstiprinātas šim lēmumam pievienotās deklarācijas.

               3. pants

               Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu.

               4. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 182, 29.6.2013., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 239, 22.9.2000., 19. lpp.

                     (3)
                  OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.

                     (4)
                  OV L 243, 15.9.2009., 1. lpp.

                     (5)
                  OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.

                     (6)
                  OV L 169, 30.6.2009., 3. lpp.

                     (7)
                  OV L 169, 30.6.2009., 24. lpp.

                     (8)
                  OV L 169, 30.6.2009., 10. lpp.

                     (9)
                  Ar Brazīliju Eiropas Savienība noslēdza divus nolīgumus. Vienu attiecībā uz parasto pasu turētājiem (OV L 255, 21.9.2012., 4. lpp.) un vienu diplomātisko, dienesta vai oficiālo pasu turētājiem (OV L 66, 12.3.2011., 2. lpp.).

                     (10)
                  OV L 169, 30.6.2009., 17. lpp.

                     (11)
                  OV L 169, 30.6.2009., 38. lpp.

                     (12)
                  OV L 169, 30.6.2009., 31. lpp.

                     (13)
                  Sal. “Mērķis” un “Uzturēšanās ilgums” nolīgumos.

                     (14)
                  COM(2014)468 final.

                     (15)
                  Padomes Lēmums, ar ko Komisiju pilnvaro sākt sarunas par grozījumiem nolīgumos par īstermiņa vīzu atcelšanu, kuri noslēgti starp Eiropas Savienību/Kopienu un Antigvu un Barbudu, Bahamu Salu Sadraudzību, Barbadosu, Brazīlijas Federatīvo Republiku, Maurīcijas Republiku, Sentkitsas un Nevisas Federāciju un Seišelu Republiku, ko Padome pieņēma 2014. gada 9. oktobrī.

                     (16)
                  COM(2016)194 final.

                     (17)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 610/2013 (2013. gada 26. jūnijs), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), Konvenciju, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, Padomes Regulu (EK) Nr. 1683/95 un Regulu (EK) Nr. 539/2001, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 767/2008 un Regulu (EK) Nr. 810/2009 (OV L 182, 29.6.2013., 1. lpp.).

                     (18)
                  Padomes Lēmums 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.).

                     (19)
                  Padomes Lēmums 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 28.7.2017
            COM(2017) 395 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            par to, lai parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Bahamu Salu Sadraudzību, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu

               PIELIKUMS

               dokumentam

               Priekšlikums Padomes lēmumam

               par to, lai parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Bahamu Salu Sadraudzību, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu

               NOLĪGUMS

               starp Eiropas Savienību un Bahamu Salu Sadraudzību, ar ko groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu

               EIROPAS SAVIENĪBA,

               no vienas puses, un

               BAHAMU SALU SADRAUDZĪBA (turpmāk “Bahamu Salas”)

               no otras puses,

               turpmāk kopā “Līgumslēdzējas puses”,

               ŅEMOT VĒRĀ Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bahamu Salu Sadraudzību par īstermiņa vīzu atcelšanu (turpmāk “nolīgums”), kas stājās spēkā 2010. gada 1. aprīlī,

               ATKĀRTOTI APSTIPRINOT, cik svarīgi ir atvieglot tiešos personiskos kontaktus,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka šā nolīguma mērķis ir apmierināt līgumslēdzēju pušu pilsoņu vajadzības,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka “īstermiņa uzturēšanās” definīcija, kas sniegta nolīgumā (trīs mēneši sešu mēnešu laikposmā no pirmās ieceļošanas dienas) nav pietiekami precīza, un jo īpaši jēdziens “pirmā ieceļošanas diena” var radīt neskaidrības un jautājumus,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka ES “iekšējos” vīzu un robežu tiesību aktos ar Regulu (ES) Nr. 610/2013 (2013. gada 26. jūnijs) ir ieviestas horizontālas izmaiņas un tajā īstermiņa uzturēšanās ir definēta šādi: “90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā”,

               ŅEMOT VĒRĀ, ka ieceļošanas/izceļošanas sistēmas mērķiem, kuru paredzēts ieviest Eiropas Savienībā, ir nepieciešama vienota un skaidri definēta “īstermiņa uzturēšanās” definīcija, kas ir piemērojama visiem trešo valstu valstspiederīgajiem,

               VĒLOTIES nodrošināt ceļotāju netraucētu plūsmu Līgumslēdzēju pušu robežšķērsošanas vietās,

               VĒLREIZ APSTIPRINOT to, ka nolīgums attiecas uz visu Eiropas Savienības dalībvalstu pilsoņiem, izņemot Apvienoto Karalisti un Īriju,

               ŅEMOT VĒRĀ Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu un Protokolu par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, kuri pievienoti Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un apstiprinot, ka šā nolīguma noteikumi neattiecas uz Apvienoto Karalisti un Īriju,

               IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.

               1. pants

               Nolīgumu groza saskaņā ar šā panta noteikumiem:

               (1)nosaukumā un 3. panta 5. punktā, 6. panta 1. punktā un 8. panta 7. punktā vārdu “Kopiena” aizstāj ar vārdu “Savienība” attiecīgajā locījumā;

               (2)nolīguma 1. panta vārdus “uz trīs mēnešiem sešu mēnešu laikā” aizstāj ar vārdiem “uz 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā”;

               (3)nolīguma 4. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:

               “Eiropas Savienības pilsoņi var uzturēties Bahamu Salu teritorijā uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.”;

               (4)nolīguma 4. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

               “Bahamu Salu pilsoņi var uzturēties dalībvalstu teritorijā, kas pilnībā piemēro Šengenas acquis, uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā. Minēto laikposmu aprēķina neatkarīgi no jebkuras uzturēšanās reizes dalībvalstī, kura Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā.

               Bahamu Salu pilsoņi var uzturēties katras dalībvalsts teritorijā, kas Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnā mērā, uz laiku, kurš nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, neatkarīgi no uzturēšanās laika, kas aprēķināts attiecībā uz to dalībvalstu teritoriju, kurās pilnībā piemēro Šengenas acquis.”;

               (5)nolīguma 4. panta 3. punktā vārdus “trim mēnešiem” aizstāj ar vārdiem “90 dienām” un vārdu “Kopienas” aizstāj ar vārdu “Savienības”;

               (6)nolīguma 8. panta 4. punkta pēdējo teikumu aizstāj ar šādu:

               “Līgumslēdzēja puse, kas apturējusi šā nolīguma piemērošanu, nekavējoties informē otru Līgumslēdzēju pusi, ja minētās apturēšanas iemesli vairs nepastāv, un minēto apturēšanu atceļ”.

               2. pants

               Līgumslēdzējas puses ratificē vai apstiprina šo nolīgumu saskaņā ar to attiecīgajām procedūrām, un tas stājas spēkā sestā mēneša pirmajā dienā pēc datuma, kad pēdējā Puse paziņo otrai Pusei par iepriekš minēto procedūru pabeigšanu.

               Nolīgums ir sagatavots divtūkstoš septiņpadsmitā gada … … …., divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, horvātu, igauņu, itāliešu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā, un visi teksti ir vienlīdz autentiski.

               Eiropas Savienības vārdā –

               Bahamu Salu Sadraudzības vārdā –

               KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR ISLANDI, NORVĒĢIJU, ŠVEICI UN LIHTENŠTEINU

               Ir vēlams, ka Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas iestādes, no vienas puses, un Bahamu Salas, no otras puses, nekavējoties groza esošos divpusējos nolīgumus par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu ar tādiem pašiem nosacījumiem kā šajā nolīgumā.

               Kopīga deklarācija par to, kā interpretēt 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā

               Līgumslēdzējas puses saprot, ka laiks, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, kā paredzēts šā nolīguma 4. pantā, nozīmē vai nu nepārtrauktu apmeklējumu vai vairākus secīgus apmeklējumus, kuru ilgums nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā kopumā.

               Jēdziens “jebkurš” nozīmē, ka tiek piemērots “kustīgs” 180 dienu atsauces laikposms, skaitot atpakaļ katru uzturēšanās dienu pēdējo 180 dienu laikposmā, lai pārbaudītu, vai joprojām tiek izpildīta prasība par 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā. Tas cita starpā nozīmē, ka pēc nepārtrauktas 90 dienu ilgas prombūtnes var atkal uzturēties uz laiku līdz 90 dienām.

               ________


				|

		52013PC0320

			Priekšlikums PADOMES ĪSTENOŠANAS LĒMUMS, ar ko groza Īstenošanas lēmumu 2011/77/ES par Savienības finanšu palīdzības piešķiršanu Īrijai /* COM/2013/0320 final - 2013/0167 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
Nolūkā
stiprināt Īrijas ekonomiskās programmas ilgtspējas profilu
un apmierināt Īrijas valdības likviditātes vajadzības
gados pēc programmas īstenošanas un saskaņā ar Eurogrupas un
ekonomikas un finanšu ministru 2013. gada 12. aprīļa
paziņojumu būtu jāgroza Padomes Īstenošanas
lēmums 2011/77/ES par Savienības finanšu palīdzības
piešķiršanu Īrijai. Šie grozījumi īpaši attiecas uz
kopējā mehānisma vidējā dzēšanas termiņa
pagarināšanu no “līdz 12,5 gadiem” līdz “līdz 19,5 gadiem”,
pagarinot atsevišķo maksājumu dzēšanas termiņus.
Pēc Īrijas pieprasījuma un ja
to atļaus tirgus apstākļi, Komisija var refinansēt visu
tās sākotnējo aizņēmumu vai tā daļu
nolūkā pagarināt daļas vai maksājuma dzēšanas
termiņu ar nosacījumu, ka ir ievērots maksimālais
vidējais dzēšanas termiņš 19,5 gadi. Visas summas, ko iepriekš
aizdevusi Komisija, glabā ECB kontā, kuru Komisija ir atvērusi
finansiālās palīdzības pārvaldībai. Komisija
arī pārbaudīs, vai dzēšanas termiņi, ko nosaka
refinansēšanas darbībām, atbilst ES pašu resursu
maksimālā apjoma, tostarp ES obligāciju dzēšanas profila,
pareizai pārvaldībai. Refinansēšanas operācijas paredzams
veikt no 2015. gada, un visas izmaksas, kas ES radušās katras darbības
apstiprināšanā un īstenošanā, segs Īrija.
Būtu
jāņem vērā, ka šāds lēmums veicinās
programmas ilgtspēju un uzlabos likviditātes perspektīvu.
Tā rezultātā uzlabojas aizņēmuma nosacījumi
valstij un rodas plašāka ietekme uz privāto sektoru. Šāda
ietekme nāk par labu gan aizdevējām, gan parādniecēm
valstīm un tādējādi sekmē eurozonas stabilitāti.
Ņemot vērā minētos
paskaidrojumus, Komisija uzskata, ka izmaiņas, kas ietver vidējā
dzēšanas termiņa pagarināšanu attiecībā uz EFSM
aizdevumu Īrijai, ir lietderīgas programmas mērķu
sasniegšanai.
2013/0167 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES ĪSTENOŠANAS LĒMUMS,
ar ko groza Īstenošanas lēmumu 2011/77/ES
par Savienības finanšu palīdzības piešķiršanu Īrijai
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes
2010. gada 11. maija Regulu (ES) Nr. 407/2010, ar ko
izveido Eiropas finanšu stabilizācijas mehānismu[1], un jo īpaši tās
3. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
tā kā:
(1)       Pēc Īrijas
pieprasījuma Padome piešķīra Īrijai finansiālu
palīdzību (Īstenošanas lēmums 2011/77/ES[2]), lai atbalstītu
spēcīgu ekonomikas un finanšu reformu programmu, kuras
mērķis ir atjaunot uzticēšanos, ļaut ekonomikai atkal
uzsākt ilgtspējīgu izaugsmi un nodrošināt finansiālo
stabilitāti Īrijā, eurozonā un Savienībā.
(2)       Komisija pabeidza Īrijas
ekonomikas reformu programmas devīto pārskatīšanu
2013. gada 22. aprīlī.
(3)       Pagarināt ES aizdevuma
maksimālo vidējo dzēšanas termiņu būtu
lietderīgi, jo tas varētu atbalstīt Īrijas centienus
atgūt pilnīgu tirgus pieejamību un sekmīgi pabeigt
programmu. Lai varētu pilnībā gūt labumu no ES aizdevuma
maksimālā vidējā dzēšanas termiņa pagarināšanas,
Komisijai būtu jāatļauj pagarināt daļu un
maksājumu dzēšanas termiņu.
(4)       Ņemot vērā
iepriekš minēto, būtu jāgroza Īstenošanas
lēmums 2011/77/ES,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Īstenošanas lēmuma 2011/77/ES
1. pantu groza šādi:
(1) panta 1. punktu aizstāj ar
šādu:
“1.        Savienība nodod Īrijas
rīcībā aizdevumu, kura maksimālais apjoms ir
22,5 miljardi euro, ar maksimālo vidējo dzēšanas
termiņu uz 19,5 gadiem. Atsevišķu aizdevuma maksājumu
dzēšanas termiņš var būt līdz 30 gadiem.”;
(2) pievieno šādu punktu:
“9.        Pēc Īrijas
pieprasījuma Komisija var pagarināt daļas vai maksājuma
dzēšanas termiņu ar nosacījumu, ka ir ievērots
maksimālais vidējais dzēšanas termiņš, kā noteikts
1. punktā. Komisija var šim nolūkam refinansēt visu vai
daļu tās aizņēmuma. Visas iepriekš aizņemtās
summas glabā ECB kontā, kuru ir atvērusi Komisija finansiālās
palīdzības pārvaldībai.”
2. pants
Šis lēmums ir
adresēts Īrijai.
3. pants
Šo lēmumu
publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 118, 12.5.2010.,
1. lpp.
[2]               OV L 30, 4.2.2011., 34. lpp.


				|

		52012PC0560

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem /* COM/2012/0560 final - 2012/0271 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           Politiskais un juridiskais satvars
Attiecības starp Eiropas Savienību
un Kaboverdi regulē ĀKK un EK partnerattiecību
pārskatītais Kotonū nolīgums, kas parakstīts
2005. gada 23. jūnijā. Pārskatītais nolīgums
attiecībā uz Kaboverdi stājās spēkā
2008. gada 1. jūlijā.
Divdesmit pirmā gadsimta pirmajos gados
Kaboverdes valdība un pilsoniskā sabiedrība vairākkārt
pauda vēlmi padziļināt un paplašināt attiecības ar
Eiropas Savienību.
Sekojoši, Komisija 2007. gada
24. oktobrī pieņēma paziņojumu Padomei un Eiropas
Parlamentam par ES un Kaboverdes turpmākajām attiecībām,
kurā atzina abu pušu savstarpējās stiprās un
īpašās vēsturiskās attiecības, ko raksturo ciešas cilvēciskas
un kultūras saites un kopējas sociālas un politiskas
vērtības. Kaboverde tāpat kā Eiropas Savienība
iestājas par demokrātijas vērtībām un principiem, labu
pārvaldību, cilvēktiesību aizsardzību un tiesiskumu.
Ņemot vērā pārvaldības augstos standartus un praksi,
ar ko Kaboverde var pamatoti lepoties, ir pamatoti izvērst tās
attiecības ar Eiropas Savienību. Paziņojumam bija pievienots
rīcības plāna priekšlikums.
Vispārējo lietu un ārējo
attiecību padome 2007. gada 19. un 20. novembra
sanāksmē pieņēma secinājumus, kuros atbalstīja
paziņojumu, „īpašas partnerības” izveidošanu starp
Savienību un Kaboverdi, kā arī rīcības plānu
šādas partnerības īstenošanai atbilstoši Komisijas
priekšlikumam. „Īpašās partnerības” mērķis ir
stiprināt pušu savstarpējo politisko dialogu, politikas
tuvināšanu un sadarbību jaunās, jutīgās jomās,
ārpus tradicionālajām devēja – ņēmēja
attiecībām un izveidojot abpusējām interesēm
atbilstošu satvaru.
Rīcības plānam ir šādas
prioritātes: laba pārvaldība, drošība un stabilitāte,
reģionālā integrācija, pārveide un modernizācija,
tehniskā un standartu konverģence, zināšanu sabiedrība,
attīstība un cīņa pret nabadzību. Ar
plānotajām darbībām paredzēts nostiprināt
stabilitāti un drošību, un tajās ietilpst arī
pasākumi, kas ir saistīti ar migrācijas problēmām.
Savienības un Kaboverdes
„īpašās partnerības" kontekstā un, ņemot
vērā Padomes 2007. gada 10. decembra secinājumus par
Eiropas Savienības un Kaboverdes mobilitātes
partnerattiecībām un cirkulāru migrāciju saskaņā
ar Vispārējo pieeju migrācijai, 2008. gada
5. jūnijā tika parakstīta kopīga deklarācija par
mobilitātes partnerattiecībām, kuru sāka īstenot
2008. gada 28. jūlijā. Saskaņā ar šās
deklarācijas 5. un 12. punktu abas puses apņēmās
izvērst dialogu par jautājumiem saistībā ar
īstermiņa vīzām un atpakaļuzņemšanu. Turklāt
saskaņā ar deklarācijas pielikuma 3. punkta
i) apakšpunktu un 6. punkta v) apakšpunktu Komisija
apņēmusies sniegt ieteikumus Padomei, lai iegūtu norādes
sarunām ar Kaboverdi par nolīgumiem, kas attiecas uz
īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu un
atpakaļuzņemšanu.
Ar šādu pamatojumu Komisija
2008. gada 14. novembrī sniedza ieteikumu Padomei par
pilnvarojumu sākt sarunas ar Kaboverdes Republiku par nolīgumu,
saskaņā ar kuru tiktu atvieglota īstermiņa vīzu
izsniegšana Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem, un
nolīgumu par atpakaļuzņemšanu.
Padome pilnvarojumu piešķīra
2009. gada 4. jūnijā, un sarunas ar Kaboverdi par
nolīgumu, lai atvieglotu īstermiņa vīzu izsniegšanu
Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem, sākās
Briselē, 2009. gada 13. jūlijā. Vēl viena sarunu kārta
notika 2011. gada 22. novembrī. Notika arī četras
darba apspriedes: 2010. gada 4. un 5. februārī
Prajā un 2011. gada 12. oktobrī, 30. maijā un
13. septembrī Briselē. Sarunas pabeidza 2012. gada
aprīlī.
Nolīguma galīgo tekstu parafēja
Briselē, 2012. gada 24. aprīlī Eiropas Komisijas
priekšsēdētāja Žozē Manuela Barrozu un Kaboverdes
premjerministra Žozē Marijas Neveša klātbūtnē.
Dalībvalstis visos sarunu posmos tika
regulāri informētas, un ar tām apspriedās Padomes
attiecīgajās darba grupās.
No Savienības puses šā nolīguma
juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas Savienības darbību
(LESD) 77. panta 2. punkta a) apakšpunkts saistībā ar
218. pantu.
Komisija šo nolīgumu parakstīja … .
. Saskaņā ar LESD 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu
nolīguma noslēgšanai .. tika dota Eiropas Parlamenta piekrišana.
Pievienotais priekšlikums ir juridiskais instruments nolīguma
noslēgšanai. Padome pieņems lēmumu ar kvalificētu balsu
vairākumu.
Lēmuma projektā par nolīguma
slēgšanu izklāstīti vajadzīgie iekšējie sagatavošanas
darbi nolīguma praktiskai īstenošanai. Jo īpaši tajā
noteikts, ka Komisija, kam palīdz dalībvalstu eksperti,
pārstāv Savienību Apvienotajā komitejā, ko izveido
saskaņā ar nolīguma 10. pantu. Saskaņā ar
nolīguma 10. panta 4. punktu Apvienotā komiteja pieņem
savu reglamentu. Šajā jautājumā Savienības nostāju
nosaka Komisija, apspriežoties ar īpašu komiteju, ko izraudzījusies
Padome. Attiecībā uz citiem lēmumiem, kas jāpieņem
Apvienotajai komitejai, Savienības nostāju izstrādā
saskaņā ar piemērojamiem Līguma noteikumiem.
2.           Sarunu iznākums
Komisija uzskata, ka mērķi, ko
Padome bija izvirzījusi sarunu norādēs, ir sasniegti un ka
nolīguma projekts ir Savienībai pieņemams.
Šā nolīguma galīgo saturu var
apkopot šādi:
-           noteikti vienkāršoti
kritēriji vairākkārtējas ieceļošanas vīzu
izsniegšanai šādām personu kategorijām:
a) valsts un reģionālo valdību
un parlamentu locekļiem, konstitucionālās tiesas,
augstākās tiesas un revīzijas palātas locekļiem,
oficiālu delegāciju pastāvīgajiem dalībniekiem,
uzņēmējiem un uzņēmumu pārstāvjiem,
Kaboverdes vai Eiropas Savienības pilsoņu, kuri likumīgi uzturas
otras puses teritorijā vai uzturas Kaboverdē vai savas
pilsonības valstī, laulātajiem, bērniem, kas ir
jaunāki par 21 gadu vai atrodas apgādībā, un
vecākiem: principā izsniedz vairākkārtējas
ieceļošanas vīzas, kas ir derīgas piecus gadus.
Vairākkārtējas ieceļošanas vīzas, kam ir
īsāks derīguma termiņš, izsniedz tikai tad, ja tas
nepieciešams ceļošanas dokumenta derīguma termiņa beigu
dēļ vai ja nepieciešamība vai nodoms ceļot bieži vai
regulāri ir nepārprotami attiecināms uz īsāku
laikposmu;
b) pilsoniskās sabiedrības
organizāciju pārstāvjiem, brīvo profesiju
pārstāvjiem, personām, kas piedalās zinātnes,
kultūras un mākslas pasākumos, starptautisku sporta
pasākumu dalībniekiem un personām, kas tos pavada
profesionālā statusā, žurnālistiem un akreditētām
personām, kas tos pavada profesionālā statusā,
skolēniem, studentiem un pavadošiem pedagogiem, Kaboverdē vai dalībvalstīs
atzītu reliģisko kopienu pārstāvjiem, personām, kam
medicīnisku iemeslu dēļ nepieciešams regulāri ieceļot,
sadraudzības pilsētu vai pašvaldību organizēto
oficiālo apmaiņas programmu dalībniekiem, oficiālu
delegāciju dalībniekiem: principā izsniedz
vairākkārtējas ieceļošanas vīzas, kas ir derīgas
vienu gadu. Vairākkārtējas ieceļošanas vīzas, kam ir
īsāks derīguma termiņš, izsniedz tikai tad, ja tas
nepieciešams ceļošanas dokumenta derīguma termiņa beigu
dēļ vai ja nepieciešamība vai nodoms ceļot bieži vai
regulāri ir nepārprotami attiecināms uz īsāku
laikposmu. Vairākkārtējas ieceļošanas vīzas, kuru
derīguma termiņš ir no diviem līdz pieciem gadiem, izsniedz ar
nosacījumu, ka divu gadu laikposmā pirms vīzas pieteikuma
iesniegšanas tā iesniedzējs atbilstīgi izmantojis
vairākkārtējas ieceļošanas vīzu, kas ir derīga
vienu gadu, un nepieciešamība vai nodoms ceļot bieži vai
regulāri nav nepārprotami attiecināms uz īsāku
laikposmu;
-           no nodevas par vīzu
atbrīvotas šādas personu kategorijas: oficiālu delegāciju
dalībnieki, bērni, kuri nav sasnieguši 12 gadu vecumu,
skolēni, studenti, pētnieki, bezpeļņas organizāciju
rīkotu semināru, konferenču, sporta, kultūras un
izglītības pasākumu dalībnieki, kas ir vecumā
līdz 25 gadiem;
-           paredzēta iespēja
ārpakalpojumu sniedzējam, ar kuru Kaboverde vai kāda
dalībvalsts sadarbojas vīzu izsniegšanas nolūkā,
iekasēt maksu par pakalpojumu apmērā līdz EUR 30,
saglabājot iespēju visiem pieteikumu iesniedzējiem pieteikumus
iesniegt tieši konsulātā;
-           bez maksas pagarinātas to
Kaboverdes un Eiropas Savienības pilsoņu vīzas, kuriem force
majeure apstākļu dēļ nav iespējams atstāt
dalībvalstu vai Kaboverdes teritoriju līdz vīzā
norādītajam termiņam;
-           attiecībā uz Kaboverdes
un Eiropas Savienības pilsoņiem, kuri ir diplomātisko vai
dienesta pasu turētāji, paredzēts izņēmums no
vīzas prasības īstermiņa uzturēšanās
gadījumos. Kopīgā deklarācijā norādīts, ka
katrai no pusēm ir tiesības atsaukt noteikumu par diplomātisko
vai dienesta pasu turētāju atbrīvojumu no vīzu režīma
(8. pants), ja otra puse šo noteikumu ir ļaunprātīgi
izmantojusi vai tas var izraisīt apdraudējumu sabiedrības
drošībai. Minētajā deklarācijā norādīts
arī tas, ka Kaboverde un Eiropas Savienība apņemas kā
prioritāti nodrošināt augsta līmeņa drošību
diplomātiskajām un dienesta pasēm, it īpaši tajās
iekļaujot biometriskos identifikatorus;
-           paredzēta iespēja
Kaboverdes un Eiropas Savienības pilsoņiem, kuri ir nozaudējuši
savus personu apliecinošus dokumentus vai kuriem šie dokumenti ir nozagti,
uzturoties uzņēmējas valsts teritorijā, bez vīzas vai
cita veida atļaujas atstāt Kaboverdes vai dalībvalstu teritoriju
ar derīgiem personu apliecinošiem dokumentiem;
-           pēc Kaboverdes īpaša
lūguma nav paredzēti noteikumi par prasību vienkāršošanu
attiecībā uz iesniedzamajiem dokumentiem par ceļojuma
mērķi;
-           izveidota Apvienotā komiteja
nolīguma pārvaldei;
-           noteikumi par nolīguma
stāšanos spēkā, darbības ilgumu, grozījumiem,
apturēšanu un denonsēšanu. Tā kā nolīgumi par
īstermiņa vīzu režīma atvieglošanu un par personu
atpakaļuzņemšanu ir savstarpēji saistīti, abiem šiem
nolīgumiem būtu jāstājas spēkā vienlaicīgi;
-           noslēgts protokols, kurā
konstatēts, ka atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes
2008. gada 17. jūnija Lēmumam Nr. 582/2008/EK[1] ir veikti saskaņoti
pasākumi, lai vienkāršotu Šengenas vīzu un Šengenas
uzturēšanās atļauju turētāju ceļošanu
tranzītā, šķērsojot to dalībvalstu teritoriju, kas
šobrīd vēl pilnībā nepiemēro Šengenas acquis;
-           pieņemta kopīga
deklarācija par informācijas saskaņošanu par īstermiņa
vīzu izsniegšanas procedūru un par dokumentiem, kas iesniedzami
līdz ar īstermiņa vīzas pieteikumu;
-           pieņemta kopīga
deklarācija par sadarbību jautājumos, kas saistīti ar
ceļošanas dokumentiem un ar regulāru informācijas apmaiņu
par dokumentu drošību;
-           Dānijas, Apvienotās
Karalistes un Īrijas īpašā situācija ir atspoguļota
nolīguma preambulā un divās kopīgās
deklarācijās, kas pievienotas šim nolīgumam. Tāpat
nolīgumam pievienotā kopīgā deklarācijā ir
atspoguļota Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas
ciešā iesaistīšanās Šengenas acquis īstenošanā,
piemērošanā un pilnveidošanā.
3.           Secinājumi
Ņemot vērā iepriekšminētos
rezultātus, Komisija ierosina Padomei:
-           pēc tam, kad ir saņemta
Eiropas Parlamenta piekrišana, apstiprināt pievienoto nolīgumu starp
Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa
vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas
Savienības pilsoņiem.
2012/0271 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS
par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp
Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa
vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības
pilsoņiem
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta
2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar 218. panta
6. punkta a) apakšpunktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta
piekrišanu[2],
tā kā:
(1)       Atbilstīgi Padomes [..]
Lēmumam 2012/XXX[3]
Komisija [..] parakstīja Nolīgumu starp Eiropas Savienību un
Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu
Kaboverdes un Eiropas Savienības pilsoņiem (turpmāk „nolīgums”),
ņemot vērā tā iespējamo noslēgšanu
nākotnē.
(2)       Nolīgums būtu
jānoslēdz.
(3)       Ar Nolīgumu izveido
Apvienoto komiteju, kas var pieņemt savu reglamentu. Ir lietderīgi
paredzēt vienkāršotu procedūru Eiropas Savienības
nostājas noteikšanai šajā gadījumā.
(4)       Šis lēmums papildina tos
Šengenas acquis noteikumus, kuru īstenošanā Apvienotā
Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes 2000. gada
29. maija Lēmumu 2000/365/EK par Lielbritānijas un
Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties
dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā[4]. Tādēļ
Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma
pieņemšanā, šis lēmums Apvienotajai Karalistei nav saistošs un
nav jāpiemēro.
(5)       Šis lēmums papildina
Šengenas acquis noteikumus, kas Īrijai nav saistoši
saskaņā ar Padomes 2002. gada 28. februāra Lēmumu
2002/192/EK par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis
noteikumu īstenošanā[5];
tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma
pieņemšanā, un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav
jāpiemēro.
(6)       Saskaņā ar
1. un 2. pantu 22. protokolā par Dānijas nostāju,
kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par
Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā
lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs
un nav jāpiemēro,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Ar šo Eiropas Savienības vārdā
apstiprina Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku
par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas
un Eiropas Savienības pilsoņiem.
Nolīguma teksts ir pievienots šim
lēmumam.
2. pants
Padomes
priekšsēdētājs norīko personu, kura ir pilnvarota Eiropas
Savienības vārdā sniegt Nolīguma 12. panta
1. punktā paredzēto paziņojumu, lai paustu Eiropas
Savienības piekrišanu uzņemties šā Nolīguma saistības[6].
3. pants
Komisija, kurai
palīdz dalībvalstu eksperti, pārstāv Savienību
Apvienotajā komitejā, kas izveidota ar Nolīguma 10. pantu.
4. pants
Savienības
nostāju Apvienotajā komitejā attiecībā uz tās
reglamenta pieņemšanu, kā noteikts Nolīguma 10. panta
4. punktā, pieņem Komisija pēc apspriešanās ar
īpašu komiteju, ko izraudzījusies Padome.
5. pants
Šis lēmums
stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
PIELIKUMS
NOLĪGUMS
starp
Eiropas
Savienību un Kaboverdes Republiku
par
īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu
Kaboverdes
Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem
EIROPAS SAVIENĪBA, turpmāk
„Savienība”,
un
KABOVERDES REPUBLIKA, turpmāk
„Kaboverde”,
turpmāk „Puses”,
vēloties
sekmēt to iedzīvotāju savstarpējos sakarus, kas ir
būtisks nosacījums ekonomisko, humāno, kultūras,
zinātnisko un citu attiecību noturīgā
attīstībā, atvieglojot vīzu izsniegšanu to pilsoņiem
uz savstarpīguma pamata,
ņemot vērā 2008. gada 5. jūnija kopīgo deklarāciju par
Eiropas Savienības un Kaboverdes mobilitātes
partnerattiecībām, saskaņā ar kuru Puses apņemas
veidot dialogu par jautājumiem saistībā ar īstermiņa
vīzām, lai tādējādi atvieglotu noteiktu personu
kategoriju mobilitāti,
atgādinot Kotonū
partnerattiecību nolīgumu un Eiropas Savienības un Kaboverdes
īpašo partnerību, ko Eiropas Savienības Padome apstiprināja
2007. gada 19. novembrī,
atzīstot, ka
vīzu atvieglojumiem nebūtu jāizraisa nelikumīga
migrācija, un pievēršot īpašu uzmanību drošības un
atpakaļuzņemšanas jautājumiem,
ņemot vērā protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju
saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu,
kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par
Eiropas Savienības darbību, un apstiprinot, ka šā nolīguma
noteikumi neattiecas uz Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto
Karalisti un Īriju,
ņemot vērā protokolu par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam
par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības
darbību, un apstiprinot, ka šā nolīguma noteikumi neattiecas uz
Dānijas Karalisti,
IR NOLĒMUŠAS NOSLĒGT ŠO
NOLĪGUMU.
1. pants
Mērķis
un piemērošanas joma
Šā nolīguma mērķis,
pamatojoties uz savstarpīgumu, ir atvieglot vīzu izsniegšanu
Kaboverdes un Eiropas Savienības pilsoņiem, kuru paredzētā
uzturēšanās 180 dienu laikposmā nepārsniedz
90 dienas.

2. pants
Vispārējs
noteikums
1.         Šajā nolīgumā
paredzētie vīzu režīma atvieglojumi attiecas uz Kaboverdes un
Eiropas Savienības pilsoņiem tiktāl, ciktāl tie jau nav
atbrīvoti no vīzas prasības ar Savienības, tās
dalībvalstu vai Kaboverdes tiesību aktiem un noteikumiem, šo
nolīgumu vai citiem starptautiskiem nolīgumiem.
2.         Jautājumiem, kas nav skarti
šā nolīguma noteikumos, piemēram, par atteikumu piešķirt
vīzu, ceļošanas dokumentu atzīšanu, pierādījumiem par
pietiekamiem iztikas līdzekļiem, ieceļošanas atteikumu un
izraidīšanas pasākumiem, piemēro Kaboverdes vai dalībvalstu
nacionālos tiesību aktus vai Savienības tiesību aktus.
3. pants
Definīcijas
Šajā nolīgumā izmanto
šādas definīcijas:
a)         „dalībvalsts” ir
jebkura Eiropas Savienības dalībvalsts, izņemot Dānijas
Karalisti, Īriju un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas
Apvienoto Karalisti;
b)         „Eiropas Savienības pilsonis”
ir dalībvalsts pilsonis saskaņā ar a) punktā sniegto
definīciju;
c)         „Kaboverdes pilsonis” ir
persona, kurai ir Kaboverdes pilsonība;
d)         “vīza” ir
dalībvalsts vai Kaboverdes izsniegta atļauja vai lēmums, kas
vajadzīgs ieceļošanai attiecīgās dalībvalsts vai
vairāku dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā, tās
šķērsošanai tranzītā vai, lai tajā uzturētos
paredzēto laiku, kas nepārsniedz pavisam 90 dienas;
e)         „persona, kas likumīgi
uzturas valstī”
ir – attiecībā uz Eiropas
Savienību – Kaboverdes pilsonis, kam, pamatojoties uz attiecīgās
dalībvalsts vai Savienības tiesību aktiem, ir dota atļauja
vai tiesības uzturēties dalībvalsts teritorijā ilgāk
par 90 dienām, un –
attiecībā uz Kaboverdi – Eiropas
Savienības pilsonis saskaņā ar b) punktā sniegto
definīciju, kam ir uzturēšanās atļauja saskaņā ar
valsts tiesību aktiem.
4. pants
Vairākkārtējas
ieceļošanas vīzu izsniegšana
1.         Dalībvalstu un Kaboverdes
diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie
dienesti izsniedz vairākkārtējas ieceļošanas vīzas ar
derīguma termiņu uz pieciem gadiem šādu kategoriju
pilsoņiem:
            a) valstu un reģionālo
valdību un parlamentu locekļiem, konstitucionālās tiesas,
augstākās tiesas un revīzijas palātas locekļiem, ja
šīs personas ar šo nolīgumu jau nav atbrīvotas no vīzu
prasības, pamatojoties uz viņu amata pilnvarām;
b) oficiālu delegāciju
pastāvīgajiem dalībniekiem, kas pēc Kaboverdei,
dalībvalstīm vai Eiropas Savienībai adresēta oficiāla
ielūguma piedalās sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās
vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību
organizācijas rīko dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā;
c) uzņēmējiem un
uzņēmumu pārstāvjiem, kas regulāri ceļo uz
dalībvalstīm vai Kaboverdi;
d) laulātajiem, bērniem (tostarp
adoptētiem), kas ir jaunāki par 21 gadu vai atrodas
apgādībā, un vecākiem, kuri apmeklē, attiecīgi:
- Kaboverdes pilsoņus, kuri likumīgi
uzturas kādas dalībvalsts teritorijā, vai Eiropas
Savienības pilsoņus, kuri likumīgi uzturas Kaboverdē, vai
- Eiropas Savienības pilsoņus, kuri
uzturas savas pilsonības valstī, vai Kaboverdes pilsoņus, kuri
uzturas Kaboverdē.
Tomēr, ja nepieciešamība vai nodoms
ceļot bieži vai regulāri ir nepārprotami attiecināms uz
īsāku laikposmu, vairākkārtējas ieceļošanas
vīzas derīguma termiņu ierobežo uz minēto laikposmu, jo
īpaši, ja:
- a) apakšpunktā minēto personu
amata pilnvaru ilgums,
- laikposms, kurā
b) apakšpunktā minētajām personām ir oficiālas
delegācijas pastāvīga locekļa statuss,
- laikposms, kurā
c) apakšpunktā minētajām personām ir
uzņēmēja vai uzņēmumu pārstāvja statuss,
- attiecībā uz d) apakšpunktā
minētajām personām uzturēšanās atļaujas
derīguma termiņš Kaboverdes pilsoņiem, kuri uzturas kādas
dalībvalsts teritorijā, un Eiropas Savienības pilsoņiem,
kuri uzturas Kaboverdē,
ir īsāks nekā pieci gadi.
2.         Dalībvalstu un Kaboverdes
diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie
dienesti izsniedz vairākkārtējas ieceļošanas vīzas ar
derīguma termiņu uz vienu gadu šādu kategoriju pilsoņiem ar
nosacījumu, ka iepriekšējā gadā pirms pieteikuma
iesniegšanas šīs personas ir saņēmušas vismaz vienu vīzu un
to ir izmantojuši atbilstoši uzņēmējas valsts tiesību
aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos:
a) pilsoniskās sabiedrības
organizāciju pārstāvji, kuri regulāri apmeklē
dalībvalstis vai Kaboverdi ar mērķi izglītoties vai
piedalīties semināros un konferencēs, tostarp arī
apmaiņas programmu ietvaros;
b) brīvo profesiju pārstāvji,
kuri piedalās starptautiskās izstādēs, konferencēs,
simpozijos, semināros vai citos līdzīgos pasākumus un
regulāri apmeklē dalībvalstis vai Kaboverdi;
c) personas, kas piedalās zinātnes,
kultūras un mākslas pasākumos, tostarp universitāšu un
citās apmaiņas programmās, un kas regulāri apmeklē
dalībvalstis vai Kaboverdi;
d) starptautisku sporta pasākumu
dalībnieki un personas, kas tos pavada profesionālā
statusā;
e) žurnālisti un akreditētas
personas, kas tos pavada profesionālā statusā;
f) skolēni, studenti (tostarp
pēcdiploma studenti) un pavadošie pedagogi, kas ceļo ar
mērķi mācīties vai izglītoties, tostarp apmaiņas
programmu ietvaros, ka arī citu ar skolu saistītu pasākumu dēļ;
g) Kaboverdē vai dalībvalstīs
atzītu reliģisko kopienu pārstāvji, kas regulāri
apmeklē dalībvalstis vai Kaboverdi;
h) personas, kas regulāri ieceļo
medicīnisku iemeslu dēļ;
i) sadraudzības pilsētu vai
pašvaldību organizēto oficiālo apmaiņas programmu
dalībnieki;
j) oficiālu delegāciju
pastāvīgie dalībnieki, kas pēc Kaboverdei,
dalībvalstīm vai Eiropas Savienībai adresēta oficiāla
ielūguma regulāri piedalās sanāksmēs, apspriedēs,
pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī
pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko
dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā.
Tomēr, ja nepieciešamība vai nodoms
ceļot bieži vai regulāri ir nepārprotami attiecināms uz
īsāku laikposmu, vairākkārtējas ieceļošanas
vīzas derīguma termiņu ierobežo uz attiecīgo laikposmu.
3.         Šā panta 2. punktā minēto
kategoriju pilsoņiem dalībvalstu un Kaboverdes
diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie
dienesti izsniedz vairākkārtējas ieceļošanas vīzas ar
derīguma termiņu no diviem līdz pieciem gadiem ar
nosacījumu, ka iepriekšējos divos gados pirms pieteikuma iesniegšanas
šīs personas ir saņēmušas vairākkārtējas
ieceļošanas vīzu ar viena gada derīguma termiņu un to
izmantojušas atbilstoši uzņēmējas valsts tiesību aktiem par
ieceļošanu un uzturēšanos uzņēmējas valsts
teritorijā.
Tomēr, ja nepieciešamība vai nodoms
ceļot bieži vai regulāri ir nepārprotami attiecināms uz
īsāku laikposmu, vairākkārtējas ieceļošanas
vīzas derīguma termiņu ierobežo uz attiecīgo laikposmu.
4.         Personu, kas minētas no
šā panta 1. līdz 3. punktam, uzturēšanās
kopējais ilgums dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā
180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas.
5. pants
Nodeva
par vīzu un maksa par pakalpojumiem
1.         Neskarot šā panta
2. punkta noteikumus, dalībvalstis vai Kaboverde nodevu par vīzu
neiekasē no šādu kategoriju personām:
a) oficiālu delegāciju
pastāvīgie dalībnieki, kas pēc Kaboverdei,
dalībvalstīm vai Eiropas Savienībai adresēta oficiāla
ielūguma piedalās oficiālās sanāksmēs,
apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā
arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko
dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā;
b) bērni, kuri nav sasnieguši 12 gadu
vecumu;
c) skolēni, studenti, pēcdiploma
studenti un pavadošie pedagogi, kuru uzturēšanās ir ar
mērķi mācīties vai izglītoties;
d) pētnieki, kas ceļo
zinātnisku pētījumu nolūkos;
e) bezpeļņas organizāciju
rīkotu semināru, konferenču, sporta, kultūras un
izglītības pasākumu dalībnieki, kas ir vecumā
līdz 25 gadiem.
2.         Ja dalībvalstis vai Kaboverde
sadarbojas ar ārpakalpojumu sniedzēju, var iekasēt maksu par
pakalpojumiem. Maksa par pakalpojumiem ir samērīga ar izmaksām,
kas ārpakalpojuma sniedzējam radušās, pildot tā uzdevumus,
un tā nedrīkst pārsniegt EUR 30. Kaboverde un
attiecīgā(-ās) dalībvalsts(-is) saglabā iespēju,
ka visi pieteikuma iesniedzēji var pieteikumus iesniegt tieši tās/to
konsulātā(-os).
6. pants
Izceļošana
dokumentu nozaudēšanas vai zādzības gadījumā
Kaboverdes un Eiropas Savienības
pilsoņi, kuri ir nozaudējuši savus personu apliecinošos dokumentus
vai kuriem šie dokumenti ir nozagti, uzturoties dalībvalstu vai Kaboverdes
teritorijā, var bez vīzas vai cita veida atļaujas šo teritoriju
atstāt ar Kaboverdes vai dalībvalstu diplomātisko
pārstāvniecību vai konsulāro dienestu izdotiem
derīgiem personu apliecinošiem dokumentiem, kas dod tiesības
šķērsot robežu.
7. pants
Vīzas pagarināšana ārkārtas apstākļos
Kaboverdes un Eiropas Savienības
pilsoņiem, kuriem force majeure apstākļu dēļ
nav iespējams atstāt dalībvalstu vai Kaboverdes teritoriju
līdz vīzā norādītajam termiņam, atbilstoši
uzņēmējas valsts tiesību aktiem vīzas termiņu bez
maksas pagarina uz laikposmu, kas vajadzīgs, lai atgrieztos savā
dzīvesvietas valstī.
8. pants
Diplomātiskās
un dienesta pases
1.         Kaboverdes vai dalībvalstu
pilsoņi, kas ir derīgu diplomātisko vai dienesta pasu
turētāji, drīkst ieceļot dalībvalstu vai Kaboverdes
teritorijā, to atstāt vai šķērsot tranzītā bez
vīzas.
2.         Pilsoņi, kas minēti
šā panta 1. punktā, drīkst uzturēties dalībvalstu
vai Kaboverdes teritorijā ne ilgāk kā 90 dienas
180 dienu laikposmā.
9. pants
Vīzu
teritoriālais derīgums
Ievērojot dalībvalstu un Kaboverdes
valsts tiesību aktus un noteikumus par valsts drošību un Eiropas
Savienības tiesību aktus par vīzām ar ierobežotu
teritoriālo derīgumu, Kaboverdes un Eiropas Savienības pilsoņi
bauda vienlīdzīgas tiesības ceļot pa dalībvalstu vai
Kaboverdes teritoriju.
10. pants
Apvienotā
komiteja nolīguma pārvaldei
1.         Puses izveido Apvienoto komiteju
nolīguma pārvaldei (turpmāk „komiteja”), kuras sastāvā
ir Eiropas Savienības un Kaboverdes pārstāvji. Savienību
komitejā pārstāv Eiropas Komisija, kurai palīdz
dalībvalstu eksperti.
2.         Komitejai galvenokārt ir
šādi uzdevumi:
a)         uzraudzīt šā
nolīguma īstenošanu;
b)         ierosināt šā
nolīguma grozījumus vai papildinājumus;
c)         risināt strīdus, kas
radušies sakarā ar šā nolīguma noteikumu interpretāciju vai
piemērošanu.
3.         Komitejas sēdes notiek
pēc vajadzības, ja to lūdz viena no Pusēm, bet vismaz vienu
reizi gadā.
4.         Komiteja pieņem savu
reglamentu.
11. pants
Nolīguma
saistība ar divpusējiem nolīgumiem
starp dalībvalstīm un Kaboverdi
Stājoties spēkā, šis nolīgums
ir noteicošais attiecībā pret noteikumiem jebkurā
divpusējā vai daudzpusējā nolīgumā vai
vienošanās, kas noslēgta starp dalībvalstīm un Kaboverdi,
ciktāl šādi noteikumi attiecas uz jautājumiem, kas ir
reglamentēti šajā nolīgumā.
12. pants
Nobeiguma noteikumi
1.         Puses šo nolīgumu
ratificē vai apstiprina saskaņā ar to attiecīgajām
procedūrām, un tas stājas spēkā otrā mēneša
pirmajā dienā pēc datuma, kad Puses viena otrai paziņojušas
par minēto procedūru pabeigšanu.
2.         Atkāpjoties no šā panta
1. punkta, šis nolīgums stājas spēkā tikai
vienlaicīgi ar nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdi par
atpakaļuzņemšanu, ja tā spēkā stāšanās
datums ir pēc šā panta 1. punktā paredzētā
datuma.
3.         Šis nolīgums ir noslēgts
uz nenoteiktu laiku, ja vien tas netiek izbeigts saskaņā ar šā
panta 6. punktu.
4.         Šo nolīgumu var grozīt ar
Pušu rakstisku vienošanos. Grozījumi stājas spēkā pēc
tam, kad Puses viena otrai ir paziņojušas par šim nolūkam
piemērojamo iekšējo procedūru pabeigšanu.
5.         Jebkura no Pusēm var
pilnībā vai daļēji pārtraukt šā nolīguma
piemērošanu sabiedriskās kārtības, valsts drošības vai
sabiedrības veselības aizsardzības apsvērumu dēļ.
Lēmumu par pārtraukšanu otrai Pusei paziņo ne vēlāk
kā 48 stundas pirms tā stāšanās spēkā. Puse,
kas pārtraukusi šā nolīguma piemērošanu, nekavējoties
paziņo otrai Pusei, tiklīdz pārtraukšanas iemesli vairs nav
spēkā.
6.         Katra no Pusēm var izbeigt šo
nolīgumu, par to rakstveidā paziņojot otrai Pusei. Šis
nolīgums zaudē spēku 90 dienas pēc šāda
paziņojuma saņemšanas.
Nolīgums ir sagatavots Briselē,
2012. gada 24. aprīlī divos eksemplāros angļu,
bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu,
igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu,
portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu,
spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā, un visi teksti
ir vienlīdz autentiski.
 Eiropas Savienības vārdā — || Kaboverdes Republikas vārdā –
NOLĪGUMA
PROTOKOLS PAR DALĪBVALSTĪM, KAS PILNĪBĀ NEPIEMĒRO
ŠENGENAS ACQUIS
Tās dalībvalstis, kurām ir
saistošs Šengenas acquis, bet kuras vēl neizsniedz Šengenas
vīzas, jo šajā jautājumā gaida attiecīgo Padomes
lēmumu, izsniedz valsts vīzas, kuras ir derīgas tikai šo
dalībvalstu teritorijā.
Atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes
Lēmumam Nr. 582/2008/EK ir veikti saskaņoti pasākumi, lai
Šengenas vīzu un Šengenas uzturēšanās atļauju
turētājiem vienkāršotu tranzītu caur to dalībvalstu
teritorijām, kuras šobrīd vēl pilnībā nepiemēro
Šengenas acquis.
KOPĪGĀ
DEKLARĀCIJA PAR NOLĪGUMA 8. PANTU ATTIECIBĀ UZ
DIPLOMĀTISKAJĀM UN DIENESTA PASĒM
Saskaņā ar procedūru, kas noteikta
šā nolīguma 12. panta 5. punktā, jebkurai no
Pusēm ir tiesības daļēji pārtraukt šo nolīgumu un
jo īpaši tā 8. pantu, ja otra Puse, piemērojot minēto
8. pantu, ir rīkojusies ļaunprātīgi vai tas var
izraisīt apdraudējumu sabiedrības drošībai.
Ja 8. panta īstenošana tiek
pārtraukta, abas Puses šā nolīguma izveidotās komitejas
ietvaros sāk pārrunas, lai atrisinātu problēmas, kas
izraisīja šo pārtraukumu.
Abas Puses apņemas kā
prioritāti nodrošināt augsta līmeņa drošību
diplomātiskajām un dienesta pasēm, it īpaši tajās
iekļaujot biometriskos identifikatorus. No Eiropas Savienības puses
šāda drošība tiks nodrošināta atbilstīgi
Regulā Nr. (EK) 2252/2004 izvirzītajām
prasībām.
KOPĪGĀ
DEKLARĀCIJA PAR INFORMĀCIJAS SAKAŅOŠANU ATTIECĪBĀ UZ
ĪSTERMIŅA VĪZU IZSNIEGŠANAS PROCEDŪRU UN PAR DOKUMENTIEM,
KAS IESNIEDZAMI LĪDZ AR VĪZAS PIETEIKUMU
Atzīstot pārskatāmības
nozīmi vīzu pieteikumu iesniedzējiem, Puses uzskata, ka
jāveic attiecīgi pasākumi:
-           kopumā jāizveido
pieteikumu iesniedzējiem paredzēts pamatinformācijas kopsavilkums
par procedūrām un nosacījumiem, kas jāievēro,
iesniedzot vīzas pieteikumu, par vīzām un par izdoto vīzu
derīgumu;
-           katrai Pusei atsevišķi
jāizstrādā obligāto prasību saraksts, lai
nodrošinātu, ka pieteikumu iesniedzēji saņem vienotu un
saskaņotu pamatinformāciju un ka principā tiem tiek prasīts
līdz ar vīzas pieteikumu iesniegt vienāda veida pavaddokumentus.

Augstāk minētā informācija
ir jāizplata pēc iespējas plašāk (izmantojot konsulātu
ziņojumu dēļus, brošūras, interneta tīmekļa
vietnes utt.).
Kopīgā deklarācijA par
dānijas karalisti
Puses ņem vērā, ka šis
nolīgums neattiecas uz Dānijas Karalistes diplomātisko
pārstāvniecību un konsulāro dienestu vīzu izsniegšanas
procedūru.
Šādos apstākļos ir vēlams,
lai Dānijas Karalistes un Kaboverdes iestādes nekavējoties
noslēgtu divpusēju nolīgumu par īstermiņa vīzu
atvieglotu izsniegšanu ar tādiem pašiem noteikumiem kā
nolīgumā starp Eiropas Savienību un Kaboverdi.
Kopīgā deklarācijA par
Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti un Īriju
Puses ņem vērā, ka šis
nolīgums neattiecas uz Lielbritānijas un Ziemeļīrijas
Apvienotās Karalistes teritoriju un Īrijas teritoriju.
Šādos apstākļos ir vēlams,
lai Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes,
Īrijas un Kaboverdes iestādes nekavējoties noslēdz
divpusējus nolīgumus par īstermiņa vīzu atvieglotu
izsniegšanu.
KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR ISLANDES
REPUBLIKu, norvēģijas karalisti, ŠVEICES KONFEDERĀCIJU UN
LIHTENŠTEINU
Puses ņem vērā ciešās
attiecības starp Eiropas Savienību, no vienas puses, un Islandes
Republiku, Norvēģijas Karalisti, Šveices Konfederāciju un
Lihtenšteinu, no otras puses, īpaši saskaņā ar 1999. gada
18. maija un 2004. gada 26. oktobra nolīgumiem par šo
valstu iesaistīšanos Šengenas acquis ieviešanā,
piemērošanā un attīstīšanā.
Šādos apstākļos ir vēlams,
lai Islandes Republikas, Norvēģijas Karalistes, Šveices
Konfederācijas, Lihtenšteinas un Kaboverdes iestādes
nekavējoties noslēdz divpusējus nolīgumus par īstermiņa
vīzu atvieglotu izsniegšanu ar tādiem pašiem noteikumiem kā
šajā nolīgumā.
KOPĪGĀ
DEKLARĀCIJA PAR SADARBĪBU JAUTĀJUMOS, KAS SAISTĪTI AR
CEĻOŠANAS DOKUMENTIEM
Puses vienojas, ka Apvienotā komiteja,
kas izveidota ar nolīguma 11. pantu, uzraugot nolīguma
īstenošanu, izvērtē attiecīgo ceļošanas dokumentu
drošības līmeņa ietekmi uz nolīguma darbību. Šajā
nolūkā Puses vienojas viena otru regulāri informēt par
pasākumiem, kas veikti, lai novērstu ceļošanas dokumentu
pavairošanu un izstrādātu ceļošanas dokumentu drošības
tehniskos aspektus, kā arī par pasākumiem saistībā ar
ceļošanas dokumentu izsniegšanas personalizācijas procesu.
[1]               OV L 161, 20.6.2008.,
30. lpp.
[2]               OV
[3]               OV
[4]               OV L 131, 1.6.2000.,
43. lpp.
[5]               OV L 64, 7.3.2002.,
20. lpp.
[6]               Nolīguma spēkā
stāšanās datumu Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī publicēs Padomes Ģenerālsekretariāts.


				|

		52013PC0008

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar kuru Francijai saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu atļauj piemērot samazinātu nodokļa likmi bezsvina benzīnam, ko izmanto kā degvielu un kas tiek nodots patēriņam Korsikas departamentos /* COM/2013/08 final - 2013/0006 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Eiropas Savienībā energoproduktu un
elektroenerģijas aplikšanu ar nodokļiem reglamentē Padomes
Direktīva 2003/96/EK (turpmāk „direktīva”).
Minētajā direktīvā ir noteikts, kādus produktus apliek
ar nodokli, kādos izmantošanas gadījumos tie ir jāapliek ar
nodokli un kādas minimālās likmes tiem jāpiemēro
atkarībā no tā, vai šos produktus izmanto kā degvielu,
noteiktiem rūpnieciskiem vai komerciāliem nolūkiem vai apkurei.
Saskaņā ar direktīvas
19. panta 1. punktu Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar
vienprātīgu lēmumu var atļaut jebkurai dalībvalstij
ieviest papildu atbrīvojumus no akcīzes nodokļa vai tā
samazinājumus saskaņā ar īpašiem politiskiem
apsvērumiem.
Šā priekšlikuma mērķis ir
atļaut Francijai arī turpmāk piemērot samazinātu
nodokļa likmi bezsvina benzīnam, ko izmanto kā degvielu un kas
tiek nodots patēriņam Korsikas departamentos, lai daļēji
kompensētu papildu izmaksas, kuras ir saistītas ar ģeogrāfisko
nošķirtību un piegādes grūtībām.
Lūgums
un tā vispārīgais konteksts
Ar Padomes 2007. gada 20. decembra
Lēmumu 2007/880/EK Francijai ir atļauts piemērot
samazinātu akcīzes nodokļa likmi bezsvina benzīnam, ko
izmanto kā degvielu un kas tiek nodots patēriņam Korsikas
departamentos, ja samazinājuma apjoms nav lielāks par
pārvadāšanas, uzglabāšanas un sadales papildu izmaksu apjomu,
salīdzinot ar attiecīgajām izmaksām
kontinentālajā Francijā. Šā lēmuma mērķis ir
atļaut Francijai daļēji kompensēt papildu izmaksas, kuras
ir saistītas ar ģeogrāfisko nošķirtību un piegādes
grūtībām. Piemērojot šo Lēmumu, Francija
piemēroja samazinājumu EUR 1 apmērā par bezsvina
benzīna hektolitru.
Francijas iestādes 2012. gada
12. marta vēstulē lūdza atļauju turpināt
piemērot samazinājumu EUR 1 apmērā par hektolitru
sešus gadus – no 2013. gada 1. janvāra līdz
2018. gada 31. decembrim. Francija 2012. gada
25. jūnija un 2012. gada 5. oktobra vēstulēs
sniedza papildu informāciju saistībā ar lūguma par
atkāpi pamatojumu.
Tāpat kā iepriekšējos
lūgumos Francijas iestādes apgalvoja, ka akcīzes nodokļa
likmes samazinājums ir nepieciešams, lai daļēji kompensētu
bezsvina benzīna cenas[1],
kas ir augstākas sakarā ar to, ka Korsika ir sala. Augstākas
cenas iemesls ir papildu izmaksas par degvielas pārdošanu šajā
reģionā, kas tiek lēstas ap 7 eurocentiem par litru.
Saskaņā ar Francijas iestāžu apgalvojumiem šīm papildu
izmaksām ir vairāki cēloņi.
(1)
Tā kā Korsikā nav
pārstrādes rūpnīcu, pārvadāšanas un sadales
izmaksas par degvielas piegādi tur ir augstākas papildu izmaksu
dēļ saistībā ar jūras kravu pārvadājumiem un
autotransportu (lielāks attālums un ilgāks
pārvadāšanas laiks). Attālums no tuvākās
pārstrādes rūpnīcas Fosirmērā (Fos-sur-Mer)
līdz divām noliktavām uz Korsikas salas Luciano un Ajaccio
ir attiecīgi 358 km (182 km no tiem ir ūdensceļš) un 315 km
(170 km no tiem ir ūdensceļš). Pārvadājumi uz šīm
noliktavām tiek veikti vienīgi ar kuģiem, turpretī visas
noliktavas, kas atrodas kontinentālajā Francijā, ir tieši
savienotas ar pārstrādes rūpnīcām ar cauruļvadu
tīklu, tādējādi būtiski samazinās pārvadāšanas
izmaksas. Piemēram, pārvadāšanas izmaksas uz Korsiku ir
četras līdz piecas reizes augstākas salīdzinājumā
ar transportēšanas izmaksām pa cauruļvadu no Havras uz
Parīzes reģionu.
(2)
Abu noliktavu Korsikā nelielās
ietilpības dēļ (attiecīgi 16 000 m3 un
19 000 m3) piegādes uz tām jāveic
biežāk. Ieguldījumi uzturēšanā un iekārtu
atbilstībā un personāla izmaksas nav atbilstošas noliktavu
darbības apjomam. Kopējais degvielas apjoms, kas nonāk šajās
noliktavās, ir mazāks par 400 000 m3 gadā,
un tas ir divreiz mazāk nekā vidējais apjoms noliktavās
kontinentālajā Francijā. Tādēļ uzglabāšanas
izmaksas par kubikmetru Korsikā ir augstākas.
(3)
Nelielā iedzīvotāju skaita ([2]), ļoti kalnainā
reljefa (90 % kalnu) un nelielā degvielas apjoma dēļ,
ko pārdod katra uzpildes stacija, izplatītāju
nemainīgās izmaksas ir jāsedz no mazākiem pārdošanas
apjomiem. Tādēļ sadales reģioni ir izolēti un atrodas
tālu viens no otra. Iedzīvotāju skaits uz vienu uzpildes staciju
ir 2485, salīdzinot ar vidēji 5768 iedzīvotājiem uz
uzpildes staciju Francijas teritorijā, un vienas uzpildes stacijas
pārdotās degvielas apjoms Korsikā ir 2278 m3,
salīdzinot ar 4149 m3 kontinentālajā
Francijā.
Kā parādīts tabulā
turpmāk, benzīna cenu starptautiskā indeksācija
Korsikā un kontinentālajā Francijā ir vienāda –
EUR 64,82 par 100 litriem. Pārvadāšanas bruto izmaksu
atšķirība kontinentālajā Francijā un Korsikā ir
ļoti liela, attiecīgi EUR 7,77 par 100 litriem un
EUR 23,28 par 100 litriem. Kaut arī nodokļu likmes
(energoresursu nodoklis un PVN) ir zemākas, bezsvina benzīna
galīgā cena Korsikā ir augstāka nekā
kontinentālajā Francijā.
 Tabulā turpmāk norādīta benzīna un
dīzeļdegvielas cenu struktūra 2012. gada
10. augustā.
 Vidējā degvielas cena, EUR par 100 litriem || Kontinentālā Francija benzīns || Korsika benzīns || Dienvidkorsika benzīns
 Cena, ieskaitot nodokļus || 160,07 || 165,00 || 163,51
 PVN || 26,23 || 18,98 || 18,81
 Energoresursu nodoklis || 61,25 || 57,92 || 57,92
 Pārvadāšanas un sadales bruto segums || 7,77 || 23,28 || 21,96
 Starptautiskā indeksācija (Hypothese Corse) || 64,82 || 64,82 || 64,82
Avots: www.prix- carburants.gouv.fr
Francija arī norādīja, ka šis
pasākums ir saskaņā ar īpašu valdības politiku, kas
vērsta uz Korsikas attīstību tādēļ, ka tā ir
sala. Saskaņā ar pieejamajiem statistikas datiem kopumā Korsikas
iekšzemes kopprodukts uz vienu iedzīvotāju 2009. gadā bija
EUR 23 800, kas ir ievērojami mazāk nekā vidējais
rādītājs valstī minētajā gadā, proti,
EUR 29 574.
Priekšlikuma jomā spēkā
esošie noteikumi
Padomes 2003. gada 27. oktobra
Direktīva 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par
nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai.
Padomes 2011. gada 18. janvāra
Lēmums 2011/38/ES, ar ko Francijai ļauj piemērot
diferencētus nodokļu līmeņus degvielai saskaņā ar
Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu. Naftas produktu
iekšējā patēriņa nodokļa (TIPP) likmju
reģionalizācija attiecas gan uz dīzeļdegvielu, gan uz
bezsvina benzīnu, ko izmanto kā degvielu. Reģionalizācija
ir daļa no Francijas iestāžu plānotās
decentralizācijas politikas, kura Francijas reģioniem, tostarp
Korsikai, dod iespēju pielāgot akcīzes nodokļu likmes, ko
piemēro degvielai. Šī decentralizācijas politika atbilst
pieejai, kuras mērķis ir uzlabot administratīvo
efektivitāti, izveidojot labākus sabiedriskos pakalpojumus un
samazinot to izmaksas. Turklāt tā ietilpst subsidiaritātes
politikā, kura ļauj atbilstīgā līmenī
pieņemt lēmumus daudzās jomās
(skat. Lēmuma 2011/38/ES 2. apsvērumu) un kuras
mērķi attiecas ne tikai uz pieprasīto nodokļu
samazinājumu. Atļauja zaudē spēku 2012. gada
beigās, bet Francija ir lūgusi to pagarināt.
Pasākuma
novērtējums saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK
19. pantu
Īpaši
politikas apsvērumi
Direktīvas 19. panta 1. punkta
pirmā daļa ir šāda:
“Papildus iepriekšējos pantos, jo
īpaši 5., 15. un 17. pantā noteiktajiem noteikumiem, Padome
pēc Komisijas priekšlikuma ar vienprātīgu lēmumu var
atļaut jebkurai dalībvalstij ieviest turpmākus atbrīvojumus
vai samazinājumus īpašu politikas apsvērumu interesēs.”
Nodokļu diferenciācija, kas
daļēji kompensē Korsikas patērētājiem papildus
radušās izmaksas, nodrošina līdzīgākus apstākļus
bezsvina benzīna patērētājiem Korsikā un
kontinentālajā Francijā. Tādēļ ierosinātais
pasākums atbilst noteiktiem reģionālās un kohēzijas
politikas mērķiem.
Nodokļa samazināšana neradīs to
papildu izmaksu pārmērīgu kompensāciju, kas Korsikas
patērētājiem radušās saistībā ar degvielas
pārvadāšanu un sadali. Bezsvina benzīna cenas samazinājums
par EUR 10/1000 l ir daudz mazāks par starpību starp
attiecīgajām galīgajām cenām.
Turklāt
samazinātā nodokļa likme, ko pašlaik piemēro attiecībā
uz bezsvina benzīna patēriņu Korsikā
(EUR 579,2/1000 l)[3],
joprojām būs daudz augstāka nekā
Direktīvā 2003/96/EK noteiktais minimālais ES līmenis
(EUR 359/1000 l).
Atbilstība
pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem
Komisija izskata lūgumu, ņemot
vērā iekšējā tirgus pareizu darbību,
nepieciešamību nodrošināt godīgu konkurenci un ES
veselības, vides, enerģētikas un transporta politiku
īstenošanu.
Šis pasākums ir pieņemams, raugoties
no tāda viedokļa, ka tas neradīs traucējumus
iekšējā tirgus pareizā darbībā un ļaus
nodrošināt godīgu konkurenci. Tā vienīgais mērķis
ir daļēji kompensēt papildu izmaksas, kuras rodas
tādēļ, ka Korsika ir sala. Ņemot vērā to, ka pasākumu
piemēros nomaļos departamentos, kuri atrodas uz salas, un ka likmes
samazinājums ir neliels (tā joprojām ir ļoti augsta,
salīdzinot ar ES minimālo līmeni), paredzams, ka šis
pasākums neradīs degvielas patēriņa izmaiņas,
piesaistot patērētājus no citiem reģioniem.
Tā kā paredzams, ka nodokļa
atvieglojuma ietekme uz transportu nebūs nozīmīga, un
iespējamajai marginālajai ietekmei var paredzēt
kompensāciju politiku, pasākums nav pretrunā Savienības
veselības, vides, enerģētikas un transporta politikai.
Pasākuma piemērošanas laiks un ES
energoresursu nodokļu sistēma
Direktīvas 2003/96/EK 19. panta
2. punktā ir noteikts maksimālais šādu pasākumu
ilgums – seši gadi – ar iespēju to pagarināt. Komisija
ierosina noteikt Direktīvā 2003/96/EK paredzēto
maksimālo atļauto piemērošanas laiku, t.i., sešus gadus,
ņemot vērā, ka pašreizējam regulējumam nav negatīvas
ietekmes uz ES iekšējo tirdzniecību un degvielai piemērojamo
nodokļu vispārējo līmeni Francijā; lai
nodrošinātu tiesisko noteiktību reģionā, Komisija šajā
posmā ierosina piešķirt atļauju uz sešiem gadiem, t.i., no
2013. gada 1. janvāra līdz 2018. gada
31. decembrim.
Taču, lai nekavētu
pašreizējā regulējuma turpmāku vispārēju
izstrādi, ir jāparedz, ka gadījumā, ja Padome
atbilstīgi Līguma 113. pantam ievieš grozītu
vispārēju energoproduktu nodokļu sistēmu, kurai šī
atļauja neatbilst, šis lēmums zaudē spēku dienā, kad
sāk piemērot minētos grozītos noteikumus.
Ja Padome pieņems jauno sistēmu un
Komisija uzskatīs, ka šajā dokumentā ierosinātā
atļauja joprojām ir pamatota, tā konstruktīvi un laikus
izskatīs Francijas lūgumu piešķirt līdzīgu
atļauju, kas pielāgota jaunajai sistēmai, lai nodrošinātu
šī priekšlikuma kontinuitāti.
Noteikumi
par valsts atbalstu
Pasākums var būt valsts atbalsts
saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu. Tā kā
samazinātās likmes ir augstākas par ES minimālajām
likmēm, uz pasākumu attiektos Regulas Nr. 800/2008/EK[4] (vispārējā grupu
atbrīvojuma regula) 25. pants, un tādēļ pasākums
būtu uzskatāms par saderīgu ar iekšējo tirgu. Tā
kā vispārējās grupu atbrīvojuma regulas spēkā
esības periods beidzas 2013. gada 31. decembrī, par
atbalstu, kas saistīts ar šo pasākumu, ir jāziņo Komisijai
saskaņā ar valsts atbalsta noteikumiem, ja Komisija nebūs
pieņēmusi jaunu regulu, kura ir salīdzināma ar
vispārējo grupu atbrīvojuma regulu, vai ja šādā jaunajā
regulā nebūs iekļauts noteikums, kas līdzīgs
25. pantā paredzētajam.
Lēmums neskar valsts atbalsta noteikumus,
kas ir piemērojami laikposmā, uz ko attiecas atkāpe.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
Apspriešanās ar
ieinteresētajām personām
Priekšlikumā tiek ierosināts
piešķirt nodokļu samazinājumu, kas attiecas tikai uz Franciju.
Ekspertu atzinuma pieprasīšana un
izmantošana
Neatkarīgu ekspertu atzinums netika
izmantots.
Ietekmes novērtējums
Ietekmes novērtējums netika veikts.
Ierosinātā pasākuma
kopsavilkums
Komisija ierosina atļaut Francijai
līdz 2018. gada 31. decembrim samazināt nodokli par
EUR 10 par 1000 l, un Francija attiecīgi varēs
piemērot samazināto nodokļa likmi bezsvina benzīnam, ko
izmanto kā degvielu un kas tiek nodots patēriņā Korsikas
departamentos.
Juridiskais pamats
Padomes Direktīvas 2003/96/EK
19. pants.
Subsidiaritātes princips
Netiešo nodokļu uzlikšana, kas
minēta LESD 113. pantā, pati par sevi nav ekskluzīvā
ES kompetencē Līguma 3. panta nozīmē.
Tomēr dalībvalstu paralēlo
kompetenču īstenošana šajā jomā ir stingri regulēta un
ierobežota ar valstu tiesību aktu saskaņošanas pasākumiem, kurus
jau ir pieņēmusi Padome.
Šajā gadījumā saskaņā
ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu tikai Padomei ir pilnvaras
atļaut konkrētai dalībvalstij ieviest papildu atbrīvojumus
vai samazinājumus minētā noteikuma nozīmē.
Dalībvalstis nevar aizstāt Padomi.
Tādēļ priekšlikums atbilst
subsidiaritātes principam.
Proporcionalitātes princips
Priekšlikums atbilst proporcionalitātes
principam. Bezsvina benzīna cenas samazinājums par EUR 0,01/l ir
daudz mazāks par papildu izmaksām (EUR 0,10 par litru).
Juridisko instrumentu izvēle
Ierosinātais juridiskais instruments:
Padomes lēmums.
Direktīvas 2003/96/EK
19. pantā ir paredzēts tikai šis pasākuma veids.
3.           IETEKME UZ BUDŽETU
Minētais pasākums Savienībai
nerada finansiālu un administratīvu slogu, tādēļ
priekšlikums neietekmē Savienības budžetu.
4.           IZVĒLES ELEMENTI
Nav.
2013/0006 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS,
ar kuru Francijai saskaņā ar
Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu atļauj piemērot samazinātu
nodokļa likmi bezsvina benzīnam, ko izmanto kā degvielu un kas
tiek nodots patēriņam Korsikas departamentos
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes
2003. gada 27. oktobra Direktīvu 2003/96/EK, kas
pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu
energoproduktiem un elektroenerģijai ([5]),
un jo īpaši tās 19. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
tā kā:
(1)       Ar Padomes
Lēmumu 2007/880/EK ([6])
Francijai saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu
tika atļauts piemērot samazinātu nodokļa likmi bezsvina
benzīnam, ko izmanto kā degvielu un kas tiek nodots
patēriņam Korsikas departamentos.
(2)       Francija 2012. gada
12. marta vēstulē ir lūgusi atļauju piemērot
samazinātu energoresursu nodokļa likmi bezsvina benzīnam, ko
izmanto kā degvielu, un turpināt līdzšinējo praksi, kura
izveidojusies pēc Lēmuma 2007/880/EK. Samazinājuma apjoms
ir EUR 1 par hektolitru. Atļauja tiek lūgta laikposmam no
2013. gada 1. janvāra līdz 2018. gada
31. decembrim. Korsikā patērētāju apgāde ar
bezsvina degvielu ir ievērojami dārgāka nekā
kontinentālajā Francijā, un degvielas galīgās cenas
attiecīgi ir par EUR 0,10 par litru augstākas nekā
kontinentā.
(3)       Samazinot nodokli, ko
piemēro bezsvina benzīnam un ko maksā Korsikas
patērētāji, viņiem tiek radīti apstākļi,
kuri ir līdzīgāki tiem apstākļiem, kādi ir
patērētājiem kontinentālajā Francijā.
Tādēļ šim pasākumam ir reģionālās un
kohēzijas politikas mērķi.
(4)       Ir paredzēts
vienīgi tāds nodokļa samazinājums, kāds ir vajadzīgs,
lai kompensētu papildu izmaksas, kas Korsikas patērētājiem
rodas saistībā ar degvielas pārvadāšanu un sadali.
(5)       Nodokļa galīgais
līmenis atbilst Direktīvā 2003/96/EK paredzētajam un
pašlaik spēkā esošajam minimālajam līmenim
EUR 359/1000 l (jeb 35,90 EUR/hl). Šī atbilstība tiek
nodrošināta arī tad, ja no 2013. gada 1. janvāra tiek
piešķirta atļauja, kas ir līdzīga atļaujai Padomes
2011. gada 18. janvāra Īstenošanas
lēmumā 2011/38/ES, ar ko Francijai ļauj piemērot
diferencētus nodokļu līmeņus degvielai saskaņā ar
Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu[7],
un ja tiek kombinēta minētā lēmuma un šā lēmuma
ietekme.
(6)       Ņemot vērā to,
ka pasākumu piemēros nomaļos departamentos, kuri atrodas uz
salas, un ka likmes samazinājums ir neliels (tā joprojām ir
daudz augstāka par minimālo līmeni, kas paredzēts
Direktīvā 2003/96/EK), šā pasākuma pieņemšana
nenozīmē, ka uz Korsikas degvielas uzpildes stacijām pēc
degvielas dosies vairāk patērētāju.
(7)       Tāpēc pasākums
nav pretrunā iekšējā tirgus pareizai darbībai un nepieciešamībai
nodrošināt godīgu konkurenci, un tas ir saderīgs ar
Savienības politiku veselības, vides, enerģētikas un
transporta jomā.
(8)       Tādēļ
saskaņā ar Direktīvas 2003/93/EK 19. panta
2. punktu Francijai būtu jāatļauj līdz 2018. gada
31. decembrim piemērot samazinātu nodokļa likmi bezsvina
benzīnam, ko izmanto kā degvielu un kas tiek nodots
patēriņam Korsikā.
(9)       No
Direktīvas 2003/96/EK 19. panta 2. punkta izriet, ka katrai
saskaņā ar minēto pantu piešķirtajai atļaujai ir
jābūt stingri ierobežotai laikā.
(10)     Lai nodrošinātu
pietiekamu noteiktību attiecīgajiem reģioniem, atļauja
būtu jāpiešķir uz sešiem gadiem. Taču, lai nekavētu
pašreizējā regulējuma turpmāku vispārēju
attīstību, ir jāparedz, ka gadījumā, ja Padome
atbilstīgi Līguma 113. pantam ievieš grozītu
vispārēju energoproduktu nodokļu sistēmu, kurai šī
atļauja neatbilst, šis lēmums zaudē spēku dienā, kad
sāk piemērot noteikumus par minēto grozīto sistēmu.
(11)     Būtu jānodrošina,
lai šajā lēmumā paredzēto samazinājumu Francija
varētu piemērot uzreiz, tiklīdz beidzas iepriekšējā
regulējuma darbības termiņš, kas saskaņā ar
Lēmumu 2007/880/EK ir spēkā līdz 2013. gada
1. janvārim. Tādēļ prasītā atļauja
būtu jāpiešķir no 2013. gada 1. janvāra.
(12)     Šis lēmums neskar
Savienības noteikumu par valsts atbalstu piemērošanu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Francijai ir atļauts piemērot
nodokļu likmes samazinājumu, kas nepārsniedz EUR 1 par
hektolitru, bezsvina benzīnam, kuru izmanto kā degvielu un kurš tiek
nodots patēriņam Korsikas departamentos.
Lai nepieļautu pārmērīgu
kompensāciju, samazinājuma apjoms nav lielāks par
pārvadāšanas, uzglabāšanas un sadales papildu izmaksām,
salīdzinot ar attiecīgajām izmaksām
kontinentālajā Francijā.
Attiecībā uz samazināto likmi
ievēro Direktīvā 2003/96/EK noteiktās saistības, jo
īpaši tās 7. pantā paredzētās minimālās
likmes.
2. pants
Šo lēmumu piemēro no 2013. gada 1.
janvāra, un tā darbība beidzas 2018. gada 31. decembrī.
Tomēr, ja Padome atbilstīgi
Līguma 113. pantam ievieš grozītu vispārēju
energoproduktu nodokļu sistēmu, kurai nevar pielāgot ar šā
lēmuma 1. pantu piešķirto atļauju, šis lēmums
zaudē spēku dienā, kad sāk piemērot minētās
grozītās sistēmas noteikumus.
3. pants
Šis lēmums ir adresēts Francijas
Republikai.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
([1])            Bezsvina
benzīna (oktānskaitlis 95) mazumtirdzniecības cena
Korsikā 2012. gada 22. maijā bija EUR 1,66 par litru,
salīdzinot ar vidējo cenu EUR 1,56 par litru Francijas
teritorijā.
([2])            Iedzīvotāju
blīvums Korsikā ir 35/km2, savukārt
kontinentālajā Francijā – 94/km2.
([3])            Šajā
likmē ņemts vērā samazinājums, ko piemēro
Korsikā, piemērojot Padomes 2011. gada 17. janvāra
Lēmumu 2011/38/ES.
([4])            Komisijas
2008. gada 6. augusta Regula (EK) Nr. 800/2008/EK, kas
atzīst noteiktas atbalsta kategorijas par saderīgām ar
kopējo tirgu, piemērojot Līguma 87. un 88. pantu, OV L
214, 9.8.2008., 3. lpp.
([5])            OV
L 283, 31.10.2003., 51. lpp.
([6])            OV
L 346, 29.12.2007., 15. lpp.
([7])            OV
L 19, 22.1.2011., 13. lpp.