				|

		52011PC0809

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA ar ko izveido Pētniecības un inovācijas pamatprogrammu 2014.–2020. gadam “Apvārsnis 2020” /* COM/2011/0809 konč. - 2011/0401 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Priekšlikumu kopums attiecībā uz
pamatprogrammu “Apvārsnis 2020”, kas izstrādāts,
pilnībā ievērojot Komisijas paziņojumu “Budžets
stratēģijai “Eiropa 2020””[1],
pilnībā atbalsta stratēģiju “Eiropa 2020”, kurā
norādīts, ka pētniecībai un inovācijai ir galvenā
nozīme gudras, ilgtspējīgas un integrējošas izaugsmes
mērķu sasniegšanā. Kopums ietver priekšlikumus izveidot:
(1)
pamatprogrammu “Apvārsnis 2020”
(Līgums par Eiropas Savienības darbību — LESD);
(2)
atsevišķu dalības un pētījumu
rezultātu izplatīšanas noteikumu kopumu (LESD);
(3)
atsevišķu īpašu programmu pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” īstenošanai (LESD), kā arī
(4)
atsevišķu priekšlikumu attiecībā uz
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” daļām, kas atbilst Euratom
līgumam.
Vispārīgais politikas izklāsts
un pamatojums šiem tiesību aktu priekšlikumiem ir sniegts Komisijas
paziņojumā, kas pieņemts vienlaicīgi ar minētajiem
priekšlikumiem un kas aptver vairākus transversālus aspektus,
tādus kā vienkāršošana un tas, kā ir nostiprināta
pieeja inovācijai.
Pamatprogramma “Apvārsnis 2020”
sniedz tiešu ieguldījumu to būtiskāko sabiedrības
problēmu risināšanā, kas minētas stratēģijā
“Eiropa 2020” un tās pamatiniciatīvās. Vienlaikus tā
palīdzēs panākt Eiropas vadošo lomu rūpniecībā. Tā
arī palielinās zinātniskās bāzes izcilību, kas ir
būtiska Eiropas ilgtspējībai, kā arī
pārticībai un labklājībai ilgtermiņā. Lai
sasniegtu šos mērķus, priekšlikumos ir paredzēts vispusīgs
atbalsts, ko integrē visā pētniecības un inovācijas
ciklā. Tāpēc pamatprogramma “Apvārsnis 2020” apvieno
un nostiprina darbības, ko pašlaik finansē Septītā
pētniecības pamatprogramma, Konkurētspējas un
inovāciju pamatprogrammas daļas, kas attiecas uz inovāciju, un
Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūts.
Tādējādi attiecīgie priekšlikumi ir arī
izstrādāti tā, lai nodrošinātu būtisku vienkāršošanu
dalībnieku interesēs.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
Visu četru priekšlikumu sagatavošanā
tika pilnībā ņemtas vērā atbildes uz plašo sabiedrisko
apspriešanu, kas veikta, pamatojoties uz Zaļo grāmatu “No
problēmām uz iespējām: virzība uz vienotu
stratēģisko satvaru ES pētniecības un inovāciju
finansējumam” (COM(2011)48). Savu viedokli pauda Eiropadome,
dalībvalstis un plašs ieinteresēto personu loks no
rūpniecības nozares, akadēmiskajām aprindām un
pilsoniskās sabiedrības.
Priekšlikumu sagatavošanā ir arī
izmantoti divi padziļināti ietekmes novērtējumi, kas
sagatavoti, pamatojoties uz apspriedēm ar ieinteresētajām
personām, iekšējiem un ārējiem izvērtējumiem un
starptautisko ekspertu atzinumiem. Novērtējumos ir secināts, ka
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” iespēja radītu
lielāku skaidrību par galveno mērķi, ļautu
efektīvāk sasniegt centienu kritisko masu gan programmu, gan projektu
līmenī un radītu lielāku ietekmi uz politikas
mērķiem un pakārtotajiem ekonomiskajiem,
konkurētspējas un sociālajiem ieguvumiem, vienlaikus
palīdzot vienkāršot jautājumus, piemēram, mazinot
administratīvo slogu dalībniekiem, racionalizējot
piemērojamos noteikumus un procedūras, nodrošinot atbilstību
starp instrumentiem un norādot uz jaunu riska/uzticēšanās
līdzsvaru.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
3.1         Juridiskais pamats
Priekšlikums paredz vienmērīgi
integrēt pētniecības un inovācijas pasākumus, lai
sasniegtu politikas mērķus.
Pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
pamatā būs LESD sadaļas “Rūpniecība” un
“Pētniecība, tehnoloģijas attīstība un kosmoss” (173.
un 182. pants). Saistīto dalības un pētījumu
rezultātu izplatīšanas noteikumu pamatā būs tās pašas
LESD sadaļas (173., 183. un 188. pants). Juridiskais pamats
“Rūpniecība” abos gadījumos būs saistīts
galvenokārt ar Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūtu
(EIT), kas tiks finansēts ar finansiālu ieguldījumu no
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” līdzekļiem. Īpašajā
programmā EIT nebūs aplūkots.
Jāatgādina, ka inovācijas pasākumi
ir skaidri iekļauti dažādās pamatprogrammās, kuru
pamatā ir Līguma par Eiropas Savienības darbību sadaļa
“Rūpniecība”, un ka arī pašreizējās pamatprogrammas
ietver vairākas inovācijas pasākumus. Tādējādi
īpašā programma, ar kuru tiks īstenota pamatprogramma
“Apvārsnis 2020”, būs balstīta uz LESD sadaļu
“Pētniecība, tehnoloģijas attīstība un kosmoss” (182. pants),
jo tajās paredzētie pasākumi būs pakārtoti tiem, uz
kurām attiecas minētā sadaļa.
Priekšlikums Euratom
pētniecības un mācību programmai, kas veicina
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” īstenošanu, ir balstīts uz
Euratom līguma 7. pantu.
3.2         Subsidiaritātes un
proporcionalitātes principi
Priekšlikumi ir izstrādāti, lai
maksimāli palielinātu Savienības pievienoto vērtību un
ietekmi, koncentrējoties uz mērķiem un pasākumiem, ko nevar
efektīvi īstenot dalībvalstis vienas pašas. Īstenojot
pasākumus Savienības līmenī, var nostiprināt
vispārējo pētniecības un inovācijas sistēmu
kodoltehnoloģiju jomā un koordinēt dalībvalstu
pētniecības darbības, tādējādi novēršot
dublēšanos, saglabājot kritisko masu būtiskākajās
jomās un nodrošinot publiskā finansējuma optimālu
izmantošanu. Savienības līmeņa pasākumi rada iespējas
kontinenta mēroga konkurencei, lai atlasītu vislabākos
priekšlikumus, tādējādi paaugstinot izcilības līmeni
un nodrošinot vadošās pētniecības un inovācijas
pamanāmību. Savienības līmeņa pasākumi ir
arī vispiemērotākie starpvalstu mobilitātes
atbalstīšanai, tādējādi uzlabojot pētnieku apmācību
un karjeras attīstību. Savienības līmeņa programmai ir
lielāks potenciāls uzņemties augsta riska un ilgtermiņa
pētniecību un izstrādi, tādējādi sadalot risku un
nodrošinot plašu darbības jomu un apjomradītus ietaupījumus, ko
citādi nevarētu sasniegt. Ar Savienības līmeņa
pasākumiem var piesaistīt papildu publiskos un privātos
ieguldījumus pētniecībā un inovācijā, sniegt
ieguldījumu Eiropas Pētniecības telpā, kurā notiek
zināšanu, pētnieku un tehnoloģijas brīva aprite, un
paātrināt inovācijas komercializāciju un izplatīšanos
visā vienotajā tirgū. Savienības līmeņa
programmas ir arī vajadzīgas, lai sniegtu atbalstu lēmumu
pieņemšanā, kā arī vairāku politikas virzienu noteikto
mērķu sasniegšanā. Pilnīgs pierādījumu
izklāsts ir ietverts pievienotajos ietekmes novērtējumos.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Visu priekšlikumu budžets ir
norādīts pašreizējās cenās. Šim priekšlikumam
pievienotajā tiesību akta finanšu pārskatā ir
izklāstīta ietekme uz budžetu, cilvēkresursiem un
administratīvajiem resursiem. Komisija, pamatojoties uz izmaksu un
ieguvumu analīzi, pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
īstenošanai var izmantot pašreizējās izpildaģentūras,
kā to paredz Padomes Regula (EK) Nr. 58/2003, ar ko nosaka
statūtus izpildaģentūrām, kurām uztic konkrētus
Savienības programmu pārvaldības uzdevumus.
2011/0401 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
(XXX)
ar ko izveido Pētniecības un
inovācijas pamatprogrammu 2014.–2020. gadam
“Apvārsnis 2020”
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību (LESD) un jo īpaši tā
173. panta 3. punktu un 182. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[2],
ņemot vērā Reģionu
komitejas atzinumu[3],
saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
(1)
Savienības mērķis ir
nostiprināt savu zinātnisko un tehnoloģisko bāzi,
izveidojot Eiropas Pētniecības telpu (ERA), kurā notiek
pētnieku, zinātniskās informācijas un tehnoloģijas
brīva aprite, un palielināt savu konkurētspēju, tostarp
rūpniecības konkurētspēju. Tiecoties uz šiem
mērķiem, Savienībai vajadzētu veikt pasākumus, lai
īstenotu pētniecību, tehnoloģiju attīstību un
demonstrējumus, veicinātu starptautisku sadarbību,
izplatītu un optimizētu rezultātus un stimulētu
apmācību un mobilitāti.
(2)
Savienības mērķis ir arī
nodrošināt, ka pastāv Savienības rūpniecības
konkurētspējai nepieciešamie nosacījumi. Tālab par
rīcības mērķi būtu jāizvirza inovācijas,
pētniecības un tehnoloģijas attīstības politikas
rūpnieciskā potenciāla efektīvākas izmantošanas
veicināšana.
(3)
Savienība ir apņēmusies sasniegt
stratēģijas “Eiropa 2020”[4]
mērķus, proti, nodrošināt gudru, ilgtspējīgu un
integrējošu izaugsmi, uzsverot pētniecības un inovācijas
kā galveno sociālo un ekonomisko labklājību un vides
ilgtspēju veicinošo faktoru nozīmi un nosakot savu mērķi
līdz 2020. gadam palielināt tēriņus pētniecībai
un izstrādei līdz 3 % no iekšzemes kopprodukta (IKP), vienlaikus
izstrādājot inovācijas intensitātes
rādītāju. Šajā saistībā pamatiniciatīvā
“Inovācijas savienība” ir izklāstīta stratēģiska
un integrēta pieeja pētniecībai un inovācijai, nosakot
satvaru un mērķus, kuru sasniegšana nākotnē jāveicina
ar Savienības pētniecībai un inovācijai piešķirto
finansējumu. Pētniecība un inovācija ir arī galvenie
faktori citās stratēģijas “Eiropa 2020”
pamatiniciatīvās, konkrēti tādās kā “Resursu
ziņā efektīva Eiropa”, “Rūpniecības politika
globalizācijas laikmetā” un “Eiropas digitalizācijas programma”.
Turklāt to stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu
sasniegšanā, kuri saistīti ar pētniecību un inovāciju,
galvenā loma jāuzņemas kohēzijas politikai, nodrošinot
spēju veidošanu un “kāpnes” uz izcilību.
(4)
Eiropadome 2011. gada 4. februāra
sanāksmē atbalstīja vienotā stratēģiskā
satvara koncepciju Savienības pētniecības un inovācijas
finansējumam, lai uzlabotu pētniecības un inovācijas
finansējuma efektivitāti valstu un Savienības līmenī,
un aicināja Savienību steidzīgi novērst pārējos
šķēršļus talantu un ieguldījumu piesaistīšanai, lai
pilnībā izveidotu ERA līdz 2014. gadam un
radītu īstu zināšanu, pētniecības un inovācijas
vienoto tirgu.
(5)
Eiropas Parlaments 2010. gada 11. novembra
rezolūcijā[5]
ir aicinājis būtiski vienkāršot Savienības pētniecības
un inovācijas finansējumu, 2011. gada 12. maija
rezolūcijā[6]
uzsvēris pamatiniciatīvas “Inovācijas savienība” nozīmi
Eiropas pārveidošanā pēc pasaules krīzes, 2011. gada
8. jūnija rezolūcijā[7]
vērsis uzmanību uz svarīgām atziņām, kas
jāņem vērā pēc Septītās pamatprogrammas starpposma
novērtējuma, un 2011. gada 27. septembra
rezolūcijā[8]
atbalstījis vienota stratēģiskā satvara koncepciju
pētniecības un inovācijas finansējumam.
(6)
Eiropas Savienības Padome 2010. gada
26. novembrī aicināja turpmākās Savienības
finansējuma programmas vairāk vērst uz stratēģijas
“Eiropa 2020” prioritātēm — risināt sabiedrības
problēmas un pievērsties nozīmīgākajām
tehnoloģijām, veicināt salīdzinošu un nozaru
vajadzībām atbilstošu pētniecību, racionalizēt
instrumentus, radikāli vienkāršot piekļuvi, samazināt laiku
līdz nonākšanai tirgū un vēl vairāk stiprināt
izcilību.
(7)
Vienotas stratēģiskās pieejas
nozīme tika uzsvērta arī atzinumos, ko Eiropas
Pētniecības telpas komiteja sniedza 2011. gada
3. jūnijā[9],
Reģionu komiteja — 2011. gada 30. jūnijā[10], un Eiropas Ekonomikas un
sociālo lietu komiteja — 2011. gada 13. jūlijā[11].
(8)
Komisijas 2010. gada 19. oktobrī
pieņemtajā paziņojumā “Savienības budžeta
pārskatīšana” tika izvirzīti pamatprincipi, pamatojoties uz
kuriem jāveido turpmākais Savienības budžets, proti, vērst
galveno uzmanību uz instrumentiem, kas jau agrāk apliecinājuši Savienības
pievienoto vērtību, vairāk vērst uzmanību uz
rezultātiem un piesaistīt citu publiskā un privātā
sektora finansējumu, kā arī ierosināta visu Savienības
pētniecības un inovācijas instrumentu apvienošana vienotā
stratēģiskā satvarā.
(9)
Komisijas Zaļajā grāmatā “No
problēmām uz iespējām: virzība uz vienotu
stratēģisko satvaru ES pētniecības un inovāciju
finansējumam”[12]
ir norādīti galvenie jautājumi par to, kā sasniegt minētos
vērienīgos mērķus, un ar to tika aizsāktas plašas
apspriedes, kuru gaitā tajā izklāstītās idejas guva
plašu ieinteresēto personu un Savienības iestāžu atbalstu.
(10)
Paziņojumā “Budžets stratēģijai
“Eiropa 2020”[13]
Komisija ierosināja ar atsevišķu vienotu stratēģisko
satvaru pētniecībai un inovācijai pievērsties jomām,
kuras 2007.–2013. gada laikposmā ir pakārtotas Septītajai
pētniecības pamatprogrammai un Konkurētspējas un inovāciju
pamatprogrammas daļai, kas attiecas uz inovāciju, kā arī
Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūtam (EIT), lai kalpotu
stratēģijas “Eiropa 2020” mērķim līdz 2020. gadam
tēriņus pētniecībai un izstrādei palielināt
līdz 3 % no IKP. Minētajā paziņojumā Komisija ir
arī apņēmusies klimata pārmaiņu jautājumus
iekļaut Savienības izdevumu programmās un vismaz 20 % no
Savienības budžeta novirzīt ar klimatu saistītiem
mērķiem. Rīcība klimata un resursefektivitātes
jomā ir savstarpēji pastiprinoši mērķi
ilgtspējīgas attīstības sasniegšanai. Ar abiem šiem
virzieniem saistītie konkrētie mērķi ir jāpapildina, izmantojot
citus programmas “Apvārsnis 2020” konkrētos mērķus.
Tāpēc tiek sagaidīts, ka vismaz 60 % no programmas “Apvārsnis
2020” kopējā budžeta būs saistīts ar ilgtspējīgu
attīstību. Sagaidāms arī, ka ar klimata pārmaiņu
mazināšanu saistītie izdevumi pārsniegs 35 % budžeta, ieskaitot
savstarpēji saderīgus pasākumus, kas uzlabo
resursefektivitāti. Komisijai būtu jāsniedz informācija par
klimata pārmaiņu mazināšanas mērķiem
atvēlētā atbalsta mērogu un rezultātiem. Ar klimatu
saistītie izdevumi programmā “Apvārsnis 2020” ir jāuzskaita
saskaņā ar minētajā paziņojumā
izklāstīto metodiku.
(11)
Pētniecības un inovācijas
pamatprogramma “Apvārsnis 2020” (turpmāk “pamatprogramma
“Apvārsnis 2020””) ir vērsta uz trim prioritātēm,
proti, sasniegt zinātniskās bāzes izcilību, lai
nostiprinātu Savienības izcilību zinātnē pasaules
mērogā, panākt vadošo lomu rūpniecībā, lai
atbalstītu uzņēmējdarbību, tostarp mazus un
vidējus uzņēmumus (MVU) un inovāciju, un risināt
sabiedrības problēmas, lai tieši reaģētu uz
stratēģijā “Eiropa 2020” norādītajām
problēmām, atbalstot plašu pasākumu klāstu, sākot no
pētniecības līdz tirgum. Pamatprogrammai
“Apvārsnis 2020” būtu jāatbalsta visi inovācijas
ķēdes posmi, jo īpaši pasākumi, kas ir ciešāk
saistīti ar tirgu, ieskaitot novatoriskus finanšu instrumentus, kā
arī netehnoloģisku un sociālu inovāciju, un tās
mērķis ir apmierināt pētniecības vajadzības
vairākos Savienības politikas virzienos, liekot īpašu uzsvaru uz
atbalstīto pasākumu radīto zināšanu iespējami
plašāku izmantošanu un izplatīšanu līdz pat to izmantošanai
komerciāliem mērķiem. Pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
prioritātes būtu jāatbalsta arī ar
kodolpētniecības un mācību programmu atbilstoši Euratom
līgumam.
(12)
Kopīgajam pētniecības centram (JRC)
būtu jānodrošina uz saņēmēju orientēts
zinātniskais un tehniskais atbalsts Savienības politikas virzieniem,
elastīgi reaģējot uz jaunām politikas vajadzībām.
(13)
Pētniecības, izglītības un
inovācijas “zināšanu trīsstūra” kontekstā Eiropas
Inovāciju un tehnoloģiju institūtam pakļautajām
zināšanu un inovāciju kopienām būtu jāsniedz
ievērojams ieguldījums pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
mērķu sasniegšanā, tostarp sabiedrības problēmu
risināšanā, jo īpaši integrējot pētniecību,
izglītību un inovāciju. Lai nodrošinātu savstarpējo
papildināmību ar pārējiem pamatprogrammas “Apvārsnis
2020” pasākumiem un adekvātu līdzekļu apguvi,
finansiālais ieguldījums Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūtam
jāsadala divos piešķīrumos, ar iespēju otro
piešķīrumu pārskatīt.
(14)
Pamatprogrammai “Apvārsnis 2020”
būtu jāveicina Eiropas inovāciju partnerību mērku
sasniegšana saskaņā ar pamatiniciatīvu “Inovācijas
savienība”, apvienojot visus pētniecības un inovācijas
ķēdē iesaistītos dalībniekus, lai salāgotu,
vienkāršotu un labāk koordinētu instrumentus un iniciatīvas.
(15)
Viens no pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
galvenajiem mērķiem ir vienkāršošana, kas būtu tieši
jāatspoguļo tās saturā, noteikumos, finanšu
pārvaldībā un īstenošanā. Pamatprogrammai
“Apvārsnis 2020” būtu jātiecas uz to, lai aktīvi piesaistītu
universitātes, pētniecības centrus, rūpniecības
uzņēmumus un jo īpaši MVU, un jābūt atvērtai
jauniem dalībniekiem, jo tā apvieno pilnu pētniecības un
inovācijas atbalsta klāstu vienā stratēģiskā
satvarā, tostarp atbalsta veidu integrētu kopumu, un izmanto dalības
noteikumus un principus, kas piemērojami visām programmas
darbībām. Finansēšanas noteikumu vienkāršošanai būtu
jāmazina dalības administratīvās izmaksas un jāveicina
finansiālo kļūdu skaita samazināšanās.
(16)
            Saskaņā ar LESD
182. panta 1. punktu pamatprogrammā nosaka maksimālo
kopējo summu un sīki izstrādātus noteikumus par
Savienības finansiālo ieguldījumu pamatprogrammā, kā
arī summas sadalījumu katram no paredzētajiem pasākumiem.
(17)
Ar šo regulu visam pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” darbības laikam būtu jānosaka
finansējums, kas budžeta lēmējinstitūcijai ir galvenais
atskaites punkts ikgadējās budžeta procedūras laikā
tādā nozīmē, kā to paredz []. punkts Eiropas
Parlamenta, Padomes un Komisijas iestāžu nolīgumā XX/201Z par
sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību.
(18)
Ir jānodrošina pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” un tās priekšgājēju programmu pareiza
noslēgšana, jo īpaši attiecībā uz šo programmu
pārvaldības daudzgadu pasākumu turpināšanu, piemēram,
tehniskās un administratīvās palīdzības
finansēšanu.
(19)
Pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
īstenošanas gaitā var tikt izstrādātas papildu programmas,
kurās iesaistītas tikai dažas dalībvalstis, Savienība var
piedalīties programmās, ko īsteno vairākas
dalībvalstis, vai arī var tikt izveidoti kopuzņēmumi vai
citas struktūras LESD 184., 185. un 187. panta nozīmē.
(20)
Lai nostiprinātu saikni starp zinātni un
sabiedrību un palielinātu sabiedrības uzticēšanos
zinātnei, pamatprogrammai “Apvārsnis 2020” būtu
jāveicina pilsoņu un pilsoniskās sabiedrības apzināta iesaistīšanās
pētniecības un inovācijas jautājumu risināšanā,
veicinot izglītību zinātnē, padarot pieejamāku
zinātnisko pieredzi, attīstot atbildīgas pētniecības
un inovācijas programmas, kurās ņemtas vērā
pilsoņu un pilsoniskās sabiedrības bažas un cerības, un
veicinot to iesaistīšanos pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
pasākumos.
(21)
Pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
īstenošanā būtu jāreaģē uz jaunām
iespējām un vajadzībām zinātnē un tehnoloģijā,
rūpniecībā, politikas jomās un sabiedrībā.
Tāpēc programmas būtu jāizstrādā ciešā
sadarbībā ar ieinteresētajām personām no visām
attiecīgajām nozarēm, un būtu jānodrošina pietiekams
elastīgums, lai ņemtu vērā jaunas norises. Pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” īstenošanā nepārtraukti būtu
jāprasa ārēju ekspertu padoms, izmantojot arī tādas
attiecīgas struktūras kā Eiropas tehnoloģiju platformas,
kopīgas plānošanas ierosmes un Eiropas inovāciju
partnerības.
(22)
Pamatprogrammai “Apvārsnis 2020”
būtu jāpalielina pētnieka profesijas pievilcīgums
Savienībā. Pienācīga
uzmanība būtu jāvelta Eiropas pētnieku hartai un Uzvedības
kodeksam pētnieku pieņemšanai darbā[14], kā arī citiem
atbilstīgiem atsauces pamatdokumentiem, kas noteikti saistībā ar
Eiropas Pētniecības telpu, vienlaikus ņemot vērā, ka
to ievērošana ir brīvprātīga.
(23)
Pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” ietvaros
izstrādātie pasākumi būtu jāvērš uz vīriešu
un sieviešu līdztiesības veicināšanu pētniecībā
un inovācijā, jo īpaši novēršot dzimumu
nevienlīdzības pamatcēloņus, izmantojot pētnieku —
gan sieviešu, gan vīriešu — potenciālu pilnā apjomā un
integrējot dzimumu aspektu projektu saturā, lai paaugstinātu
pētniecības kvalitāti un veicinātu inovāciju. Pasākumi
arī būtu jāvērš uz to principu īstenošanu, kas
saistīti ar sieviešu un vīriešu līdztiesību un noteikti
Līguma par Eiropas Savienību 2. un 3. pantā un LESD
8. pantā.
(24)
Pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
atbalstītajos pētniecības un inovācijas pasākumos
būtu jāievēro ētikas pamatprincipi. Būtu
jāņem vērā Eiropas Dabaszinātņu un jauno
tehnoloģiju ētikas grupas atzinumi. Pētniecības pasākumos
būtu arī jāņem vērā LESD 13. pants un
būtu jāsamazina dzīvnieku izmantošana pētniecībā
un testēšanā, lai ar laiku aizstātu to izmantošanu. Visi pasākumi
būtu jāveic tā, lai nodrošinātu augstu cilvēku
veselības aizsardzības līmeni saskaņā ar LESD
168. pantu.
(25)
Eiropas Komisija tieši neprasa izmantot
cilvēka embrija cilmes šūnas. Cilvēka — pieauguša vai
embrija — cilmes šūnu izmantošana, ja tāda notiek, ir
atkarīga no zinātnieku sprieduma, ņemot vērā mērķus,
ko viņi vēlas sasniegt, un tai piemēro stingru ētikas pārbaudi.
Nedrīkstētu finansēt tādus ar cilvēka embrija cilmes
šūnu izmantošanu saistītus projektus, kam nav saņemti
vajadzīgie apstiprinājumi no dalībvalstīm.
Nedrīkstētu finansēt darbības, kas ir aizliegtas visās
dalībvalstīs. Tāpat nedrīkstētu finansēt
tādu darbību, kas ir aizliegta konkrētajā
dalībvalstī.
(26)
Lai sasniegtu pēc iespējas lielāku
ietekmi, pamatprogrammai “Apvārsnis 2020” būtu jārada cieša
sinerģija ar citām Savienības programmām tādās
jomās kā izglītība, kosmoss, vide, konkurētspēja
un MVU, iekšējā drošība, kultūra un plašsaziņas
līdzekļi, un sinerģija ar kohēzijas politikas fondiem un lauku
attīstības politiku, kas var īpaši palīdzēt
nostiprināt valstu un reģionālās pētniecības un
inovācijas spējas pārdomātu specializācijas
stratēģiju kontekstā.
(27)
Nozīmīgs inovācijas un izaugsmes
avots Eiropā ir MVU. Tāpēc ir nepieciešams, lai
pamatprogrammā “Apvārsnis 2020” aktīvi piedalītos MVU,
kā noteikts Komisijas 2003. gada 6. maija Ieteikumā 2003/361/EK[15]. Tam būtu jāveicina
Mazās uzņēmējdarbības akta [16] mērķu sasniegšana.
(28)
Lai sasniegtu iespējami lielāku
Savienības finansējuma ietekmi, pamatprogrammai
“Apvārsnis 2020” ir jārada ciešāka sinerģija, kas var
izpausties arī kā publiskā-publiskā sektora
partnerības, ar valstu un reģionālām programmām pētniecības
un inovāciju atbalstam.
(29)
Lielāka ietekme būtu arī
jāsasniedz, apvienojot pamatprogrammu “Apvārsnis 2020” un
privātā sektora līdzekļus publiskā un
privātā sektora partnerībās tajās būtiskākajās
jomās, kurās pētniecība un inovācija varētu
veicināt Eiropas vērienīgāku konkurētspējas
mērķu sasniegšanu un palīdzēt atrisināt
sabiedrības problēmas. Publiskā un privātā sektora
partnerības, kas izveidotas kā kopīgas tehnoloģiju ierosmes
atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra
Lēmumam Nr. 1982/2006/EK par Eiropas Kopienas Septīto
pamatprogrammu pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un
demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads)[17], var tikt turpinātas,
izmantojot mērķim vairāk pielāgotas struktūras.
(30)
Pamatprogrammai “Apvārsnis 2020”
būtu jāveicina sadarbība ar trešām valstīm,
pamatojoties uz kopējām interesēm un savstarpēju
izdevīgumu. Starptautiskā sadarbība zinātnē, tehnoloģijā
un inovācijā būtu jāorientē uz stratēģijas
“Eiropa 2020” mērķu sasniegšanu, lai nostiprinātu
konkurētspēju, veicinātu sabiedrības problēmu
risināšanu un atbalstītu Savienības ārpolitiku un
attīstības politiku, tostarp attīstot sinerģiju ar
ārējām programmām un sniedzot ieguldījumu Savienības
starptautiskajās saistībās, piemēram, tūkstošgades
attīstības mērķu sasniegšanā.
(31)
Lai nodrošinātu vienādus noteikumus
visiem uzņēmumiem, kas darbojas iekšējā tirgū,
pamatprogrammā “Apvārsnis 2020” paredzētais finansējums ir
jāveido saskaņā ar valsts atbalsta noteikumiem, lai nodrošinātu
publisko izdevumu efektivitāti un novērstu tirgus traucējumus,
tādus kā privātā finansējuma izstumšana, neiedarbīgu
tirgus struktūru veidošana vai neefektīvu firmu saglabāšana.
(32)
Nepieciešamību pēc jaunas pieejas
attiecībā uz kontroli un riska pārvaldību Savienības
pētniecības finansēšanā atzina 2011. gada
4. februāra Eiropadome, prasot radīt jaunu līdzsvaru starp
uzticēšanos un kontroli un starp riska uzņemšanos un riska
novēršanu. Eiropas Parlaments 2010. gada 11. novembra
rezolūcijā par pētniecības pamatprogrammu īstenošanas
vienkāršošanu aicināja veikt pragmatisku pāreju uz
administratīvu un finansiālu vienkāršošanu un
norādīja, ka Eiropas pētniecības finansēšanas
pārvaldībā būtu vairāk jābalstās uz
uzticēšanos un jāievēro lielāka iecietība pret risku attiecībā
pret dalībniekiem. Septītās pētniecības pamatprogrammas
(2007.–2013. gadam) starpposma novērtējuma ziņojumā ir
secināts, ka, lai panāktu būtisku progresu vienkāršošanā,
ir nepieciešama radikālāka pieeja un ka ir atkārtoti
jāizvērtē līdzsvars starp risku un uzticēšanos.
(33)
Ir jāaizsargā Savienības finansiālās
intereses, veicot samērīgus pasākumus visā izdevumu
ciklā, tostarp pārkāpumu novēršanu, atklāšanu un
izmeklēšanu, zaudēto, kļūdaini samaksāto vai nepareizi
izlietoto līdzekļu piedziņu un — attiecīgā
gadījumā — sankciju piemērošanu. Pārskatītai kontroles
stratēģijai, pārvirzot galveno uzmanību no kļūdu
koeficientu samazināšanas uz kontroli, kas balstīta uz risku, un
krāpšanas atklāšanu, būtu jāmazina kontroles slogs
dalībniekiem.
(34)
Ir svarīgi nodrošināt pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” finanšu pareizu pārvaldību un
iespējami efektīvāku un lietotājdraudzīgāku
tās īstenošanu, vienlaikus arī nodrošinot tiesisko
noteiktību un programmas pieejamību visiem dalībniekiem. Ir
jānodrošina atbilstība Regulai (ES) Nr. XXXX/2012 [jaunā
Finanšu regula] un vienkāršošanas un labāka regulējuma
prasībām.
(35)
Efektīvai darbības pārvaldībai,
tostarp izvērtēšanai un uzraudzībai, ir nepieciešams
izstrādāt īpašus rezultatīvos rādītājus,
kurus var novērtēt laika gaitā, kuri ir gan reāli, gan
atspoguļo īstenojamo pasākumu loģiku, un kuri ir
saistīti ar attiecīgo mērķu un pasākumu hierarhiju.
Būtu jāievieš atbilstoši mehānismi koordinācijai starp
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” īstenošanu un uzraudzību
un ERA virzības, sasniegumu un darbības uzraudzību.
(36)
Ņemot vērā, ka pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” mērķus — nostiprināt
vispārējo pētniecības un inovācijas sistēmu un
koordinēt centienus visā Savienībā — dalībvalstis
nevar pietiekami sasniegt, un ka tādējādi, novēršot
dublēšanos, saglabājot kritisko masu būtiskākajās
jomās un nodrošinot publiskā finansējuma optimālu
izmantošanu, tos var labāk sasniegt Savienības līmenī,
Savienība var pieņemt pasākumus atbilstoši Līguma par
Eiropas Savienību 5. pantā noteiktajam subsidiaritātes
principam. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto
proporcionalitātes principu pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”
paredzēti vienīgi tie pasākumi, kas vajadzīgi minēto
mērķu sasniegšanai.
(37)
Tiesiskās noteiktības un skaidrības
labad Lēmums Nr. 1982/2006/EK būtu jāatceļ,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I SADAĻA
Izveide
1. pants
Priekšmets
Ar šo regulu izveido pētniecības un
inovācijas pamatprogrammu 2014.–2020. gadam
“Apvārsnis 2020” (turpmāk “pamatprogramma
“Apvārsnis 2020””) un nosaka sistēmu, kas reglamentē
Savienības atbalstu pētniecības un inovācijas pasākumiem
un veicina inovācijas, pētniecības un tehnoloģijas
attīstības politikas rūpnieciskā potenciāla
labāku izmantošanu.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādas
definīcijas:
(a)
“pētniecības un inovācijas pasākumi”
ir pilns pētniecības, tehnoloģijas attīstības,
demonstrējumu un inovācijas pasākumu klāsts, tostarp
pasākumi, lai veicinātu sadarbību ar trešām valstīm un
starptautiskām organizācijām, rezultātu izplatīšana un
optimizēšana un pētnieku apmācības un mobilitātes
stimulēšana Savienībā;
(b)
“tiešās darbības” ir
pētniecības un inovācijas pasākumi, kurus Komisija veic,
izmantojot tās Kopīgo pētniecības centru;
(c)
“netiešās darbības” ir
pētniecības un inovācijas pasākumi, kuriem Savienība
sniedz finansiālu atbalstu un kurus veic dalībnieki;
(d)
“publiskā-privātā sektora
partnerība” ir partnerība, kurā privātā sektora
partneri, Savienība un — attiecīgā
gadījumā — citi partneri apņemas kopīgi atbalstīt
pētniecības un inovācijas programmas vai pasākumu
izstrādi un īstenošanu;
(e)
“publiskā-publiskā sektora
partnerība” ir partnerība, kurā publiskā sektora
struktūras vai struktūras, kas veic valsts pārvaldes uzdevumus reģionālā,
valsts vai starptautiskā līmenī, kopā ar Savienību
apņemas kopīgi atbalstīt pētniecības un inovācijas
programmas vai pasākumu izstrādi un īstenošanu.
3. pants
Pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” izveide
Ar šo izveido pamatprogrammu
“Apvārsnis 2020” laikposmam no 2014. gada 1. janvāra
līdz 2020. gada 31. decembrim.
4. pants
Savienības pievienotā vērtība
Pamatprogrammai “Apvārsnis 2020” ir centrāla
nozīme stratēģijas “Eiropa 2020” gudras,
ilgtspējīgas un integrējošas izaugsmes mērķu
sasniegšanā, jo tā nodrošina vienotu stratēģisko satvaru
Savienības pētniecības un inovācijas finansējumam un
tādējādi darbojas kā līdzeklis privātā
ieguldījuma piesaistīšanai, radot jaunas darba vietas un nodrošinot
Eiropas ilgtspējīgu izaugsmes un konkurētspēju ilgtermiņā.
5. pants
Vispārīgais mērķis, prioritātes un konkrētie
mērķi
1.           Pamatprogramma
“Apvārsnis 2020” veicina uz zināšanām un inovāciju
balstītas ekonomikas veidošanu visā Savienībā, piesaistot
pietiekamu papildu finansējumu pētniecībai, izstrādei un
inovācijai. Tādējādi pamatprogramma atbalsta
stratēģijas “Eiropa 2020” un citu Savienības politikas
virzienu īstenošanu, kā arī Eiropas Pētniecības telpas
(ERA) izveidi un darbību. Attiecīgie rezultatīvie
rādītāji ir izklāstīti I pielikuma
ievaddaļā.
2.           Šo vispārīgo
mērķi īsteno, izmantojot trīs savstarpēji
pastiprinošas prioritātes, kas veltītas šādām jomām:
(a)
zinātnes izcilība;
(b)
vadošā loma rūpniecībā;
(c)
sabiedrības problēmu risināšana.
Konkrētie mērķi, kas atbilst katrai
no minētajām trim prioritātēm, un pasākumu
pamatvirzieni ir izklāstīti I pielikuma
I–III daļā.
3            Kopīgais
pētniecības centrs veicina 1. un 2. punktā noteiktā vispārīgā
mērķa un prioritāšu sasniegšanu, sniedzot zinātnisku un
tehnisku atbalstu Savienības politikas virzieniem. Pasākumu
pamatvirzieni ir izklāstīti I pielikuma IV daļā.
4.           Eiropas Inovāciju un
tehnoloģiju institūts (EIT), kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un
Padomes Regulu (ES) Nr. 294/2008[18],
sniedz ieguldījumu 1. un 2. punktā noteikto vispārīgo
mērķu un prioritāšu sasniegšanā, īstenojot
konkrētu mērķi, proti, integrēt pētniecības,
inovācijas un izglītības “zināšanu trīsstūri”.
Attiecīgie rezultatīvie rādītāji attiecībā
uz Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūtu ir noteikti
I pielikuma ievaddaļā, un minētā konkrētā
mērķa un pasākumu pamatvirzieni ir izklāstīti
I pielikuma V daļā.
5.           Šā panta
2. punktā minētajās prioritātēs un pamatvirzienos
var ņemt vērā jaunas un neparedzētas vajadzības, kas
rodas pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” īstenošanas laikā.
Tas var nozīmēt reaģēšanu uz jaunām
iespējām, krīzēm un apdraudējumiem,
vajadzībām, kas saistītas ar jaunu Savienības politikas virzienu
izstrādi, un uz tādu darbību eksperimentālu
īstenošanu, kuras paredzēts atbalstīt saskaņā ar
turpmākajām programmām.
6. pants
Budžets
1.           Finansējums
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” īstenošanai ir EUR 87740 miljoni,
no kuriem ne vairāk kā EUR 86198 miljonus atvēl pasākumiem,
ko veic atbilstoši Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) XIX sadaļai.
2.           Summu, kas paredzēta pasākumiem,
kurus veic atbilstoši LESD XIX sadaļai, sadala starp 5. panta
2. punktā noteiktajām prioritātēm šādi:
(a)
zinātnes izcilība — EUR 27818 miljoni;
(b)
vadošā loma rūpniecībā —
EUR 20280 miljoni;
(c)
sabiedrības problēmu risināšana —
EUR 35888 miljoni.
Maksimālā kopējā summa
Savienības finansiālajam ieguldījumam no pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” Kopīgā pētniecības centra tiešajām
darbībām, kas nav saistītas ar kodolenerģiju, ir
EUR 2212 miljoni.
Indikatīvs sadalījums attiecībā
uz konkrētajiem mērķiem prioritāšu ietvaros un
ieguldījuma maksimālā kopējā summa Kopīgā
pētniecības centra tiešajām darbībām, kas nav
saistītas ar kodolenerģiju, ir noteikta II pielikumā.
3.           Eiropas Inovāciju un
tehnoloģiju institūtu finansē, izmantojot maksimālo
ieguldījumu no pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
EUR 3194 miljonu apmērā, kā noteikts
II pielikumā. Pirmo piešķīrumu EUR 1542 miljonu
apmērā Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūtam
nodrošina pasākumiem, ko veic atbilstoši Līguma par Eiropas Savienības
darbību XVII sadaļai. Otro piešķīrumu nodrošina
EUR 1652 miljonu apmērā ar iespēju to
pārskatīt saskaņā ar 26. panta 1. punktu. Šo
papildu summu sniedz proporcionāli, kā norādīts
II pielikumā, no summas, kas atvēlēta konkrētajam
mērķim “Vadošā loma pamattehnoloģiju un rūpniecisko
tehnoloģiju jomā” saskaņā ar prioritāti “Vadošā
loma rūpniecībā”, kura noteikta 2. punkta
b) apakšpunktā, un summas, kas atvēlēta 2. punkta
c) apakšpunktā noteiktajai prioritātei “Sabiedrības
problēmu risināšana”.
Divu daudzgadu piešķīrumu
finansējums aptver:
(d)
pirmajā piešķīrumā —
pašreizējo zināšanu un inovācijas kopienu (turpmāk “ZIK”)
norises un sākotnējo finansējumu, lai uzsāktu ZIK otro
kārtu, izveidojot trīs jaunas ZIK;
(e)
otrajā piešķīrumā — jau
darbojošos ZIK norises un sākotnējo finansējumu, lai
uzsāktu ZIK trešo kārtu, izveidojot trīs jaunas ZIK.
Otrais piešķīrums tiks nodrošināts
pēc tam, kad būs veikta 26. panta 1. punktā paredzētā
pārskatīšana, jo īpaši ņemot vērā:
(a)
ZIK trešās kārtas saskaņoto
uzsākšanas termiņu;
(b)
pašreizējo ZIK ieplānotās
finansiālās vajadzības atbilstoši to konkrētajai attīstībai;
(c)
Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju
institūta un tā ZIK ieguldījumu pamatprogrammas
“Apvārsnis2020” mērķu sasniegšanā.
4.           No pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” finansējuma var segt izdevumus, kas
saistīti ar sagatavošanas, pārraudzības, kontroles,
revīzijas un novērtēšanas pasākumiem, kas vajadzīgi
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” pārvaldībai un tās
mērķu sasniegšanai, jo īpaši izdevumus par pētījumiem
un ekspertu sanāksmēm, ciktāl šie pētījumi un
sanāksmes ir saistīti ar pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
mērķiem, izdevumus, kas saistīti ar informācijas
apstrādei un apmaiņai paredzētiem informācijas
tehnoloģijas tīkliem, un visus citus tehniskā un administratīvā
atbalsta izdevumus, kas radušies Komisijai, pārvaldot pamatprogrammu
“Apvārsnis 2020”.
Vajadzības gadījumā
apropriācijas var iekļaut budžetā pēc 2020. gada
tehniskā un administratīvā atbalsta izdevumu segšanai, lai
būtu iespējams pārvaldīt darbības, kas 2020. gada
31. decembrī vēl nav pabeigtas.
5.           Lai reaģētu uz
neparedzētām situācijām vai jaunām norisēm un
vajadzībām un lai ņemtu vērā šā panta
3. punktā norādītās prognozes, Komisija pēc
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” starpposma novērtējuma,
kas minēts šīs regulas 26. panta 1. punkta
a) apakšpunktā, ikgadējās budžeta procedūras ietvaros
var pārskatīt 2. punktā prioritātēm
noteiktās summas un indikatīvo sadalījumu pa konkrētajiem
mērķiem šajās prioritātēs, kas noteikts II pielikumā,
un pārnest apropriācijas starp prioritātēm un
konkrētajiem mērķiem līdz 10 % apmērā no
sākotnējā kopējā piešķīruma katrai
prioritātei un līdz 10 % apmērā no
sākotnējā indikatīvā sadalījuma katram
konkrētajam mērķim. Tas neattiecas uz summu, kas
2. punktā noteikta Kopīgā pētniecības centra tiešajām
darbībām, un uz 3. punktā paredzēto ieguldījumu
Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūtam.
7. pants
Trešo valstu iesaistīšanās
1            Pamatprogrammā
“Apvārsnis 2020” var iesaistīties:
(a)
valstis, kuras pievienojas ES, kandidātvalstis
un iespējamās kandidātvalstis saskaņā ar vispārīgiem
principiem un vispārīgiem noteikumiem un nosacījumiem, ko
piemēro šādu valstu dalībai Savienības programmās un
kas paredzēti attiecīgajos pamatnolīgumos un Asociācijas
padomju lēmumos vai tamlīdzīgos nolīgumos;
(b)
atsevišķas trešās valstis, kas atbilst
visiem šādiem kritērijiem:
i)        tām ir attīstītas
spējas zinātnē, tehnoloģijā un inovācijā;
ii)       tām ir veiksmīga pieredze
dalībā Savienības pētniecības un inovācijas
programmās;
iii)      tām ir cieša ekonomiskā un
ģeogrāfiskā saikne ar Savienību;
iv)      tās ir Eiropas Brīvās
tirdzniecības asociācijas (EBTA) locekles vai valstis vai
teritorijas, kuras uzskaitītas pielikumā Eiropas Parlamenta un
Padomes Regulai (ES) Nr. XX/2012, ar ko izveido Eiropas Kaimiņattiecību
instrumentu[19].
2.           Īpašus noteikumus un
nosacījumus attiecībā uz asociēto valstu dalību
pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”, tostarp finansiālo
ieguldījumu, pamatojoties uz asociētās valsts iekšzemes
kopproduktu, nosaka starptautiskos nolīgumos starp Savienību un
asociētajām valstīm.
II SADAĻA
ĪSTENOŠANA
I NODAĻA
ĪSTENOŠANA, PĀRVALDĪBA UN ATBALSTA VEIDI
8. pants
Īstenošana, izmantojot īpašu programmu un ieguldījumu Eiropas Inovāciju
un tehnoloģiju institūtam
Pamatprogrammu “Apvārsnis 2020”
īsteno, izmantojot konsolidētu īpašu programmu un finansiālu
ieguldījumu Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūtam.
Īpašajā programmā katru no trim
prioritātēm, kas noteiktas 5. panta 2. punktā,
izklāsta atsevišķā daļā un vienu atsevišķu
daļu velta Kopīgā pētniecības centra tiešajām
darbībām, kas nav saistītas ar kodolenerģiju.
9. pants
Pārvaldība
1.           Pamatprogrammu
“Apvārsnis 2020” īsteno Komisija saskaņā ar Regulu
(ES) Nr. XXXX/2012 [jaunā Finanšu
regula].
2.           Daļu pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” īstenošanas Komisija var arī uzticēt
Regulas (ES) Nr. XXX/2012 [jaunā Finanšu regula] [55. panta
1. punkta b) apakšpunktā] minētajām finansēšanas struktūrām.
10. pants
Savienības atbalsta veidi
1.           Ar pamatprogrammu
“Apvārsnis 2020” atbalsta netiešās darbības, izmantojot
vienu vai vairākus finansējuma veidus, kas paredzēti Regulā
(ES) Nr. XXX/2012 [jaunā Finanšu regula], jo īpaši
dotācijas, balvas, iepirkumu un finanšu instrumentus.
2.           Ar pamatprogrammu
“Apvārsnis 2020” atbalsta arī tiešās darbības, ko veic
Kopīgais pētniecības centrs.
3.           Ja Kopīgais
pētniecības centrs tiešās darbības sniedz ieguldījumu
ierosmēs, kas izveidotas atbilstoši LESD 185. vai 187. pantam,
šādu ieguldījumu neuzskata par daļu no šādām
ierosmēm piešķirtā finansiālā ieguldījuma.
11. pants
Dalības un rezultātu izplatīšanas noteikumi
Attiecībā uz netiešajām
darbībām piemēro dalības un rezultātu
izplatīšanas noteikumus, kas paredzēti Regulā (ES)
Nr. XX/2012 [Dalības un pētījumu rezultātu
izplatīšanas noteikumi].
II NODAĻA
PLĀNOŠANA
I IEDAĻA
VISPĀRĪGI PRINCIPI
12. pants
Ārēju ekspertu padoms un sabiedrības iesaistīšanās
1.           Pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” īstenošanā ņem vērā padomus
un devumu, ko sniedz Komisijas izveidotas neatkarīgu augsta
līmeņa ekspertu grupas, dialoga struktūras, kas izveidotas
atbilstoši starptautiskiem zinātnes un tehnoloģiju nolīgumiem,
uz nākotni vērstas darbības, mērķtiecīgas
sabiedriskas apspriešanas un pārredzami un interaktīvi procesi, kas
nodrošina atbalstu atbildīgai pētniecībai un inovācijai.
2.           Pilnībā ņem
vērā arī Eiropas tehnoloģiju platformu, kopīgu
plānošanas ierosmju un Eiropas inovācijas partnerību
izstrādāto pētniecības un inovācijas dienaskārtību
aspektus.
13. pants
Transversālas darbības
1.           Starp pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” prioritātēm un to ietvaros īsteno
savstarpēju saikni un mijiedarbību. Šajā ziņā īpašu
uzmanību pievērš svarīgo un rūpniecisko
pamattehnoloģiju izstrādei un lietošanai, pārejai no
atklāšanas līdz izmantošanai tirgū, starpdisciplīnu
pētniecībai un inovācijai, sociālajām un ekonomikas
zinātnēm un humanitārajām zinātnēm, kā
arī ERA izveides un darbības veicināšanai,
sadarbībai ar trešām valstīm, atbildīgai
pētniecībai un inovācijai, tostarp dzimumu
līdztiesībai, un pētnieka profesijas pievilcīguma
palielināšanai un pētnieku pārrobežu un starpnozaru
mobilitātes veicināšanai.
2.           Ja tiek atbalstīta netieša
darbība, kurai ir īpaši svarīga nozīme vairākām
no 5. panta 2. punktā noteiktajām prioritātēm vai
vairākiem konkrētajiem mērķiem kādā no
minētajām prioritātēm, finanšu summu attiecīgajai
darbībai var kombinēt no summām, kas piešķirtas attiecīgi
katrai prioritātei vai katram konkrētajam mērķim.
14. pants
Zinātnes, tehnoloģijas, inovācijas, tirgu un sabiedrības
attīstība
Pamatprogrammu “Apvārsnis 2020”
īsteno tā, lai nodrošinātu, ka atbalstītās
prioritātes un darbības atbilst mainīgajām vajadzībām
un tiek veiktas, ņemot vērā zinātnes, tehnoloģijas,
inovācijas, tirgu un sabiedrības attīstību, turklāt
inovācija ietver uzņēmējdarbības, organizatoriskus un
sociālus aspektus.
15. pants
Dzimumu līdztiesība
Pamatprogramma “Apvārsnis 2020”
nodrošina dzimumu līdztiesības efektīvu veicināšanu un
dzimumu aspekta integrēšanu pētniecības un inovācijas
saturā.
16. pants
Ētikas principi
1.           Visos pētniecības
un inovācijas pasākumos pamatprogrammā
“Apvārsnis 2020” ievēro ētikas principus un attiecīgos
valstu, Savienības un starptautiskos tiesību aktus, tostarp Eiropas
Savienības Pamattiesību hartu un Eiropas Cilvēktiesību konvenciju
un tās papildprotokolus.
Īpašu uzmanību pievērš
proporcionalitātes principam, tiesībām uz privāto
dzīvi, tiesībām uz personas datu aizsardzību,
tiesībām uz personas fizisko un garīgo neaizskaramību,
tiesībām uz nediskrimināciju un vajadzībai nodrošināt
augstu cilvēku veselības aizsardzības līmeni.
2.           Pētniecības un
inovācijas darbības, ko veic pamatprogrammā
“Apvārsnis 2020”, [ekskluzīvi] vērš uz civilo izmantojumu.
3.           Nefinansē šādas
pētniecības jomas:
(a)
zinātniskās izpētes pasākumus,
kuru mērķis ir cilvēku klonēšana reproduktīvos
nolūkos;
(b)
zinātniskās izpētes pasākumus,
kuru mērķis ir pārveidot cilvēku ģenētisko
mantojumu, kas varētu šādas izmaiņas padarīt par
pārmantojamām;
(c)
zinātniskās izpētes pasākumus,
kas paredzēti cilvēku embriju radīšanai vienīgi
zinātniskās pētniecības nolūkā vai cilmes
šūnu ieguvei, tostarp veicot somatisko šūnu kodola pārstādīšanu.
4.           Gan pieaugušo, gan embriju cilvēka
cilmes šūnu pētniecību var finansēt kā
atkarībā no zinātniskā ierosinājuma satura, tā
atkarībā no iesaistīto dalībvalstu tiesiskā
regulējuma. Par pētniecības pasākumiem, kuri visās dalībvalstīs
ir aizliegti, finansējums piešķirts netiks. Pasākuma īstenošana
kādā dalībvalstī, kurā šāds pasākums ir
aizliegts, finansēta netiks.
5.           Šā panta
3. punktā minētās pētniecības jomas var
pārskatīt, kad tiek veikts 26. panta 1. punktā
minētais starpposma novērtējums, ņemot vērā
zinātnes sasniegumus.
17. pants
Papildināmība ar citām Savienības programmām
Pamatprogrammu “Apvārsnis 2020”
īsteno tā, lai tiktu papildinātas citas Savienības
finansējuma programmas, tostarp struktūrfondi.
II IEDAĻA
KONKRĒTAS DARBĪBAS JOMAS
18. pants
Mazi un vidēji uzņēmumi
1.           Īpašu uzmanību
pievērš tam, lai nodrošinātu mazu un vidēju uzņēmumu
(MVU) pienācīgu dalību pamatprogrammā
“Apvārsnis 2020” un tās inovāciju ietekmi uz MVU.
Izvērtēšanas un uzraudzības pasākumu ietvaros veic MVU
dalības kvantitatīvus un kvalitatīvus novērtējumus.
2.           Konkrētā
mērķa “Vadošā loma pamattehnoloģijās un
rūpnieciskās tehnoloģijās” ietvaros, kā noteikts
I pielikuma II daļas 1. punktā, un katra
konkrētā mērķa ietvaros prioritātē
“Sabiedrības problēmu risināšana”, kā noteikts
I pielikuma III daļas 1.–6. punktā, īsteno
īpašas darbības. Šādas īpašās darbības izpaužas
kā specializēts MVU instruments, kas ir vērsts uz visu veidu
MVU, kuriem ir inovatīvais potenciāls, un tās īsteno
saskaņoti un pielāgo MVU vajadzībām, kas noteiktas
konkrētajam mērķim “Inovācija MVU” veltītajā
iedaļā I pielikuma II daļas 3.3. punkta
a) apakšpunktā.
3.           Paredzams, ka integrētā
pieeja, kas izklāstīta 1. un 2. punktā, ļaus aptuveni
15 % no kopējā apvienotā budžeta, kas paredzēts
konkrētajam mērķim “Vadošā loma pamattehnoloģijās
un rūpnieciskās tehnoloģijās” un prioritātei “Sabiedrības
problēmu risināšana”, atvēlēt MVU.
19. pants
Publiskā-privātā sektora partnerības
1.           Pamatprogrammu “Apvārsnis 2020”
var īstenot ar publiskā-privātā sektora partnerību
starpniecību, ja visi attiecīgie partneri apņemas atbalstīt
tādu pētniecības un inovācijas pasākumu izstrādi
un īstenošanu, kuriem ir stratēģiski svarīga nozīme
Savienības konkurētspējā un rūpnieciskajā
līderībā, vai risināt īpašas sabiedrības
problēmas.
2.           Savienība var
iesaistīties minētajās partnerībās kādā no
šādiem veidiem:
(a)
Savienības finansiāls ieguldījums
kopuzņēmumos, kas saskaņā ar Septīto pamatprogrammu izveidoti,
pamatojoties uz LESD 187. pantu, — ievērojot grozījumus to
pamataktos —, jaunās publiskā-privātā sektora
partnerībās, kas izveidotas, pamatojoties uz LESD 187. pantu, un
citās finansēšanas struktūrās, kas minētas Regulas
(ES) Nr. XX/2012 [jaunā Finanšu regula] [55. panta
1. punkta b) apakšpunkta v) vai vii) punktā]. Šos
partnerības veidus īsteno tikai tad, ja to pamato izvirzīto
mērķu darbības joma un vajadzīgo resursu apjoms;
(b)
noslēdzot līgumiskas vienošanās
starp 1. punktā minētajiem partneriem, kurās norāda
partnerības mērķi, attiecīgās partneru saistības,
galvenos rezultatīvos rādītājus un sasniedzamos
rezultātus, identificējot arī pētniecības un
inovācijas pasākumus, kam vajadzīgs atbalsts no pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020”.
3.           Publiskā un
privātā sektora partnerības identificē atklāti un
pārredzami, pamatojoties uz visiem šādiem kritērijiem:
(a)
Savienības līmenī īstenotas
darbības pievienotā vērtība;
(b)
tas, cik liela ir to ietekme uz rūpniecisko
konkurētspēju, ilgtspējīgu izaugsmi un
sociālekonomiskajiem jautājumiem;
(c)
ilgtermiņa saistības, ko
uzņēmušies visi partneri, pamatojoties uz vienotu redzējumu un
skaidri definētiem mērķiem;
(d)
iesaistīto resursu apjoms un spēja
piesaistīt papildu ieguldījumus pētniecībā un
inovācijā,
(e)
skaidri noteikti katra partnera uzdevumi un
saskaņoti rezultatīvie pamatrādītāji par visu
izvēlēto laikposmu.
20. pants
Publiskā-publiskā sektora partnerības
1.           Pamatprogramma
“Apvārsnis 2020” veicina publiskā-publiskā sektora
partnerību nostiprināšanu, ja darbības valsts,
reģionālā vai starptautiskā līmenī tiek
kopīgi īstenotas Savienībā.
Īpašu uzmanību pievērš
kopīgām plānošanas ierosmēm dalībvalstu starpā.
2.           Publiskā-publiskā
sektora partnerības var atbalstīt vai nu 5. panta
2. punktā noteikto prioritāšu ietvaros, vai arī to
starpā, jo īpaši kādā no šiem veidiem:
(a)
ar ERA-NET instrumentu, izmantojot
dotācijas, lai atbalstītu publiskā-publiskā sektora
partnerības to gatavošanās pasākumos, tīklu struktūru
ieviešanā, kopīgu pasākumu izstrādē,
īstenošanā un koordinēšanā, kā arī atsevišķu
kopīgi sagatavotu uzaicinājumu un transnacionāla rakstura darbību
finansējuma papildināšanā;
(b)
Savienībai piedaloties programmās, kuras
uzņēmušās vairākas dalībvalstis saskaņā ar
LESD 185. pantu.
Šā punkta a) apakšpunkta nolūkos
papildu finansējumu piešķir ar nosacījumu, ka kopīgo
uzaicinājumu un darbību dalībnieki jau iepriekš ir
uzņēmušies ievērojamas finansiālas saistības. ERA-NET
instruments var ietvert mērķi saskaņot kopīgo
uzaicinājumu un darbību noteikumus un īstenošanas
kārtību. To var arī izmantot, lai sagatavotos iniciatīvai
atbilstoši LESD 185. pantam.
Šā punkta b) apakšpunkta nolūkos
šādas iniciatīvas ierosina tikai gadījumos, kad vajadzīga
specializēta īstenošanas struktūra un kad dalības valstis
ir ļoti stingri apņēmušās īstenot integrāciju
zinātnes, pārvaldības un finanšu līmenī. Turklāt
priekšlikumus attiecībā uz iniciatīvām, kas minētas
b) apakšpunktā, identificē, pamatojoties uz visiem šādiem
kritērijiem:
(a)
skaidri definēts mērķis, kas ir
jāsasniedz, un tā saistība ar pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” mērķiem un plašākiem Savienības
politikas mērķiem;
(b)
skaidras dalības valstu finansiālas
saistības, tostarp iepriekšējas saistības apvienot valsts un/vai
reģionālus ieguldījumus transnacionālai
pētniecībai un inovācijai;
(c)
Savienības līmenī īstenotas darbības
pievienotā vērtība;
(d)
kritiskā masa attiecībā uz
iesaistīto programmu apjomu un skaitu, pasākumu līdzība un
attiecīgās pētniecības īpatsvars, ko tās aptver;
(e)
LESD 185. panta kā
visatbilstošākā mērķu sasniegšanas līdzekļa
efektivitāte.
21. pants
Starptautiska sadarbība ar trešām valstīm un starptautiskām
organizācijām
1.           Tiesību subjekti, kas
reģistrēti trešās valstīs, un starptautiskas organizācijas
var piedalīties pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” netiešajās
darbībās ar nosacījumiem, kas izklāstīti Regulā
(ES) Nr. XX/XX [Dalības noteikumi]. Starp pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
prioritātēm un to ietvaros veicina starptautisku sadarbību ar
trešām valstīm un starptautiskām organizācijām, jo
īpaši lai:
(a)
nostiprinātu Savienības izcilību un
pievilcīgumu pētniecībā un inovācijā, kā
arī tās ekonomisko un rūpniecisko konkurētspēju;
(b)
efektīvi risinātu vispārējās
sabiedrības problēmas;
(c)
atbalstītu Savienības ārpolitikas un
attīstības politikas mērķus, papildinot ārpolitikas un
attīstības programmas.
2.           Mērķtiecīgas
darbības, kuru mērķis ir veicināt sadarbību ar
konkrētām trešām valstīm vai trešo valstu grupām,
īsteno, pamatojoties uz kopējām interesēm un
savstarpēju izdevīgumu, ņemot vērā to
zinātniskās un tehnoloģiskās spējas un tirgus
iespējas, kā arī paredzamo ietekmi.
Būtu jārosina savstarpēja
piekļuve trešo valstu programmām. Lai maksimāli palielinātu
ietekmi, veicina koordināciju un sinerģiju ar dalībvalstu un
asociēto valstu ierosmēm.
Nosakot sadarbības prioritātes, ņem
vērā jaunākās norises Savienības politikā un
iespējas sadarboties ar trešām valstīm, kā arī trešo
valstu intelektuālā īpašuma sistēmu iespējamos
trūkumus.
3.           Turklāt pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” konkrētā mērķa “Visiem
atvērta, inovatīva un droša sabiedrība” ietvaros īsteno
horizontālus un transversālus pasākumus starptautiskas
sadarbības stratēģiskās attīstības
veicināšanai, kā noteikts I pielikuma III daļas
6.3.2. punkta d) apakšpunktā.
22. pants
Informēšana, paziņošana un izplatīšana
Eiropas Komisija veic ar pamatprogrammu
“Apvārsnis 2020” saistītās informēšanas un
paziņošanas darbības, tostarp paziņo par atbalstītajiem
projektiem un rezultātiem. Pamatprogrammā “Apvārsnis 2020” komunikācijas pasākumiem
piešķirtais budžets paredzēts arī tam, lai
finansētu Savienības politisko prioritāšu paziņošanu, ja
tie ir saistīti ar šīs regulas vispārīgo mērķi.
Informācijas izplatīšanas un
paziņošanas pasākumi ir neatņemams uzdevums visās pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” atbalstītajās darbībās.
Turklāt atbalsta šādas īpašas
darbības:
(a)
ierosmes, kuru mērķis ir vairot izpratni
un atvieglot piekļuvi finansējumam pamatprogrammā
“Apvārsnis 2020”, jo īpaši tiem reģioniem vai
dalībniekiem, kas ir pārstāvēti nepietiekami;
(b)
mērķtiecīgu palīdzību
projektiem un konsorcijiem, lai nodrošinātu tiem piekļuvi
prasmēm, kas vajadzīgas, lai optimizētu rezultātu
paziņošanu un izplatīšanu;
(c)
darbības, kuru rezultātā tiek
apvienoti rezultāti no vairākiem projektiem, tostarp tiem, kas var
būt finansēti no citiem avotiem, lai nodrošinātu
lietotājdraudzīgas datubāzes un ziņojumus, kuros apkopoti
galvenie secinājumi;
(d)
izplatīšana politikas veidotājiem,
tostarp standartizācijas institūcijām, lai veicinātu, ka
attiecīgās institūcijas izmanto ar politiku saistītos
rezultātus starptautiskā, Savienības, valsts un
reģionālā līmenī;
(e)
ierosmes, kuru mērķis ir veicināt
dialogu un debates ar plašāku sabiedrību par jautājumiem, kas saistīti
ar zinātni, tehnoloģijām un inovāciju, un izmantot
priekšrocības, ko sniedz sociālie plašsaziņas līdzekļi
un citas novatoriskas tehnoloģijas un metodoloģijas.
III NODAĻA
KONTROLE
23. pants
Kontrole un revīzija
1.           Kontroles sistēmu, ko
izveido šīs regulas īstenošanai, strukturē tā, lai
nodrošinātu pamatotu pārliecību par to, ka tiks sasniegta ar
darbību efektivitāti un lietderību saistītā riska
pienācīga pārvaldība, kā arī pakārtoto
darījumu likumība un pareizība, ņemot vērā to, ka
programmas ir daudzgadu programmas, kā arī attiecīgo
maksājumu veidu.
2.           Kontroles sistēma
nodrošina atbilstošu līdzsvaru starp uzticamību un kontroli,
ņemot vērā kontroles administratīvās un citas izmaksas
visos līmeņos, tā, lai varētu sasniegt pamatprogrammas “Apvārsnis
2020” mērķus un lai tai varētu piesaistīt visizcilākos
pētniekus un visnovatoriskākos uzņēmumus.
3.           Kontroles sistēmas
ietvaros revīzijas stratēģija attiecībā uz izdevumiem
netiešajām darbībām pamatprogrammā
“Apvārsnis 2020” ir balstīta uz reprezentatīva izdevumu
parauga finanšu revīziju par visu pamatprogrammu. Šādu
reprezentatīvu paraugu papildina ar atlasi, kuras pamatā ir ar
izdevumiem saistītu risku novērtējums.
Netiešo darbību izdevumu revīziju
pamatprogrammā “Apvārsnis 2020” veic saskaņoti,
ievērojot saimnieciskuma, lietderības un efektivitātes principu,
lai mazinātu revīzijas radīto slogu dalībniekiem.
24. pants
Savienības finansiālo interešu aizsardzība
1.           Komisija veic atbilstošus
pasākumus, lai nodrošinātu, ka, īstenojot saskaņā ar
šo regulu finansētas darbības, Savienības finansiālās
intereses tiek aizsargātas, piemērojot aizsargpasākumus pret
krāpšanu, korupciju un jebkādām citām nelikumīgām
darbībām, veicot efektīvas pārbaudes un, ja ir atklāti
pārkāpumi, atgūstot nepamatoti izmaksātās summas un attiecīgā
gadījumā piemērojot iedarbīgus, samērīgus un preventīvus
sodus.
2.           Komisijai vai tās
pārstāvjiem un Revīzijas palātai ir tiesības, pārbaudot dokumentus un veicot pārbaudes un inspekcijas uz
vietas, revidēt visus dotāciju saņēmējus,
līgumslēdzējus un apakšuzņēmējus un citas
trešās personas, kuras pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” ietvaros ir saņēmušas Savienības
līdzekļus.
Neskarot 3. punktu, Komisija revīzijas
var veikt četru gadu laikā pēc galīgā maksājuma
veikšanas.
3.           Eiropas Birojs krāpšanas
apkarošanai (OLAF) var veikt inspekcijas un
pārbaudes uz vietas attiecībā uz uzņēmējiem, uz
kuriem tieši vai netieši attiecas šāds finansējums, saskaņā ar Regulā (Euratom, EK) Nr. 2185/96[20] noteiktajām
procedūrām, lai noteiktu, vai saistībā ar dotāciju
līgumu vai dotāciju lēmumu, vai līgumu, kas attiecas uz
Savienības finansējumu, ir notikusi krāpšana, korupcija vai jebkādas
citas nelikumīgas darbības, kas ietekmē Savienības
finansiālās intereses.
4.           Neskarot 1., 2. un
3. punktu, sadarbības nolīgumos ar trešām valstīm un
starptautiskām organizācijām, dotāciju nolīgumos,
dotāciju lēmumos un līgumos, kas izriet no šīs regulas
īstenošanas, nepārprotami nosaka Komisijas, Revīzijas
palātas un OLAF pilnvaras veikt šādas revīzijas, inspekcijas
un pārbaudes uz vietas.
IV NODAĻA
UZRAUDZĪBA UN NOVĒRTĒŠANA
25. pants
Uzraudzība
1.           Komisija katru gadu veic pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”,
tās īpašās programmas un Eiropas Inovāciju un
tehnoloģiju institūta pasākumu īstenošanas uzraudzību.
Šādā uzraudzībā iekļauj informāciju par
tādiem transversāliem jautājumiem kā ilgtspēja un klimata
pārmaiņas, kā arī informāciju par izdevumiem, kas attiecas
uz klimata jomu.
2.           Komisija paziņo un
izplata šādas uzraudzības rezultātus.
26. pants
Novērtēšana
1.           Novērtējumus veic pietiekami savlaicīgi, lai to
rezultātus varētu ņemt vērā lēmumu pieņemšanas
procesā.
(a)
Ne vēlāk kā 2017. gada
beigās Komisija ar neatkarīgu ekspertu palīdzību veic
pārskatīšanu attiecībā uz Eiropas Inovāciju un
tehnoloģiju institūtu. Otro līdzekļu piešķīrumu
Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūtam, kā
paredzēts 6. panta 3. punktā, dara pieejamu pēc
šādas pārskatīšanas. Pārskatīšanā Eiropas
Inovāciju un tehnoloģiju institūta panākto progresu
novērtē pēc šādiem parametriem:
i)        regulas 6. panta
3. punktā noteiktā līdzekļu pirmā
piešķīruma apgūšanas līmenis, nošķirot summu, kas
izmantota pirmās kārtas ZIK attīstībai, no otrajai
kārtai paredzētā sākotnējā finansējuma, un
Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta spēja
piesaistīt līdzekļus no zināšanu un inovāciju kopienu
partneriem un no privātā sektora, kā noteikts Regulā xx/2012
[pārskatītā EIT regula];
ii)       saskaņotais termiņš zināšanu
un inovāciju kopienu trešās kārtas uzsākšanai un esošo ZIK
ieplānotās finansiālās vajadzības atbilstoši to konkrētajai
attīstībai; un
iii)      Eiropas Inovāciju un
tehnoloģiju institūta un zināšanu un inovāciju kopienu ieguldījums
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” prioritātē
“Sabiedrības problēmu risināšana” un īpašā
mērķa “Vadošā loma pamattehnoloģiju un rūpniecisko
tehnoloģiju jomā” sasniegšanā.
(b)
Ne vēlāk kā 2017. gada
beigās un ņemot vērā ex-post novērtējumu
par Septīto pamatprogrammu, kas jāpabeidz līdz 2015. gada
beigām, un pārskatu par Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju
institūtu, Komisija ar neatkarīgu ekspertu palīdzību veic
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”, tās īpašās
programmas —kā arī Eiropas Pētniecības padomes — un Eiropas
Inovāciju un tehnoloģiju institūta pasākumu starpposma
novērtējumu attiecībā uz pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” mērķu sasniegšanu (rezultātu un
ietekmes panākšanas līmenī) un visu pasākumu
turpināšanas nepieciešamību, resursu efektivitāti un
izlietojumu, turpmākas vienkāršošanas iespējām un Savienības
pievienoto vērtību. Minētajā novērtējumā
arī ņem vērā aspektus, kas saistīti ar
finansējuma pieejamības iespējām dalībniekiem visos
reģionos, MVU un attiecībā uz dzimumu līdzsvara
veicināšanu. Minētajā novērtējumā turklāt
ņem vērā pasākumu ieguldījumu Savienības gudras,
ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes prioritāšu
sasniegšanā un priekšgājējas programmas pasākumu ilgtermiņa
ietekmes rezultātus.
(c)
Ne vēlāk kā 2023. gada
beigās Komisija ar neatkarīgu ekspertu palīdzību veic
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”, tās īpašās
programmas un Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta pasākumu
ex-post novērtējumu. Šādā novērtējumā
ņem vērā pasākumu pamatojumu, īstenošanu un
sasniegumus, kā arī ietekmi ilgākā termiņā un
ilgtspējību, lai novērtējuma rezultātus varētu
izmantot lēmuma pieņemšanai par kāda vēlāka
pasākuma iespējamo atjaunošanu, pārveidošanu vai
apturēšanu.
2.           Minimums, uz ko balstās,
novērtējot, ciktāl ir sasniegti pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
mērķi, ir rezultatīvie rādītāji
attiecībā uz vispārīgajiem mērķiem un Eiropas
Inovāciju un tehnoloģiju institūtu, kas noteikti šīs
regulas I pielikumā, un rezultatīvie rādītāji
attiecībā uz konkrētajiem mērķiem, kas noteikti īpašajā
programmā, tostarp attiecīgie pasākumu pamatvirzieni.
3.           Dalībvalstis sniedz
Komisijai datus un informāciju, kas vajadzīgi, lai varētu veikt
attiecīgo pasākumu uzraudzību un novērtēšanu.
4.           Komisija paziņo
šādu pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” novērtējumu
secinājumus kopā ar saviem apsvērumiem Eiropas Parlamentam,
Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu
komitejai.
III SADAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
27. pants
Atcelšanas un pārejas noteikumi
1.        Lēmumu Nr. 1982/2006/EK
atceļ no 2014. gada 1. janvāra.
2.           Tomēr darbības, kas
uzsāktas atbilstoši Lēmumam Nr. 1982/2006/EK, un finansiālās saistības, kas attiecas uz
minētajām darbībām, līdz to pabeigšanai turpina
reglamentēt minētais lēmums.
3.           Ar 6. pantā
minēto finanšu piešķīrumu var segt arī tādas tehniskās
un administratīvās palīdzības izdevumus, kas
vajadzīga, lai nodrošinātu pāreju no šīs programmas uz
pasākumiem, kas pieņemti saskaņā ar Lēmumu
Nr. 1982/2006/EK.
28. pants
Šī regula stājas spēkā
trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta
vārdā —                       Padomes vārdā —
priekšsēdētājs                                                priekšsēdētājs
I PIELIKUMS
Konkrēto mērķu un pasākumu pamatvirzieni
Pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” vispārīgais
mērķis ir veidot uz zināšanām un inovāciju
balstītu ekonomiku visā Savienībā, vienlaikus veicinot
ilgtspējīgu attīstību. Tas atbalsta stratēģiju
“Eiropa 2020” un citus Savienības politikas virzienus, kā
arī Eiropas Pētniecības telpas izveidi un darbību.
Rezultatīvie rādītāji
panākumu novērtēšanai attiecībā pret šo vispārīgo
mērķi ir šādi:
–
stratēģijas “Eiropa 2020”
mērķis attiecībā uz pētniecību un izstrādi
(3 % no IKP);
–
stratēģijas “Eiropa 2020”
inovācijas pamatrādītājs.
Šo vispārīgo mērķi tiecas
sasniegt, izmantojot trīs atšķirīgas un vienlaikus
savstarpēji nostiprinošas prioritātes, kas katra paredz konkrētu
mērķu kopumu. Tās tiks īstenotas vienmērīgi, lai
veicinātu mijiedarbību starp dažādajiem konkrētajiem
mērķiem, novērstu centienu dublēšanos un nostiprinātu
to kopējo ietekmi.
Kopīgais pētniecības centrs
veicina pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” vispārīgā
mērķa un prioritāšu sasniegšanu ar konkrētu mērķi
sniegt uz saņēmēju orientētu zinātnisko un tehnisko
atbalstu saistībā ar Savienības politikas virzieniem.
Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju
institūts (EIT) sniedz ieguldījumu pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” vispārīgā mērķa un
prioritāšu sasniegšanā ar konkrētu mērķi integrēt
pētniecības, inovācijas un izglītības “zināšanu
trīsstūri”. Rādītāji EIT darbības
novērtēšanai ir šādi:
–
organizācijas no universitātēm,
uzņēmējdarbības un pētniecības jomām, kuras
integrētas zināšanu un inovāciju kopienās;
–
sadarbība “zināšanu
trīsstūrī”, kā rezultātā tiek
izstrādāti novatoriski produkti un procesi.
Šajā pielikumā ir
izklāstīti pamatvirzieni minētajiem konkrētajiem
mērķiem un pasākumiem, kas minēti 5. panta 2., 3. un
4. punktā.
I daļa. Prioritāte “Zinātnes
izcilība”
Šīs
daļas mērķis ir nostiprināt un paplašināt
Savienības zinātniskās bāzes izcilību un
konsolidēt Eiropas Pētniecības telpu, lai Savienības
pētniecības un inovācijas sistēma kļūtu
konkurētspējīgāka pasaules mērogā. Tas
sastāv no četriem konkrētiem mērķiem:
(a)
Eiropas Pētniecības padome (ERC) nodrošina pievilcīgu un elastīgu finansējumu, lai
talantīgi un radoši individuāli pētnieki un to komandas
varētu tiekties uz visdaudzsološākajiem panākumiem
augstākajā zinātnes līmenī, pamatojoties uz
Savienības mēroga konkurenci;
(b)
nākotnes un jaunās tehnoloģijas atbalsta kopīgu pētniecību, lai palielinātu
Eiropas spējas progresīvās un atbilstīgi paradigmām
mainīgas inovācijas jomā. Tās veicina sadarbību starp
zinātnes disciplīnām tādā jomā kā
pilnīgi jaunas augsta riska idejas un paātrina visdaudzsološāko
jauno zinātnes un tehnoloģijas virzienu attīstību, kā
arī attiecīgo zinātnisko kopienu strukturēšanu
Savienības mērogā;
(c)
Marijas Kirī vārdā nosauktas darbības nodrošina izcilu un novatorisku apmācību
pētniecībā, ka arī pievilcīgas karjeras un
zināšanu apmaiņas iespējas, izmantojot pētnieku
pārrobežu un starpnozaru mobilitāti, lai viņus vislabāk
sagatavotu sabiedrības pašreizējo un nākotnes problēmu
risināšanai;
(d)
pētniecības infrastruktūra attīsta Eiropas pētniecības infrastruktūru
2020. gadam un vēlākai nākotnei, veicina tās
inovatīvo potenciālu un cilvēkkapitālu, šos pasākumus
papildinot ar saistīto Savienības politiku un starptautisku
sadarbību.
Katrs no šiem virzieniem ir pierādījis, ka var radīt
augstu Savienības pievienoto vērtību. Visi šie konkrētie
mērķi kopā rada spēcīgu un līdzsvarotu
darbību kopumu, kas apvienojumā ar valsts un reģionālā
līmenī veiktām darbībām aptver Eiropas plašās
vajadzības attiecībā uz progresīvo zinātni un
tehnoloģiju. To apvienošana vienā programmā nodrošina
lielāku to darbības saskaņotību racionalizētā,
vienkāršotā un mērķtiecīgākā veidā,
vienlaikus saglabājot nepārtrauktību, kam ir būtiska
nozīme to efektivitātes uzturēšanā.
Pasākumiem raksturīgi ir tas, ka tie ir vērsti uz
nākotni, prasmju veidošanu ilgtermiņā, koncentrēti uz
zinātnes, tehnoloģijas, pētnieku un inovāciju nākamo
paaudzi un sniedz atbalstu jaunajiem talantiem no visas Savienības un
asociētajām valstīm, kā arī no visas pasaules. Ņemot
vērā Eiropas zinātnieku kopienas orientāciju uz
zinātni un lielā mērā augšupējo un pētnieku
ierosināto finansējuma kārtību, tai būs
nozīmīga loma to pētniecības virzienu noteikšanā, kuri
tiks ņemti vērā programmā.
II daļa. Prioritāte “Vadošā loma
rūpniecībā”
Šīs daļas mērķis ir
paātrināt to tehnoloģiju un inovāciju attīstību,
uz kurām būs balstīti nākotnes uzņēmumi, un
palīdzēt novatoriskiem Eiropas MVU to izaugsmē, lai
kļūtu par pasaulē vadošajiem uzņēmumiem. Šī
daļa sastāv no trim konkrētiem mērķiem:
(a)
vadošā loma pamattehnoloģiju un
rūpniecisko tehnoloģiju jomā ir
vērsta uz īpašu atbalstu pētniecības, izstrādes un
demonstrējumu pasākumiem tādās jomās kā IKT,
nanotehnoloģija, progresīvie materiāli, biotehnoloģija,
progresīvā ražošana un pārstrāde un kosmoss. Uzsvars tiks
likts uz mijiedarbību un konverģenci starp dažādām
tehnoloģijām un to ietvaros;
(b)
piekļuve riska kapitāla finansējumam ir vērsta uz to, lai novērstu pieejamā
aizņēmuma finansējuma un pašu kapitāla nepietiekamību
pētniecībai un izstrādei un novatoriskiem uzņēmumiem
un projektiem visos attīstības posmos. Kopā ar Uzņēmumu
un MVU konkurētspējas programmas pašu kapitāla instrumentu šis
mērķis atbalstīs Savienības līmeņa riska
kapitāla attīstību;
(c)
inovācija MVU
stimulē visu veidu inovāciju MVU, īpaši koncentrējoties uz
tiem MVU, kuriem ir iespējas augt un kļūt starptautiskiem
visā vienotajā tirgū un ārpus tā.
Pasākumus īsteno atbilstoši uz
uzņēmējdarbību vērstai programmai. Budžets
konkrētajiem mērķiem “Piekļuve riska kapitāla
finansējumam” un “Inovācija MVU” tiks noteikts, ievērojot no
pieprasījuma atkarīgu augšupēju motivāciju bez iepriekš
noteiktām prioritātēm. To papildina finanšu instrumentu un
īpaša MVU instrumenta izmantošana, ievērojot politiski noteiktu
motivāciju daļā “Sabiedrības problēmu risināšana”
un konkrētā mērķa “Vadošā loma pamattehnoloģiju
un rūpniecisko tehnoloģiju jomā” ietvaros.
Pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”
tiks izmantota integrēta pieeja attiecībā uz MVU dalību,
kas varētu sasniegt apmēram 15 % no kopējā
apvienotā MVU piešķirtā budžeta, kurš atvēlēts visiem
konkrētajiem mērķiem daļā “Sabiedrības
problēmu risināšana” un konkrētajam mērķim “Vadošā
loma pamattehnoloģiju un rūpniecisko tehnoloģiju jomā”.
Konkrētā mērķa “Vadošā
loma pamattehnoloģiju un rūpniecisko tehnoloģiju jomā”
darbībās ievēro uz tehnoloģijām vērstu pieeju,
lai izstrādātu pamattehnoloģijas, ko var izmantot
vairākās jomās un rūpniecības un pakalpojumu
nozarēs. Šo tehnoloģiju lietojumu sabiedrības problēmu
risināšanai atbalsta vienlaicīgi ar pamatprogrammas daļu
“Sabiedrības problēmu risināšana”.
III daļa. Prioritāte “Sabiedrības
problēmu risināšana”
Šī daļa ir tieša atbilde uz
stratēģijā “Eiropa 2020” noteiktajām politikas
prioritātēm un sabiedrības problēmām, un tās
mērķis ir stimulēt to pētniecības un inovācijas
centienu kritisko masu, kas vajadzīgi, lai sasniegtu Savienības
politikas mērķus. Finansējumu novirza uz šādiem
konkrētajiem mērķiem:
(a)
veselība, demogrāfiskās
pārmaiņas un labklājība;
(b)
pārtikas nodrošinājums,
ilgtspējīga lauksaimniecība, jūras zinātniskā un
tehniskā pētniecība un bioekonomika;
(c)
droša, tīra un efektīva enerģija;
(d)
vieds, videi nekaitīgs un integrēts
transports;
(e)
klimata politika, resursefektivitāte un
izejvielas;
(f)
visiem atvērta, inovatīva un droša
sabiedrība.
Visos šajos pasākumos īsteno uz
problēmām balstītu pieeju, koncentrējoties uz politikas
prioritātēm, bet iepriekš konkrēti nenosakot to tehnoloģiju
vai risinājumu izvēli, kuri būtu jāattīsta. Uzsvaru
liek uz resursu un zināšanu kritiskās masas apvienošanu no
dažādām jomām, tehnoloģijām un zinātnes
disciplīnām, lai atrisinātu šīs problēmas. Pasākumi
aptver visu ciklu, sākot no pētniecības līdz tirgum, pirmo
reizi koncentrējoties uz pasākumiem, kas saistīti ar
inovāciju, piemēram, uz izmēģinājuma projektiem,
demonstrējumiem, izmēģinājuma stendiem, atbalstu
publiskajam iepirkumam, izstrādi, tiešo lietotāju virzītu
inovāciju, sociālo inovāciju un inovāciju ieviešanu
tirgū.
Visu minēto problēmu
risināšanā neatņemama pasākumu sastāvdaļa ir
sociālās zinātnes un humanitārās zinātnes.
Turklāt šo disciplīnu pamatattīstību atbalsta arī
konkrētā mērķa “Visiem atvērta, inovatīva un
droša sabiedrība” ietvaros. Atbalsts tiks arī novirzīts pārliecinošu
datu bāzes radīšanai politikas veidošanas nolūkā
starptautiskā, Savienības, valsts un reģionālā
līmenī. Ņemot vērā, ka daudzas problēmas ir
globālas problēmas, katras problēmas risināšanā
neatņemama sastāvdaļa ir stratēģiska sadarbība ar
trešām valstīm. Turklāt konkrētā mērķa
“Visiem atvērta, inovatīva un droša sabiedrība” ietvaros sniedz
transversālu atbalstu starptautiskai sadarbībai.
Konkrētais mērķis “Visiem
atvērta, inovatīva un droša sabiedrība” ietver arī pasākumu
plaisas mazināšanai starp pētniecību un inovāciju ar
īpašiem pasākumiem izcilības izvēršanai mazāk
attīstītos Savienības reģionos.
Kopīgā pētniecības centra pasākumi
ir pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” neatņemama
sastāvdaļa, lai nodrošinātu stabilu, uz faktiem balstītu
atbalstu Savienības politikas virzieniem. To panāk, ņemot
vērā saņēmēju vajadzības un īstenojot uz
nākotni vērstus pasākumus.
EIT īstenos svarīgu lomu, apvienojot
izcilu pētniecību, izglītību un inovāciju un
tādējādi integrējot “zināšanu trīsstūri”.
EIT to darīs galvenokārt ar zināšanu un inovāciju kopienu
(ZIK) starpniecību. Turklāt tas nodrošinās pieredzes
apmaiņu ārpus ZIK ar mērķtiecīgu izplatīšanas un
zināšanu apmaiņas pasākumu starpniecību,
tādējādi veicinot inovācijas modeļu ātrāku
ieviešanu tirgū visā Savienībā.
I DAĻA
ZINĀTNES IZCILĪBA
1.           Eiropas Pētniecības padome (ERC)
1.1.        Konkrētais
mērķis
Konkrētais mērķis ir
nostiprināt Eiropas pētniecības izcilību, dinamiskumu un
radošumu.
Eiropa ir izvirzījusi sev augstu
mērķi pāriet uz jaunu ekonomikas modeli, kura pamatā ir
gudra, ilgtspējīga un iekļaujoša izaugsme. Šāda
veida pārmaiņām būs nepieciešami arvien būtiskāki
uzlabojumi pašreizējās tehnoloģijās. Lai to
nodrošinātu, būs vajadzīgas lielākas spējas uz
zinātni balstītā inovācijā, ko ierosinās
radikālas, jaunas zināšanas, tādējādi ļaujot
Eiropai ieņemt vadošo stāvokli tādu tehnoloģisko paradigmu
pārmaiņu radīšanā, kuras būs galvenie ražīguma
izaugsmi, konkurētspēju, labklājību un sociālo
progresu veicinošie faktori nākotnē. Šādu tehnoloģisko
paradigmu pārmaiņu izcelsme jau izsenis ir bijusi publiskā
sektora zinātniskā bāze, pirms tās sāk veidot pamatu
pilnībā jaunu rūpniecības nozaru un sektoru radīšanai.
Pasaulē vadošā inovācija ir
cieši saistīta ar zinātnisko izcilību. Reiz neapstrīdamais
līderis Eiropa tagad atpaliek vislabāko un jaunāko zinātnes
sasniegumu jomā un piekāpjas Amerikas Savienotajām Valstīm
nozīmīgāko pēckara perioda tehnoloģijas sasniegumu
ieviešanā. Lai gan Savienība joprojām ir lielākā
zinātnisko publikāciju radītāja pasaulē, Amerikas
Savienotajās Valstīs sagatavoto visietekmīgāko publikāciju
skaits (kas pieder pie 1 % visvairāk citēto publikāciju) ir
divtik lielāks. Līdzīgi arī starptautiskie
universitāšu reitingi liecina, ka vadošās vietas ieņem ASV
universitātes. Turklāt 70 % pasaules Nobela prēmijas
saņēmēju mitinās ASV.
Viena
problēmas šķautne ir tāda, ka, lai gan Eiropa un Amerikas
Savienotās Valstis iegulda līdzīgas summas savā
publiskā sektora zinātniskajā bāzē,
Savienībā ir gandrīz trīsreiz vairāk publiskā
sektora pētnieku, kā rezultātā ieguldījumi uz katru
pētnieku ir ievērojami mazāki. Turklāt
ASV finansējums ir vairāk selektīvs līdzekļu
piešķiršanā vadošajiem pētniekiem. Tas palīdz
izskaidrot, kāpēc Savienības publiskā sektora pētnieki
kopumā ir mazāk produktīvi un to kopējā zinātniskā
ietekme ir mazāka nekā to ASV kolēģiem, kuru skaita
ziņā ir daudz mazāk.
Vēl viens
svarīgs problēmas aspekts ir tāds, ka daudzās Eiropas
valstīs publiskais sektors joprojām nepiedāvā
vislabākajiem pētniekiem pietiekami pievilcīgus
nosacījumus. Talantīgiem jauniem pētniekiem var būt
nepieciešami daudzi gadi, lai kļūtu par neatkarīgiem
pilntiesīgiem zinātniekiem. Tādējādi tiek
nelietderīgi izmantots plašs Eiropas pētniecības potenciāls,
kavējot tādu jaunās paaudzes pētnieku veidošanos, kuriem ir
jaunas idejas un enerģiskums, un mudinot pētniekus sākt karjeru
ar mērķi tikt paaugstinātiem amatā citā
darbavietā.
Turklāt šie
faktori vēl vairāk palielina Eiropas salīdzinošo
nepievilcīgumu globālajā konkurencē par talantīgu
zinātnieku piesaistīšanu. ASV sistēmas spēja
piedāvāt vairāk līdzekļu uz vienu pētnieku un
labākas karjeras iespējas izskaidro to, kāpēc ASV
joprojām piesaista vislabākos pētniekus no visas pasaules,
tostarp desmitiem tūkstošus pētnieku no Savienības.
1.2.        Pamatojums un Savienības
pievienotā vērtība
ERC tika
izveidota, lai nodrošinātu Eiropas labākajiem pētniekiem —
gan sievietēm, gan vīriešiem — resursus, kas viņiem
vajadzīgi, lai varētu veiksmīgāk konkurēt pasaules
līmenī, finansējot individuālas pētnieku grupas,
pamatojoties uz Eiropas mēroga konkurenci. ERC darbojas autonomi,
un neatkarīga Zinātniskā padome, kuras sastāvā ir
zinātnieki, inženieri un stipendiāti ar visizcilāko
reputāciju un zināšanām, nosaka vispārīgo
zinātnisko stratēģiju un īsteno pilnas tiesības
attiecībā uz lēmumiem par finansējamo pētniecības
veidu. Tās ir būtiskas ERC iezīmes, kas garantē
tās zinātniskās programmas efektivitāti, tās
darbības un salīdzinošās izvērtēšanas procesa
kvalitāti un uzticības iemantošanu zinātnieku kopienā.
ERC visā Eiropā darbojas pēc konkurences principa, tāpēc
spēj piesaistīt plašāku talantu un ideju klāstu, nekā
tas būtu iespējams jebkurai valstiskai struktūrai.
Vislabākie pētnieki un vislabākās idejas savstarpēji
konkurē. Pretendenti apzinās, ka viņiem savā darbā ir
jāsasniedz visaugstākais līmenis, par kuru piešķirtā
atlīdzība ir elastīgs finansējums atbilstīgi
godīgas konkurences nosacījumiem neatkarīgi no vietēja
mēroga trūkumiem vai valsts finansējuma pieejamības.
Tāpēc ir
paredzams, ka ERC finansētajai progresīvajai
pētniecībai būs būtiska tieša ietekme tādā
ziņā, ka tā paplašinās zināšanu robežas, radīs
iespējas sasniegt jaunus un bieži vien negaidītus rezultātus
zinātnē un tehnoloģijā un jaunas jomas, kurās veikt
pētniecību, un tas galu galā var radīt pilnīgi jaunas
idejas, kas rosinās inovāciju, uzņēmumu radošumu un
atrisinās sabiedrības problēmas. Katra inovācijas
ķēdes posma pamatā ir šis izcilais individuālu
zinātnieku un novatorisku ideju apvienojums.
Papildus
minētajam ERC ir būtiska strukturāla ietekme, radot
spēcīgu stimulu Eiropas pētniecības sistēmas
kvalitātes paaugstināšanai kopumā papildus tiem pētniekiem
un projektiem, kurus ERC finansē tieši. ERC finansētie
projekti un pētnieki izvirza skaidru un iedvesmojošu mērķi
progresīvajai pētniecībai Eiropā, paplašina tās
daudzveidību un palielina tās pievilcīgumu vislabākajiem
pētniekiem globālā līmenī. Prestižs, ko
nozīmē ERC dotāciju saņēmēju
uzņemšana, un saistītais “izcilības zīmogs” pastiprina
konkurenci starp Eiropas universitātēm un citām
pētniecības organizācijām, lai piedāvātu
vispievilcīgākos nosacījumus vislabākajiem pētniekiem.
Arī valstu sistēmu un individuālu pētniecības
institūtu spēja piesaistīt un uzņemt ERC dotāciju
ieguvējus nosaka etalonu, kas ļauj tām novērtēt savas
relatīvās priekšrocības un trūkumus un attiecīgi pārstrukturizēt
savu politiku un praksi. Tāpēc ERC finansējums papildina
notiekošos centienus Savienības, valstu un reģionālā
līmenī, lai varētu veikt pārstrukturizēšanu, veidot
spējas un attīstīt Eiropas pētniecības sistēmas
maksimālu potenciālu un pievilcīgumu.
1.3.        Pasākumu pamatvirzieni
ERC darbības
pamatuzdevums ir nodrošināt pievilcīgu ilgtermiņa
finansējumu, lai atbalstītu izcilus pētniekus un pētnieku
grupas fundamentālas augsta ieguvuma/ augsta riska izpētes
veikšanā.
ERC finansējumu piešķir, pamatojoties uz turpmāk
izklāstītajiem vispārzināmajiem principiem. Vienīgais
kritērijs, pamatojoties uz kuru piešķir ERC dotācijas, ir
zinātniskā izcilība. ERC darbojas uz augšupējas
pieejas pamata bez iepriekš noteiktām prioritātēm. ERC
dotācijas var saņemt individuālas pētnieku grupas, ko veido
jebkura vecuma pētnieki no jebkuras valsts pasaulē, kuri
strādā Eiropā. Turklāt ERC mērķis ir
veicināt veselīgu konkurenci Eiropā.
ERC piešķir īpašu prioritāti palīdzības
sniegšanai jaunajiem pētniekiem, lai viņi varētu kļūt
neatkarīgi, sniedzot viņiem pienācīgu atbalstu
kritiskajā posmā, kad viņi izveido vai konsolidē savu
pētniecības grupu vai programmu.
ERC arī vajadzības gadījumā atbalsta jaunus
darbības veidus zinātniskajā pasaulē, kuriem ir
potenciāls radīt nozīmīgus rezultātus, un veicina
savas finansētās pētniecības komerciālā un
sociālā inovatīvā potenciāla izpēti.
Tāpēc ERC
ir izvirzījusi mērķi līdz 2020. gadam
pierādīt, ka ERC konkursos piedalās vislabākie
pētnieki, ka ERC finansējums ir tieši veicinājis visaugstākās
kvalitātes zinātnisko publikāciju izdošanu un novatorisku
tehnoloģiju un ideju komercializāciju un izmantošanu un ka ERC ir
sniegusi būtisku ieguldījumu, lai Eiropa kļūtu par
pievilcīgāku vidi vislabākajiem pasaules zinātniekiem. ERC
mērķis jo īpaši ir būtiski palielināt Savienības
īpatsvaru publikācijās, kas pieder pie 1 % pasaulē
visvairāk citēto publikāciju. Turklāt tās
mērķi ir arī būtiski palielināt tās
finansēto izcilo pētnieku skaitu no valstīm ārpus Eiropas
un ieviest konkrētus uzlabojumus institucionālajā praksē un
valstu politikā, lai atbalstītu vislabākos pētniekus.
ERC
Zinātniskā padome nepārtraukti uzrauga ERC darbības
un izvērtē, kā vislabāk sasniegt savus mērķus,
izmantojot dotāciju shēmas, kurās īpaši uzsver
skaidrību, stabilitāti un vienkāršību gan pretendentiem,
gan arī to īstenošanā un pārvaldībā, un kā vajadzības
gadījumā reaģēt uz jaunām vajadzībām.
Tā cenšas uzturēt un pilnveidot ERC pasaules līmeņa
salīdzinošās izvērtēšanas sistēmu, kuras pamatā
ir pārredzama, taisnīga un objektīva priekšlikumu izskatīšana,
lai tā varētu apzināt daudzsološu zinātnisko izcilību
un talantu neatkarīgi no pētnieka dzimuma, tautības vai vecuma.
Visbeidzot, ERC turpina veikt savus stratēģiskos
pētījumus, lai sagatavotos saviem pasākumiem un atbalstītu tos,
uzturēs ciešu saziņu ar zinātnieku kopienu un citām
ieinteresētajām personām un centīsies ar saviem
pasākumiem papildināt pētniecību, ko veic citos
līmeņos.
2.           Nākotnes un jaunās
tehnoloģijas (NJT)
2.1.        Konkrētais
mērķis
Konkrētais mērķis ir
veicināt pilnīgi jaunu tehnoloģiju izstrādi, izpētot
jaunas un augsta riska idejas, kuru pamatā ir zinātnes
pamatatziņas. Nodrošinot elastīgu atbalstu uz mērķi un
sadarbību vērstai starpdisciplīnu pētniecībai
dažādā mērogā un ieviešot novatorisku pētniecības
praksi, mērķis ir apzināt un īstenot iespējas
radīt ilgtermiņa ieguvumu pilsoņiem, ekonomikai un
sabiedrībai.
NJT veicina pētniecību ārpus
zināmās, pieņemtās un plaši lietotās
zinātniskās izpētes robežām un rosina radošu un izdomas
bagātu domāšanu, lai atklātu daudzsološus veidus, kā
izstrādāt spēcīgas, jaunas tehnoloģijas, no kurām
dažas varētu attīstīties un kļūt par
tehnoloģiskām un intelektuālām paradigmām nākamajām
desmitgadēm. NJT veicina centienus maza mēroga pētniecības
iespēju īstenošanā visās jomās, tostarp arī jaunu
virzienu atklāšanu un sarežģītu zinātnes un
tehnoloģiju (ZT) problēmu risināšanu, kam nepieciešama programmu
apvienošanās un sadarbība visā Eiropā un ārpus
tās. Šāda pieeja ir vērsta uz izcilību un aptver arī
pirmskonkurences posma ideju izpēti tehnoloģiju nākotnes
veidošanai, dodot sabiedrībai iespēju gūt labumu no
daudzdisciplīnu pētniecības sadarbības pasākumiem,
kuri jāīsteno Eiropas līmenī, izveidojot saikni starp
pētniecību, kuru virza zinātne, un pētniecību, kuru
virza sabiedrības problēmas vai rūpniecības
konkurētspēja.
2.2.        Pamatojums un Savienības
pievienotā vērtība
Revolucionāri sasniegumi, kuriem ir
transformējoša ietekme, arvien biežāk notiek, paļaujoties uz
intensīvu sadarbību starp zinātnes un tehnoloģijas
disciplīnām (piemēram, informāciju un komunikāciju,
bioloģiju, ķīmiju, Zemes sistēmas zinātnes,
materiālzinātni, neirozinātni un kognitīvo zinātni,
sociālajām zinātnēm vai ekonomiku) un mākslu un
humanitārajām zinātnēm. Tam ir vajadzīga ne vien
izcilība zinātnē un tehnoloģijā, bet arī jauna
attieksme un novatoriska mijiedarbība starp ļoti dažādiem
pētniecībā iesaistītiem dalībniekiem.
Lai gan dažas idejas var attīstīt
nelielā mērogā, citas var būt tik sarežģītas, ka
to īstenošanai ir nepieciešams apvienot centienus plašā
mērogā un ievērojami ilgā laikposmā. To ir atzinusi
lielākā daļa pasaules ekonomiku, un pasaulē arvien
palielinās konkurence tādu augstākā zinātnes
līmeņa jauno tehnoloģisko iespēju apzināšanā un
īstenošanā, kurām ir būtiska ietekme uz inovāciju un
sabiedrisku labumu. Lai šie darbības veidi būtu efektīvi, tie ir
steidzīgi jāizvērš līdz plašam mērogam, apvienojot
programmas Eiropas, valsts un reģionālā līmenī
kopīgu mērķu sasniegšanai, lai radītu kritisko masu,
veicinātu sinerģiju un sasniegtu optimālu sviras efektu.
NJT programma aptver visu
zinātniskās inovācijas klāstu — tikko
izstrādātu un “trauslu” ideju augšupēju, neliela mēroga
izpēti agrīnā posmā, jaunu pētniecības un
inovācijas kopienu veidošanu jaunās, mainīgās
pētniecības jomās un plašas un apvienotas pētniecības
ierosmes, ko strukturē atbilstoši pētniecības programmai, kuras
mērķis ir sasniegt vērienīgus un augstus mērķus.
Katram no šiem trim iesaistīšanās līmeņiem ir tam raksturīga
īpaša vērtība, un tajā pašā laikā tie ir
savstarpēji papildinoši un sinerģiski. Piemēram, neliela
mēroga izpētē var atklāties nepieciešamība
attīstīt jaunus virzienus, pamatojoties uz kuriem galu galā var
tikt ieviesta plaša mēroga un pēc plāna īstenota intervence.
Tie piesaista ļoti daudzus un dažādus pētniecības
dalībniekus, tostarp jaunus pētniekus un MVU, kuros ir augsta
pētniecības intensitāte, kā arī ieinteresēto
personu kopienas (pilsonisko sabiedrību, politikas veidotājus,
rūpniecību un sabiedriskos pētniekus), kuras, tām
strukturējoties, attīstoties un iemantojot sev raksturīgās
iezīmes, koncentrē uz noteiktām pētniecības
programmām.
2.3.        Pasākumu pamatvirzieni
Lai gan NJT programmas mērķis ir
būt teorētiskai, transformējošai un neparastai, tās pasākumos
ievēro atšķirīgu loģiku, sākot no pilnībā
atvērtas līdz tādai, kurā dažādos līmeņos
tiek strukturētas tēmas, kopienas un finansējums.
Pasākumos tiek konkretizēta
dažāda loģika darbībai attiecīgajā mērogā,
apzinoties un izmantojot iespējas nodrošināt ilgtermiņa ieguvumu
pilsoņiem, ekonomikai un sabiedrībai:
(a)
veicinot novatoriskas idejas
(“atvērtās NJT”), NJT atbalsta tikko
aizsāktu zinātnisko un tehnoloģisko pētniecību,
izpētot jaunus pamatus pilnīgi jaunām nākotnes
tehnoloģijām, apstrīdot pašreizējās paradigmas un
riskējot iesaistīties neizpētītās jomās. Augšupvērsts
atlases process, kas ir plaši pieejams jebkurām pētniecības
idejām, veido mērķtiecīgu projektu daudzveidīgu
portfeli. Galvenais uzdevums ir daudzsološu jaunu jomu, norišu un tendenču
agrīna atklāšana apvienojumā ar tādu jaunu
pētniecības un inovācijas dalībnieku piesaistīšanu,
kuriem ir augsts potenciāls;
(b)
rūpējoties par jauniem virzieniem un
kopienām (“proaktīvās NJT”), NJT
pievēršas vairākiem daudzsološiem pētniecības virzieniem ar
iespēju radīt tādu savstarpēji saistītu projektu
kritisko masu, kuri kopā veido plašu un daudzveidīgu bāzi
dažādu jomu izpētei un apvieno zināšanas Eiropas
mērogā;
(c)
risinot īpaši aktuālas
starpdisciplīnu ZT problēmas (“NJT pamatiniciatīvas”), NJT atbalsta vērienīgu plaša mēroga zinātnisko
pētniecību, kuras mērķis ir sasniegt būtiskus zinātniskus
pavērsienus. Šādu darbību vajadzībām tiks veikta
Eiropas un valstu programmu pielāgošana. Zinātnes sasniegumiem
vajadzētu radīt stabilu un plašu pamatu nākotnes
tehnoloģiju inovācijai un ekonomiskai izmantošanai dažādās
jomās, kā arī jaunus ieguvumus sabiedrībai.
Attiecībā uz katru pasākumu
nosaka vispiemērotāko atvērtības un mainīgās
tēmu, kopienu un finansējuma strukturēšanas pakāpes
apvienojumu, lai optimāli sasniegtu izvirzītos mērķus.
3.           Marijas Kirī vārdā
nosauktās darbības
3.1.        Konkrētais mērķis
Konkrētais mērķis ir
nodrošināt Eiropas intelektuālā kapitāla optimālu
attīstību un dinamisku izmantošanu, lai radītu jaunas prasmes un
inovāciju, un tādējādi maksimāli izmantot
minētā kapitāla potenciālu visās nozarēs un
reģionos.
Atbilstoši apmācīti, dinamiski un
radoši pētnieki ir ļoti svarīgs “izejmateriāls”
vislabākajai zinātnei un visproduktīvākajai
pētnieciskajai inovācijai.
Lai gan Eiropa uzņem plašu un
daudzveidīgu prasmīgu cilvēkresursu kopumu
pētniecībā un inovācijā, tas ir pastāvīgi
jāpapildina, jāuzlabo un jāpielāgo strauji
mainīgajām darba tirgus vajadzībām. Pašlaik tikai 46 %
no šā cilvēkresursu kopuma darbojas
uzņēmējdarbības nozarē — tas ir daudz mazāk
nekā Eiropas galvenajās konkurentvalstīs, piemēram,
69 % Ķīnā, 73 % Japānā un 80 % Amerikas
Savienotajās Valstīs. Turklāt demogrāfiskie faktori
liecina, ka nākamajos dažos gados nesamērīgs skaits
pētnieku sasniegs pensionēšanās vecumu. Šis apstāklis
apvienojumā ar nepieciešamību pēc daudz lielāka augsti
kvalificētu pētnieku skaita, ņemot vērā, ka
pētniecības intensitāte Eiropas ekonomikā palielinās,
būs viena no galvenajām problēmām, kas būs
jārisina Eiropas izglītības, pētniecības un
inovācijas sistēmām nākamajos gados.
Vajadzīgā reforma ir jāsāk
jau pētnieku karjeras sākotnējos posmos un jāturpina to
doktora studiju vai pielīdzināmās pēcdiploma
apmācības laikā. Eiropai ir jāizstrādā
mūsdienīgas, novatoriskas apmācību sistēmas,
ņemot vērā pētniecības un inovācijas
prasības, kas ir īpaši konkurējošas un arvien vairāk
sāk aptvert vairākas disciplīnas. Lai nodrošinātu
pētniekiem inovācijas prasmes, kuru nepieciešamību nosaka
nākotnes darbavietas, būs vajadzīga aktīva
uzņēmumu, tostarp MVU, un citu sociālekonomisko dalībnieku
aktīva iesaistīšanās. Svarīgs uzdevums būs arī
būtiski uzlabot pētnieku mobilitāti, jo pašlaik tā
joprojām ir pieticīgā līmenī; 2008. gadā
tikai 7 % Eiropas doktora grāda kandidātu apguva
apmācību citā dalībvalstī, bet mērķis ir
līdz 2030. gadam šo īpatsvaru palielināt līdz 20 %.
Šī reforma ir jāturpina katrā
pētnieku karjeras posmā. Ļoti svarīgi ir palielināt
pētnieku mobilitāti visos līmeņos, tostarp to pētnieku
mobilitāti, kuri atrodas savas karjeras vidusposmā, ne vien starp
valstīm, bet arī starp publisko un privāto sektoru. Tas rada
spēcīgu stimulu mācīties un attīstīt jaunas
prasmes. Tas arī ir galvenais faktors starpvalstu sadarbībā
starp akadēmiķiem, pētniecības centriem un
rūpniecības nozari. Cilvēciskais faktors ir pamats atbilstošai
sadarbībai, kas ir galvenais faktors virzībā uz tādas
novatoriskas un radošas Eiropas veidošanu, kura spēj risināt
sabiedrības problēmas, un tam ir galvenā nozīme, lai
varētu pārvarēt valstu politikas sadrumstalotību. Lai
Eiropa varētu atjaunot ilgtspējīgu izaugsmi un risināt
sabiedrības problēmas, svarīga nozīme ir sadarbībai un
zināšanu apmaiņai, izmantojot individuālu mobilitāti visos
karjeras posmos un augsti kvalificēta zinātniskā un
inovācijas jomas personāla apmaiņu.
Lai Eiropa neatpaliktu no tās
konkurentiem pētniecībā un inovācijā, tai ir
jāpiesaista vairāk jaunu sieviešu un vīriešu karjeras
uzsākšanai pētniecībā un jārada īpaši
pievilcīgas iespējas un vide pētniecībai un
inovācijai. Vistalantīgākajiem speciālistiem no Eiropas un
citām valstīm būtu jāuzskata Eiropa par
visvēlamāko vietu, kur strādāt. Svarīgi aspekti, kuru
ievērošana ir konsekventi jānodrošina visā Eiropā, ir
dzimumu līdztiesība, augstas kvalitātes un uzticama
nodarbinātība un darba apstākļi, kā arī
atzīšana.
3.2.        Pamatojums un Savienības
pievienotā vērtība
Šo problēmu nevarēs atrisināt,
nedz izmantojot tikai Savienības finansējumu, nedz dalībvalstis
vienas pašas. Lai gan dalībvalstis ir ieviesušas reformas, lai uzlabotu
savas augstākās izglītības iestādes un
modernizētu savas apmācību sistēmas, progress Eiropā
joprojām ir nevienmērīgs, ar būtiskām
atšķirībām starp dalībvalstīm. Kopumā
zinātniskā un tehnoloģiskā sadarbība starp valsts un
privāto sektoru Eiropā joprojām pārsvarā ir
nepietiekama. Tas pats attiecas uz dzimumu līdztiesību un centieniem
piesaistīt studentus un pētniekus no valstīm ārpus ERA.
Pašlaik apmēram 20 % doktora kandidātu Savienībā ir
trešo valstu pilsoņi, savukārt Amerikas Savienotajās
Valstīs apmēram 35 % doktora kandidātu ir no
ārvalstīm. Lai paātrinātu šīs izmaiņas,
vajadzīga stratēģiska Savienības līmeņa pieeja,
kas pārsniedz valstu robežas. Savienības finansējumam ir
ļoti svarīga nozīme nepieciešamo strukturālo reformu
stimulēšanā un veicināšanā.
Marijas Kirī vārdā nosaukto
Eiropas darbību jomā ir panākts ievērojams progress gan
starpvalstu, gan starpnozaru mobilitātes veicināšanā un
pētnieka karjeras pieejamības veicināšanā Eiropas un
starptautiskā līmenī, piedāvājot izcilus
nodarbinātības un darba apstākļus atbilstoši Eiropas
Pētnieku hartai un Kodeksam. Šiem pasākumiem dalībvalstīs
nav ekvivalenta to mēroga un apjoma, finansējuma, starptautiskā
rakstura un zināšanu radīšanas un nodošanas ziņā. Tie ir
nostiprinājuši to iestāžu resursus, kuras spēj starptautiski
piesaistīt pētniekus, un tādējādi arī
veicinājuši izcilības centru izplatību visā
Savienībā. Tie ir kalpojuši par galveno paraugu, kam ir izteikta
strukturējoša ietekme, izplatot savu paraugpraksi valstu līmenī.
Marijas Kirī vārdā nosaukto pasākumu augšupējā
pieeja ir arī ļāvusi lielam šo iestāžu skaitam
nodrošināt apmācību un prasmju pilnveidošanu jaunai
pētnieku paaudzei, kas spēj risināt sabiedrības
problēmas.
Marijas Kirī vārdā nosaukto darbību
turpmāka attīstīšana sniegs būtisku ieguldījumu
Eiropas Pētniecības telpas attīstībā. Marijas
Kirī vārdā nosauktās darbības ar savu Eiropas
mēroga uz konkurenci balstīto finansēšanas struktūru rosinās
jaunus, radošus un novatoriskus apmācības veidus, piemēram, lietišķas
ievirzes doktorantūra, iesaistot izglītības,
pētniecības un inovācijas jomas pārstāvjus, kuriem
būs globāli jākonkurē par izcilības reputāciju.
Nodrošinot Savienības finansējumu vislabākajām
pētniecības un mācību programmām atbilstoši
novatoriskas doktoru apmācības principiem Eiropā, šīs
darbības arī veicinās plašāku izplatīšanu un izmantošanu
un sekmēs virzību uz doktoru strukturētāku
apmācību.
Arī Marijas Kirī stipendiju
darbības joma tiks paplašināta, aptverot pieredzējušu
pētnieku un inženieru pagaidu mobilitāti no valsts iestādēm
uz privāto sektoru un otrādi, tādējādi rosinot un
atbalstot universitātes, pētniecības centrus un
uzņēmumus to savstarpējai sadarbībai Eiropas un starptautiskā
mērogā. Ar to vispāratzītās, pārredzamās un
taisnīgās izvērtēšanas sistēmas starpniecību
Marijas Kirī vārdā nosauktās darbības ļaus
apzināt izcilus talantus pētniecībā un inovācijā,
rīkojot starptautiskus konkursus, kas piešķir prestižu, un
tādējādi motivēt pētniekus turpināt savu karjeru
Eiropā.
Sabiedrības problēmas, kas
jārisina augsti kvalificētiem pētniekiem un inovācijas
jomas personālam, nav tikai Eiropas problēma. Tās ir
starptautiska mēroga problēmas, kas turklāt ir ļoti sarežģītas
un plašas. Vislabākajiem pētniekiem Eiropā un pasaulē ir
jāsadarbojas starp dažādām valstīm, nozarēm un
disciplīnām. Marijas Kirī vārdā nosauktajām darbībām
šajā ziņā būs ļoti būtiska nozīme, jo
tās atbalstīs personāla apmaiņu, tādējādi
veicinot uz sadarbību vērstu domāšanu ar starptautiskā un
starpnozaru līmenī notiekošas zināšanu apmaiņas
starpniecību, kam ir ļoti svarīga nozīme atvērtas
inovācijas nodrošināšanā.
Eiropas talantu kolektīva
palielināšanā izšķiroša nozīme būs Marijas Kirī
vārdā nosaukto darbību līdzfinansējuma mehānisma
paplašināšanai. Savienības rīcības skaitliskā un
strukturālā ietekme palielināsies, līdzsvarojot
reģionālu, valsts, starptautisku un privātu finansējumu,
lai radītu jaunas programmas un notiekošās programmas padarītu
pieejamas starptautiskai un starpnozaru apmācībai, mobilitātei
un karjeras attīstībai. Šāds mehānisms nostiprinās
ciešāku saikni starp valstu un Savienības līmenī
īstenotiem pētniecības un izglītības centieniem.
Visi pasākumi, kas tiks veikti šīs
problēmas risināšanā, veicinās pilnībā jauna
domāšanas virziena radīšanu Eiropā, kas ir svarīgi
radošumam un inovācijai. Marijas Kirī vārdā nosauktās darbības
nostiprinās resursu apvienošanu Eiropā un tādējādi
ļaus ieviest uzlabojumus pētnieku apmācības,
mobilitātes un karjeras virzības koordinācijā un
pārvaldībā. Tās
veicinās to politikas mērķu sasniegšanu, kas noteikti
pamatiniciatīvā “Inovācijas savienība”,
iniciatīvā “Jaunatne kustībā” un Jaunu prasmju un darba vietu
programmā, un tiem būs svarīga nozīme, pārvēršot
Eiropas Pētniecības telpu realitātē.
3.3.        Pasākumu pamatvirzieni
(a)
Jaunu prasmju veicināšana, veicot
pētnieku izcilu sākotnējo apmācību
Mērķis ir apmācīt jaunas
paaudzes radošus un novatoriskus pētniekus, kuri spēj zināšanas
un idejas pārvērst produktos un pakalpojumos Savienības
ekonomikas un sabiedrības labā.
Galvenie uzdevumi ir nodrošināt izcilu un
novatorisku apmācību pētniekiem iesācējiem
pēcdiploma līmenī, īstenojot starpdisciplīnu projektus
un doktora programmas, kurās iesaistītas universitātes,
pētniecības iestādes, uzņēmumi, MVU un citas
sociālekonomiskās grupas no dažādām valstīm.
Tādējādi uzlabosies karjeras iespējas jauniem diplomu
saņēmušiem pētniekiem gan publiskajā, gan privātajā
sektorā.
(b)
Rūpes par izcilību, īstenojot
pārrobežu un starpnozaru mobilitāti
Mērķis ir palielināt
pieredzējušu pētnieku radošo un inovatīvo potenciālu visos
karjeras līmeņos, radot pārrobežu un starpnozaru
mobilitātes iespējas.
Galvenie uzdevumi ir mudināt
pieredzējušus pētniekus paplašināt vai padziļināt
viņu prasmes ar mobilitātes starpniecību, radot pievilcīgas
karjeras iespējas universitātēs, pētniecības
iestādēs, uzņēmumos, MVU un citās
sociālekonomiskajās grupās visā Eiropā un ārpus tās.
Atbalsta arī iespējas atsākt pētnieka karjeru pēc
pārtraukuma.
(c)
Inovācijas stimulēšana, īstenojot
zināšanu savstarpēju uzlabošanu
Mērķis ir nostiprināt
starptautisko pārrobežu un starpnozaru sadarbību
pētniecībā un inovācijā, veicot pētniecības
un inovācijas jomas personāla apmaiņu, lai varētu efektīvāk
risināt globālas problēmas.
Galvenie uzdevumi ir atbalstīt
pētniecības un inovācijas jomā strādājošā
personāla īstermiņa apmaiņu starp universitātēm,
pētniecības iestādēm, uzņēmumiem, MVU un citām
sociālekonomiskajām grupām gan Eiropā, gan pasaulē.
Šie pasākumi ietvers arī sadarbības veicināšanu ar
trešām valstīm.
(d)
Strukturālās ietekmes palielināšana,
pasākumus līdzfinansējot
Mērķis ir, piesaistot papildu
līdzekļus, palielināt Marijas Kirī vārdā nosaukto
darbību skaitlisko un strukturālo ietekmi un veicināt
izcilību valstu līmenī pētnieku apmācībā, mobilitātē
un karjeras attīstībā.
Galvenie uzdevumi ir ar
līdzfinansēšanas mehānisma starpniecību mudināt
reģionālas, valsts un starptautiskas organizācijas radīt
jaunas programmas un padarīt pašlaik īstenojamās programmas
pieejamas starptautiskai un starpnozaru apmācībai, mobilitātei
un karjeras attīstībai. Tādējādi tiks
paaugstināta pētnieciskās apmācības kvalitāte
Eiropā visos karjers posmos, tostarp doktora līmenī, tiks
veicināta pētnieku un zinātniskās pieredzes brīva
aprite Eiropā, tiks veicinātas pievilcīgas pētnieka
karjeras iespējas, nodrošinot atklātu pieņemšanu darbā un
pievilcīgus darba apstākļus, un tiks atbalstīta
sadarbība pētniecības un inovācijas jomā starp
universitātēm, pētniecības iestādēm un
uzņēmumiem un sadarbība ar trešām valstīm un starptautiskām
organizācijām.
(e)
Īpaša atbalsta un politikas darbība
Mērķi ir uzraudzīt progresu,
identificēt trūkumus Marijas Kirī vārdā
nosauktajās darbībās un palielināt to ietekmi. Šajā
saistībā izstrādā rādītājus un analizē
datus, kas saistīti ar pētnieku mobilitāti, prasmēm un
karjeru, cenšoties rast sinerģiju un ciešu koordināciju ar tām
politikas atbalsta darbībām attiecībā uz pētniekiem,
viņu darbiniekiem un finansētājiem, kuras veic konkrētā
mērķa “Visiem atvērta, inovatīva un droša sabiedrība”
ietvaros. Šā pasākuma mērķis ir arī vairot izpratni
par pētnieka karjeras nozīmīgumu un pievilcīgumu un
izplatīt pētniecības un inovācijas rezultātus, kas
izriet no darba, kuru atbalsta ar Marijas Kirī vārdā
nosauktajām darbībām.
4.           Pētniecības
infrastruktūra
4.1         Konkrētais
mērķis
Konkrētais
mērķis ir nodrošināt Eiropai pasaules līmeņa pētniecības
infrastruktūru, kas ir pieejama visiem pētniekiem Eiropā un
ārpus tās, un pilnībā izmantot tās potenciālu
zinātnes sasniegumiem un inovācijai.
Pētniecības
infrastruktūra ir galvenais Eiropas konkurētspēju noteicošais
faktors visā plašajā zinātnes jomu klāstā un
svarīgs faktors zinātniskajā inovācijā. Daudzās
jomās pētniecība ir neiespējama, ja nav piekļuves
superdatoriem, jaunu materiālu apstarošanas avotu, tīru telpu nanotehnoloģijas
vajadzībām, datubāzu genomikas un sociālo zinātņu
vajadzībām, observatoriju Zemes zinātņu
vajadzībām, platjoslas tīklu datu pārsūtīšanai
utt. Pētniecības infrastruktūra ir nepieciešama, lai veiktu
pētniecību nolūkā atrisināt sabiedrības visaktuālākās
problēmas tādās jomās kā enerģētika, klimata
pārmaiņas, bioekonomika un visiem pieejama veselības aprūpe
un labklājība visas dzīves garumā. Tā veicina
pārrobežu un starpdisciplīnu sadarbību un rada Eiropā
vienotu un atvērtu vidi tiešsaistes pētniecībai. Tā veicina
cilvēku un ideju mobilitāti, apvieno vislabākos zinātniekos
no Eiropas un visas pasaules un uzlabo zinātnisko izglītību.
Tā veicina izcilību Eiropas pētniecības un inovācijas
kopienās un var būt izcils zinātnes sasniegumu
apliecinājums sabiedrībai kopumā.
Lai Eiropa
varētu saglabāt savu pētniecību pasaules līmenī,
tai ir jāizveido atbilstoša un stabila bāze pētniecības
infrastruktūras izveidei, uzturēšanai un izmantošanai. Šajā
nolūkā ir vajadzīga būtiska un efektīva sadarbība
starp Savienību, valstu un reģionāliem finansētājiem,
attiecībā uz kuriem tiks izveidota cieša saikne ar kohēzijas
politiku, lai nodrošinātu sinerģiju un saskaņotu pieeju.
Šis
konkrētais mērķis ir vērsts uz galveno apņemšanos, kas
noteikta pamatiniciatīvā “Inovācijas savienība”, kurā
ir uzsvērta pasaules līmeņa pētniecības
infrastruktūras svarīgā nozīme, lai būtu
iespējams gūt ievērojamus pētniecības un
inovācijas rezultātus. Iniciatīvā ir uzsvērta
vajadzība apvienot resursus no visas Eiropas un — dažos gadījumos
— globāli, lai izveidotu un izmantotu pētniecības
infrastruktūru. Tāpat arī pamatiniciatīva “Eiropas
digitalizācijas programma” uzsver vajadzību nostiprināt Eiropas
e-infrastruktūru un palielināt inovāciju kopu izveides
nozīmīgumu Eiropas inovatīvo priekšrocību veidošanā.
4.2.        Pamatojums un Savienības
pievienotā vērtība
Mūsdienīga
pētniecības infrastruktūra kļūst arvien
sarežģītāka un dārgāk uzturama, un bieži vien tās
vajadzībām ir nepieciešams integrēt dažādu aprīkojumu,
pakalpojumus un datu avotus un īstenot plašu sadarbību starp
valstīm. Nevienai atsevišķai valstij nav pietiekami daudz resursu,
lai atbalstītu visu pētniecības infrastruktūru, kas tai
vajadzīga. Eiropas pieejā attiecībā uz
pētniecības infrastruktūru pēdējo gadu laikā ir
panākts ievērojams progress, īstenojot ESFRI
infrastruktūras ceļvedi[21],
integrējot un atverot valstu pētniecības objektus un
attīstot e-infrastruktūru, kas ir digitālās Eiropas
Pētniecības telpas pamats. Visas Eiropas pētniecības
infrastruktūras tīkls nostiprina tās cilvēkkapitāla
bāzi, nodrošinot pasaules līmeņa apmācību jaunas
paaudzes pētniekiem un inženieriem un veicinot starpdisciplīnu
sadarbību.
Pētniecības
infrastruktūras turpmāka attīstīšana un plašāka
izmantošana Savienības līmenī sniegs būtisku
ieguldījumu Eiropas Pētniecības telpas attīstībā.
Lai gan dalībvalstīm joprojām ir galvenā loma
pētniecības infrastruktūras izstrādē un
finansēšanā, arī Savienība veic svarīgu uzdevumu,
atbalstot infrastruktūru Savienības līmenī, veicinot jaunu
pētniecības objektu radīšanu, atverot plašu piekļuvi valstu
un Eiropas infrastruktūrai un nodrošinot reģionālās,
valstu, Eiropas un starptautiskās politikas konsekvenci un
efektivitāti. Ir nepieciešams ne tikai novērst centienu
dublēšanos un koordinēt un racionalizēt pētniecības
objektu izmantošanu, bet arī apvienot resursus tā, lai Savienība
varētu arī apgūt un izmantot pētniecības
infrastruktūru pasaules līmenī.
Efektivitāte
mēroga un apjoma ziņā, ko var sasniegt ar Eiropas pieeju
pētniecības infrastruktūras, tostarp e-infrastruktūras,
izbūvei, izmantošanai un pārvaldībai, ievērojami
palielinās Eiropas pētniecības un inovācijas
potenciālu.
4.3.        Pasākumu pamatvirzieni
Pasākumu
mērķis ir izstrādāt Eiropas pētniecības
infrastruktūru 2020. gadam un tālākai nākotnei,
veicināt tās inovatīvo potenciālu un
cilvēkkapitālu un nostiprināt Eiropas pētniecības
infrastruktūras politiku.
(a)
Eiropas pētniecības infrastruktūras
attīstīšana 2020. gadam un tālākai nākotnei
Mērķi ir nodrošināt ESFRI
un citas pasaules līmeņa pētniecības infrastruktūras
īstenošanu un darbību, reģionālo partnerobjektu
attīstību, valstu pētniecības infrastruktūras
integrēšanu un pieejamību un e-infrastruktūras
attīstību, izvēršanu un darbību.
(b)
Pētniecības infrastruktūras un
tās cilvēkkapitāla inovatīvā potenciāla
veicināšana
Mērķi ir mudināt
pētniecības infrastruktūru sākt izmantot tehnoloģiju
jau agrīnā posmā, veicināt pētniecības un
izstrādes partnerības ar rūpniecības nozari, stimulēt
pētniecības infrastruktūras rūpniecisku izmantošanu un rosināt
inovāciju kopu izveidi. Šis pasākums arī atbalsta to darbinieku
apmācību un/vai apmaiņu, kuri pārvalda un vada
pētniecības infrastruktūru.
(c)
Eiropas pētniecības infrastruktūras
politikas un starptautiskās sadarbības nostiprināšana
Mērķis ir atbalstīt
partnerības starp attiecīgajiem politikas veidotājiem un finansēšanas
struktūrām, saplānot un uzraudzīt lēmumu
pieņemšanai paredzētos instrumentus un arī starptautisko
sadarbību.
Otro un trešo pasākumu
īsteno, izmantojot tiem paredzētu īpašu darbību un, kad vien
iespējams, kā daļu no pirmā pasākuma.
II DAĻA
VADOŠĀ LOMA RŪPNIECĪBĀ
1.           Vadošā loma pamattehnoloģiju
un rūpniecisko tehnoloģiju jomā
Konkrētais mērķis ir
saglabāt un palielināt līderību pasaules mērogā to
pamattehnoloģiju un kosmosa izpētes un inovācijas jomā,
kuras ir konkurētspējas pamatā, dažādās
pašreizējās un jaunās rūpniecības nozarēs un
sektoros.
Globālā
uzņēmējdarbības vide strauji mainās, un
stratēģijā “Eiropa 2020” noteiktie gudras,
ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes mērķi Eiropas
rūpniecībai rada gan problēmas, gan iespējas. Eiropai ir
jāpaātrina inovācija, pārstrukturējot
radītās zināšanas, lai atbalstītu un uzlabotu pašreizējos
produktus, pakalpojumus un tirgus un radītu jaunus. Inovācija ir
jāizmanto visplašākajā nozīmē arī ārpus
tehnoloģijas, aptverot arī uzņēmējdarbības,
organizatoriskos un sociālos aspektus.
Lai saglabātu līderību
globālajā konkurencē ar spēcīgu tehnoloģisko
bāzi un rūpnieciskajām spējām, ir nepieciešams
palielināt ieguldījumus pētniecībā, izstrādē,
apstiprināšanā un testēšanā tādās jomās
kā informācijas un komunikācijas tehnoloģijas (IKT),
nanotehnoloģijas, progresīvie materiāli, biotehnoloģija,
progresīvā ražošana un pārstrāde un kosmoss.
Pamattehnoloģiju veiksmīga
apgūšana un izmantošana Eiropas rūpniecībā ir galvenais
faktors Eiropas ražīguma un inovatīvo spēju
nostiprināšanā un tādu apstākļu
nodrošināšanā, lai Eiropa varētu attīstīt
progresīvu, ilgtspējīgu un konkurētspējīgu
ekonomiku, būt par pasaules līderi augsto tehnoloģiju lietojumu
sektorā un spētu rast efektīvus sabiedrības problēmu
risinājumus. Šādu darbību izplatošais raksturs var rosināt
turpmāku progresu ar papildinošu izgudrojumu un lietojumu
starpniecību, nodrošinot lielāku atdevi no ieguldījumiem
šajās tehnoloģijās nekā jebkurā citā jomā.
Šie pasākumi veicinās
mērķu sasniegšanu stratēģijas “Eiropa 2020”
pamatiniciatīvās “Inovācijas savienība”, “Resursu
ziņā efektīva Eiropa”, “Rūpniecības politika
globalizācijas laikmetā”, “Eiropas digitalizācijas programma” un
“Virzībā uz Savienības kosmosa stratēģiju pilsoņu
interesēs”.
Papildināmība
ar citiem pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” pasākumiem
Pasākumi, ko
īsteno saskaņā ar konkrēto mērķi “Vadošā
loma pamattehnoloģiju un rūpniecisko tehnoloģiju jomā”,
tiks īstenoti, galvenokārt pamatojoties uz pētniecības un
inovācijas programmām, ko noteikušas rūpniecības un
uzņēmējdarbības aprindas kopā ar pētniecības
kopienu, un mērķtiecīgi vērsti uz privātā sektora
ieguldījumu piesaistīšanu.
Pamattehnoloģiju
integrācija sabiedrības problēmu risinājumos tiek
atbalstīta vienlaicīgi ar atbilstīgo problēmu
risināšanu. Pamattehnoloģiju lietojumus, uz kuriem neattiecas
sabiedrības problēmas, bet kuri ir svarīgi Eiropas
rūpniecības nozares konkurētspējas nostiprināšanai,
atbalsta konkrētā mērķa “Vadošā loma pamattehnoloģiju
un rūpniecisko tehnoloģiju jomā” ietvaros.
Kopēja pieeja
Šī pieeja ietver
gan uz programmām balstītus pasākumus, gan atvērtākas
jomas, lai atbalstītu novatoriskus projektus un īpaši
nozīmīgus risinājumus. Uzsvars tiek likts uz
pētniecību un izstrādi, plaša mēroga
izmēģinājuma projektiem un demonstrējumu pasākumiem,
izmēģinājuma stendiem un dzīvajām laboratorijām,
prototipu izstrādi un produktu apstiprināšanu
izmēģinājuma līnijās. Pasākumus strukturē
tā, lai palielinātu rūpniecības konkurētspēju,
rosinot rūpniecību un jo īpaši MVU veikt lielākus
ieguldījumus pētniecībā un inovācijā.
Integrēta pieeja svarīgām pamattehnoloģijām
Virziena “Vadošā loma pamattehnoloģiju un rūpniecisko
tehnoloģiju jomā” galvenais komponents ir svarīgās
pamattehnoloģijas (SPT), ko definē kā mikroelektroniku un
nanoelektroniku, fotoniku, nanotehnoloģiju, biotehnoloģiju,
progresīvus (uzlabotus) materiālus un progresīvas ražošanas
sistēmas[22].
Šīs daudzdisciplīnu, zināšanu ietilpīgās un
resursietilpīgās tehnoloģijas aptver daudzas un dažādas
nozares, veidojot pamatu nozīmīgām Eiropas rūpniecības
konkurences priekšrocībām. Integrēta pieeja, kas veicina SPT
kombinējošo, konverģences un savstarpēji papildinošo ietekmi
dažādos inovācijas ciklos un vērtības ķēdēs,
var nodrošināt daudzsološus pētniecības rezultātus un
radīt iespējas jaunām rūpnieciskām
tehnoloģijām, produktiem, pakalpojumiem un jauniem lietojumiem
(piemēram, kosmosa, transporta, vides, veselības nozarē
u. c.). Tāpēc kā nozīmīgs inovācijas avots
tiks elastīgi izmantotas daudzās SPT un pamattehnoloģiju
mijiedarbības. Tādējādi tiks papildināts atbalsts SPT
pētniecībai un inovācijai, kuru var sniegt valsts vai
reģionālas iestādes atbilstīgi kohēzijas politikas
fondiem pārdomātas specializācijas stratēģiju
ietvaros.
Attiecībā
uz visām pamattehnoloģijām un rūpnieciskajām
tehnoloģijām, tostarp SPT, pamatmērķis būs
veicināt mijiedarbību starp tehnoloģijām un
mijiedarbību starp lietojumiem sabiedrības problēmu virzienos.
To pilnībā ņem vērā, izstrādājot un īstenojot
programmas un prioritātes. Lai tas būtu iespējams,
ieinteresētām personām, kas pārstāv dažādas
perspektīvas, ir maksimāli aktīvi jāiesaistās
prioritāšu noteikšanā un īstenošanā. Konkrētos
gadījumos būs arī nepieciešamas darbības, ko kopīgi
finansē pamattehnoloģijas un rūpnieciskās tehnoloģijas
un attiecīgie sabiedrības problēmu virzieni. Šādas
darbības ietvers kopīgu finansējumu publiskā un
privātā sektora partnerībām, kuru mērķis ir
attīstīt tehnoloģijas un tās lietot sabiedrības
problēmu risināšanā.
Svarīga
nozīme ir IKT, jo tā ietver dažas SPT un nodrošina
būtiskāko pamatinfrastruktūru, tehnoloģijas un
sistēmas svarīgiem ekonomikas un sociālajiem procesiem un
jauniem privātā un publiskā sektora produktiem un pakalpojumiem.
Eiropas rūpniecībai jāturpina būt tehnoloģijas attīstības
līderei IKT jomā, kurā daudzas tehnoloģijas pāriet
jaunā izšķirošā posmā, kas paver jaunas iespējas.
Kosmoss ir strauji
augoša nozare, kas nodrošina informāciju, kura ir būtiska
daudzām mūsdienu sabiedrības jomām, apmierinot tās
pamatvajadzības, un kas risina vispārējus zinātniskus
jautājumus un kalpo tam, lai saglabātu Savienības kā
galvenā dalībnieka pozīciju starptautiskā mērogā.
Kosmosa izpēte ir pamatā visām darbībām, ko veic
kosmosā, bet pašlaik tā ir sadrumstalota valstu programmās, ko īsteno
dažas Savienības dalībvalstis. Lai saglabātu konkurences priekšrocības,
aizsargātu Savienības kosmosa infrastruktūru, piemēram, Galileo,
un nodrošinātu Savienībai svarīgu lomu kosmosā arī
nākotnē, ir vajadzīga koordinācija Savienības
līmenī un ieguldījumi kosmosa izpētē (sal. LESD 189. pantu). Turklāt
pakārtotie novatoriskie pakalpojumi un lietojumi, kuros izmanto no kosmosa
tehnoloģijām atvasinātu informāciju, ir svarīgs
izaugsmes un darbvietu radīšanas avots.
Partnerattiecības un pievienotā vērtība
Eiropa var
sasniegt kritisko masu, īstenojot partnerības, kopas un tīklus,
standartizāciju, veicinot sadarbību starp dažādām
zinātnes un tehnoloģijas disciplīnām un sektoriem, kam ir
līdzīgas pētniecības un attīstības
vajadzības, tādējādi sasniedzot nozīmīgus
rezultātus, radot jaunas tehnoloģijas un izstrādājot novatoriskus
risinājumus.
Pētniecības
un inovācijas programmu izstrāde un īstenošana ar publiskā
un privātā sektora partnerību starpniecību, efektīvas
saiknes izveide starp rūpniecību un akadēmiskajām aprindām,
papildu ieguldījumu piesaistīšana, piekļuve riska kapitāla
finansējumam, standartizācija un atbalsts iepirkumam
pirmskomercializācijas posmā un novatorisku produktu un pakalpojumu
iepirkumam — tie visi ir aspekti, kam ir svarīga nozīme konkurētspējas
jautājumu risināšanā.
Šajā
ziņā ir arī vajadzīga cieša saikne ar EIT, lai radītu
vislabākos talantus uzņēmējdarbībā un
paātrinātu inovāciju, apvienojot cilvēkus no
dažādām valstīm, disciplīnām un
organizācijām.
Sadarbība Savienības
līmenī var arī veicināt tirdzniecības iespējas,
izstrādājot Eiropas vai starptautiskus standartus jauniem produktiem
un pakalpojumiem, kā arī tehnoloģijām. Tiks veicinātas
darbības standartizācijas un sadarbspējas atbalstam, kā
arī drošības un pirmsreglamentācijas pasākumi.
1.1.        Informācijas un
komunikācijas tehnoloģijas (IKT)
1.1.1.     Konkrētais
mērķis attiecībā uz IKT
Saskaņā ar Eiropas
digitalizācijas programmu[23] IKT
pētniecības un inovācijas konkrētais mērķis ir
ļaut Eiropai radīt un izmantot iespējas, ko IKT progress
nodrošina tās pilsoņu, uzņēmumu un zinātnisko kopienu
labā.
Eiropai kā pasaulē lielākajai
ekonomikai, kas pārstāv pasaules IKT tirgus lielāko daļu,
kuras vērtība pašlaik ir vairāk nekā
EUR 2600 miljardi, var būt pamatotas ambīcijas uz to, lai tās
uzņēmumi, valdības, pētniecības un izstrādes
centri un universitātes veiktu nozīmīgus atklājumus IKT
jomā, radītu jaunus uzņēmumus un ieguldītu vairāk
līdzekļu IKT inovācijās.
Līdz 2020. gadam Eiropas IKT nozarei
būtu jānodrošina piedāvājums, kas ir vismaz
līdzvērtīgs tās īpatsvaram pasaules IKT tirgū,
kurš pašlaik ir apmēram viena trešdaļa. Eiropai būtu
arī jārada novatoriski uzņēmumi IKT jomā, lai vienu
trešdaļu no visiem uzņēmumu tēriņiem, kurus tie
atvēl IKT pētniecībai un izstrādei un kuru apjoms pašlaik
ir apmēram EUR 35 miljardi gadā, segtu uzņēmumi,
kas izveidoti pēdējo divu desmitgažu laikā. Lai to
īstenotu, būs nepieciešams būtiski palielināt publiskos
ieguldījumus IKT pētniecībā un izstrādē (PI)
tā, lai piesaistītu privāto finansējumu, tiecoties uz
mērķi divkāršot ieguldījumus nākamajā
desmitgadē un būtiski palielināt Eiropā pasaules
līmeņa izcilības centru skaitu IKT jomā.
Lai apgūtu arvien
sarežģītāku un daudzdisciplīnu tehnoloģiju un
uzņēmējdarbības ķēdes IKT jomā, ir
vajadzīgas partnerības, riska dalīšana un kritiskās masas
mobilizācija visā Savienībā. Savienības
līmeņa rīcība palīdz rūpniecībai
pievērsties vienai tirgus perspektīvai un sasniegt apjoma un
mēroga radītus ietaupījumus. Sadarbība, kas
vērsta uz vienotām, atvērtām tehnoloģiju
platformām, kurām ir plašāka un līdzsvarojoša ietekme,
ļaus daudzām ieinteresētām personām gūt labumu no
jauniem sasniegumiem un izmantot papildu inovācijas. Apvienošanās un
partnerības Savienības līmenī arī ļauj
panākt vienprātību, nodrošina pamanāmu kontaktpunktu
starptautiskiem partneriem un veicina Savienības un pasaules mēroga
standartu un sadarbspējīgu risinājumu izstrādi.
1.1.2.     Pamatojums un Savienības
pievienotā vērtība
IKT veido pamatu inovācijai un
konkurētspējai daudzos privātos un valstu tirgos un nozarēs
un ļauj panākt konkrētu progresu visās
disciplīnās. Nākamajā desmitgadē ciparu
tehnoloģiju, IKT komponentu, infrastruktūras un pakalpojumu
pārveidojošā ietekme kļūs arvien pamanāmāka
visās dzīves jomās. Ikvienam pasaules pilsonim būs pieejami
neierobežoti datošanas, komunikācijas un datu uzglabāšanas avoti.
Sensori, mašīnas un informācijas uzlaboti produkti ģenerēs
lielu informācijas un datu daudzumu, tādējādi padarot
attālinātas darbības par ikdienišķu parādību,
ļaujot globāli izmantot uzņēmējdarbības procesus
un ilgtspējīgas ražotnes un nodrošinot plašu pakalpojumu un izmantojumu
klāstu. Daudzi izšķiroši svarīgi komerciāli un sabiedriski
pakalpojumi un visi zināšanu radīšanas pamatprocesi
zinātnē, izglītībā,
uzņēmējdarbībā un publiskajā sektorā tiks
nodrošināti, izmantojot IKT. IKT nodrošinās izšķiroši
svarīgo infrastruktūru ražošanas un
uzņēmējdarbības procesiem, komunikācijai un
darījumiem. IKT būs neaizstājama arī, lai veicinātu
galveno sabiedrības problēmu risināšanu, kā arī sabiedrības
procesos, tādos kā kopienu veidošanās, patērētāju
uzvedība un valsts pārvalde, piemēram, izmantojot sociālos
plašsaziņas līdzekļus.
Savienības atbalsts IKT
pētniecībai un inovācijai ir būtisks komponents, kas
nepieciešams, lai sagatavotu nākamās paaudzes tehnoloģijas un
lietojumus, jo tas veido lielu daļu no kopējiem tēriņiem,
kas tiek atvēlēti uz sadarbību vērstai, vidēja
līdz augsta riska pētniecībai un inovācijai Eiropā.
Publiskais ieguldījums IKT pētniecībā un
inovācijā Savienības līmenī ir bijis un joprojām
ir būtisks, lai mobilizētu kritisko masu, kura nepieciešama izcilu
rezultātu sasniegšanai un novatorisku risinājumu, produktu un
pakalpojumu plašākai un efektīvākai izmantošanai. Tam
joprojām ir galvenā nozīme visā Savienībā
izmantojamu atvērtu platformu un tehnoloģiju izstrādē,
inovāciju testēšanā un izmēģināšanā
reālā vidē visas Eiropas mērogā un resursu
optimizēšanā, kad tiek risināti ar Savienības
konkurētspēju saistīti jautājumi un kopīgas
sabiedrības problēmas. Savienības atbalsts IKT
pētniecībai un inovācijai arī nodrošina augsto
tehnoloģiju MVU izaugsmes iespējas un iespēju to labā
izmantot Savienības mēroga tirgu lielumu. Tas nostiprina
sadarbību un izcilību starp Savienības zinātniekiem un inženieriem,
pastiprinot sinerģiju ar un starp valstu budžetiem un darbojoties kā
kontaktpunktam sadarbībai ar partneriem ārpus Eiropas.
Secīgi izvērtējumi par IKT
darbībām Savienības pētniecības un inovācijas
pamatprogrammā ir apliecinājuši, ka mērķtiecīgiem
ieguldījumiem IKT pētniecībā un inovācijā, kuri
veikti Savienības līmenī, ir bijusi ļoti svarīga
nozīme, palīdzot panākt vadošo lomu rūpniecībā tādās
jomās kā mobilie sakari un drošībai svarīgas IKT
sistēmas un risinot tādas problēmas kā
energoefektivitāte vai demogrāfiskās pārmaiņas.
Savienības ieguldījumi IKT pētniecības
infrastruktūrā ir nodrošinājuši Eiropas pētniekiem
pasaulē vislabāko pētniecības tīklu veidošanas un
datošanas aprīkojumu.
1.1.3.     Pasākumu pamatvirzieni
Vairāki pasākumu pamatvirzieni tiek
vērsti uz IKT rūpnieciskās un tehnoloģiskās
līderības problēmām un aptver vispārīgas
IKT pētniecības un inovāciju programmas, tostarp jo īpaši
šādas:
(a)
jauna komponentu un sistēmu
paaudze — progresīvu un viedu iegulto
komponentu un sistēmu inženiertehniskā izstrāde;
(b)
nākamās paaudzes datošana — progresīvas datošanas sistēmas un tehnoloģijas;
(c)
nākotnes internets — infrastruktūra, tehnoloģijas un pakalpojumi;
(d)
satura tehnoloģijas un informācijas
pārvaldība — IKT digitālajam saturam un radošumam;
(e)
progresīvas saskarnes un roboti —
robotika un viedās telpas;
(f)
mikroelektronika, nanoelektronika un
fotonika — svarīgās
pamattehnoloģijas, kas saistītas ar mikroelektroniku, nanoelektroniku
un fotoniku.
Paredzams, ka šie seši būtiskākie pasākumu
virzieni aptvers visu vajadzību klāstu. Tie ietvertu rūpniecisko
līderību vispārīgos uz IKT balstītos risinājumos,
produktos un pakalpojumos, kas vajadzīgi svarīgu sabiedrības
problēmu risināšanai, kā arī no pieteikumiem atkarīgas
IKT pētniecības un inovācijas programmas, kas tiks
atbalstītas vienlaicīgi ar attiecīgās sabiedrības
problēmas risināšanu.
Šajos sešos pasākumu virzienos ir
iekļauta arī konkrēti ar IKT saistīta pētniecības
infrastruktūra, piemēram, dzīvās laboratorijas plaša
mēroga eksperimentiem un infrastruktūra svarīgajām
pamattehnoloģijām un to integrācijai progresīvos produktos
un novatoriskās viedajās sistēmās, tostarp aprīkojums,
instrumenti, atbalsta pakalpojumi, tīras telpas un piekļuve
lietuvēm prototipu veidošanai.
1.2.        Nanotehnoloģijas
1.2.1.     Konkrētais
mērķis attiecībā uz nanotehnoloģijām
Konkrētais mērķis
attiecībā uz nanotehnoloģiju pētniecību un
inovāciju ir saglabāt Savienības līderību šajā
augstas izaugsmes pasaules tirgū, stimulējot ieguldījumus
nanotehnoloģijās un to pārņemšanu
konkurētspējīgos produktos un pakalpojumos ar augstu pievienoto
vērtību dažādās lietojuma jomās un nozarēs.
Līdz 2020. gadam
nanotehnoloģijas tiks plaši ieviestas, tas ir, vienmērīgi
integrētas lielākajā daļā tehnoloģiju un
lietojumu, kurus nosaka ieguvums patērētājiem, dzīves
kvalitāte, ilgtspējīga attīstība un
spēcīgais rūpnieciskais potenciāls sasniegt iepriekš
nepieejamus risinājumus ražīgumam un resursefektivitātei.
Eiropai ir arī
jāizvirza pasaules mēroga etalons drošā un atbildīgā
nanotehnoloģijas izmantošanā un pārvaldībā, nodrošinot
augstu sabiedrisko un rūpniecisko atdevi.
Produkti, kuros izmantotas
nanotehnoloģijas, pārstāv pasaules tirgu, kuru Eiropa nevar
atļauties ignorēt. Tirgus aplēses par to produktu
vērtību, kuros kā galvenais komponents izmantota
nanotehnoloģija, sasniedz EUR 700 miljardus līdz
2015. gadam un EUR 2 triljonus līdz 2020. gadam
ar attiecīgi 2 miljoniem un 6 miljoniem darbvietu. Eiropas
nanotehnoloģiju uzņēmumiem būtu jāizmanto šī
digitālā tirgus divkāršā izaugsme un jāspēj
līdz 2020. gadam iegūt tirgus daļu, kas ir vismaz
līdzvērtīga Eiropas daļai globālajā
pētniecības finansējumā (t. i., ceturtdaļa).
1.2.2.     Pamatojums un Savienības
pievienotā vērtība
Nanotehnoloģijas apvieno tādu jaunu
tehnoloģiju klāstu, kurām ir pierādīts
potenciāls, un tām ir revolucionāra ietekme, piemēram, uz
materiāliem, IKT, bioloģiju, veselības aprūpi un
patēriņa precēm, tiklīdz pētniecība tiek
realizēta progresīvos produktos un ražošanas procesos.
Nanotehnoloģijām ir svarīga
nozīme to problēmu risināšanā, kas noteiktas
stratēģijā “Eiropa 2020” gudrai, ilgtspējīgai un
integrējošai izaugsmei. Šo svarīgo pamattehnoloģiju veiksmīga
izmantošana veicinās Savienības rūpniecības
konkurētspēju, ļaujot radīt jaunus un uzlabotus produktus
vai efektīvākus procesus, un nodrošinās risinājumus
nākotnes problēmām.
Vispārējais
pētniecības finansējums nanotehnoloģijām ir
divkāršojies no aptuveni EUR 6,5 miljardiem 2004. gadā
līdz aptuveni EUR 12,5 miljardiem 2008. gadā, un
apmēram vienu ceturto daļu šā kopējā finansējuma
ir nodrošinājusi Savienība. Savienība ir atzīta
pētniecības līdere nanozinātnēs un
nanotehnoloģijās un ir iecerējusi līdz 2015. gadam
uzņēmumu skaitu šajā jomā Savienībā
palielināt līdz aptuveni 4000.
Pašlaik Eiropai ir
jāsaglabā un jāuzlabo savs stāvoklis pasaules tirgū,
veicinot plašu sadarbību daudzās un dažādās
vērtības ķēdēs un to ietvaros un starp
dažādām rūpniecības nozarēm, lai šo tehnoloģiju
procesu jaudas palielinājumu pārvērstu
dzīvotspējīgos komerciālos produktos. Riska
novērtēšanas un pārvaldības jautājumi, kā
arī atbildīga pārvaldība sāk kļūt par noteicošiem
faktoriem nanotehnoloģiju turpmākajā ietekmē uz
sabiedrību un ekonomiku.
Tādējādi pasākumi būs vērsti
uz nanotehnoloģiju plaši izplatītu un atbildīgu izmantošanu
ekonomikā, lai radītu ieguvumus, kam ir būtiska ietekme uz
sabiedrību un rūpniecību. Lai nodrošinātu
potenciālās iespējas, tostarp jaunu uzņēmumu izveides
un darbvietu radīšanas iespējas, pētniecībai būtu
jānodrošina vajadzīgie instrumenti, lai varētu pareizi
īstenot standartizāciju un reglamentēšanu.
1.2.3.     Pasākumu pamatvirzieni
(a)
Nākamās paaudzes nanomateriālu,
nanoierīču un nanosistēmu attīstīšana
Pievēršanās fundamentāli
jauniem produktiem, kas ļauj rast ilgtspējīgus risinājumus
vairākās nozarēs.
(b)
Droša nanotehnoloģiju attīstīšana un
izmantošana
Pasākumi, lai paplašinātu
zinātnisko pieredzi par nanotehnoloģiju un nanosistēmu
potenciālo ietekmi uz veselību vai vidi un nodrošinātu
instrumentus riska novērtēšanai un pārvaldībai visā
dzīves ciklā.
(c)
Nanotehnoloģijas sociālās dimensijas
attīstīšana
Koncentrēšanās uz
nanotehnoloģijas pārvaldību sabiedrības labā.
(d)
Nanomateriālu, komponentu un sistēmu
efektīva sintēze un ražošana
Koncentrēšanās uz jaunām
darbībām, jaunu un esošo procesu gudru integrāciju, kā
arī intensitātes palielināšanu, lai panāktu produktu un
daudzfunkcionālu iekārtu masveida ražošanu, kas nodrošina
zināšanu efektīvu pārnesi uz rūpniecisko inovāciju.
(e)
Jaudu palielinošu tehnoloģiju, mērījumu
metožu un aprīkojuma izstrāde
Koncentrēšanās uz
pamattehnoloģijām, kas atbalsta sarežģītu
nanomateriālu un nanosistēmu izstrādi un ieviešanu tirgū.
1.3.        Progresīvie
materiāli
1.3.1.     Konkrētais
mērķis attiecībā uz progresīviem materiāliem
Konkrētais mērķis
attiecībā uz pētniecību un inovāciju progresīvo
materiālu jomā ir izstrādāt materiālus, kam ir jaunas
funkcijas un uzlabota ekspluatācijas veiktspēja, tādu konkurētspējīgāku
produktu radīšanai, kas līdz minimumam samazina ietekmi uz vidi un
resursu patēriņu.
Materiāli ir rūpnieciskās
inovācijas pamatā un ir galvenie veicinātājfaktori.
Progresīvie materiāli, kam piemīt augstāks zināšanu
saturs, jaunas funkcijas un uzlabota veiktspēja, ir nepieciešami
rūpniecības konkurētspējai un ilgtspējīgai
attīstībai daudzās lietojumu jomās un nozarēs.
1.3.2.     Pamatojums un Savienības
pievienotā vērtība
Jauni progresīvie materiāli ir
vajadzīgi efektīvāku un ilgtspējīgāku produktu un
procesu izstrādē. Šādi materiāli ir daļa no
risinājuma mūsu rūpniecības un sabiedrības
problēmām, piedāvājot lielāku efektivitāti to
izmantošanā, mazāk nepieciešamo resursu un enerģijas, kā
arī ilgtspēju produktu dzīves cikla beigu posmā.
Uz lietojumiem vērsta attīstība
bieži vien ietver tādu pilnīgu jaunu materiālu izstrādi,
kuriem piemīt spēja nodrošināt plānoto ekspluatācijas
veiktspēju. Šādi materiāli ir svarīgs elements augstas
vērtības ražošanas piedāvājuma ķēdē. Tie ir
arī pamats progresa panākšanai transversālās
tehnoloģiju jomās (piemēram, biozinātnēs, elektronikā
un fotonikā) un praktiski visos tirgus segmentos. Materiāli paši par
sevi ir būtisks sasniegums produktu vērtības un veiktspējas
palielināšanā. Aplēstā progresīvo materiālu
vērtība un ietekme ir ievērojama, ar gada izaugsmi par apmēram
6 % un paredzamo tirgus vērtības palielināšanos līdz
EUR 100 miljardiem līdz 2015. gadam.
Materiālus aplūko atbilstoši pilna aprites
cikla pieejai, sākot no pieejamo materiālu piegādes līdz
kalpošanas laika beigām (“no šūpuļa līdz šūpulim”),
izmatojot novatoriskas pieejas, lai līdz minimumam samazinātu to
pārveidošanai vajadzīgos resursus. Uzmanību pievērš
arī materiālu nepārtrauktai izmantošanai, to otrreizējai
pārstrādei vai sekundārai izmantošanai pēc kalpošanas laika
beigām, kā arī saistītajai sociālajai inovācijai.
Lai
paātrinātu progresu, veicina daudzdisciplīnu un
konverģējošu pieeju, iesaistot ķīmiju, fiziku,
inženierzinātnes, teorētisko un skaitļošanas modelēšanu,
bioloģijas zinātnes un arvien radošāku rūpniecisko dizainu.
Veicina jaunas “zaļo” inovāciju alianses
un rūpniecības simbiozi, ļaujot rūpniecības
nozarēm dažādot to darbību, paplašināt to
uzņēmējdarbības modeļus, atkārtoti izmantojot to
atkritumus kā pamatu jaunai produkcijai, piemēram, izmantojot CO2
kā oglekļa bāzi smalkajām ķīmiskajām
vielām un alternatīviem degvielas veidiem.
1.3.3.     Pasākumu pamatvirzieni
(a)
Transversālas un svarīgas materiālu
tehnoloģijas
Pētniecība attiecībā uz
funkcionāliem materiāliem, daudzfunkcionāliem materiāliem
un strukturāliem materiāliem inovācijas ieviešanai visās
rūpniecības nozarēs.
(b)
Materiālu izstrāde un pārveidošana
Pētniecība un izstrāde
efektīvas un ilgtspējīgas jaudas palielināšanas
nodrošināšanai, lai varētu rūpnieciski ražot nākotnes
produktus.
(c)
Materiālu komponentu pārvaldība
Pētniecība un izstrāde
jaunām un novatoriskām tehnoloģijām un sistēmām.
(d)
Materiāli ilgtspējīgai
rūpniecībai ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni
Tādu produktu un lietojumu un
patērētāju uzvedības veidu izstrāde, kas samazina
pieprasījumu pēc enerģijas un veicina ražošanu ar zemu oglekļa
dioksīda izmešu daudzumu.
(e)
Materiāli radošām rūpniecības
nozarēm
Dizaina lietošana un konverģējošu
tehnoloģiju attīstīšana, lai radītu jaunas
uzņēmējdarbības iespējas, tostarp tādu
materiālu saglabāšana, kam ir vēsturiska vai kultūras vērtība.
(f)
Metroloģija, raksturošana, standartizācija
un kvalitātes kontrole
Tādu tehnoloģiju veicināšana
kā raksturošana, nesagraujošā novērtēšana un
prognozējoša veiktspējas modelēšana progresa panākšanai materiālu
zinātnēs un inženierijā.
(g)
Materiālu izmantošanas optimizācija
Pētniecība un izstrāde, lai
izpētītu materiālu izmantošanas alternatīvas un
novatoriskas uzņēmējdarbības modeļa pieejas.
1.4.        Biotehnoloģija
1.4.1.     Konkrētais
mērķis attiecībā uz biotehnoloģiju
Konkrētais
mērķis biotehnoloģijas pētniecībā un
inovācijā ir izstrādāt konkurētspējīgus,
ilgtspējīgus un novatoriskus rūpniecības produktus un
procesus un veicināt inovāciju vairākās Eiropas nozarēs,
tādās kā lauksaimniecība, pārtikas, ķīmiskā
rūpniecība un veselība.
Spēcīga
zinātniskā, tehnoloģiskā un inovācijas bāze
biotehnoloģijā atbalstīs Eiropas ražošanas nozares to vadošās
lomas saglabāšanā šīs svarīgās pamattehnoloģijas
jomā. Šis stāvoklis tiks vēl vairāk nostiprināts,
integrējot biotehnoloģijas izmantošanā riska
novērtēšanas un vispārējo risku pārvaldības
aspektus.
1.4.2.     Pamatojums un Savienības
pievienotā vērtība
Biotehnoloģijas jomā, kuras
attīstība notiek, paplašinot zināšanas par dzīvās
dabas sistēmām, ir nepieciešams panākt jaunu lietojumu
pieplūdumu un nostiprināt Savienības rūpniecisko bāzi
un tās inovatīvo spēju. Piemēri tam, kā palielinās
biotehnoloģijas nozīmīgums, ir rūpnieciskie lietojumi,
tostarp bioķīmija, kuras tirgus daļa, kā tiek lēsts,
līdz 2015. gadam palielināsies par līdz pat 12–20 %
ķīmijas produkcijas izteiksmē. Biotehnoloģija ietver
arī vairākus tā saucamos divpadsmit “zaļās
ķīmijas” noteikumus, ņemot vērā biosistēmu
selektivitāti un efektivitāti. Iespējamo ekonomikas slogu
Savienības uzņēmumiem var mazināt, izmantojot
biotehnoloģijas procesu un bioloģisko produktu potenciālu, lai
mazinātu CO2 emisijas, kuru apjoms saskaņā ar
aplēsēm svārstīsies no 1 miljarda līdz
2,5 miljardiem tonnu CO2 ekvivalenta gadā līdz
2030. gadam. Eiropas biofarmācijas nozarē jau tagad apmēram
20 % pašlaik lietoto medikamentu tiek iegūti biotehnoloģijas
procesā, bet attiecībā uz jaunām zālēm šis
rādītājs ir pat 50 %. Biotehnoloģija arī paver
jaunas iespējas izmantot jūras resursu milzīgo potenciālu
novatorisku lietojumu izstrādei rūpniecības, veselības un
vides nozarēs. Tiek prognozēts, ka jaunās jūras
(“zilās”) biotehnoloģijas izaugsme būs 10 % gadā.
Citi svarīgi inovācijas avoti ir
tie, ko rada mijiedarbība starp biotehnoloģiju un citām
svarīgām un konverģējošām tehnoloģijām, jo
īpaši nanotehnoloģijām un IKT, ar tādiem lietojumiem
kā sensori un diagnostika.
1.4.3.     Pasākumu pamatvirzieni
(a)
Visprogresīvāko nanotehnoloģiju
kā nākotnes inovāciju virzītāju atbalstīšana
Tādu jaunu tehnoloģijas jomu
attīstīšana kā, piemēram, sintētiskā
bioloģija, bioinformātika un sistēmbioloģija, kam ir
īpaši liels potenciāls radīt pilnīgi jaunus lietojumus.
(b)
Uz biotehnoloģijām balstīti
rūpnieciskie procesi
Rūpnieciskās biotehnoloģijas
attīstīšana konkurētspējīgiem rūpniecības
produktiem un procesiem (piemēram, ķīmijas rūpniecība,
veselība, ieguve, enerģētika, celuloze un papīrs,
tekstilizstrādājumi, ciete, pārtikas pārstrāde) un
tās ekoloģiskā dimensija.
(c)
Novatoriskas un konkurētspējīgas
platformu tehnoloģijas
Platformu tehnoloģiju
attīstīšana (piemēram, genomika, metagenomika, proteomika,
molekulārie instrumenti), lai uzlabotu līderību un konkurences
priekšrocības vairākās dažādās rūpniecības
nozarēs.
1.5.        Progresīvā ražošana
un pārstrāde
1.5.1.     Konkrētais
mērķis
Konkrētais mērķis
pētniecībā un inovācijā progresīvās
ražošanas un pārstrādes jomā ir pārveidot mūsdienu
rūpnieciskās ražošanas veidus, tos orientējot uz vairāk
zināšanu ietilpīgām, ilgtspējīgākām
starpnozaru ražošanas un pārstrādes tehnoloģijām,
tādējādi nodrošinot novatoriskākus produktus, procesus un
pakalpojumus.
1.5.2.     Pamatojums un Savienības
pievienotā vērtība
Ražošanas nozarei ir ļoti svarīga
nozīme Eiropas ekonomikā, jo 2007. gadā tā veidoja
apmēram 17 % no IKP un nodrošināja apmēram 22 miljonus
darbvietu Savienībā. Līdz ar ekonomisko šķēršļu
samazināšanu tirdzniecībai un komunikācijas tehnoloģiju
radīto iespēju izmantošanu ražošana izjūt spēcīgu
konkurenci un nosliekusies to valstu virzienā, kurās ir
viszemākās kopējās izmaksas. Tāpēc, ņemot
vērā augstās algas, lai Eiropa saglabātu savu
konkurētspēju pasaules mērogā, tai ir krasi jāmaina
pieeja ražošanai, un pamatprogramma “Apvārsnis 2020” var
palīdzēt apvienot visas attiecīgās ieinteresētās
personas, lai to sasniegtu.
Eiropai jāturpina ieguldīt
Savienības līmenī, lai tā saglabātu savu
līderību un konkurētspēju ražošanas tehnoloģijās
un pārietu uz zināšanu ietilpīgām precēm ar augstu
vērtību, radot apstākļus un aktīvus
ilgtspējīgai ražošanai un visa mūža garumā pieejama
pakalpojuma sniegšanai saistībā ar saražotu produktu.
Resursietilpīgām ražošanas un pārstrādes nozarēm ir
vēl vairāk jāmobilizē resursi un zināšanas
Savienības līmenī un jāturpina ieguldīt pētniecībā,
izstrādē un inovācijā, lai varētu gūt
turpmākus panākumus virzībā uz
konkurētspējīgu ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda
emisiju līmeni un līdz 2050. gadam īstenot
siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumus, kas saskaņoti
Savienības mērogā un noteikti rūpniecības nozarēm[24].
Ar spēcīgiem Savienības
politikas virzieniem Eiropa paplašinātu savas pašreizējās
rūpniecības nozares un rūpētos par jaunām
nākotnes rūpniecības nozarēm. Aplēstā
progresīvo ražošanas sistēmu nozares vērtība un ietekme ir
ievērojama — paredzams, ka tās tirgus vērtība
līdz 2015. gadam palielināsies līdz apmēram
EUR 150 miljardiem, bet kopējā gada izaugsmes
intensitāte būs aptuveni 5 %.
Ir svarīgi uzturēt zināšanu un
kompetences līmeni, lai Eiropā saglabātu ražošanas un
pārstrādes jaudu. Pētniecības un inovācijas
darbībās uzsvaru liek uz ilgtspējīgu ražošanu un
pārstrādi, vajadzīgo tehnisko jauninājumu ieviešanu un
orientēšanos uz patērētāju, lai radītu produktus un
pakalpojumus ar augstu zināšanu saturu, bet mazu materiālu un
enerģijas patēriņu. Eiropai ir arī jāpārnes
šīs svarīgās tehnoloģijas un zināšanas un citām
produktīvām nozarēm, piemēram, būvniecību, kura
rada ievērojamus siltumnīcefekta gāzu (SEG) apjomus un kurā
būvniecības darbībām tiek izmantoti apmēram 40 %
no visa enerģijas patēriņa Eiropā, tādējādi
palielinot CO2 emisiju apjomu līdz 36 %.
Būvniecības nozarei, kas veido 10 % no IKP un nodrošina
apmēram 16 miljonus darbvietu Eiropā 3 miljonos
uzņēmumu, no kuriem 95 % ir MVU, ir jāpāriet uz
novatoriskiem materiāliem un ražošanas pieejām, lai mazinātu
radīto ietekmi uz vidi.
1.5.3.     Pasākumu pamatvirzieni
(a)
Tehnoloģijas nākotnes
rūpnīcām
Ilgtspējīgas rūpniecības
attīstības atbalstīšana, veicinot stratēģisku
pāreju Eiropā no ražošanas, kuras pamatā ir izmaksas, uz pieeju,
kas balstīta uz augstas pievienotās vērtības radīšanu.
(b)
Tehnoloģijas, kas ļauj būvēt
energoefektīvas ēkas
Enerģijas patēriņa un CO2
emisiju samazināšana, izstrādājot un izmantojot ilgtspējīgas
būvniecības tehnoloģijas.
(c)
Ilgtspējīgas un zemu oglekļa
dioksīda emisiju līmeni radošas tehnoloģijas
energoietilpīgās pārstrādes rūpniecības
nozarēs
Pārstrādes rūpniecības
nozaru konkurētspējas palielināšana, būtiski uzlabojot
resursu un enerģijas efektivitāti un mazinot šādu
rūpniecisku darbību ietekmi uz vidi visā vērtības
ķēdē, veicinot zemas oglekļa dioksīda emisijas
tehnoloģiju pārņemšanu.
(d)
Jauni ilgtspējīgi
uzņēmējdarbības modeļi
Koncepciju un metodoloģijas izstrāde
pielāgoties spējīgiem, uz zināšanām balstītiem
uzņēmējdarbības modeļiem individualizētās
pieejās.
1.6.        Kosmoss
1.6.1.     Konkrētais
mērķis attiecībā uz kosmosu
Kosmosa izpētes un inovācijas
konkrētais mērķis ir veicināt
konkurētspējīgu un novatorisku kosmosa nozari un
pētniecības kopienu, lai izstrādātu un izmantotu kosmosa
infrastruktūru nolūkā apmierināt Savienības nākotnes
politikas un sabiedrības vajadzības.
Eiropas kosmosa nozares nostiprināšana,
veicinot kosmosa izpēti un inovāciju, ir ļoti svarīga, lai
varētu saglabāt un nodrošināt Eiropas spēju
piekļūt kosmosam un veikt tajā darbības, atbalstot
Savienības politikas virzienus, starptautiskās
stratēģiskās intereses un konkurenci starp kosmosa apguvē
pieredzējušām un jauniesaistītām valstīm.
1.6.2.     Pamatojums un Savienības
pievienotā vērtība
Kosmoss ir svarīgs, bet bieži vien
nepamanāms faktors, kas veicina pakalpojumus un produktus, kuri ir
ļoti svarīgi mūsdienu sabiedrībai, piemēram,
navigācijas tehnoloģijas, komunikāciju, laikapstākļu
prognozes un ģeogrāfisko informāciju. Politikas definēšana
un īstenošana Eiropas, valstu un reģionālā līmenī
arvien vairāk ir atkarīga no kosmosā iegūtas
informācijas. Pasaules kosmosa nozare strauji
attīstās un izvēršas jaunos reģionos (piemēram,
Ķīnā un Dienvidamerikā). Eiropas rūpniecības
nozare pašlaik ir ievērojama komerciāliem un zinātniskiem mērķiem
izmantojamu pirmās klases satelītu eksportētāja.
Globālās konkurences palielināšanās apdraud Eiropas
stāvokli šajā jomā. Eiropa ir ieinteresēta
nodrošināt, lai tās rūpniecības nozare turpina
attīstīties šajā īpaši spēcīgas konkurences
tirgū. Turklāt dati, kas iegūti no Eiropas zinātnes
satelītiem, ir ļāvuši gūt dažus no
visnozīmīgākajiem zinātniskajiem sasniegumiem
pēdējās desmitgadēs Zemes zinātņu un astronomijas
jomā. Izmantojot šo unikālo spēju,
Eiropas zinātnes nozarei ir jāuzņemas īpaši svarīga
loma stratēģijā “Eiropa 2020” identificēto
problēmu risināšanā.
Pētniecība,
tehnoloģijas attīstība un inovācija rada pamatu tādu
spēju veidošanai kosmosa jomā, kuras ir svarīgas Eiropas
sabiedrībai. Laikā, kad Amerikas Savienotās Valstis
tērē pētniecībai un izstrādei aptuveni 25 % no to
budžeta, kas atvēlēts kosmosa jomai, Savienība šim
mērķim tērē mazāk nekā 10%. Turklāt kosmosa
izpēte Savienībā ir sadrumstalota nedaudzu dalībvalstu
vietējās programmās. Tehnoloģijas un
konkurences priekšrocību saglabāšanai ir vajadzīga
Savienības līmeņa rīcība, lai koordinētu kosmosa
izpēti, veicinātu pētnieku dalību no visām
dalībvalstīm un samazinātu šķēršļus
starptautiskiem kopīgiem kosmosa izpētes projektiem. Tas ir jādara sadarbībā ar Eiropas
Kosmosa aģentūru, kas kopš 1975. gada ir veiksmīgi
vadījusi rūpnieciskās satelītu izstrādes un
tālākā kosmosa misijas starpvaldību līmenī ar dažām
dalībvalstīm. Turklāt Eiropas
satelītu sniegtā informācija piedāvās pieaugošu
potenciālu novatorisku uz satelītiem balstītu pakārtoto
pakalpojumu turpmākai attīstīšanai. Šī ir tipiska MVU
darbības nozare, un tā būtu jāatbalsta ar
pētniecības un inovāciju pasākumiem, lai gūtu
maksimālu labumu no šīs iespējas un jo īpaši no
ievērojamiem ieguldījumiem, kas veikti abās Savienības
pamatiniciatīvās, proti, Galileo un GMES.
Kosmoss dabiski pārsniedz zemes robežas,
nodrošinot unikālas globāla mēroga iespējas,
tādējādi dodot iespēju izstrādāt plaša
mēroga projektus (piemēram, Starptautiskā kosmosa stacija,
Informētība par situāciju kosmosā), ko īsteno
starptautiskā sadarbībā. Lai varētu ieņemt
būtisku lomu šādos starptautiskos kosmosa izpētes centienos
nākamajās desmitgadēs, ir vajadzīga kopēja Eiropas
kosmosa politika un Eiropas līmeņa pētniecības un
inovācijas darbības.
Kosmosa izpēte un inovācija, ko veic
pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”, ir saskaņā ar
Savienības kosmosa politikas prioritātēm, kuras
pastāvīgi nosaka Savienības kosmosa padomes un Eiropas Komisija[25].
1.6.3.     Pasākumu pamatvirzieni
(a)
Eiropas konkurētspējas veicināšana,
Eiropas kosmosa nozares neatkarība un inovācija
Šis virziens ietver
konkurētspējīgas un uz uzņēmējdarbību
vērstas kosmosa nozares nodrošināšanu un attīstīšanu
apvienojumā ar pasaules līmeņa kosmosa izpētes kopienu, lai
saglabātu Eiropas līderību un neatkarību kosmosa
tehnoloģijā, veicinātu inovāciju kosmosa nozarē un
veicinātu uz kosmosu balstītu inovāciju uz sauszemes,
piemēram, izmantojot attālās izpētes un navigācijas
datus.
(b)
Sasniegumu veicināšana kosmosa
tehnoloģijās
Mērķis ir izstrādāt
progresīvas kosmosa tehnoloģijas un darbības koncepcijas,
sākot no idejas līdz demonstrējumiem kosmosā, tostarp
navigācijas un attālās izpētes tehnoloģijas, kā
arī aizsargāt kosmosa aktīvus no tādiem apdraudējumiem
kā atkritumi un Saules uzliesmojumi. Lai izstrādātu un izmantotu
progresīvas kosmosa tehnoloģijas, ir vajadzīga augsti
kvalificētu inženieru un zinātnieku nepārtraukta
izglītošana un apmācība.
(c)
Kosmosa datu izmantošanas veicināšana
No Eiropas satelītiem iegūto datu
izmantošanu var būtiski palielināt, rīkojoties saskaņoti,
lai koordinētu un organizētu kosmosa datu apstrādi,
validāciju un standartizāciju. Arī inovācijas datu
apstrādē un izplatīšanā var nodrošināt augstu atdevi
no ieguldījumiem kosmosa infrastruktūrā un veicināt
sabiedrības problēmu risināšanu, jo īpaši tad, ja šīs
darbības koordinē globāli, piemēram, izmantojot Zemes
novērošanas sistēmu globālo tīklu, Eiropas satelītu
navigācijas programmu Galileo vai — attiecībā uz
klimata pārmaiņu jautājumiem — IPCC.
(d)
Eiropas pētniecības veicināšana
starptautisku kosmosa partnerību atbalstam
Kosmosa uzņēmumi pārsvarā
ir globāli. Jo īpaši acīmredzams tas ir attiecībā uz
tādām darbībām kā Informētība par
situāciju kosmosā (SSA) un daudzi kosmosa zinātnes un
izpētes projekti. Arvien lielāku nozīmi šādās
starptautiskās partnerībās ieņem progresīvas kosmosa
tehnoloģijas attīstība. To pieejamības nodrošināšana
ir svarīgs veiksmes faktors Eiropas pētniekiem un
rūpniecības nozarei.
2.           Piekļuve riska finansējumam
2.1.        Konkrētais
mērķis
Konkrētais
mērķis ir palīdzēt novērst tirgus nepilnības
attiecībā uz piekļuvi riska finansējumam
pētniecības un inovācijas vajadzībām.
Situācija attiecībā uz
ieguldījumiem pētniecības un inovācijas jomā ir
graujoša, jo īpaši MVU un uzņēmumiem ar vidēji lielu
kapitālu un augstu izaugsmes potenciālu. Finansējuma nodrošināšanā
ir vērojami vairāki būtiski tirgus trūkumi, piemēram,
inovācijas, kas vajadzīgas politikas mērķu sasniegšanai,
parasti izrādās pārāk riskantas, lai tirgus tās
varētu uzņemties.
Šādas problēmas palīdzētu
atrisināt aizņēmuma mehānisms un pašu kapitāla mehānisms,
tādējādi uzlabojot attiecīgo pētniecības un
inovācijas pasākumu finansējuma un riska profilus. Tas
savukārt atvieglos uzņēmumu un citu finansējuma
saņēmēju piekļuvi kredītiem, garantijām un citiem
riska finansējuma veidiem, veicinās ieguldījumus
agrīnā posmā un jaunu riska kapitāla fondu izveidi, uzlabos
zināšanu nodošanu un intelektuālā īpašuma tirgu,
piesaistīs līdzekļus riska kapitāla tirgum un kopumā
palīdzēs īstenot vienmērīgu pāreju no jaunu
produktu un pakalpojumu koncepcijas, izstrādes un demonstrējumiem uz
to komercializāciju.
Vispārējā ietekme būs
tāda, ka palielināsies privātā sektora vēlme
ieguldīt pētniecībā un inovācijā, un
tādējādi tiks veicināta stratēģijas “Eiropa 2020”
pamatmērķa sasniegšana, proti, līdz desmitgades beigām
pētniecībā un izstrādē ieguldīt 3 % no
Savienības IKP. Finanšu instrumentu izmantošana arī
palīdzēs sasniegt visu to nozaru un politikas jomu
pētniecības un inovācijas mērķus, kurām ir
svarīga nozīme sabiedrības problēmu risināšanā
(piemēram, klimata pārmaiņas, energoefektivitāte un resursu
efektivitāte, globālais pārtikas nodrošinājums,
veselības aprūpes nodrošināšana un sabiedrības novecošana),
konkurētspējas palielināšanā, ilgtspējīgas un
integrējošas izaugsmes atbalstīšanā un vides un cita sabiedriska
labuma nodrošināšanā.
2.2.        Pamatojums un Savienības
pievienotā vērtība
Lai palielinātu kredītu un garantiju
piešķiršanas un pētniecības un inovācijas politikas
mērķu sasniegšanas iespējamību, ir vajadzīgs
Savienības līmeņa aizņēmuma mehānisms
pētniecībai un inovācijai. Pašreizējās
atšķirības tirgū starp pieprasījumu pēc kredītiem
un garantijām riskantiem ieguldījumiem pētniecībā un
inovācijā un to piedāvājumu, kas tiek risinātas,
izmantojot riska dalīšanas finanšu mehānismu (RDFM), visticamāk,
saglabāsies, komercbankām pārsvarā atturoties no augstāka
riska kredītu piešķiršanas. Pieprasījums pēc RDFM
kreditēšanas ir bijis augsts kopš mehānisma ieviešanas
2007. gada vidū — tā darbības pirmajā posmā
(no 2007. līdz 2010. gadam) tā absorbcijas spēja
pārsniedza sākotnējās cerības par vairāk
nekā 50 % aktīvo kredītu apstiprināšanas
ziņā (EUR 7,6 miljardi attiecībā pret
prognozētajiem EUR 5 miljardiem).
Turklāt bankām parasti trūkst
spēju novērtēt zināšanu aktīvus, piemēram,
intelektuālo īpašumu, un tāpēc bieži tās nevēlas
ieguldīt uz zināšanām balstītos uzņēmumos. Sekas
ir tādas, ka daudzi izveidoti novatoriski uzņēmumi — gan
lieli, gan mazi — nevar saņemt kredītus augstāka riska
pētniecības un inovācijas pasākumiem.
Šo tirgus nepilnību cēlonis
būtībā ir neskaidrības, informācijas asimetrijas un
augstās izmaksas, kas saistītas ar mēģinājumiem
risināt šos jautājumus, — jaunizveidotiem uzņēmumiem
ir pārāk maza uzkrātā pieredze, lai apmierinātu
iespējamo kreditoru prasības, un bieži vien pat pieredzējuši
uzņēmumi nevar sniegt pietiekami daudz informācijas, un
pētniecības un inovācijas ieguldījumu sākumposmā
nebūt nav skaidrs, vai centienu rezultāts faktiski būs
veiksmīga inovācija.
Turklāt uzņēmumiem koncepcijas
izstrādes posmā vai uzņēmumiem, kas darbojas jaunās
jomās, parasti nav pieejams pietiekams finansiāls nodrošinājums.
Vēl viens kavējošs faktors ir tāds, ka pat tad, ja
pētniecības un inovācijas pasākumu rezultātā tiek
radīts komerciāls produkts vai pakalpojums, nebūt nav skaidrs,
vai uzņēmums, kas ieguldījis savus spēkus, spēs
ekskluzīvi uzņemties no tā izrietošos ieguvumus.
Savienības pievienotās
vērtības ziņā aizņēmuma mehānisms
palīdzēs novērst tirgus nepilnības, kas liedz
privātajam sektoram optimāli ieguldīt pētniecībā
un inovācijā. Tā īstenošana ļaus apvienot resursu
kritisko masu no Savienības budžeta un — pēc riska
dalīšanas principa — no finanšu iestādes(-ēm), kam
uzticēta tā īstenošana. Tas savukārt stimulēs
uzņēmumus ieguldīt vairāk to naudas līdzekļu
pētniecībā un inovācijā, nekā tie ieguldītu
citos gadījumos. Turklāt aizņēmuma mehānisms arī
palīdzēs organizācijām — gan valsts, gan
privātām — mazināt risku, ko rada iepirkuma
organizēšana pirmskomercializācijas posmā vai novatorisku
produktu un pakalpojumu iepirkuma organizēšana.
Lai palīdzētu uzlabot pašu
kapitāla finansējuma pieejamību ieguldījumiem
agrīnā un izaugsmes posmā un veicinātu Savienības
riska kapitāla tirgus attīstību, ir vajadzīgs
Savienības līmeņa pašu kapitāla mehānisms
pētniecībai un inovācijai. Tehnoloģiju nodošanas un
darbības uzsākšanas posmā jauni uzņēmumi saskaras ar
t. s. “nāves ieleju”, kad valsts dotāciju piešķiršana
pētniecībai tiek apturēta, un ir neiespējami
piesaistīt privāto finansējumu. Valsts atbalsts, kura
mērķis ir piesaistīt privāto priekšizpētes un
darbības uzsākšanas kapitālu, lai aizpildītu šo
trūkstošo posmu, pašlaik ir pārāk sadrumstalots un
saraustīts, vai arī trūkst vajadzīgās pieredzes
tā pārvaldībai. Turklāt vairums riska kapitāla fondu
Eiropā ir pārāk mazi, lai atbalstītu novatorisku
uzņēmumu nepārtrauktu izaugsmi, un tiem nav kritiskās
masas, lai specializētos un darbotos starpvalstu līmenī.
Sekas ir smagas. Pirms finanšu krīzes
summa, ko Eiropas riska kapitāla fondi ieguldīja MVU, bija
apmēram EUR 7 miljardi gadā, savukārt 2009. un
2010. gadā tā svārstījās no EUR 3 miljardiem
līdz EUR 4 miljardiem. Samazināts finansējums riska
kapitālam ir ietekmējis vairāku uzņēmumu darbības
uzsākšanu, uz ko tika vērsti riska kapitāla fondi, —
2007. gadā riska kapitāla finansējumu saņēma
aptuveni 3000 MVU salīdzinājumā ar tikai 2500 MVU
2010. gadā.
Savienības pievienotās
vērtības ziņā pašu kapitāla mehānisms
pētniecībai un inovācijai papildinās valstu shēmas,
kas nevar nodrošināt pārrobežu ieguldījumus
pētniecībā un inovācijā. Agrīna posma
darījumiem būs arī demonstrējumu efekts, kas var būt
noderīgs publiskā un privātā sektora
ieguldītājiem visā Eiropā. Attiecībā uz izaugsmes
posmu tikai Eiropas līmenī ir iespējams sasniegt vajadzīgo
mērogu un aktīvi iesaistīt privātā sektora
ieguldītājus, kas ir svarīgi pašuzturoša riska kapitāla
tirgus darbībai.
Aizņēmuma un pašu kapitāla mehānismi, kas atbalstīti vairākiem papildpasākumiem,
veicinās pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” politikas
mērķu sasniegšanu. Tāpēc tie tiks atvēlēti
Eiropas zinātniskās bāzes konsolidācijai un kvalitātes
paaugstināšanai, pētniecības un inovācijas veicināšanai,
izmantojot uz uzņēmējdarbību vērstu programmu, un
sabiedrības problēmu risināšanai, īpaši pievēršoties
tādām darbībām kā izmēģinājuma
projekti, demonstrējumi, izmēģinājuma stendi un ieviešana
tirgū.
Turklāt tie palīdzēs sasniegt
pētniecības un inovācijas mērķus citās
programmās un politikas jomās, piemēram, kopējā
lauksaimniecības politikā, klimata politikā (pāreja uz
ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni un
pielāgošanās klimata pārmaiņām) un kopējā
zivsaimniecības politikā. Tiks attīstīta
papildināmība ar valstu un reģionāliem finanšu
instrumentiem kohēzijas politikas vienotā stratēģiskā
satvara kontekstā, kur gaidāma finanšu instrumentu
nozīmīguma palielināšanās.
To izstrādē ņem vērā
vajadzību novērst konkrētās tirgus nepilnības, šo un
citu jomu raksturīgās iezīmes (piemēram, dinamisma
pakāpi un uzņēmumu veidošanas intensitāti) un
finansējuma prasības. Budžeta piešķīrumus starp
instrumentiem pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” īstenošanas
laikā var pielāgot mainīgajiem ekonomikas apstākļiem.
Pašu kapitāla mehānisms un aizņēmuma
mehānisma MVU paredzētā daļa tiks ieviesti kā
daļa no diviem ES finanšu instrumentiem, kas sniedz pašu kapitālu un
aizņēmuma finansējumu MVU pētniecības un
izstrādes darbībām un izaugsmei kopā ar pašu kapitāla
un aizņēmuma mehānismiem saskaņā ar Uzņēmumu
un MVU konkurētspējas programmu.
2.3.        Pasākumu pamatvirzieni
(a)
Aizņēmuma mehānisms, kas nodrošina
aizņēmuma finansējumu pētniecībai un inovācijai:
“Savienības aizņēmumu un garantiju pakalpojums
pētniecībai un inovācijai”
Mērķis ir uzlabot
aizņēmuma finansējuma — kredītu, garantiju,
pretgarantiju, citu aizņēmuma un riska finansējuma veidu —
pieejamību valsts un privātām organizācijām un
publiskā un privātā sektora partnerībām, kas
iesaistījušās pētniecības un inovācijas pasākumos,
kuriem vajadzīgi riskanti ieguldījumi, lai tie būtu veiksmīgi.
Galveno uzmanību pievērš atbalstam pētniecībai un
inovācijai, kam ir augsts izcilības potenciāls.
Mērķa grupa — galīgie
saņēmēji varētu būt jebkura lieluma tiesību
subjekti, kas var aizņemties un atmaksāt naudu, un jo īpaši MVU,
kam ir inovācijas un straujas izaugsmes potenciāls,
uzņēmumi ar vidēji lielu kapitālu un lieli
uzņēmumi, universitātes un pētniecības institūti,
pētniecības infrastruktūras un inovācijas
infrastruktūras pārvaldītāji, kā arī īpašam
nolūkam dibinātas sabiedrības vai izveidoti projekti.
Aizņēmuma mehānisma
finansējumam ir šādi divi pamatkomponenti:
(1)     tāds, ko nosaka pieprasījums,
kad kredīti un garantijas tiek piešķirtas rindas
kārtībā, īpaši atbalstot tādus saņēmējus
kā MVU un uzņēmumi ar vidēji lielu kapitālu. Šis
komponents reaģē uz stabilu un nepārtrauktu izaugsmi, kas
atspoguļojas RDFM aizdevumu apjomā, kuru nosaka pieprasījums.
Saskaņā ar MVU daļu atbalsta pasākumus, kuru
mērķis ir uzlabot finansējuma pieejamību MVU un citām
pētniecības un izstrādes un/vai inovāciju
virzītām struktūrām.
(2)     mērķtiecīgs,
koncentrējoties uz politikas virzieniem un pamatnozarēm, kas ir
ļoti svarīgas sabiedrības problēmu risināšanā,
konkurētspējas palielināšanā, ilgtspējīgas, zema
oglekļa dioksīda līmeņa un integrējošas izaugsmes
atbalstīšanā un vides un cita sabiedriska labuma radīšanā.
Šis komponents palīdz Savienībai pievērsties nozaru politikas
mērķu pētniecības un inovācijas aspektiem.
(b)
Pašu kapitāla mehānisms, kas nodrošina pašu
kapitāla finansējumu pētniecībai un inovācijai:
“Savienības pašu kapitāla instrumenti pētniecībai un
inovācijai”
Mērķis ir veicināt Eiropas
riska kapitāla tirgus nepilnību novēršanu un nodrošināt
pašu kapitālu un kvazikapitālu, lai apmierinātu novatorisku
uzņēmumu attīstības un finansējuma vajadzības,
sākot no priekšizpētes posma līdz pat izaugsmei un darbības
paplašināšanai. Galveno uzmanību pievērš pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” un saistīto politikas virzienu mērķu
atbalstam.
Mērķa grupa — galīgie saņēmēji
varētu būt jebkura lieluma uzņēmumi, kas veic vai
uzsākuši inovācijas darbības, bet īpaša uzmanība tiek
pievērsta novatoriskiem MVU un uzņēmumiem ar vidēji lielu
kapitālu.
Pašu kapitāla mehānisms ir
paredzēts tam, lai sniegtu agrīna posma riska kapitāla
līdzekļus, nodrošinot riska kapitālu un kvazikapitālu
(arī t.s. mezonīna kapitālu) atsevišķiem portfeļa
uzņēmumiem. Instrumentam būs iespēja veikt
paplašināšanās un izaugsmes posma ieguldījumus apvienojumā
ar Pašu kapitāla mehānismu izaugsmei saskaņā ar
Uzņēmumu un MVU konkurētspējas programmu, lai
nodrošinātu atbalsta nepārtrauktību uzņēmumu
darbības uzsākšanas un attīstības posmā.
Pašu kapitāla mehānisms, ko noteiks
galvenokārt pieprasījums, izmanto portfeļa pieeju,
saskaņā ar kuru riska kapitāla fondi un citi
pielīdzināmi starpnieki atlasa uzņēmumus, kuros
ieguldīt.
Lai palīdzētu sasniegt
konkrētus politikas mērķus, var tikt izmantota
mērķfinansējuma metode, pamatojoties uz Konkurētspējas
un inovāciju pamatprogrammā gūto pozitīvo pieredzi mērķfinansējuma
piešķiršanā ekoinovācijai.
Mehānisma daļa darbības
uzsākšanas kapitāla nodrošināšanai, kas
atbalsta priekšizpētes un agrīnās darbības posmus, cita
starpā ļauj ieguldīt pašu kapitālu zināšanu nodošanas
organizācijās, priekšizpētes kapitāla fondos, pārrobežu
priekšizpētes kapitāla fondos, uzņēmējdarbības
aizgādņu kolektīvo ieguldījumu uzņēmumos,
intelektuālā īpašuma aktīvos, intelektuālā
īpašuma tiesību apmaiņas un tirdzniecības platformās
un agrīnā posma riska kapitāla fondos.
Mehānisma daļa
tālākās izaugsmes kapitāla nodrošināšanai ir paredzēta tam, lai veiktu ieguldījumus paplašināšanās
un izaugsmes posmā apvienojumā ar Pašu kapitāla mehānismu
izaugsmei saskaņā ar Uzņēmumu un MVU
konkurētspējas programmu, tostarp ieguldījumus savstarpējo
ieguldījumu fondos, kas darbojas pārrobežu mērogā un
iegulda riska kapitāla fondos, no kuriem lielākajai daļai
būs tematiska orientācija, kas atbalsta stratēģijas
“Eiropa 2020” mērķu sasniegšanu.
3.           Inovācija mazos un vidējos
uzņēmumos
3.1         Konkrētais
mērķis
Konkrētais
mērķis ir stimulēt izaugsmi, paaugstinot inovācijas
līmeni MVU un ņemot vērā to dažādās
inovācijas vajadzības visā inovācijas ciklā
attiecībā uz visiem inovācijas veidiem, tādējādi
radot straujāk augošus, starptautiski aktīvus MVU.
Ņemot
vērā, ka MVU ir galvenā loma Eiropas ekonomikā,
pētniecībai un inovācijai MVU būs izšķiroša
nozīme konkurētspējas paaugstināšanā, ekonomikas
izaugsmes veicināšanā un darbvietu radīšanā un
tādējādi arī stratēģijas “Eiropa 2020” un jo
īpaši tās pamatiniciatīvas “Inovācijas savienība”
mērķu sasniegšanā.
Tomēr,
neraugoties uz MVU būtisko ieguldījumu ekonomikā un
nodarbinātībā un ievērojamo inovācijas
potenciālu, tiem ir jārisina ar to lielumu saistītas
problēmas, lai tie varētu kļūt novatoriskāki un
konkurētspējīgāki. Lai gan Eiropa rada
līdzīgu skaitu jaunizveidotu uzņēmumu kā Amerikas
Savienotajās Valstīs, Eiropas MVU ir daudz grūtāk
attīstīties par lieliem uzņēmumiem nekā
līdzvērtīgiem uzņēmumiem ASV. Papildu spiedienu uz
tiem rada internacionalizētā uzņēmējdarbības
vide, kurā vērtības ķēdes kļūst arvien
vairāk savstarpēji saistītas. MVU ir jāuzlabo to
inovatīvā spēja. Lai tie varētu veiksmīgi
konkurēt strauji augošajos pasaules tirgos, tiem ir ātrāk un plašāk
jārada, jāapgūst un jākomercializē jaunas
zināšanas un uzņēmējdarbības idejas. Galvenais
uzdevums ir stimulēt lielāku inovāciju MVU,
tādējādi palielinot to konkurētspēju un izaugsmi.
Ierosināto
darbību mērķis ir papildināt valstu un reģionālo
uzņēmējdarbības inovācijas politiku un programmas,
veicināt sadarbību starp MVU un citiem inovācijā
iesaistītiem dalībniekiem, aizpildīt trūkstošo posmu starp
pētniecību/izstrādi un veiksmīgu ieviešanu tirgū,
nodrošināt uzņēmējdarbības inovācijai labvēlīgāku
vidi, tostarp pieprasījuma līmeņa pasākumus, un atbalstu,
ņemot vērā inovācijas procesu mainīgumu, jaunas
tehnoloģijas, tirgus un uzņēmējdarbības modeļus.
Lai
nodrošinātu sinerģiju un saskaņotu pieeju, tiks izveidota cieša
saikne ar Savienības nozaru politikas virzieniem, jo īpaši
Uzņēmumu un MVU konkurētspējas programmu un kohēzijas
politikas fondiem.
3.2.        Pamatojums un Savienības
pievienotā vērtība
MVU ir galvenie inovācijas
virzītājspēki, ņemot vērā to spēju jaunas
idejas ātri un efektīvi pārvērst veiksmīgā
uzņēmējdarbībā. Tie kalpo kā svarīgi zināšanu
tālāknodošanas kanāli, ar kuru starpniecību pētniecības
rezultāti tiek ieviesti tirgū. Pēdējie divdesmit gadi ir
pierādījuši, ka ar novatorisku MVU iniciatīvu ir notikusi
sektoru pilnīga atjaunošana un jaunu nozaru radīšana. Strauji
augošiem uzņēmumiem ir ļoti svarīga nozīme jaunu nozaru
attīstībā un to strukturālo pārmaiņu
paātrināšanā, kas Eiropai ir vajadzīgas, lai tā
kļūtu par ekonomiku, kas balstīta uz zināšanām un rada
zemu oglekļa dioksīda izmešu līmeni, ar ilgtspējīgu
izaugsmi un augstas kvalitātes darbvietām.
MVU darbojas visās ekonomikas
nozarēs. Eiropas ekonomikā tie veido svarīgāku daļu
nekā citos reģionos, piemēram, Amerikas Savienotajās
Valstīs. Visu veidu MVU var būt novatoriski. Tie ir jāiedrošina
un jāatbalsta ieguldījumu veikšanā pētniecībā un
inovācijā. To darot, tiem jāspēj pilnībā izmantot
iekšējā tirgus un ERA inovatīvo potenciālu, lai
radītu jaunas uzņēmējdarbības iespējas
Eiropā un ārpus tās un sniegtu ieguldījumu galveno sabiedrības
problēmu atrisināšanā.
MVU dalība
Savienības pētniecībā un inovācijā nostiprina to
pētniecības un izstrādes, kā arī
tehnoloģiskās spējas, palielina to spēju radīt,
apgūt un izmantot jaunas zināšanas, veicina jaunu risinājumu
izmantošanu ekonomikā, stimulē inovāciju produktu, pakalpojumu
un uzņēmējdarbības modeļu jomā, veicina
uzņēmējdarbību lielākos tirgos un
internacionalizē MVU zināšanu tīklus. Tāpēc MVU, kuros
ir ieviesta laba inovācijas pārvaldība, tādējādi
bieži paļaujoties uz ārēju pieredzi un prasmēm, uzrāda
labākus darbības rezultātus nekā citi.
Lai MVU
pārvarētu ar to lielumu saistītās problēmas,
tādas kā, piemēram, piekļuve tehnoloģiskajai un
zinātniskajai kompetencei un jauniem tirgiem, svarīgs elements to
inovācijas stratēģijā ir pārrobežu sadarbība. Tie
sniedz ieguldījumu, lai idejas pārvērstu peļņā un
uzņēmuma izaugsmē un tādējādi palielinātu
privātos ieguldījumus pētniecībā un
inovācijā.
Svarīga
nozīme MVU darbības veicināšanā ir
reģionālām un valstu pētniecības un inovācijas
programmām, ko bieži atbalsta Eiropas kohēzijas politika. Konkrētāk,
kohēzijas politikas fondiem ir svarīga nozīme, veidojot MVU spējas
un nodrošinot tiem “pakāpienus” uz izcilību, lai attīstītu
izcilus projektus, kas var konkurēt par finansējumu
pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”. Tomēr tikai ļoti
nedaudzas no valstu un reģionālām programmām nodrošina finansējumu
MVU veiktiem pārrobežu pētniecības un inovācijas
pasākumiem, novatorisku risinājumu izplatīšanai un
apgūšanai Savienības mērogā vai pārrobežu
inovācijas atbalsta pakalpojumiem. Grūtākais uzdevums ir sniegt
MVU tematiski atvērtu atbalstu starptautisku projektu īstenošanā
atbilstoši uzņēmumu inovācijas stratēģijām.
Tāpēc, lai papildinātu valstu un reģionālā
līmenī veiktus pasākumus, palielinātu to ietekmi un
ieviestu pētniecības un inovācijas atbalsta sistēmas, ir
vajadzīga rīcība Savienības līmenī.
3.3.        Pasākumu pamatvirzieni
(a)
MVU atbalsta integrēšana
MVU tiek atbalstīti visā
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” darbības laikā. Šajā
nolūkā specializēts MVU instruments sniedz pakāpenisku un
vienmērīgu atbalstu, aptverot visu inovācijas ciklu. MVU instruments
ir vērsts uz visu veidu novatoriskiem MVU, kas izrāda stingru
apņemšanos attīstīties, augt un kļūt starptautiskiem.
To nodrošina visu veidu inovācijai, tostarp pakalpojumu,
netehnoloģiskajai un sociālajai inovācijai. Mērķis ir
attīstīt un izmantot MVU inovatīvo potenciālu, nodrošinot
trūkstošo finansējumu augsta riska pētniecībai un
inovācijai agrīnā posmā, veicinot jauninājumus un
palielinot pētniecības rezultātu komercializāciju privātajā
un publiskajā sektorā.
Visiem konkrētajiem mērķiem
pamatprogrammas daļās “Sabiedrības problēmu risināšana”
un “Vadošā loma pamattehnoloģiju un rūpniecisko tehnoloģiju
jomā” tiks izmantots specializētais MVU instruments un atvēlēta
noteikta summa šim mērķim.
(b)
Atbalsts zinātņietilpīgiem MVU
Mērķis ir veicināt
pētniecībā un izstrādē darbojošos MVU uz tirgu
orientētu inovāciju. Īpaša darbība tiek vērsta uz
zinātņietilpīgiem MVU augsto tehnoloģiju nozarēs, kuri
izrāda spēju komerciāli izmantot projektu rezultātus.
(c)
MVU inovatīvo spēju uzlabošana
Tiek
atbalstīti pasākumi, kas palīdz īstenot un papildināt
ar MVU saistītos pasākumus visā pamatprogrammā
“Apvārsnis 2020”, jo īpaši lai uzlabotu MVU inovatīvās
spējas.
(d)
Atbalsts tirgus virzītai inovācijai
Atbalsts tirgus
virzītai inovācijai, lai uzlabotu pamatnosacījumus
inovācijai un likvidētu konkrētos šķēršļus, kas
kavē jo īpašu novatorisku MVU izaugsmi.
III DAĻA
SABIEDRĪBAS PROBLĒMU RISINĀŠANA
1.           Veselība, demogrāfiskās
pārmaiņas un labklājība
1.1.        Konkrētais
mērķis
Konkrētais mērķis ir uzlabot
visu iedzīvotāju veselību un labklājību visas
dzīves garumā.
Visu iedzīvotāju veselība un
labklājība visa mūža garumā, augstas kvalitātes un
ekonomiski ilgtspējīgas veselības aizsardzības un
aprūpes sistēmas un jaunu darbvietu radīšanas un izaugsmes
iespējas ir mērķi, uz kuriem tiecas, atbalstot
pētniecību un inovāciju, reaģējot uz šo problēmu,
un tie sniegs būtisku ieguldījumu stratēģijas
“Eiropa 2020” īstenošanā.
Savienības veselības un
sociālās aprūpes sistēmu izmaksas paaugstinās, jo
aprūpes un profilakses pasākumi visu vecumu iedzīvotāju
grupās izmaksā arvien dārgāk, ir paredzams, ka to eiropiešu
skaits, kuriem ir 65 gadi un vairāk, gandrīz divkāršosies
no 85 miljoniem 2008. gadā līdz 151 miljonam līdz
2060. gadam, un par 80 gadiem vecāku eiropiešu skaits tajā
pašā laikposmā palielināsies no 22 miljoniem līdz
61 miljonam. Šo izmaksu samazināšana vai ierobežošana līdz
tādam līmenim, lai nekļūtu neiespējami tās segt,
daļēji ir atkarīga no visu iedzīvotāju veselības
un labklājības nodrošināšanas visa mūža garumā un
līdz ar to arī no slimību un invaliditātes efektīvas
novēršanas, ārstēšanas un pārvaldības.
Būtiskākie invaliditātes,
slimību un priekšlaicīgas nāves cēloņi ir hroniski
stāvokļi, piemēram, sirds un asinsvadu slimības (SAS),
vēzis, diabēts, neiroloģiski un garīgās veselības
traucējumi, liekais svars, aptaukošanās un dažādi
funkcionāli ierobežojumi, un tie rada ievērojamas sociālas un
ekonomiskas izmaksas.
Savienībā SAS katru gadu izraisa
vairāk nekā 2 miljonus nāves gadījumu un izmaksā
ekonomikai vairāk nekā EUR 192 miljardus, savukārt
vēzis ir nāves cēlonis ceturtdaļā nāves
gadījumu un galvenais 45–64 gadus vecu cilvēku nāves
cēlonis. Savienībā vairāk nekā 27 miljoni
cilvēku slimo ar diabētu, un ir aplēsts, ka smadzeņu
darbības traucējumu (tostarp — bet ne tikai — traucējumu,
kas ietekmē garīgo veselību) izraisītās
kopējās izmaksas ir EUR 800 miljardi. Vairākos no šiem
stāvokļiem izšķiroša nozīme ir vides, ar dzīvesveidu
saistītiem un sociālekonomiskiem faktoriem, un tiek lēsts, ka ar
šiem faktoriem ir saistīta līdz pat viena trešdaļa no
slimību sloga pasaulē.
Pasaules mēroga problēma ir
infekcijas slimības (piemēram, HIV/AIDS, tuberkuloze un
malārija), kas veido 41 % no 1,5 miljardiem invaliditātes
koriģēto dzīves gadu visā pasaulē, no kuriem 8 %
saistāmi ar Eiropu. Sabiedrībai jābūt sagatavotai arī
epidēmiju uzliesmojumiem un apdraudējumiem, ko rada pieaugošā
mikrobu rezistence pret zālēm.
Tajā pašā laikā zāļu
un vakcīnu izstrādes procesi kļūst arvien dārgāki
un mazāk efektīvi. Jānovērš pastāvīgās
nevienlīdzības problēmas veselības aprūpes jomā,
un jānodrošina efektīvu un kompetentu veselības aprūpes
sistēmu pieejamība visiem eiropiešiem.
1.2.        Pamatojums un Savienības
pievienotā vērtība
Slimībām un invaliditātei
valstu robežas nav šķērslis. Atbilstoši Eiropas līmeņa
atbildes pasākumi pētniecībā un inovācijā var (un
tiem vajadzētu) sniegt būtisku ieguldījumu šo problēmu
risināšanā, nodrošināt labāku veselības aprūpi un
labklājību visiem un izvirzīt Eiropu par līderi strauji
augošajos pasaules veselības un labklājības inovāciju
tirgos.
Atbildes pasākumu efektivitāte ir
atkarīga no izcilības pētniecībā, lai vairotu
mūsu pamatizpratni par veselību, slimībām,
invaliditāti, attīstību un novecošanu (arī paredzamo
dzīves ilgumu), un no rezultātā iegūto un esošo
zināšanu vienmērīgas un visaptverošas pārvēršanas
novatoriskos, mērogojamos un efektīvos produktos,
stratēģijās, intervences pasākumos un pakalpojumos.
Turklāt, tā kā šīs problēmas ir aktuālas
visā Eiropā un daudzos gadījumos arī pasaulē,
risinājumam jābūt tādam, lai tas būtu
ilgtspējīgs un paredzētu koordinētu atbalstu
sadarbībai starp izcilām, daudzdisciplīnu un daudznozaru darba
grupām.
Tāpat arī problēmas
sarežģītības un tās komponentu savstarpējās
atkarības dēļ ir vajadzīga ES līmeņa atbildes
rīcība. Daudzas pieejas, instrumenti un tehnoloģijas ir
piemērojamas daudzās šīs problēmas pētniecības un
inovācijas jomās un ir vislabāk atbalstāmas Savienības
līmenī. Dažas no tām ir ilgtermiņa kohortu izveide un klīniskās
izpētes veikšana, “-omikas” klīniska izmantošana vai IKT
izstrāde un to lietošana veselības aprūpes praksē, jo
īpaši e-veselības jomā. Arī konkrētu sabiedrības
grupu prasības vislabāk var apmierināt integrēti,
piemēram, izstrādājot stratificētus un/vai
personalizētus medikamentus, ārstējot reti sastopamas
slimības un nodrošinot automatizētas un neatkarīgas dzīves
vides risinājumus.
Lai maksimāli palielinātu
Savienības līmeņa rīcības ietekmi, tiks
nodrošināts atbalsts visam pētniecības un inovācijas pasākumu
klāstam, no fundamentālajiem pētījumiem zināšanu
pārneses posmā līdz plašām izmēģinājuma un
demonstrējumu darbībām, piesaistot privātus
ieguldījumus, tādu jaunu produktu, pakalpojumu, mērogojamu
risinājumu publiskajam iepirkumam un iepirkumam
pirmskomercializācijas posmā, kas vajadzības gadījumā
ir savietojami un tiek atbalstīti ar noteiktiem standartiem un/vai
kopējām pamatnostādnēm. Šie koordinētie Eiropas
centieni veicinās ERA pastāvīgu attīstību. Tie
arī attiecīgā gadījumā mijiedarbosies ar pasākumiem,
ko izstrādā saistībā ar programmu “Veselība izaugsmei”
un Eiropas inovāciju partnerību aktīvas un veselīgas
novecošanas jomā.
1.3.        Pasākumu pamatvirzieni
Veselības veicināšana, pamatojoties
uz apjomīgu faktu bāzi, novērš slimības, uzlabo
labklājību un ir efektīva izmaksu ziņā. Veselības
veicināšana un slimību profilakse ir arī atkarīga no
izpratnes par veselību noteicošajiem faktoriem, no iedarbīgiem
profilakses instrumentiem, piemēram, vakcīnām, no veselības
un slimību kvalitatīvas uzraudzības un sagatavotības
tām un no efektīvām skrīninga programmām.
Slimību, invaliditātes un pavājinātas
funkcionalitātes profilakses, pārvaldības un
ārstēšanas veiksmīgu centienu pamatā ir pamatizpratne par
to noteicošajiem faktoriem, cēloņiem, procesiem un ietekmi, kā
arī par labu veselību un labklājību veicinošiem faktoriem.
Svarīga nozīme ir arī efektīvai datu apmaiņai un šo
datu sasaistīšanai ar plaša mēroga kohortas pētījumiem,
kā arī pētījumu rezultātu pārvēršanai
klīniskos ieguvumos, jo īpaši ar klīniskās izpētes
starpniecību.
Pieaugošs slimību un invaliditātes
slogs sabiedrības novecošanas kontekstā uzliek papildu prasības
veselības aizsardzības un aprūpes nozarēm. Lai
saglabātu visu vecumu iedzīvotāju grupu veselības
aizsardzības un aprūpes efektivitāti, ir jāuzlabo
lēmumu pieņemšana profilakses un ārstēšanas
jautājumos, jāidentificē paraugprakse un jāatbalsta
tās izplatīšana veselības aizsardzības un aprūpes
nozarē un jāatbalsta integrēta aprūpe un tādu tehnoloģisku,
organizatorisku un sociālu jauninājumu plaša mēroga
pārņemšana, kas jo īpaši vecākiem cilvēkiem, kā
arī personām ar invaliditāti dod iespēju joprojām
būt aktīviem un neatkarīgiem. Šāda rīcība
veicinās viņu fiziskās, sociālās un garīgās
labklājības palielināšanu un paildzināšanu.
Visus šos pasākumus īsteno tā,
lai nodrošinātu atbalstu visā pētniecības un
inovācijas ciklā, nostiprinātu Eiropas nozaru
konkurētspēju un attīstītu jaunas tirgus iespējas.
Konkrētie pasākumi ir šādi:
izprast veselību noteicošos faktorus (tostarp ar vidi un klimatu
saistītus faktorus), uzlabot veselības veicināšanu un
slimību profilaksi, izprast slimības un uzlabot diagnosticēšanu,
izstrādāt efektīvas skrīninga programmas un uzlabot
uzņēmības pret slimībām novērtēšanu, uzlabot
uzraudzību un sagatavotību, sagatavot labākas profilaktiskās
vakcīnas, izmantot in-silico medicīnu slimību
pārvaldības un paredzēšanas uzlabošanai, ārstēt
slimības, nodot zināšanas klīniskajai praksei un mērogojamām
inovācijas darbībām, labāk izmantot veselības datus,
veicināt aktivitātes saglabāšanu novecojot un automatizētu
un neatkarīgu dzīvesvidi, radīt apstākļus tam, lai indivīdi
paši varētu sekot līdzi savam veselības stāvoklim,
veicināt integrētu aprūpi, uzlabot zinātniskos instrumentus
un metodes, lai atbalstītu politikas veidošanu un regulējuma
vajadzības, optimizēt veselības aprūpes sistēmu
efektivitāti un lietderību un mazināt nevienlīdzības,
izmantojot uz pierādījumiem balstītu lēmumu pieņemšanu
un paraugprakses izplatīšanu, kā arī novatoriskas
tehnoloģijas un pieejas.
2.           Pārtikas nodrošinājums,
ilgtspējīga lauksaimniecība, jūras zinātniskā un
tehniskā pētniecība un bioekonomika
2.1         Konkrētais
mērķis
Konkrētais mērķis ir
nodrošināt nekaitīgas un augstas kvalitātes pārtikas un
citu bioloģisku produktu ilgtspējīgu nodrošinājumu,
izveidojot produktīvas un resursefektīvas primārās
ražošanas sistēmas, veicinot saistītos ekosistēmu pakalpojumus,
vienlaikus saglabājot rūpniecības nozares
konkurētspēju un zemu oglekļa dioksīda līmeni
piegādes ķēdēs. Tādējādi tiks
paātrināta pāreja uz ilgtspējīgu Eiropas bioekonomiku
Nākamajās desmitgadēs Eiropa
izjutīs palielinātu konkurenci par ierobežotiem un neatjaunojamiem
dabas resursiem, klimata pārmaiņu ietekmi, jo īpaši
primārās ražošanas sistēmās (lauksaimniecība,
mežsaimniecība, zivsaimniecība un akvakultūra), un
vajadzību pēc ilgtspējīga, nekaitīga un droša
pārtikas nodrošinājuma Eiropas sabiedrībai un pieaugošai
pasaules sabiedrības daļai. Paredzams, ka, lai līdz
2050. gadam pabarotu 9 miljardus pasaules iedzīvotāju,
pasaules pārtikas nodrošinājums būs jāpalielina par
70 %. Lauksaimniecība rada apmēram 10 % no Savienības
siltumnīcefekta gāzu emisijām, un tiek prognozēts, ka
līdz 2030. gadam lauksaimniecības radīto emisiju
līmenis pasaulē palielināsies līdz 20 %, kaut arī
Eiropā tas samazināsies. Turklāt Eiropai vajadzēs
nodrošināt pietiekamu izejvielu, energoproduktu un rūpniecības
ražojumu nodrošinājumu apstākļos, kad samazināsies
fosilā oglekļa resursi (paredzams, ka līdz 2050. gadam
naftas un sašķidrinātās gāzes ražošana samazināsies
par apmēram 60 %), un vienlaikus saglabāt savu
konkurētspēju. Lielas problēmas un izmaksas rada
bioloģiskie atkritumi (tiek lēsts, ka to daudzums Savienībā
ir līdz 138 miljoniem tonnu gadā, no kuriem līdz 40 %
tiek apglabāti poligonos), neraugoties uz to augsto potenciālo
pievienoto vērtību. Piemēram, ir aprēķināts, ka
30 % no visas pārtikas, ko saražo attīstītajās
valstīs, tiek izmesti. Ir vajadzīgas ievērojamas izmaiņas,
lai līdz 2030. gadam šo daudzumu Savienībā samazinātu
par 50 %[26].
Turklāt valstu robežām nav nozīmes dzīvnieku un augu
kaitēkļu un slimību, tostarp zoonožu un barības
izraisītu patogēnu, izplatībā. Kaut arī ir
vajadzīgi efektīvi valsts mēroga profilakses pasākumi,
rīcībai Savienības līmenī ir svarīga nozīme
vienotā tirgus galīgajā kontrolē un efektīvā
darbībā. Problēma ir sarežģīta, ietekmē daudzas
savstarpēji saistītas nozares, un tās atrisināšanai
nepieciešamas vairākas pieejas.
Lai apmierinātu tirgus pieprasījumu
pēc nekaitīgas un veselīgas pārtikas nodrošinājuma,
biomateriāliem, biodegvielas un bioloģiskiem produktiem, sākot
no patēriņa produktiem līdz pat ķīmiskajām
beramkravām, ir vajadzīgs arvien vairāk bioloģisko resursu.
Tomēr to saražošanai vajadzīgo zemes un ūdens ekosistēmu
jauda ir ierobežota, lai gan tajā pašā laikā konkurence par to
izmantošanu palielinās, un bieži vien šī jauda netiek optimāli
pārvaldīta, par ko liecina, piemēram, augsnes oglekļa
satura un auglības strauja samazināšanās. Vēl ir daudz
neizmantotu iespēju veicināt ekosistēmu pakalpojumus no
lauksaimniecības zemēm, mežiem, jūras un saldūdens
ūdeņiem, integrējot agronomiskos un vides mērķus
ilgtspējīgā ražošanā.
Bioloģisko resursu un ekosistēmu
potenciālu varētu izmantot daudz ilgtspējīgāk,
efektīvāk un integrētāk. Piemēram, varētu
labāk izmantot potenciālu, ko rada biomasas ieguve no mežiem un
lauksaimnieciskas, ūdens, rūpnieciskas un arī sadzīviskas
izcelsmes atkritumu plūsmas.
Būtībā ir vajadzīga
pāreja uz bioloģisko resursu optimālu un atjaunojamu izmantošanu
un uz ilgtspējīgām primārās ražošanas un
pārstrādes sistēmām, kas var saražot vairāk
pārtikas un citu bioloģisku ražojumu ar samazinātiem
ieguldījumiem, mazāku ietekmi uz vidi un zemākām
siltumnīcefekta gāzu emisijām, uzlabotiem ekosistēmu
pakalpojumiem, bez atkritumiem un ar atbilstošu sabiedrisko vērtību.
Lai tas notiktu, gan Eiropā, gan ārpus tās ir jāpastiprina
savstarpēji saistīti pētniecības un inovācijas centieni.
2.2         Pamatojums un Savienības
pievienotā vērtība
Lauksaimniecība, mežsaimniecība un
zivsaimniecība kopā ar bioloģiskās rūpniecības
nozarēm ir galvenās nozares, kas veido bioekonomikas pamatu.
Bioekonomika ir liels un augošs tirgus, kura vērtība tiek lēsta
vairāk nekā EUR 2 triljonu apmērā un kas dod
darbvietas 20 miljoniem cilvēku, un 2009. gadā šī
nozare nodrošināja 9 % no kopējā darbvietu skaita
Savienībā. Ieguldījumi pētniecībā un
inovācijā šīs sabiedrības problēmas
risināšanā ļaus Eiropai izvirzīties par līderi
attiecīgajos tirgos, un tiem būs svarīga nozīme
stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu un tās
pamatiniciatīvu “Inovācijas savienība” un “Resursu
ziņā efektīva Eiropa” mērķu sasniegšanā.
Pilnībā funkcionāla Eiropas
bioekonomika, kas ietver atjaunojamu resursu ilgtspējīgu ieguvi no
zemes un ūdens vides un to pārveidošanu par pārtiku,
bioloģiskiem ražojumiem un bioenerģiju, kā arī
saistītu sabiedrisko labumu, radīs augstu Eiropas pievienoto vērtību.
Ja to pārvalda ilgtspējīgi, tā var mazināt “ekoloģisko
pēdu”, ko rada primārā ražošana un piegādes ķēde
kopumā. Tā var palielināt minēto nozaru
konkurētspēju un radīt uzņēmējdarbības
iespējas lauku un piekrastes reģionu attīstībai.
Pārtikas nodrošinājuma, ilgtspējīgas lauksaimniecības
un vispārējās ar bioekonomiku saistītās problēmas
ir aktuālas gan Eiropā, gan pasaulē. Savienības
līmeņa rīcībai ir svarīga nozīme kopu
apvienošanā, lai sasniegtu vajadzīgo mērogu un kritisko masu atsevišķu
dalībvalstu vai to grupu centienu papildināšanai. Pieeja, kas apvieno
vairākus iesaistītos dalībniekus, nodrošinās vajadzīgo
savstarpēji pilnveidojošu mijiedarbību starp pētniekiem,
uzņēmumiem, lauksaimniekiem/ražotājiem, konsultantiem un
tiešajiem lietotājiem. Savienības līmeņa rīcība
ir arī vajadzīga, lai nodrošinātu konsekvenci šīs
problēmas risināšanā starp nozarēm un ciešu saikni ar
attiecīgajiem Savienības politikas virzieniem. Pētniecības
un inovācijas koordinācija Savienības līmenī
stimulēs un palīdzēs paātrināt vajadzīgās
izmaiņas visā Savienībā.
Pētniecība un inovācija
mijiedarbosies ar plašu Savienības politikas virzienu un saistīto
mērķu klāstu, tostarp ar kopējo lauksaimniecības
politiku (jo īpaši lauku attīstības politiku) un Eiropas
inovāciju partnerību “Lauksaimniecības ražīgums un
ilgtspēja”, kopējo zivsaimniecības politiku, integrēto
jūrlietu politiku, Eiropas klimata pārmaiņu programmu,
Ūdens pamatdirektīvu, Jūras stratēģijas
pamatdirektīvu, Mežsaimniecības rīcības plānu, Augsnes
tematisko stratēģiju, Savienības 2020 bioloģiskās
daudzveidības stratēģiju, Energotehnoloģiju
stratēģisko plānu, Savienības inovācijas un
rūpniecības politiku, ārpolitiku un attīstības
atbalsta politiku, augu veselības stratēģijām,
dzīvnieku veselības un labturības stratēģijām un
tiesiskajiem regulējumiem, lai aizsargātu vidi, veselību un
drošību, veicinātu resursefektivitāti un klimata politiku un
mazinātu atkritumus. Pētniecības un inovācijas labāka
integrācija saistītos Savienības politikas virzienos
būtiski paaugstinās to Eiropai radīto pievienoto
vērtību, nodrošinās sviras efektu, vairos to
nozīmīgumu sabiedrībai un palīdzēs turpmāk
attīstīt ilgtspējīgu zemes, jūru un okeānu
pārvaldību un bioekonomikas tirgus.
Lai
atbalstītu ar bioekonomiku saistītos Savienības politikas
virzienus un veicinātu pētniecības un inovācijas
pārvaldību un uzraudzību, tiks veikta sociālekonomiskā
pētniecība un uz nākotni vērsti pasākumi
saistībā ar bioekonomikas stratēģiju, tostarp
izstrādāti rādītāji, datubāzes, modeļi un
prognozes, novērtējums par iniciatīvu ietekmi uz ekonomiku,
sabiedrību un vidi.
Uz problēmas atrisināšanu
vērstas darbības, ko koncentrē uz sociālajiem un
ekonomiskajiem ieguvumiem un ar bioekonomiku saistīto nozaru
modernizāciju, atbalsta ar daudzdisciplīnu pētniecības
starpniecību, tādējādi veicinot inovāciju un jaunas
prakses, produktu un procesu izstrādi. Tādējādi tiek
arī īstenota plaša pieeja inovācijai, sākot no
tehnoloģiskās, netehnoloģiskās, organizatoriskās,
ekonomiskās un sociālās inovācijas līdz,
piemēram, jauniem uzņēmējdarbības modeļiem,
zīmolveides un pakalpojumiem.
2.3         Pasākumu pamatvirzieni
(a)
Ilgtspējīga lauksaimniecība un
mežsaimniecība
Mērķis ir nodrošināt pietiekami
daudz pārtikas, barības, biomasas un citu izejvielu, vienlaikus
aizsargājot dabas resursus un uzlabojot ekosistēmu pakalpojumus,
tostarp pārvarot un mazinot klimata pārmaiņas. Pasākumus
vērš uz ilgtspējīgākām un produktīvākām
akvakultūras un mežsaimniecības sistēmām, kas ir gan
resursefektīvas (tostarp zemu oglekļa dioksīda emisiju
līmeni radošas), gan noturīgas, vienlaikus attīstot
pakalpojumus, koncepcijas un politikas virzienus labklājības
vairošanai lauku reģionos.
(b)
Ilgtspējīga un
konkurētspējīga lauksaimniecības pārtikas nozare
nekaitīgam un veselīgam uzturam
Mērķis ir apmierināt
pilsoņu pieprasījumu pēc nekaitīgas, veselīgas un
cenas ziņā pieejamas pārtikas un palielināt pārtikas
un barības pārstrādes un izplatīšanas ilgtspējību
un pārtikas nozares konkurētspēju. Pasākumus vērš uz
veselīgu un nekaitīgu pārtiku visiem, apzinātu
patērētāju izvēli un konkurētspējīgām
pārtikas pārstrādes metodēm, kurās izmanto mazāk
resursu un rada mazāk blakusproduktu un atkritumu.
(c)
Dzīvo ūdens resursu potenciāla
attīstīšana
Mērķis ir ilgtspējīgi
izmantot dzīvos ūdens resursus, lai maksimāli palielinātu
sociālos un ekonomiskos ieguvumus/atdevi no Eiropas okeāniem un
jūrām. Pasākumus vērš uz to, lai optimizētu
ieguldījumu nekaitīgas pārtikas nodrošinājumā,
attīstot ilgtspējīgu un videi draudzīgu zivsaimniecību
un konkurētspējīgu Eiropas akvakultūru pasaules ekonomikas
kontekstā, un veicinātu inovāciju jūras nozarē, ar
biotehnoloģijas starpniecību virzoties uz degvielas ziņā
gudru “zilo” izaugsmi.
(d)
Ilgtspējīgas un
konkurētspējīgas bioloģiskās rūpniecības
nozares
Mērķis
ir veicināt resursefektīvas, ilgtspējīgas un
konkurētspējīgas Eiropas bioloģiskās
rūpniecības nozares, kas rada zemu oglekļa dioksīda emisiju
līmeni. Pasākumus vērš uz to, lai veicinātu bioekonomiku,
pārveidojot tradicionālos rūpnieciskos procesus un produktus
tā, lai tie kļūtu par bioloģiskiem, resursefektīviem
un energoefektīviem, attīstot integrētas bioloģiskās
pārstrādes rūpnīcas koncepcijas, izmantojot biomasu no primārās
ražošanas, bioloģiskos atkritumus un bioloģiskās rūpniecības
nozares blakusproduktus un atverot jaunus tirgus ar standartizācijas,
reglamentācijas un demonstrējumu/lauka izmēģinājuma
pasākumu un citu pasākumu starpniecību, vienlaikus ņemot
vērā bioekonomikas ietekmi uz zemes izmantojumu un zemes izmantojuma
izmaiņām.
3.           Droša, tīra un efektīva
enerģija
3.1.        Konkrētais
mērķis
Konkrētais mērķis ir
nodrošināt pāreju uz uzticamu, ilgtspējīgu un
konkurētspējīgu enerģētikas sistēmu, ņemot
vērā enerģijas deficīta palielināšanos, to, ka
pieprasījums pēc enerģijas arvien palielinās, kā
arī klimata pārmaiņas.
Savienība ir iecerējusi līdz
2020. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas par
20 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni un
vēl par 80–95 % līdz 2050. gadam. Turklāt
2020. gadā atjaunojamu energoresursu avotu īpatsvaram
enerģijas tiešajā patēriņā būtu jābūt
20 % apvienojumā ar 20 % energoefektivitātes
mērķi. Lai sasniegtu šos mērķus, būs būtiski
jāpārstrukturē enerģētikas sistēma, izveidojot
zema oglekļa dioksīda līmeņa profila,
enerģētiskās drošības un pieejamības apvienojumu,
vienlaikus nostiprinot Eiropas ekonomikas konkurētspēju. Eiropa
pašlaik ir tālu no šā vispārīgā mērķa
sasniegšanas. Joprojām 80 % no Eiropas enerģētikas
sistēmas izmanto fosilo kurināmo, un šī nozare rada 80 % no
visām Savienības siltumnīcefekta gāzu emisijām. Katru
gadu 2,5 % no Savienības iekšzemes kopprodukta (IKP) tiek
tērēti enerģijas importam, un šis īpatsvars,
visticamāk, palielināsies. Līdz 2050. gadam šī
tendence palielinās vispārējo atkarību no naftas un
gāzes importa. Izjūtot enerģijas cenu nepastāvību
pasaules tirgū un bažījoties par piegādes drošību, Eiropas
rūpniecības nozares un patērētāji arvien lielāku
to ieņēmumu daļu tērē enerģijai.
Ceļvedis virzībai uz
konkurētspējīgu ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda
emisiju līmeni 2050. gadā[27]
liecina, ka siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas
mērķiem būs lielākoties jābūt sasniegtiem
Savienības teritorijā. Tas nozīmē, ka līdz 2050. gadam
enerģētikas nozarē CO2 emisijas būtu jāsamazina par
vairāk nekā 90 %, rūpniecības nozarē — par
vairāk nekā 80 %, transporta nozarē — vismaz par
60 %, un mājokļu un pakalpojumu nozarē — par
apmēram 90 %.
Lai šos samazinājumus varētu
īstenot, ir vajadzīgi ievērojami ieguldījumi efektīvu,
drošu un uzticamu zema oglekļa dioksīda emisiju līmeņa
energotehnoloģiju un pakalpojumu pētniecībā,
izstrādē, demonstrēšanā un ieviešanā tirgū.
Vienlaikus ir jāievieš netehnoloģiski risinājumi gan
piedāvājuma, gan pieprasījuma līmenī. Visiem šiem
pasākumiem jābūt daļai no integrētas zema oglekļa
dioksīda emisiju līmeņa politikas, ieskaitot svarīgo
pamattehnoloģiju un jo īpaši IKT risinājumu apguvi,
progresīvu ražošanu, pārstrādi un materiālus.
Mērķis ir radīt efektīvas energotehnoloģijas un
pakalpojumus, ko var plaši apgūt Eiropas un starptautiskos tirgos, un
ieviest viedu pieprasījuma līmeņa pārvaldību,
pamatojoties uz atvērtu un pārredzamu enerģētikas tirgu un intelektiskām
un energoefektīvām pārvaldības sistēmām.
3.2.        Pamatojums un Savienības
pievienotā vērtība
Jaunām tehnoloģijām un
risinājumiem ir jākonkurē cenas un uzticamības
ziņā ar īpaši optimizētām enerģētikas
sistēmām, kam jau ir iedibināti uzņēmumi un tehnoloģijas.
Lai šie jaunie, tīrākie, zema oglekļa dioksīda
līmeņa, efektīvākie energoresursu avoti kļūtu
komerciāli pievilcīgi vajadzīgajā mērogā,
izšķiroša nozīme ir pētniecībai un inovācijai. Ne
rūpniecības nozare viena pati, ne arī dalībvalstis
individuāli nespēj uzņemties izmaksas un riskus, kuru galvenie
noteicošie faktori (pāreja uz ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda
emisiju līmeni, nodrošinot cenas ziņā pieejamu un drošu
enerģiju) atrodas ārpus tirgus.
Šīs attīstības
paātrināšanai būs vajadzīga stratēģiska pieeja
Savienības līmenī, kura aptver enerģijas
piedāvājumu, pieprasījumu un izmantojumu ēkās, pakalpojumos,
transportā un rūpnieciskajās vērtības
ķēdēs. Tas nozīmē, ka būs jāpielāgo
resursi visā Savienībā, tostarp kohēzijas politikas fondi,
jo īpaši izmantojot valsts un reģionālas pārdomātas
specializācijas stratēģijas, emisijas kvotu tirdzniecības
sistēmas (ETS), publisko iepirkumu un citus finansēšanas
mehānismus. Šim nolūkam būs arī vajadzīga atjaunojamu
energoresursu un energoefektivitātes reglamentācijas un izmantošanas
politika, pielāgota tehniskā palīdzība un spēju
veidošana, lai likvidētu netehnoloģiskus šķēršļus.
Energotehnoloģiju stratēģiskais
plāns (SET plāns) piedāvā šādu
stratēģisku pieeju. Tajā izklāstīta ilgtermiņa darba
programma to galveno inovācijas šķēršļu likvidēšanai,
kas energotehnoloģijām jāpārvar progresīvās
pētniecības, pētniecības un izstrādes/koncepcijas
pierādīšanas posmos un demonstrējumu posmā, kad
uzņēmumi cenšas rast kapitālu lielu un pirmreizēju projektu
finansēšanai un uzsākt tirgus apgūšanas procesu.
Ir aplēsts, ka SET plāna
pilnīgai īstenošanai vajadzīgie resursi ir
EUR 8 miljardi gadā nākamo 10 gadu laikā[28]. Tas daudzkārt
pārsniedz individuālu dalībvalstu vai pētniecībā
un rūpniecībā ieinteresēto personu iespējas, tām
darbojoties vienām pašām. Ir vajadzīgi ieguldījumi
pētniecībā un inovācijā Savienības
līmenī apvienojumā ar centienu mobilizāciju visā
Eiropā, uzņemoties kopīgu īstenošanu, riska dalīšanu
un spēju apvienošanu. Tāpēc Savienības finansējums
enerģētikas pētniecībā un inovācijā
papildina dalībvalstu pasākumus, koncentrējoties uz pasākumiem
ar skaidru Savienības pievienoto vērtību, jo īpaši tiem,
kam ir augsts potenciāls piesaistīt valstu līdzekļus.
Darbības Savienības līmenī ir paredzētas arī tam,
lai atbalstītu augsta riska, augstu izmaksu ilgtermiņa programmas,
kas ir ārpus individuālu dalībvalstu iespējām,
apvienotu centienus, lai mazinātu ieguldījumu riskus plaša
mēroga pasākumos, tādos kā rūpnieciskie
demonstrējumi, un izstrādātu Eiropas mēroga sadarbspējīgus
enerģētikas risinājumus.
SET plāna
kā Eiropas enerģētikas politikas pētniecības un
inovācijas pīlāra īstenošana nostiprinās
Savienības energoapgādes drošību un pāreju uz ekonomiku ar
zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni, palīdzēs
izveidot pētniecības un inovācijas programmu sasaisti ar Eiropas
un reģionāliem ieguldījumiem enerģētikas
infrastruktūrā un palielinās ieguldītāju vēlmi
atbrīvot kapitālu projektiem ar ilgu termiņu līdz to
ieviešanai praksē un būtisku tehnoloģijas un tirgus risku.
Tā radīs inovācijas iespējas maziem un lieliem
uzņēmumiem un palīdzēs tiem iegūt vai saglabāt
konkurētspēju pasaules līmenī, kur ar energotehnoloģijām
saistītās iespējas ir plašas un arvien pieaug.
Starptautiskā arēnā
Savienības līmeņa rīcība nodrošina kritisko masu citu
tehnoloģiju līderu intereses piesaistīšanai un veicina
starptautiskās partnerības Savienības mērķu
sasniegšanai. Tā atvieglos starptautisku partneru mijiedarbību ar
Savienību, lai izstrādātu kopīgus pasākumus, kad tas
ir savstarpēji izdevīgi un abpusējās interesēs.
Tāpēc
šajā problēmu virzienā īstenotie pasākumi veidos
Eiropas enerģētikas un klimata politikas pamatu. Tās arī
veicinās iniciatīvas “Inovācijas savienība” mērķu
sasniegšanu enerģētikas jomā un to politikas mērķu
sasniegšanu, kas noteikti iniciatīvās “Resursu ziņā
efektīva Eiropa”, “Rūpniecības politika globalizācijas
laikmetā” un “Eiropas digitalizācijas programma”.
Pētniecības
un inovācijas darbības kodolsintēzes un kodolskaldīšanas
enerģijas jomā tiek veiktas pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” Euratom daļā.
3.3.        Pasākumu pamatvirzieni
(a)
Enerģijas patēriņa un “oglekļa
pēdas” samazināšana, nodrošinot gudru un ilgtspējīgu
izmantošanu
Pasākumus vērš uz jaunu koncepciju,
netehnoloģisku risinājumu, efektīvāku, sociāli
pieņemamāku un cenas ziņā pieejamāku tehnoloģijas
intelektisko komponentu un sistēmu pilna mēroga pētniecību
un izmēģinājumiem, lai nodrošinātu enerģijas
reāllaika pārvaldību ēkām, kuru emisiju līmenis
ir gandrīz nulle, apkures un dzesēšanas iespējas, izmantojot
atjaunojamus energoresursu avotus, īpaši efektīvas
rūpniecības nozares un energoefektīvu risinājumu masveida
ieviešanu uzņēmumos, mājsaimniecībās, kopienās un
pilsētās.
(b)
Elektroenerģijas piegāde ar zemām
izmaksām un zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni
Pasākumus vērš uz tādu novatorisku
atjaunojamu energoresursu tehnoloģiju un oglekļa dioksīda
uztveršanas un uzglabāšanas tehnoloģiju pētniecību,
izstrādi un pilna mēroga demonstrējumiem, kas ir ieviešamas plašākā
mērogā, ar zemākām izmaksām, ir videi nekaitīgas
un ar augstāku pārveides efektivitāti un augstāku
pieejamību dažādām tirgus un darbības vidēm.
(c)
Alternatīvi kurināmā veidi un
pārvietojami energoresursu avoti
Pasākumus vērš uz tehnoloģiju
un vērtības ķēžu pētniecību, izstrādi un
pilna mēroga demonstrējumiem, lai palielinātu bioenerģijas
konkurētspēju un ilgtspējību, saīsinātu laiku
līdz ūdeņraža un kurināmā elementu ieviešanai
tirgū un radītu jaunas iespējas, kas pierāda
ilgtermiņa potenciālu.
(d)
Vienots Eiropas elektroenerģijas
viedtīkls
Pasākumus vērš uz jaunu tīkla
tehnoloģiju, tostarp uzglabāšanas tehnoloģiju, kā arī
sistēmu un tirgus struktūru pētniecību, izstrādi un
pilna mēroga demonstrējumiem, lai plānotu, uzraudzītu,
kontrolētu un droši ekspluatētu sadarbspējīgus tīklus
atvērtā, dekarbonizētā, pret klimata pārmaiņām
noturīgā konkurences tirgū normālos un ārkārtas
apstākļos.
(e)
Jaunas zināšanas un tehnoloģijas
Pasākumus vērš uz
daudzdisciplīnu pētniecību attiecībā uz
energotehnoloģijām (tostarp teorētiskām darbībām)
un uz Eiropas pētniecības programmu un pasaules līmeņa iekārtu
kopīgu ieviešanu.
(f)
Stabila lēmumu pieņemšanas sistēma un
sabiedrības līdzdalība
Pasākumus vērš uz instrumentu,
metožu un modeļu izstrādi stabilam un pārredzamam politikas
atbalstam, tostarp pasākumi sabiedriskās domas un sabiedrības līdzdalības,
lietotāju iesaistīšanas un ilgtspējības jomā.
(g)
Enerģētikas inovāciju ieviešana
tirgū
Pasākumus vērš uz lietišķo
inovāciju, lai veicinātu energotehnoloģiju un pakalpojumu
ieviešanu tirgū, novērstu ar tehnoloģijām nesaistītus
šķēršļus un paātrinātu Savienības
enerģētikas politikas rentablu īstenošanu.
4.           Vieds, videi nekaitīgs un
integrēts transports
4.1         Konkrētais
mērķis
Konkrētais mērķis ir
nodrošināt Eiropas transporta sistēmu, kas ir resursu ziņā
efektīva, nekaitīga videi, droša un integrēta, pilsoņu,
ekonomikas un sabiedrības labā.
Eiropai ir jāsaskaņo augošās
pilsoņu mobilitātes vajadzības ar ekonomiskās
efektivitātes priekšnosacījumiem un prasībām par
sabiedrību, kura rada zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni,
un ekonomiku, kas ir noturīga pret klimata pārmaiņām.
Neraugoties uz transporta nozares izaugsmi, tai ir būtiski jāsamazina
siltumnīcefekta gāzu emisijas un cita nelabvēlīga ietekme
uz vidi un jāizbeidz tās atkarība no naftas, vienlaikus
saglabājot augstu efektivitātes un mobilitātes līmeni.
Ilgtspējīgu mobilitāti var
nodrošināt, tikai ieviešot būtiskas pārmaiņas transporta
sistēmā, iedvesmojoties no sasniegumiem transporta
pētniecībā, ieviešot tālejošu inovāciju un
saskaņoti visas Eiropas mērogā īstenojot videi
nekaitīgākus, drošākus un gudrākus transporta
risinājumus.
Pētniecībai un inovācijai ir
jārada konkrēti un savlaicīgi uzlabojumi, kas palīdzēs
sasniegt Savienības politikas pamatmērķus, vienlaikus palielinot
ekonomikas konkurētspēju, atbalstot pāreju uz ekonomiku, kas ir
noturīga pret klimata pārmaiņām un rada zemu oglekļa
dioksīda emisiju līmeni, un saglabājot vadošo lomu pasaules
tirgū.
Lai gan vajadzīgie ieguldījumi
pētniecībā, inovācijā un izvēršanā būs
ievērojami, transporta ilgtspējības neuzlabošanas
gadījumā radīsies nepieņemami augstas sociālās,
ekoloģiskās un ekonomiskās izmaksas ilgtermiņā.
4.2         Pamatojums un Savienības
pievienotā vērtība
Transports ir būtisks Eiropas ekonomikas
konkurētspēju un izaugsmi veicinošs faktors. Tas nodrošina
cilvēku un preču mobilitāti, kas nepieciešama integrētam
Eiropas vienotajam tirgum un visiem atvērtai sabiedrībai. Tas ir
viens no vissvarīgākajiem Eiropas aktīviem rūpnieciskā
potenciāla un pakalpojumu kvalitātes ziņā, kas ieņem
vadošo lomu vairākos pasaules tirgos. Transporta nozare un transporta
aprīkojuma ražošana kopā nodrošina 6,3 % no Savienības IKP.
Tajā pašā laikā Eiropas transporta nozare izjūt arvien
spēcīgāku konkurenci no citām pasaules daļām. Lai
saglabātu Eiropas nākotnes konkurences priekšrocības un
mazinātu pašreizējās transporta sistēmas trūkumus,
būs vajadzīgas īpaši progresīvas tehnoloģijas.
Transporta nozare rada ievērojamu
īpatsvaru no kopējām siltumnīcefekta gāzu
emisijām un līdz pat ceturtdaļu no visām emisijām.
Transports par 96 % ir atkarīgs no fosilā kurināmā.
Tajā pašā laikā pieaugoša problēma ir transporta
sastrēgumi; sistēmas vēl nav pietiekami viedas;
alternatīvas pārejai starp dažādiem transporta veidiem ne
vienmēr ir pievilcīgas; avārijās bojā gājušo
skaits Savienībā joprojām ir ļoti augsts, proti,
34 000 gadā; pilsoņi un uzņēmumi vēlas
transporta sistēmu, kas ir nekaitīga un droša. Īpašas
problēmas transporta ilgtspējībai rada pilsētas.
Dažu desmitgažu laikā paredzamais
transporta intensitātes pieaugums iedzīs Eiropas satiksmi
strupceļā, un tā radītās izmaksas ekonomikai un
ietekme uz sabiedrību kļūs nepanesamas. Paredzams, ka nākamo
40 gadu laikā pasažierkilometru skaits divkāršosies un
attiecībā uz aviopārvadājumiem palielināsies pat
divtik ātri. CO2 emisiju līmenis līdz
2050. gadam palielināsies par 35 %. Satiksmes sastrēgumu
radītās izmaksas palielināsies par 50 %, tas ir, līdz
gandrīz EUR 200 miljardiem gadā. Avāriju
ārējās izmaksas palielināsies par apmēram
EUR 60 miljardiem salīdzinājumā ar 2005. gadu.
Tāpēc ierastās darbības
scenārijs nav izeja. Pētniecība un inovācija, ko
īsteno, ņemot vērā politikas mērķus un
koncentrējoties uz galvenajām problēmām, sniedz
būtisku ieguldījumu, lai tiktu sasniegti Savienības
mērķi, proti, ierobežot vispārējās temperatūras
paaugstināšanos līdz 2ºC, par 60 % samazināt transporta
radītās CO2 emisijas, būtiski samazināt
satiksmes sastrēgumus un avāriju izmaksas un praktiski līdz
nullei samazināt autoavārijās bojā gājušo skaitu
līdz 2050. gadam.
Piesārņojuma, sastrēgumu,
drošības un drošuma problēmas ir kopīgas visā
Savienībā, un to atrisināšanai ir vajadzīga sadarbība
Eiropas mērogā. Transportlīdzekļiem, infrastruktūrai
un transporta pārvaldībai paredzētu jaunu tehnoloģiju un
novatorisku risinājumu izstrādes un izmantošanas paātrināšanai
būs galvenā nozīme tīrākas un efektīvākas
transporta sistēmas nodrošināšanā Savienībā, to
rezultātu sasniegšanā, kas vajadzīgi klimata pārmaiņu
mazināšanai un resursefektivitātes uzlabošanai, un Eiropas vadošās
lomas saglabāšanā ar transportu saistītu produktu un pakalpojumu
pasaules tirgos. Šos mērķus nevar sasniegt, izmantojot tikai
sadrumstalotus valstu centienus.
Savienības līmeņa
finansējums transporta pētniecībai un inovācijai
papildinās dalībvalstu pasākumus, koncentrējoties uz pasākumiem
ar skaidru Eiropas pievienoto vērtību. Tas nozīmē, ka
uzsvars tiks likts uz prioritārajām jomām, kas atbilst Eiropas
politikas mērķiem, kad ir vajadzīga kritiskā masa, kad ir
jāizstrādā Eiropas mēroga sadarbspējīgi
transporta risinājumi vai kad centienu apvienošana starptautiskā
mērogā var mazināt pētniecības ieguldījumu
riskus, ieviest kopējus standartus un saīsināt laiku līdz
pētniecības rezultātu ieviešanai tirgū.
Pētniecības un inovācijas pasākumi
ietver vairākas iniciatīvas, kas aptver visu inovācijas
ķēdi. Vairāki pasākumi ir īpaši vērsti uz to, lai
palīdzētu ieviest rezultātus tirgū — šim
mērķim atbilst programmatiska pieeja pētniecībai un
inovācijai, demonstrējumu projekti, tirgus apguves pasākumi un
atbalsts standartizācijai, reglamentācijai un novatoriskām
iepirkuma stratēģijām. Turklāt ieinteresēto personu
līdzdalības un speciālo zināšanu izmantošana
palīdzēs aizpildīt trūkstošo posmu starp
pētniecības rezultātiem un to izmantošanu transporta
nozarē.
Ieguldījumi pētniecībā un
inovācijā videi nekaitīgākai, viedākai un
integrētākai transporta sistēmai būtiski veicinās
stratēģijas “Eiropa 2020” gudras, ilgtspējīgas un
integrējošas izaugsmes mērķu un pamatiniciatīvas
“Inovācijas savienība” mērķu sasniegšanu. Šie pasākumi
atbalstīs Baltās grāmatas par transporta politiku
īstenošanu, kuras mērķis ir izveidot vienotu Eiropas Transporta
telpu. Tie arī veicinās to politikas mērķu sasniegšanu, kas
noteikti pamatiniciatīvās “Resursu ziņā efektīva
Eiropa”, “Rūpniecības politika globalizācijas laikmetā” un
“Eiropas digitalizācijas programma”.
4.3.        Pasākumu pamatvirzieni
(a)
Resursu ziņā efektīvs un videi
nekaitīgs transports
Mērķis ir līdz minimumam
samazināt transporta ietekmi uz klimatu un vidi, uzlabojot tā
efektivitāti dabas resursu izmantošanā un mazinot tā
atkarību no fosilā kurināmā.
Pasākumus vērš uz to, lai
samazinātu resursu patēriņu un siltumnīcefekta gāzu
emisijas un uzlabotu transportlīdzekļu efektivitāti,
paātrinātu jaunas paaudzes elektrisko transportlīdzekļu un
citu zema vai nulles oglekļa dioksīda emisiju līmeņa
transportlīdzekļu izstrādi un ieviešanu, tostarp ieviešot
būtiskus jauninājumus dzinēju, akumulatoru un
infrastruktūras tehnoloģijās, izpētītu un izmantotu
alternatīvu degvielas veidu un novatorisku un efektīvāku
piedziņas sistēmu potenciālu, ieviešot intelektiskās
transporta sistēmas un viedu aprīkojumu, kā arī
palielinātu pieprasījuma pārvaldības un sabiedriskā
transporta un nemotorizēta transporta izmantošanu, jo īpaši
pilsētu teritorijās.
(b)
Labāka mobilitāte, mazāk
sastrēgumu, lielāks drošums un drošība
Mērķis ir saskaņot augošās
mobilitātes vajadzības ar uzlabotām transporta
plūsmām, ieviešot novatoriskus risinājumus integrētām,
iekļaujošām, drošām, nekaitīgām un stabilām
transporta sistēmām.
Pasākumus vērš uz to, lai
mazinātu sastrēgumus, uzlabotu pieejamību un pielāgotos
lietotāju vajadzībām, veicinot integrētu transportu un
loģistiku “no durvīm līdz durvīm”, uzlabotu intermodalitāti
un viedu plānošanas un pārvaldības risinājumu izmantošanu
un ievērojami samazinātu avāriju skaitu un drošības
apdraudējumu ietekmi.
(c)
Eiropas transporta nozares vadošā loma
pasaulē
Mērķis ir nostiprināt Eiropas
transportlīdzekļu ražošanas nozaru un saistīto pakalpojumu
konkurētspēju un kvalitāti.
Pasākumus vērš uz to, lai
attīstītu novatorisku transporta veidu jauno paaudzi un sagatavotos
nākamajai paaudzei, izstrādājot jaunas koncepcijas un
dizainprojektus, viedas vadības sistēmas un sadarbspējīgus
standartus, efektīvus ražošanas procesus, saīsinot izstrādes
laikus un samazinot aprites cikla izmaksas.
(d)
Sociālekonomiskā pētniecība un
uz nākotni vērsti pasākumi politikas veidošanai
Mērķis ir atbalstīt politikas
veidošanas uzlabošanu, kas nepieciešama, lai veicinātu inovāciju un
atrisinātu problēmas, ko rada transports un ar to saistītās
sabiedriskās vajadzības.
Pasākumus vērš uz to, lai uzlabotu
izpratni par sociālekonomiskajām norisēm un perspektīvām,
kas saistītas ar transportu, un nodrošinātu politikas
veidotājiem uz faktiem balstītus datus un analīzi.
5.           Klimata politika, resursefektivitāte
un izejvielas
5.1.        Konkrētais
mērķis
Konkrētais mērķis ir izveidot resursefektīvu un
pret klimata pārmaiņām noturīgu ekonomiku un
nodrošināt ilgtspējīgu izejvielu piegādi, lai apmierinātu
pieaugošās pasaules iedzīvotāju masas vajadzības,
ievērojot planētas dabas resursu ilgtspējīga izmantojuma
ierobežojumus. Pasākumi veicinās Eiropas konkurētspējas
palielināšanos un labklājības uzlabošanos, vienlaikus nodrošinot
vides integritāti un ilgtspējību, nepieļaujot, ka
vidējais globālās sasilšanas līmenis pārsniedz 2°C, un ļaujot ekosistēmām un sabiedrībai
pielāgoties klimata pārmaiņām.
Divdesmitajā gadsimtā pasaule gan fosilā
kurināmā izmantojumu, gan materiālo resursu ieguvi
palielināja desmitkārtīgi. Šis resursu šķietamās
pārbagātības un lētuma laikmets tuvojas beigām.
Izejvielas, ūdens, gaiss, bioloģiskā daudzveidība un
sauszemes, ūdens un jūras ekosistēmas ir apdraudētas.
Daudzās pasaules lielākajās ekosistēmās notiek
degradācija, jo līdz pat 60 % pakalpojumu, ko tās
piedāvā, tiek izmantoti neilgtspējīgi. Savienībā
viens cilvēks gadā izmanto apmēram 16 tonnas
materiālu, no kurām 6 tonnas tiek izlietotas nelietderīgi,
pusi no tām utilizējot poligonos. Pasaulē pieprasījums
pēc resursiem turpina pieaugt, jo palielinās iedzīvotāju
skaits un prasības, ko izvirza iedzīvotāji un jo īpaši
iedzīvotāji ar vidēji lieliem ienākumiem valstīs ar
strauji augošu ekonomiku. Ir nepieciešams pilnībā nošķirt
ekonomikas izaugsmi no resursu izmantojuma.
Zemes virsmas vidējā temperatūra pēdējo
100 gadu laikā ir paaugstinājusies par apmēram 0,8°C, un
tiek prognozēts, ka līdz 21. gadsimta beigām tā
būs paaugstinājusies par 1,8–4°C (salīdzinājumā ar
vidējo temperatūru 1980.–1999. gadā)[29]. Potenciālā ietekme
uz dabas un sociālajām sistēmām, kas saistīta ar
šīm pārmaiņām, radīs draudus planētai un tās
spējai pielāgoties, kā arī apdraudēs turpmāko ekonomikas
attīstību un cilvēces labklājību.
Pieaugošā ietekme, ko rada klimata pārmaiņas un
ekoloģiskas problēmas, piemēram, okeānu paskābināšanās,
ledāju kušana Arktikā, zemes degradācija un izmantojums,
ūdens trūkums, ķīmisks piesārņojums un bioloģiskās
daudzveidības zaudēšana, liecina, ka planēta tuvojas savas
ilgtspējības robežām. Piemēram, tiek prognozēts, ka,
neveicot efektivitātes uzlabojumus, pieprasījums pēc ūdens
20 gadu laikā par 40 % pārsniegs piedāvājumu.
Meži tiek izcirsti satraucošos daudzumos — 5 miljonu hektāru
platībā gadā. Resursu mijiedarbība var izraisīt
sistēmiskus riskus — viena resursu veida izzušana rada
neatgriezenisku lūzumpunktu citu resursu un ekosistēmu
pieejamībā. Turpinoties pašreizējām tendencēm, lai
apmierinātu pieaugošā pasaules iedzīvotāju skaita
vajadzības, līdz 2050. gadam būs nepieciešams vairāk
nekā divu planētu Zeme ekvivalents.
Ilgtspējīgam izejvielu piedāvājumam un to
resursefektīvai pārvaldībai, tostarp to izpētes, ieguves, pārstrādes,
atkārtotas izmantošanas, otrreizējas pārstrādes un
aizstāšanas pārvaldībai, ir svarīga nozīme
mūsdienu sabiedrības un tās ekonomikas darbībā.
Tādas Eiropas nozares kā būvniecība, ķīmiskā
rūpniecība, autobūve, aviācija, iekārtas un
aprīkojums, kuru kopējā radītā pievienotā
vērtība ir apmēram EUR 1,3 triljoni un kuras nodrošina
darbu apmēram 30 miljoniem cilvēku, ir ļoti atkarīgas
no izejvielu pieejamības. Tomēr Savienības apgādē ar
izejvielām arvien biežāk rodas problēmas. Turklāt
Savienība ir īpaši atkarīga no stratēģiski
svarīgu izejvielu importa, ko satraucošā tempā sāk
ietekmēt tirgus traucējumi. Savienībai joprojām ir
pieejamas vērtīgas minerālu iegulas, kuru izpēti un ieguvi
ierobežo atbilstošu tehnoloģiju trūkums un kavē pieaugošā
globālā konkurence. Ņemot vērā izejvielu
nozīmīgumu Eiropas konkurētspējai, ekonomikai un
lietojumiem novatoriskos produktos, izejvielu ilgtspējīgs piedāvājums
un resursefektīva pārvaldība ir svarīga Savienības
prioritāte.
Ekonomikas
spēja pielāgoties un kļūt noturīgākai pret
klimata pārmaiņām, resursefektīvākai un tajā
pašā laikā saglabāt konkurētspēju ir atkarīga no
augsta ekoinovācijas līmeņa gan sociālā, gan
tehnoloģiskā ziņā. Tā kā pasaules
ekoinovācijas tirgus vērtība ir apmēram 1 triljons EUR
gadā un ir paredzams, ka līdz 2030. gadam tā
trīskāršosies, ekoinovācija ir nozīmīga iespēja palielināt
konkurētspēju un darbvietu radīšanu Eiropas valstu ekonomikā.
5.2.        Pamatojums un Savienības
pievienotā vērtība
Lai sasniegtu Savienības un starptautiskos mērķus
siltumnīcefekta gāzes emisiju un koncentrācijas ziņā
un mazinātu klimata pārmaiņu radīto ietekmi, ir
jāizstrādā un jāizvērš rentablas tehnoloģijas un
seku mazināšanas un pielāgošanās pasākumi. Savienības
un pasaules politikas regulējumiem jānodrošina ekosistēmu un
bioloģiskās daudzveidības aizsardzība,
novērtēšana un pienācīga atjaunošana, lai saglabātu to
spēju nodrošināt resursus un pakalpojumus nākotnē.
Pētniecība un inovācija var palīdzēt nodrošināt
drošu, uzticamu un ilgtspējīgu piekļuvi izejvielām un
resursu izmantojuma un izšķērdēšanas ievērojamu
samazinājumu.
Tāpēc
Savienības darbības būs vērstas uz to, lai atbalstītu
Savienības pamatmērķus un politikas virzienus, tostarp
šādus: stratēģija “Eiropa 2020”; “Inovācijas
savienība”; “Resursu ziņā efektīva Eiropa” un atbilstošais
ceļvedis; “Ceļvedis virzībai uz konkurētspējīgu
ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni 2050. gadā”[30]; “Adaptācija klimata
pārmaiņām — iedibinot Eiropas rīcības pamatprincipus”[31]; Izejvielu iniciatīva[32]; Savienības
ilgtspējīgas attīstības stratēģija[33]; Integrēta
Savienības jūrniecības politika[34];
Jūras stratēģijas pamatdirektīva[35]; Rīcības plāns
ekoinovācijas jomā un Eiropas digitalizācijas programma[36]. Minētā
darbības nostiprina sabiedrības spēju kļūt
noturīgākai pret vides un klimata pārmaiņām un
nodrošina izejvielu pieejamību.
Ņemot
vērā klimata un vides starptautisko un globālo raksturu,
mērogu un sarežģītību un izejvielu piegādes
ķēdes starptautisko dimensiju, ir jāveic darbības
Savienības līmenī un ārpus tās. Tā kā
vajadzīgā pētniecība aptver vairākas disciplīnas,
ir jāapvieno papildu zināšanas un resursi, lai efektīvi
atrisinātu šo problēmu. Lai samazinātu resursu izmantojumu,
vienlaikus palielinot konkurētspēju, būs vajadzīga
izšķiroša sociāla un tehnoloģiska pāreja uz ekonomiku,
kuras pamatā ir ilgtspējīgas attiecības starp dabu un
cilvēku labklājību. Koordinētas pētniecības un
inovācijas darbības uzlabos izpratni par klimata un vides
pārmaiņām un tās spēju šīs pārmaiņas
prognozēt sistēmiskā un starpnozaru perspektīvā,
mazinās neskaidrības, ļaus apzināt un novērtēt
trūkumus, riskus, izmaksas un iespējas, kā arī
paplašinās sabiedrības un politikas atbildes pasākumu un risinājumu
mērogu un paaugstinās to efektivitāti. Darbību
mērķis būs nodrošināt iespēju interesentiem visos
sabiedrības līmeņos aktīvi piedalīties šajā
procesā.
Izejvielu
pieejamības problēmas atrisināšanai ir vajadzīgi
koordinēti pētniecības un inovācijas centieni starp
daudzām disciplīnām un nozarēm, lai palīdzētu
rast drošus, ekonomiski pamatotus, no vides viedokļa stabilus un
sociāli pieņemamus risinājumus visā vērtības
ķēdē (izpēte, ieguve, pārstrāde, atkārtota
izmantošana, otrreizējā pārstrāde un aizstāšana). Inovācija šajās jomās
nodrošinās iespējas izaugsmei un darbavietu radīšanai, kā
arī jauninājumu ieviešanai, iesaistot zinātni, tehnoloģiju,
ekonomiku, politiku un pārvaldi. Tāpēc pašlaik notiek
sagatavošanās darbi, lai izveidotu Eiropas Inovāciju partnerību
izejvielu jomā.
Ekoinovācija
radīs noderīgas un jaunas iespējas izaugsmei un darbvietu
radīšanai. Savienības līmeņa rīcības ietvaros
izstrādāti risinājumi ļaus novērst galvenos
rūpniecības konkurētspējas apdraudējumus un
nodrošinās strauju pārņemšanu un izplatīšanu vienotajā
tirgū un ārpus tā. Tas savukārt ļaus īstenot
pāreju uz “zaļu” ekonomiku, kurā tiek ņemta vērā
resursu ilgtspējīga izmantošana. Partneri šajā pieejā
būs starptautiski, Eiropas un valstu politikas veidotāji,
starptautiskas un dalībvalstu pētniecības un inovācijas
programmas, Eiropas uzņēmējdarbības un
rūpniecības nozare, Eiropas Vides aģentūra un valstu vides
aģentūras, un citas attiecīgas ieinteresētās personas.
Papildus divpusējai un reģionālai sadarbībai
Savienības līmeņa rīcība arī atbalstīs
attiecīgus starptautiskus centienus un iniciatīvas, tostarp Klimata
pārmaiņu starpvaldību padomi (IPCC), Starpvaldību
zinātnes un politikas platformu bioloģiskās daudzveidības
un ekosistēmu pakalpojumu jomā (IPBES) un Zemes
novērojumu grupu (GEO).
5.3.        Pasākumu pamatvirzieni
(a)
Klimata pārmaiņu novēršana un
pielāgošanās tām
Mērķis ir izstrādāt un novērtēt
novatoriskus, rentablus un ilgtspējīgus pielāgošanās un
seku mazināšanas pasākumus, vēršoties gan pret CO2,
gan citu siltumnīcefekta gāzu radīšanu, un uzsverot
tehnoloģiskus un netehnoloģiskus “zaļos” risinājumus,
nodrošinot faktu bāzi apzinātas, agrīnas un efektīvas rīcības
īstenošanai un vajadzīgo kompetenci apvienojot tīklos. Pasākumus
vērš uz to, lai uzlabotu izpratni par klimata pārmaiņām un
uzticamu klimatisko prognožu nodrošināšanu, uz ietekmes, trūkumu
novērtēšanu un novatorisku un rentablu pielāgošanās un
riska novēršanas pasākumu izstrādi un atbalstu riska
mazināšanas politikai.
(b)
Dabas resursu un ekosistēmu
ilgtspējīga pārvaldība
Mērķis ir nodrošināt zināšanas dabas resursu
pārvaldībai, kurā tiek sasniegts ilgtspējīgs
līdzsvars starp ierobežotiem resursiem un sabiedrības un ekonomikas
vajadzībām. Pasākumus vērš uz to, lai vairotu izpratni par
ekosistēmu darbību, to mijiedarbību ar sociālajām
sistēmām un nozīmi ekonomikas un cilvēku
labklājības ilgtspējībā, un uz zināšanu un
instrumentu nodrošināšanu efektīvai lēmumu pieņemšanai un
sabiedrības iesaistīšanai.
(c)
Ar enerģētiku un lauksaimniecību
nesaistītu izejvielu ilgtspējīga piedāvājuma nodrošināšana
Mērķis
ir uzlabot pamatzināšanas par izejvielām un izstrādāt
novatoriskus risinājumus rentablai un videi nekaitīgai izejvielu
izpētei, ieguvei, pārstrādei, otrreizējai
pārstrādei un reģenerācijai un to aizstāšanai ar
ekonomiski izdevīgām alternatīvām, kam ir mazāka
ietekme uz vidi. Pasākumus vērš uz to, lai uzlabotu
pamatzināšanas par izejvielu pieejamību, veicinātu izejvielu
ilgtspējīgu piedāvājumu un izmantošanu, rastu
alternatīvas kritiski vajadzīgām jaunām izejvielām un
uzlabotu sabiedrības izpratni un prasmes attiecībā uz
izejvielām.
(d)
Pasākumi, kas ļauj īstenot
pāreju uz “zaļu” ekonomiku ar ekoinovācijas starpniecību
Mērķis ir veicināt visu veidu
ekoinovāciju, kas ļauj īstenot pāreju uz “zaļu”
ekonomiku. Pasākumi ir paredzēti tam, lai nostiprinātu
ekoinovatīvas tehnoloģijas, procesus, pakalpojumus un produktus un
veicinātu to ieviešanu tirgū un pavairošanu, īpašu uzmanību
pievēršot MVU, kā arī lai atbalstītu novatorisku politiku
un sociālās izmaiņas, izvērtētu panākumus
virzībā uz “zaļu” ekonomiku un veicinātu
resursefektivitāti, izmantojot digitālas sistēmas.
(e)
Visaptverošu un ilgtspējīgu pasaules
vides novērošanas un informācijas sistēmu izstrāde
Mērķis
ir nodrošināt šīs problēmas atrisināšanai vajadzīgo
ilgtermiņa datu un informācijas pieejamību. Pasākumus
vērš uz spējām, tehnoloģijām un datu
infrastruktūru Zemes novērošanai un uzraudzībai, kas var
nepārtraukti nodrošināt savlaicīgu un precīzu
informāciju un prognozes. Tiks veicināta bezmaksas, atvērta un
neierobežota piekļuve sadarbspējīgiem datiem un
informācijai.
6.           VISIEM ATVĒRTA, INOVATĪVA UN
DROŠA SABIEDRĪBA
6.1.        Konkrētais
mērķis
Konkrētais
mērķis ir veicināt visiem atvērtu, inovatīvu un drošu
Eiropas sabiedrību nepieredzētu pārveidojumu un pieaugošu
globālo savstarpējo atkarību kontekstā.
Eiropai ir
jārisina svarīgas sociālekonomiskas problēmas, kas
būtiski ietekmē tās nākotni, tādas kā
pieaugošā ekonomikas un kultūras savstarpējā atkarība,
novecošana, sociālā atstumtība un nabadzība,
nevienlīdzība un migrācijas plūsmas, digitālās
plaisas mazināšana, inovācijas un radošuma kultūras
veicināšana sabiedrībā un uzņēmumos, kā arī
drošība un brīvība, uzticēšanās
demokrātiskām iestādēm un pilsoņu savstarpējā
uzticēšanās valstu robežās un ārpus tām. Šīs
problēmas ir ārkārtīgi plašas, un to atrisināšanai ir
nepieciešama vienota Eiropas pieeja.
Pirmkārt,
Savienībā pastāv ievērojamas nevienlīdzības starp
valstīm un valstu robežās. Pēc tautas attīstības
indeksa, kas ir kopējais veselības, izglītības un
ienākumu jomā sasniegtā progress rādītājs,
2010. gadā Savienības dalībvalstu rādītājs
bija starp 0,743 un 0,895, tādējādi liecinot par
būtiskām neatbilstībām starp valstīm. Ir
vērojamas arī būtiskas dzimumu nevienlīdzības,
piemēram, vīriešu un sieviešu darba samaksas atšķirība
Savienībā joprojām ir 17,8 % par labu vīriešiem[37]. Pašlaik viens no sešiem
Savienības pilsoņiem (kopumā apmēram 80 miljoni
cilvēku) ir pakļauts nabadzības riskam. Pēdējās
divās desmitgadēs nabadzības līmenis jauniešu vidū un
ģimenēs ar bērniem ir palielinājies. Bezdarba līmenis
jauniešu vidū ir pārsniedz 20 %. Turklāt 150 miljoni
eiropiešu (aptuveni 25 %) nekad nav izmantojuši internetu un var nekad
neapgūt pietiekamas digitālās prasmes. Palielinājusies ir
arī politiskā apātija un polarizācija vēlēšanās,
kas nozīmē, ka pilsoņi ne pārāk uzticas
pašreizējām politikas sistēmām. Šie rādītāji
liecina, ka dažas sociālās grupas un kopienas pastāvīgi
atrodas ārpus sociālās un ekonomiskās attīstības
un/vai demokrātiskās politikas procesa.
Otrkārt,
Eiropas ražīguma un ekonomiskās izaugsmes rādītāji salīdzinoši
krītas jau ceturto gadu desmitu. Turklāt tās īpatsvars
pasaules zināšanu ražošanā un inovatīvais potenciāls
salīdzinājumā ar tādām valstīm ar strauji augošu
ekonomiku kā Brazīlija un Ķīna strauji samazinās. Lai
gan Eiropai ir spēcīga pētnieciskā bāze, tai ir
jāpārveido šī bāze par ietekmīgu aktīvu
novatorisku preču un pakalpojumu radīšanai. Tā kā ir
vispārzināms, ka Eiropai ir vairāk jāiegulda
zinātnē un inovācijā, tai būs arī
jākoordinē šādi ieguldījumi daudz gudrāk nekā
iepriekš — vairāk nekā 95 % valstu pētniecības un
izstrādes budžetu tiek tērēti, tos nekoordinējot
Savienības līmenī, un tā ir ārkārtīga
resursu izšķiešana laikā, kad finansējuma iespējas samazinās.
Turklāt, neraugoties uz neseno konverģenci, dalībvalstu
inovatīvās spējas joprojām ļoti atšķiras, un
pastāv lielas atšķirības starp “inovācijas līderiem”
un “pieticīgajiem inovatoriem”[38].
Treškārt, ES pilsoņus arvien
vairāk ietekmē nedrošība, kas izpaužas dažādos veidos,
tādos kā noziedzība, vardarbība, terorisms, kiberuzbrukumi,
privātās dzīves aizskārums un citu veidu sociālie un
ekonomiskie traucējumi. Saskaņā ar aplēsēm katru gadu
Eiropā ir aptuveni līdz 75 miljoniem noziedzīgos
nodarījumos tieši cietušo[39].
Ir aplēsts, ka 2010. gadā tiešās izmaksas, ko Eiropā
radījusi noziedzība, terorisms, nelikumīgas darbības,
vardarbība un katastrofas, bija vismaz EUR 650 miljardi (aptuveni
5 % no Savienības IKP). Kā uzskatāmu piemēru tam,
kādas ir terorisma sekas, var minēt uzbrukumu “dvīņu
torņiem” Manhetenā 2001. gada 11. septembrī. Tika
zaudētas tūkstošiem dzīvību, un ir aplēsts, ka šis
notikums ir radījis zaudējumus ASV ražīgumam
USD 35 miljardu apmērā un zaudējumus kopējā
produkcijas izlaidē USD 47 miljardu apmērā, kā
arī palielinājis bezdarba līmeni par gandrīz 1 %
nākamajā ceturksnī. Pilsoņi, uzņēmumi un
iestādes arvien biežāk tiek iesaistītas digitālā
informācijas apmaiņā un darījumos sociālajā,
finanšu un komerciālajā dzīves jomā, bet interneta
attīstība ir arī ļāvusi palielināties
kibernoziedzībai, kuras radītie zaudējumi mērāmi
vairākos miljardos euro ik gadu, un privātās dzīves
aizskārumiem, ietekmējot privātpersonas vai apvienības
visā kontinentā. Visticamāk, ka nedrošības
palielināšanās ikdienas dzīvē un neparedzētas
situācijas negatīvi ietekmēs ne vien pilsoņu
uzticēšanos iestādēm, bet arī viņu savstarpējo
uzticēšanos.
Šīs
problēmas ir jārisina kompleksi un novatoriski, jo to
mijiedarbība ir sarežģīta un bieži vien arī neparedzama.
Inovācija var izraisīt integrētspējas samazināšanos,
kā tas ir vērojams, piemēram, attiecībā uz
digitālo plaisu vai darba tirgus segmentāciju. Sociālo
inovāciju, sociālo uzticēšanos un drošību dažkārt ir
grūti saskaņot politikas virzienos, piemēram, sociāli
depresīvos apgabalos Eiropas lielajās pilsētās.
Turklāt arī inovācijas un pilsoņu augošo prasību
apvienojums liek politikas veidotājiem un ekonomikas un sabiedrības
pārstāvjiem rast jaunas atbildes, neņemot vērā
iedibinātās robežas starp nozarēm, darbībām,
precēm vai pakalpojumiem. Tādas parādības kā
interneta, finanšu sistēmu, novecojošas ekonomikas un ekoloģiskās
sabiedrības pieaugums ļoti skaidri norāda uz to, kā ir
jādomā un jāreaģē uz šiem jautājumiem visās
to integrētspējas, inovācijas un drošības dimensijās
vienlaicīgi.
Tāpēc,
ņemot vērā šīm problēmām raksturīgo
sarežģītību un pieprasījuma attīstību, ir
svarīgi attīstīt novatorisku pētniecību un jaunas
viedās tehnoloģijas, procesus un metodes, sociālās
inovācijas mehānismus, koordinētas darbības un politikas
virzienus, kas varēs paredzēt vai ietekmēt Eiropai svarīgas
attīstības norises. Tas nozīmē, ka ir jāizprot šo
problēmu pamattendences un ietekme un ir no jauna jāatklāj vai
jāizgudro veiksmīgi solidaritātes, koordinācijas un
radošuma veidi, kas padara Eiropu par atšķirīgu visiem atvērtas,
inovatīvas un drošas sabiedrības modeli salīdzinājumā
ar citiem pasaules reģioniem. Šim nolūkam ir vajadzīga
stratēģiskāka pieeja sadarbībai ar trešām
valstīm. Visbeidzot, tā kā drošības politikai
vajadzētu mijiedarboties ar dažādiem sociālās politikas
virzieniem, svarīgs aspekts šīs problēmas atrisināšanā
būs drošības pētniecības sociālās dimensijas
uzlabošana.
6.2.        Pamatojums un Savienības
pievienotā vērtība
Valstu robežas
šīm problēmām nav šķērslis, tāpēc to
atrisināšanai ir vajadzīga sarežģītāka (cilvēku,
preču, pakalpojumu un kapitāla, kā arī kompetences un
zināšanu) mobilitātes salīdzinošā analīze un
dažādi iestāžu sadarbības, starpkultūru mijiedarbības
un starptautiskas sadarbības veidi. Arī ja globalizācijas
spēki netiek labāk izprasti un paredzēti, tie rosina Eiropas
valstis savstarpēji konkurēt, nevis sadarboties,
tādējādi akcentējot Eiropas atšķirības, nevis
kopējās iezīmes un pareizo līdzsvaru starp sadarbību
un konkurenci. Šādu kritisku sociālekonomisko problēmu
risināšana tikai valstu līmenī var izraisīt resursu
neefektīvu izmantojumu, problēmu pārnešanu uz citām Eiropas
un trešām valstīm un palielināt sociālo, ekonomisko un
politisko spriedzi, kas var tieši ietekmēt Eiropas Līguma un jo
īpaši Līguma par Eiropas Savienību I sadaļas
mērķu sasniegšanu attiecībā uz tās
vērtībām.
Lai veicinātu
visiem atvērtu, novatorisku un drošu sabiedrību, Eiropai jāveic
atbildes pasākumi, kas ietver jaunu zināšanu, tehnoloģiju un
spēju izstrādi, kā arī politikas iespēju
identificēšanu. Šādi centieni palīdzēs Eiropai
atrisināt tās problēmas ne vien iekšējā
līmenī, bet arī kā pasaules līmeņa
dalībniecei starptautiskā mērogā. Tas savukārt
arī palīdzēs dalībvalstīm izmantot savā labā
citur gūto pieredzi un ļaus tām precīzāk definēt
savas konkrētās darbības atbilstoši to attiecīgajam
kontekstam.
Tāpēc galvenais uzdevums šīs
problēmas atrisināšanā būs jaunu sadarbības veidu
veicināšana starp valstīm Savienībā un visā
pasaulē, kā arī attiecīgajās pētniecības un
inovācijas kopienās. Tiks sistemātiski veicināta
pilsoņu un rūpniecības nozares iesaistīšanās, atbalsts
sociālās un tehnoloģiskās inovācijas procesiem, vieda
un iesaistoša valsts pārvalde, kā arī uz pierādījumiem
balstīta politikas veidošana, lai palielinātu visu šo pasākumu
nozīmīgumu politikas veidotājiem, sabiedrības un ekonomikas
pārstāvjiem un pilsoņiem. Šajā saistībā
pētniecība un inovācija būs priekšnosacījums Eiropas
rūpniecības nozaru un pakalpojumu konkurētspējai, jo
īpaši drošības, digitālās attīstības un
privātās dzīves aizsardzības jomā.
Tādējādi Savienības
finansējums šajā problēmu virzienā atbalstīs
Savienības galveno politikas virzienu un jo īpaši
stratēģijas “Eiropa 2020” gudras, ilgtspējīgas un
integrējošas izaugsmes prioritāšu, kopējās ārpolitikas
un drošības politikas un Savienības iekšējās drošības
stratēģijas, tostarp katastrofu novēršanas un
reaģēšanas politikas, izstrādi, īstenošanu un
pielāgošanu. Tika veicināta koordinācija ar Kopīgā
pētniecības centra tiešajām darbībām.
6.3.        Pasākumu pamatvirzieni
6.3.1.     Visiem atvērta
sabiedrība
Mērķis ir uzlabot solidaritāti,
kā arī sociālo, ekonomisko un politisko iekļautību un
pozitīvu starpkultūru dinamiku Eiropā un ar starptautiskiem
partneriem ar progresīvās zinātnes un starpdisciplīnu
pieejas, tehnoloģijas sasniegumu un organizatorisku jauninājumu
starpniecību. Svarīga nozīme šajā ziņā var
būt humanitāro zinātņu pētniecībai.
Pētniecība atbalsta politikas veidotājus tādu politikas
virzienu izstrādē, kuri vērsti uz cīņu pret
nabadzību un novērš dažādu sadalījumu, diskrimināciju
un nevienlīdzību veidošanos Eiropas sabiedrībā,
piemēram, dzimumu nevienlīdzības vai digitālas vai
inovācijas plaisas, arī ar citiem pasaules reģioniem. Tā
sniedz īpašu ieguldījumu stratēģijas “Eiropa 2020”
īstenošanā un pielāgošanā un Savienības plašajos
ārējos pasākumos. Ir paredzēts veikt īpašus
pasākumus, lai izvērstu izcilību mazāk attīstītos
reģionos, tādējādi paplašinot līdzdalību
pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”.
Pasākumus vērš uz to, lai:
(a)
veicinātu gudru, ilgtspējīgu un
integrējošu izaugsmi;
(b)
veidotu noturīgu un visiem atvērtu
Eiropas sabiedrību;
(c)
nostiprinātu Eiropas kā pasaules
līmeņa dalībnieces lomu;
(d)
likvidētu pētniecības un
inovācijas plaisu Eiropā.
6.3.2.     Inovatīva sabiedrība
Mērķis ir veicināt
inovatīvas sabiedrības un politikas attīstību Eiropā,
iesaistot pilsoņus, uzņēmumus un lietotājus
pētniecībā un inovācijā un veicinot koordinētu
pētniecības un inovācijas politiku globalizācijas
kontekstā. Īpašs atbalsts tiks sniegts ERA
attīstībai un inovācijas pamatnosacījumu izstrādei.
Pasākumus
vērš uz to, lai:
(a)
nostiprinātu pierādījumu bāzi
un atbalstītu “Inovācijas savienību” un ERA;
(b)
atbalstītu jaunus inovācijas veidus,
tostarp sociālo inovāciju un radošumu;
(c)
nodrošinātu sabiedrības iesaistīšanos
pētniecībā un inovācijā;
(d)
veicinātu saskaņotu un efektīvu
sadarbību ar trešām valstīm.
6.3.3.     Droša sabiedrība
Mērķis ir atbalstīt
Savienības iekšējās un ārējās drošības
politiku un garantēt kiberdrošību, uzticēšanos un
privātās dzīves aizsardzību vienotajā
digitālajā tirgū, vienlaikus uzlabojot Savienības
drošības, IKT un pakalpojumu nozares konkurētspēju. Tas tiks
darīts, izstrādājot novatoriskas tehnoloģijas un
risinājumus, kas pievēršas drošības trūkumiem un
novērš drošības apdraudējumus. Šīs uz misiju
vērstās darbības integrēs dažādu tiešo lietotāju
(pilsoņu, uzņēmumu un valsts pārvalžu, tostarp valsts un
starptautisko iestāžu, civilās aizsardzības struktūru,
tiesībaizsardzības iestāžu, robežsardzes u. c.)
prasības, lai ņemtu vērā drošības apdraudējumu un
privātās dzīves aizsardzības attīstību un
vajadzīgos sociālos aspektus.
Pasākumus vērš uz to, lai:
(a)
apkarotu noziedzību un terorismu;
(b)
nostiprinātu drošību ar robežu
pārvaldības starpniecību;
(c)
garantētu kiberdrošību;
(d)
palielinātu Eiropas noturību pret
krīzēm un katastrofām;
(e)
nodrošinātu privātumu un
brīvību internetā un uzlabotu drošības sociālo
aspektu.
IV DAĻA
Ar kodolenerģiju nesaistītas Kopīgā pētniecības
centra (JRC) tiešās darbības
1.           Konkrētais mērķis
Konkrētais mērķis ir
nodrošināt uz saņēmēju orientētu zinātnisko un
tehnisko atbalstu Savienības politikas virzieniem, elastīgi
reaģējot uz jaunām politikas vajadzībām.
2.           Pamatojums un Savienības pievienotā
vērtība
Savienība ir izstrādājusi
2020. gadam vērienīgu politikas programmu, kurā
izklāstītas vairākas sarežģītas un savstarpēji
saistītas problēmas, tādas kā resursu ilgtspējīga
pārvaldība un konkurētspēja. Lai veiksmīgi
atrisinātu šīs problēmas, vajadzīgi stabili zinātniski
pierādījumi, kas attiecināmi uz vairākām
dažādām zinātnes disciplīnām un ļauj
saprātīgi novērtēt politikas iespējas. JRC,
vēl vairāk nostiprinot savu kā zinātnes dienesta lomu
Savienības politikas veidošanai, nodrošinās nepieciešamo
zinātnisko un tehnisko atbalstu visos politikas veidošanas cikla posmos,
sākot no koncepcijas līdz īstenošanai un novērtēšanai.
Šajā nolūkā tas skaidri koncentrēs savu
pētniecību uz Savienības politikas prioritātēm, vienlaikus
uzlabojot transversālu kompetenci. JRC neatkarība no
īpašām interesēm — privātām vai valstiskām —
apvienojumā ar zinātniski-tehniskā atsauces avota lomu ļauj
tam veicināt vajadzīgās vienprātības panākšanu
starp ieinteresētajām personām un politikas veidotājiem.
Dalībvalstis un Savienības pilsoņi gūst labumu no JRC
pētniecības, jo īpaši tādās jomās kā
veselības un patērētāju tiesību aizsardzība,
vide, drošība un drošums un krīžu un katastrofu
pārvarēšana.
JRC ir ERA
neatņemama sastāvdaļa un turpinās aktīvi
atbalstīt tās darbību, cieši sadarbojoties ar līdzbiedriem
un ieinteresētajām personām, atļaujot piekļuvi tā
aprīkojumam un veicot pētnieku apmācību.
Tādējādi tiks arī veicināta jaunu dalībvalstu un
asociēto valstu integrācija; šīm valstīm JRC
turpinās nodrošināt specializētus apmācības kursus par
Savienības tiesību aktu kopuma zinātniski-tehnisko pamatu. JRC
izveidos koordinācijas saikni ar citiem atbilstīgiem pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” konkrētajiem mērķiem. Papildinot
savas tiešās darbības un lai turpinātu integrāciju un
tīklu veidošanu Eiropas Pētniecības telpā, JRC var
arī piedalīties pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
netiešajās darbībās un koordinācijas instrumentos
tajās jomās, kurās tam ir atbilstošas speciālās
zināšanas, lai varētu radīt pievienoto vērtību.
3.           Pasākumu pamatvirzieni
JRC pasākumi
pamatprogrammā “Apvārsnis 2020” tiks vērsti uz
Savienības politikas prioritātēm un sabiedrības
problēmām, kuru atrisināšanai prioritātes ir noteiktas; tie
ir saskaņoti ar stratēģiju “Eiropa 2020” un tās
gudras, ilgtspējīgas un integrējošas izaugsmes
pamatmērķiem, ar programmu “Drošība un pilsonība” un
programmu “Eiropa pasaulē”.
JRC galvenās
kompetences jomas būs enerģētika, transports, vide un klimata
pārmaiņas, lauksaimniecība un pārtikas nodrošinājums,
veselības un patērētāju tiesību aizsardzība,
informācijas un komunikācijas tehnoloģijas, references
materiāli un drošība un drošums (tostarp kodoldrošība un
kodoldrošums Euratom programmā).
Šīs
kompetences jomas tiks būtiski papildinātas ar spēju aptvert
visu politikas ciklu un novērtēt politikas iespējas. Tas ietver
spēju nostiprināšanu šādās jomās:
(a)
paredzēšana un prognozēšana —
proaktīva stratēģiskā informācija par tendencēm
un norisēm zinātnē, tehnoloģijā un
sabiedrībā un to iespējamā ietekme uz sabiedrisko
kārtību;
(b)
ekonomika — integrētiem pakalpojumiem,
kas aptver gan zinātniski tehnisko, gan makroekonomisko aspektu;
(c)
modelēšana — koncentrēšanās uz
ilgtspējību un ekonomikas zinātni un pasākumi, kas mazina
Komisijas atkarību no ārējiem piegādātājiem,
svarīgas scenāriju analīzes mērķiem;
(d)
politikas analīze — lai varētu veikt
politikas iespēju starpnozaru izpēti;
(e)
ietekmes novērtējums —
zinātnisku pierādījumu nodrošināšana, lai atbalstītu
politikas iespējas.
JRC turpina
tiekties uz izcilību pētniecībā kā pamatu uzticamam un
stabilam zinātniski tehniskās politikas atbalstam. Šajā
nolūkā tas nostiprinās sadarbību ar Eiropas un
starptautiskiem partneriem, cita starpā piedaloties netiešās
darbībās. Tas arī izlases veidā veiks zinātniskos
pētījumus un uzlabos kompetenci jaunās politikai svarīgās
jomās.
JRC īpaši
pievēršas turpmāk izklāstītajiem jautājumiem.
3.1         Zinātnes izcilība
Veikt
pētniecību, lai uzlabotu zinātnisko pierādījumu
bāzi politikas veidošanai un izvērtētu jaunas zinātnes un
tehnoloģijas jomas, tostarp ar zinātnisko pētījumu starpniecību.
3.2         Vadošā loma rūpniecībā
Veicināt Eiropas
konkurētspēju, atbalstot standartizācijas procesu un standartus
ar pirmsnormatīvu pētniecību, izstrādājot references
materiālus un mērījumus un saskaņojot metodoloģijas
piecās galvenajās jomās (enerģētika, transports,
Digitalizācijas programma, drošība un drošums,
patērētāju tiesību aizsardzība). Veikt jaunu
tehnoloģiju drošības novērtējumus tādās
jomās kā enerģētika un transports un veselības un
patērētāju tiesību aizsardzība. Sniegt
ieguldījumu, lai veicinātu kosmosa tehnoloģiju un datu
izmantošanu, standartizāciju un validāciju un jo īpaši lai
risinātu sabiedrības problēmas.
3.3         Sabiedrības
problēmu risināšana
(a)
Veselība, demogrāfiskās
pārmaiņas un labklājība
Veicināt veselības
un patērētāju tiesību aizsardzību, sniedzot
zinātnisku un tehnisku atbalstu tādās jomās kā
pārtikas produkti, barība un patēriņa preces, vide un
veselība, ar veselību saistīta diagnostikas un skrīninga
prakse un uzturs un diētas.
(b)
Pārtikas nodrošinājums,
ilgtspējīga lauksaimniecība, jūras zinātniskā un
tehniskā pētniecība un bioekonomika
Atbalstīt Eiropas lauksaimniecības un
zivsaimniecības politikas izstrādi, īstenošanu un
uzraudzību, tostarp pārtikas nekaitīgums un
nodrošinājums un bioekonomikas attīstība,
piemēram, prognozējot augkopības ražu, veicot tehnisku un
sociālekonomisku analīzi un modelēšanu.
(c)
Droša, tīra un efektīva enerģija
Atbalstīt “20/20/20” klimata un
enerģētikas mērķus, veicot pētniecību
attiecībā uz enerģijas piegādes tehnoloģiskajiem un
ekonomiskajiem aspektiem, efektivitāti, zema oglekļa
dioksīda līmeņa tehnoloģijām,
enerģijas/elektroenerģijas pārvades tīkliem.
(d)
Vieds, videi nekaitīgs un integrēts
transports
Atbalstīt Savienības politiku personu un
preču ilgtspējīgai un drošai mobilitātei, veicot
laboratoriskus pētījumus un izmantojot modelēšanas un
uzraudzības pieejas, tostarp transporta tehnoloģijas, kas rada zemu
oglekļa dioksīda emisiju līmeni, piemēram
elektrifikāciju, ekoloģiski tīrus un efektīvus transportlīdzekļus
un alternatīvus degvielas veidus, un viedas mobilitātes
sistēmas.
(e)
Klimata politika, resursefektivitāte un
izejvielas
Izpētīt dabas resursu
ilgtspējīgas pārvaldības starpnozaru problēmas,
veicot galveno vides mainīgo rādītāju uzraudzību un
izstrādājot integrētu modelēšanas sistēmu
ilgtspējības novērtēšanai.
Atbalstīt resursefektivitāti, emisiju
samazināšanu un izejvielu ilgtspējīgu piegādi, veicot
ekoloģiski tīru ražošanas procesu, tehnoloģiju, produktu un
pakalpojumu integrētus sociālos, ekoloģiskos un ekonomiskos
novērtējumus.
Atbalstīt Savienības attīstības
politikas mērķus ar pētniecību, lai palīdzētu
nodrošināt pietiekamus būtiskāko resursu krājumus,
koncentrējoties uz vides un resursu parametru uzraudzību, ar
pārtikas nekaitīgumu un nodrošinājumu saistītu analīzi
un zināšanu nodošanu.
(f)
Visiem atvērta, inovatīva un droša
sabiedrība
Sniegt ieguldījumu “Inovācijas
savienības” īstenošanā un uzraudzīt to, veicot
pētniecības un inovācijas virzītājfaktoru un
šķēršļu makroekonomisku analīzi un izstrādājot
metodoloģijas, rezultātu pārskatus un rādītājus.
Atbalstīt Eiropas Pētniecības
telpu (ERA), uzraugot ERA darbību un analizējot
dažu tās pamatelementu virzītājfaktorus un
šķēršļus, ka arī veidojot pētniecības
tīklus, nodrošinot apmācību un JRC aprīkojuma un
datubāzu pieejamību lietotājiem dalībvalstīs, kandidātvalstīs
un asociētajās valstīs.
Sniegt ieguldījumu Digitalizācijas
programmas pamatmērķu sasniegšanā, veicot ekonomisko un
sociālo aspektu (digitālā ekonomika, digitālā
sabiedrība, digitālais dzīvesveids) kvalitatīvu un
kvantitatīvu analīzi.
Atbalstīt iekšējo drošumu un drošību,
identificējot un novērtējot kritiskās infrastruktūras
kā sociālo funkciju svarīga komponenta neaizsargātību
un veicot ar digitālo identitāti saistīto tehnoloģiju
operatīvās darbības novērtēšanu; risināt globālas
drošības problēmas, tostarp novērst jaunus vai hibrīda
veida apdraudējumus, izstrādājot progresīvus instrumentus
informācijas ieguvei un analīzei, kā arī krīžu
pārvarēšanai.
Uzlabot Savienības spēju
pārvaldīt dabas un cilvēka izraisītas katastrofas,
pastiprinot infrastruktūras uzraudzību un vairāku
apdraudējumu globālu agrīnās brīdināšanas un
riska pārvaldības informācijas sistēmu izstrādi,
izmantojot Zemes novērošanas satelītsistēmas.
V DAĻA
Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūts (EIT)
1.           Konkrētais mērķis
Konkrētais mērķis ir
integrēt pētniecības, inovācijas un izglītības
“zināšanu trīsstūri” un tādējādi nostiprināt
Savienības inovatīvās spējas un risināt sabiedrības
problēmas.
Eiropai ir vairāki strukturāli
trūkumi, ciktāl runa ir par inovatīvo potenciālu un
spēju nodrošināt jaunus pakalpojumus, produktus un procesus. Daži no
svarīgākajiem jautājumiem, kas jārisina, ir Eiropas
salīdzinoši mazā pieredze talantu piesaistīšanā un
paturēšanā, esošo pētniecības priekšrocību
nepietiekama izmantošana ekonomiskās vai sociālās
vērtības radīšanas ziņā, zems
uzņēmējdarbības aktivitātes līmenis, resursu
apjoms izcilības centros, kas ir nepietiekams, lai konkurētu pasaules
mērogā, un pārmērīgs tādu šķēršļu
skaits, kas liedz sadarboties augstākās izglītības,
pētniecības un uzņēmējdarbības “zināšanu
trīsstūrī” Eiropas līmenī.
2.           Pamatojums un Savienības
pievienotā vērtība
Lai Eiropa varētu konkurēt
starptautiski, šie strukturālie trūkumi ir jānovērš.
Iepriekš norādītās problēmas ir kopīgas visās
dalībvalstīs un ietekmē Savienības inovatīvo
spēju kopumā.
EIT risinās šīs problēmas,
veicinot strukturālas pārmaiņas Eiropas inovāciju
vidē. Tas tiks darīts, veicinot visaugstākajiem standartiem
atbilstošas izglītības, pētniecības un inovācijas
integrāciju, tādējādi radot jaunu, inovācijai labvēlīgu
vidi un veicinot un atbalstot uzņēmīgu cilvēku jaunu
paaudzi. Tādējādi EIT sniegs pilnīgu ieguldījumu
stratēģijas “Eiropa 2020” un jo īpaši pamatiniciatīvu
“Inovācijas savienība” un “Jaunatne kustībā”
mērķu sasniegšanā.
Izglītības un
uzņēmējdarbības integrācija pētniecībā
un inovācijā
EIT īpašais uzdevums ir integrēt
izglītību un uzņēmējdarbību
pētniecībā un inovācijā, tādējādi
izveidojot saikni vienotā inovācijas ķēdē visā Savienībā
un ārpus tās.
Uzņēmējdarbības
motivācija un uz rezultātiem vērsta pieeja
EIT ar savu zināšanu un inovāciju
kopienu (ZIK) starpniecību darbojas atbilstoši
uzņēmējdarbības motivācijai. Priekšnosacījums ir
izteikta līderība — katru ZIK vada ģenerāldirektors.
ZIK partnerus pārstāv atsevišķas juridiskas personas, lai
nodrošinātu integrētāku lēmumu pieņemšanu. ZIK ir
jāsagatavo gada uzņēmējdarbības plāni, tostarp
vērienīgs darbību portfelis, kas aptver dažādas
darbības, sākot no izglītības līdz uzņēmumu
radīšanai, izvirzot skaidrus mērķus un sasniedzamos
rezultātus un cenšoties ietekmēt gan tirgu, gan sabiedrību.
Pašlaik spēkā esošie noteikumi par ZIK līdzdalību,
izvērtēšanu un uzraudzību ļauj lēmumus pieņemt
ātri un uzņēmējdarbībai raksturīgā
veidā.
Sadrumstalotības
novēršana ar integrētu ilgtermiņa partnerību
palīdzību
EIT ZIK ir īpaši integrēti
uzņēmumi, kas apvieno partnerus no rūpniecības,
augstākās izglītības, pētniecības un
tehnoloģiju institūtiem, kuri ir ievērojami ar savu
izcilību. ZIK ļauj pasaules līmeņa partneriem apvienoties
jaunās pārrobežu konfigurācijās, optimizēt esošos
resursus, piekļūt jaunām uzņēmējdarbības
iespējām ar jaunu vērtības ķēžu
starpniecību, risinot augstāka riska un plašāka mēroga
problēmas.
Rūpēšanās par Eiropas
galveno inovācijas aktīvu — tās īpaši
talantīgajiem cilvēkiem
Talants ir inovācijas pamatelements. EIT
rūpējas par cilvēkiem un mijiedarbību starp tiem,
piešķirot studentiem, pētniekiem un uzņēmējiem galveno
nozīmi tā inovācijas modelī. EIT nodrošinās
uzņēmējdarbības un radošuma kultūru un
starpdisciplīnu izglītību talantīgiem cilvēkiem, piedāvājot
iegūt EIT maģistra un PhD grādu, lai viņi kļūtu
par starptautiski atzītu izcilības “zīmogu”. To darot, EIT
stingri atbalsta mobilitāti “zināšanu trīsstūrī”.
3.           Pasākumu pamatvirzieni
EIT darbojas galvenokārt — bet ne
tikai — ar zināšanu un inovāciju kopienu (ZIK) starpniecību
tajās sabiedrības problēmu jomās, kurām ir
vislielākā nozīme Eiropas kopējā nākotnē.
Lai gan ZIK piemīt liela neatkarība savu stratēģiju un pasākumu
noteikšanā, ir vairākas inovatīvas iezīmes, kas ir
kopīgas visiem ZIK. Turklāt EIT palielinās savu ietekmi, padarot
no ZIK iegūto pieredzi pieejamu visā Savienībā un
aktīvi veicinot jaunu zināšanu apmaiņas kultūru.
(a)
Augstākās izglītības,
pētniecības un inovācijas darbību nodošana un izmantošana
jaunu uzņēmumu radīšanai
EIT mērķis ir atbrīvot cilvēku
inovatīvo potenciālu un gūt labumu no viņu idejām
neatkarīgi no tā, kurā inovācijas ķēdes
posmā viņi atrodas. Tādējādi EIT arī palīdzēs
atrisināt “Eiropas paradoksu”, proti, to, ka izcila pašreizējā
pētniecība nebūt netiek izmantota pilnībā.
Tādējādi EIT palīdz ieviest idejas tirgū.
Pārsvarā ar savu ZIK starpniecību un koncentrēšanos uz
uzņēmējdarbības gara veicināšanu tas radīs jaunas
uzņēmējdarbības iespējas, veicinot gan jaunu
uzņēmumu veidošanos, gan to atdalīšanos, arī jau pastāvošajos
uzņēmumos.
(b)
Progresīva un inovāciju virzīta
pētniecība ekonomiku un sabiedrību visvairāk
interesējošās jomās
EIT stratēģijā un pasākumos
koncentrējas uz sabiedrības problēmām, kas ir īpaši
svarīgas attiecībā uz nākotni, piemēram, uz klimata
pārmaiņu vai ilgtspējīgas enerģijas jautājumiem.
Risinot sabiedrības problēmas visaptveroši, EIT veicinās
starpdisciplīnu un daudzdisciplīnu pieejas un palīdzēs
koordinēt ZIK iesaistīto partneru pētniecības centienus.
(c)
Cilvēku talanta, prasmju un
uzņēmības attīstīšana ar izglītības un
apmācības starpniecību
EIT pilnībā integrē
izglītību un apmācību visos karjeras posmos un
izstrādā jaunas un novatoriskas mācību programmas, lai
ņemtu vērā nepieciešamību pēc jauniem profiliem, ko rada
sarežģītās sabiedrības un ekonomikas problēmas.
Tāpēc EIT uzņemsies vadošo lomu jaunu grādu un diplomu
atzīšanas vecināšanā dalībvalstīs.
EIT arī ieņems svarīgu lomu
jēdziena “uzņēmējdarbība” pilnveidošanā
savās izglītības programmās, kas veicina
uzņēmējdarbību zināšanu ietilpīgā kontekstā,
pamatojoties uz novatorisku pētniecību un sniedzot ieguldījumu
risinājumos, kas ir ļoti svarīgi sabiedrībai.
(d)
Paraugprakses izplatīšana un sistēmiska
zināšanu koplietošana
EIT mērķis ir ieviest jaunas pieejas
inovācijā un izstrādāt vienotu inovācijas un
zināšanu nodošanas kultūru, cita starpā veicot savu ZIK
daudzveidīgās pieredzes apmaiņu ar dažādu izplatīšanas
mehānismu, piemēram, ieinteresēto personu platformas un stipendiju
sistēmas, starpniecību.
(e)
Starptautiskā dimensija
EIT darbojas, apzinoties globālo kontekstu,
un palīdz izveidot saikni ar galvenajiem starptautiskajiem partneriem.
Palielinot izcilības centru skaitu ar ZIK starpniecību un veicinot
jaunas izglītības iespējas, tas tieksies uz to, lai
padarītu Eiropu pievilcīgāku talantiem no ārvalstīm.
(f)
Eiropas mēroga ietekmes palielināšana,
izmantojot novatorisku finansējuma modeli
EIT aktīvi veicinās pamatprogrammā
“Apvārsnis 2020” noteikto mērķu sasniegšanu, jo īpaši
risinot sabiedrības problēmas tā, lai papildinātu citas
iniciatīvas šajās jomās. Tas izmēģinās jaunas un
vienkāršotas pieejas finansējumam un pārvaldībai un
tādējādi uzņemsies līderību Eiropas
inovācijas vidē. Tā pieeja finansējumam būs stingri
balstīta uz spēcīgu sviras efektu, mobilizējot gan
publiskos, gan privātos līdzekļus. Turklāt tas izmantos
pilnībā jaunus instrumentus, lai mērķtiecīgi
atbalstītu individuālas darbības ar EIT fonda starpniecību.
(g)
Saiknes izveide starp reģionālu
attīstību un Eiropas iespējām
Izmantojot ZIK un to kopvietošanas centrus —
izcilības mezglus, kas apvieno augstākās izglītības,
pētniecības un uzņēmējdarbības partnerus
konkrētā ģeogrāfiskā vietā, — EIT būs
saistīts arī ar reģionālo politiku. Tas jo īpaši
nodrošinās labāku saikni starp augstākās
izglītības iestādēm un reģionālo inovāciju
un izaugsmi reģionālu un valsts mēroga viedas
specializācijas stratēģiju kontekstā.
Tādējādi tas veicinās Savienības kohēzijas
politikas mērķu sasniegšanu.
II pielikums
Budžeta sadalījums
Indikatīvs budžeta sadalījums
pamatprogrammai “Apvārsnis 2020” (miljonos EUR):
 I.          Zinātnes izcilība, tostarp: || 27818
                 1.             Eiropas Pētniecības padome || 15008
                 2.             Nākotnes un jaunās tehnoloģijas || 3505
                 3.             Marijas Kirī vārdā nosauktās darbības prasmju, apmācības un karjeras attīstības jomā || 6503
                 4.             Eiropas pētniecības infrastruktūra (tostarp e-infrastruktūra) || 2802
 II.        Vadošā loma rūpniecībā, tostarp: || 20280
                 1.             Vadošā loma pamattehnoloģiju un rūpniecisko tehnoloģiju jomā* || 15580, no tiem 500 atvēlēti EIT
                 2.             Piekļuve riska kapitāla finansējumam** || 4000
                 3.             Inovācija MVU || 700
 III.       Sabiedrības problēmu risināšana, tostarp: || 35888
                 1.             Veselība, demogrāfiskās pārmaiņas un labklājība || 9077, no tiem 292 atvēlēti EIT
                 2.             Pārtikas nodrošinājums, ilgtspējīga lauksaimniecība, jūras zinātniskā un tehniskā pētniecība un bioekonomika || 4694, no tiem 150 atvēlēti EIT
                 3.             Droša, tīra un efektīva enerģija || 6537, no tiem 210 atvēlēti EIT
                 4.             Vieds, videi draudzīgs un integrēts transports || 7690, no tiem 247 atvēlēti EIT
                 5.             Klimata politika, resursefektivitāte un izejvielas || 3573, no tiem 115 atvēlēti EIT
                 6.             Visiem atvērta, inovatīva un droša sabiedrība || 4317, no tiem 138 atvēlēti EIT
 Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūts (EIT) || 1542+1652**
 Ar kodolenerģiju nesaistītas Kopīgā pētniecības centra tiešās darbības || 2212
 KOPĀ || 87740
*Ieskaitot EUR 8975 miljonus
informācijas un komunikācijas tehnoloģijām, (IKT), no
kuriem EUR 1795 miljoni atvēlēti fotonikai un mikro- un
nanoelektronikai, EUR 4293 miljoni — nanotehnoloģijām,
progresīviem materiāliem un progresīvai ražošanai un pārstrādei,
EUR 575 miljoni biotehnoloģijai un EUR 1737 miljoni kosmosam. Tādējādi
svarīgo pamattehnoloģiju atbalstam būs pieejami EUR 6663
miljoni.
** Aptuveni
EUR 1131 miljons no šīs summas var tikt atvēlēts Eiropas
energotehnoloģiju stratēģiskā plāna (SET
plāna) projektiem. Aptuveni viena trešdaļa no šīs summas var
tikt atvēlēta MVU.
*** Kopējo summu
darīs pieejamu, izmantojot piešķīrumus, kā paredzēts
6. panta 3. punktā. Otro piešķīrumu
EUR 1652 miljonu apmērā darīs pieejamu
proporcionāli no budžeta, kas atvelēts prioritātei “Sabiedrības
problēmu risināšana”, un budžeta, kas atvēlēts
mērķim “Vadošā loma pamattehnoloģiju un rūpniecisko
tehnoloģiju jomā”, summa ir indikatīva un ir atkarīga no
26. panta 1. punktā noteiktās pārskatīšanas.
TIESĪBU AKTA FINANŠU
PĀRSKATS
1.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
              1.1.    Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums
              1.2.    Attiecīgā
politikas joma ABM/ABB struktūrā
              1.3.    Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
              1.4.    Mērķi
              1.5.    Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums
              1.6.    Ilgums
un finansiālā ietekme
              1.7.    Paredzētie
pārvaldības veidi
2.           PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
              2.1.    Uzraudzības
un ziņošanas noteikumi
              2.2.    Pārvaldības
un kontroles sistēma
              2.3.    Krāpšanas
un pārkāpumu apkarošanas pasākumi
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
              3.1.    Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
pozīcijas
              3.2.    Paredzamā
ietekme uz izdevumiem
              3.2.1. Paredzamās ietekmes
uz izdevumiem kopsavilkums
              3.2.2. Paredzamā ietekme
uz darbības apropriācijām
              3.2.3. Paredzamā
ietekme uz administratīvajām apropriācijām
              3.2.4. Saderība ar
kārtējo daudzgadu finanšu shēmu
              3.2.5. Trešo personu dalība
finansējumā
              3.3.    Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
TIESĪBU
AKTA FINANŠU PĀRSKATS
PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
1.1.        Priekšlikuma/iniciatīvas
nosaukums
Pētniecības
un inovācijas pamatprogramma “Apvārsnis 2020”
(2014.–2020. gads)
1.2.        Attiecīgās
politikas jomas ABM/ABB struktūrā[40]
-
08 - Pētniecība un inovācija
-
09 - Informācijas sabiedrība un plašsaziņas līdzekļi
-
02 - Uzņēmējdarbība un rūpniecība
-
05 - Lauksaimniecība
-
32 - Enerģētika
-
06 - Mobilitāte un transports
-
15 - Izglītība un kultūra
-
07 - Vide un klimata politika
-
10 - Kopīgais pētniecības centrs
1.3.        Priekšlikuma/iniciatīvas
būtība
ý Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu darbību
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz jaunu darbību, pamatojoties uz izmēģinājuma
projektu/ sagatavošanas darbību[41]
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz esošas darbības pagarināšanu
¨ Priekšlikums/iniciatīva
attiecas uz darbību, kas pārveidota jaunā darbībā
1.4.        Mērķi
1.4.1.     Komisijas daudzgadu
stratēģiskie mērķi, ko plānots sasniegt ar
priekšlikumu/iniciatīvu
Pētniecības
un inovācijas pamatprogramma “Apvārsnis 2020”
(2014.–2020. gads) (pamatprogramma “Apvārsnis 2020”) sniegs
ieguldījumu stratēģijā “Eiropa 2020”, tostarp Eiropas
Pētniecības telpas izveides pabeigšanā, veicinot gudru,
ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi.
-
Gudra izaugsme — attīstīt uz zināšanām un inovāciju
balstītu ekonomiku (pamatiniciatīvas “Inovācijas savienība”
īstenošana).
-
Ilgtspējīga izaugsme — veicināt resursefektīvāku,
videi draudzīgāku un konkurētspējīgāku ekonomiku.
-
Integrējoša izaugsme — veicināt augstas nodarbinātības
ekonomiku, kas nodrošina ekonomisko, sociālo un teritoriālo
kohēziju.
1.4.2.     Konkrētie mērķi
un attiecīgās ABM/ABB darbības
-
I daļa: prioritāte “Zinātnes izcilība”
-
II daļa: prioritāte “Vadošā loma rūpniecība”
-
III daļa: prioritāte “Sabiedrības problēmu
risināšana”
-
IV daļa: ar kodolenerģiju nesaistītas Kopīgā
pētniecības centra tiešās darbības
-
V daļa: “Zināšanu trīsstūra” integrācija (Eiropas
Inovāciju un tehnoloģiju institūts)
Attiecīgās ABM/ABB darbības
-
08 - Pētniecība un inovācija
-
09 - Informācijas sabiedrība un plašsaziņas līdzekļi
-
02 - Uzņēmējdarbība un rūpniecība
-
05 - Lauksaimniecība
-
32 - Enerģētika
-
06 - Mobilitāte un transports
-
15 - Izglītība un kultūra
-
07 - Vide un klimata politika
-
10 - Kopīgais pētniecības centrs
1.4.3.     Paredzamie rezultāti un
ietekme
Norādīt,
kāda ir priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz
finansējuma saņēmējiem/ mērķgrupām.
Paredzams,
ka līdz 2030. gadam pamatprogramma “Apvārsnis 2020” par
0,92 procentpunktiem palielinās IKP, par 1,37 procentpunktiem
palielinās eksporta apjomu, par 0,15 procentpunktiem samazinās
importa apjomu un par 0,40 procentpunktiem palielinās
nodarbinātību.
Vairāk
informācijas ir pieejams Komisijas dienestu darba dokumentā par
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” ietekmes novērtējumu
(“IN”), kas pievienots šim tiesību akta priekšlikumam.
1.4.4.     Rezultātu un ietekmes
rādītāji
Norādīt
priekšlikuma/iniciatīvas īstenošanas uzraudzībā
izmantojamos rādītājus.
Turpmāk
tabulā attiecībā uz pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” vispārīgajiem
un konkrētajiem mērķiem ir norādīts ierobežots
pamatrādītāju skaits rezultātu un ietekmes
novērtēšanai.
Lai
apkopotu dažādu veidu rezultātus un ietekmi attiecībā uz
dažādajām īpašajām darbībām, tiks izmantoti
papildu — tostarp jaunizstrādāti — rādītāji.
Vispārīgais
mērķis:
Sniegt
ieguldījumu stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu
sasniegšanā un Eiropas Pētniecības telpas pabeigšanā
-
stratēģijas “Eiropa 2020” mērķis attiecībā
uz pētniecību un izstrādi (3 % no IKP)
Pašlaik —      2,01 %
no IKP (ES–27, 2009. gads)
Mērķis —      3 %
no IKP (2020. gads)
-
Stratēģijas “Eiropa 2020” inovācijas
pamatrādītājs
Pašlaik —      Jauna
pieeja
Mērķis —      Ievērojams
strauji augošu novatorisku uzņēmumu īpatsvars ekonomikā
I daļa: prioritāte “Zinātnes izcilība”
Konkrētie mērķi
* Eiropas Pētniecības padome (ERC)
- ERC
finansēto projektu publikāciju īpatsvars no 1 %
visbiežāk citēto publikāciju
Pašlaik —      0,8 %
(ES publikācijas no 2004. līdz 2006. gadam, kas citētas
līdz 2008. gadam)
Mērķis —      1,6 %
(ERC publikācijas 2014.–2020. gadā)
-
To institucionālās politikas un valsts/reģionālās
politikas pasākumu skaits, kuri īstenoti ar ERC
finansējuma atbalstu
Pašlaik —      20
(aplēse 2007.–2013. gadam)
Mērķis —      100
(2014.–2020. gadā)
* Nākotnes
un jaunās tehnoloģijas
-
Publikācijas īpaši ietekmīgos zinātniski recenzētos
žurnālos
Pašlaik —      Jauna
pieeja
Mērķis —      25 publikācijas
uz katriem EUR 10 miljoniem finansējuma (2014.–2020. gads)
-
Patenta pieteikumi nākotnes un jauno tehnoloģiju jomā
Pašlaik —      Jauna
pieeja
Mērķis —      1 patenta
pieteikums uz katriem EUR 10 miljoniem finansējuma
(2014.–2020. gads)
* Marijas
Kirī vārdā nosauktās darbības prasmju,
apmācības un karjeras attīstības jomā
-
Pētnieku, tostarp PhD kandidātu, aprite starp nozarēm un
valstīm
Pašlaik —      50 000,
apmēram 20 % PhD kandidātu (2007.–2013. gads)
Mērķis —      65 000,
apmēram 40 % PhD kandidātu (2014.–2020. gads)
* Eiropas
pētniecības infrastruktūra (tostarp e-infrastruktūra)
-
Pētniecības infrastruktūra, kas darīta pieejama visiem
pētniekiem Eiropā un ārpus tās ar Savienības atbalstu
Pašlaik —      650
(2012. gads)
Mērķis —      1000
(2020. gads)
II daļa: prioritāte “Vadošā loma
rūpniecībā”
Konkrētie mērķi
* Vadošā
loma pamattehnoloģijās un rūpnieciskās tehnoloģijās
(IKT, nanotehnoloģijas, progresīvie materiāli,
biotehnoloģijas, progresīvā ražošana un kosmoss)
-
Patenta pieteikumi, kas izpildīti dažādās pamattehnoloģijās
un rūpnieciskās tehnoloģijās
Pašlaik —      Jauna
pieeja
Mērķis —      3 patenta
pieteikumi uz katriem EUR 10 miljoniem finansējuma
(2014.–2020. gads)
Piekļuve
riska kapitāla finansējumam
-
Kopējie ieguldījumi, kas mobilizēti ar aizņēmuma
finansējuma un rika finansējuma mehānismu starpniecību
Pašlaik —      Jauna
pieeja
Mērķis —      EUR 100
miljonu kopējais ieguldījums uz katriem EUR 10 miljoniem
Savienības ieguldījuma (2014.–2020. gads)
* Inovācija
MVU
-
To iesaistīto MVU īpatsvars, kuri ievieš jauninājumus
uzņēmumā vai tirgū (aptverot projekta laikposmu un
nākamos trīs gadus pēc tā beigām)
Pašlaik —      Jauna
pieeja
Mērķis —      50
%
III daļa: prioritāte “Sabiedrības problēmu
risināšana”
Konkrētie mērķi
Attiecībā
uz katru no problēmām progresu novērtē pēc tā,
kāds ir bijis ieguldījums turpmāk uzskaitīto un
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” I pielikumā
norādīto konkrēto mērķu sasniegšanā, sniedzot
arī aprakstu par ievērojamiem uzlabojumiem, kas vajadzīgi
problēmu atrisināšanai un ar konkrēto politiku saistīto
rādītāju sasniegšanai.
-
Uzlabot visu cilvēku veselību un labklājību visas
dzīves garumā
-
Nodrošināt nekaitīgas un augstas kvalitātes pārtikas un
citu bioloģisku produktu ilgtspējīgu nodrošinājumu,
izveidojot produktīvas un resursefektīvas primārās
ražošanas sistēmas, veicinot ekosistēmu pakalpojumus, vienlaikus
saglabājot piegādes ķēžu konkurētspēju un to zemu
oglekļa dioksīda līmeni
-
Nodrošināt pāreju uz uzticamu, ilgtspējīgu un
konkurētspējīgu enerģētikas sistēmu, ņemot
vērā enerģijas deficīta palielināšanos, to, ka
pieprasījums pēc enerģijas arvien palielinās, kā
arī klimata pārmaiņas
-
Izveidot Eiropas transporta sistēmu, kas ir resursu ziņā
efektīva, nekaitīga videi, droša un integrēta, pilsoņu,
ekonomikas, un sabiedrības labā
-
Izveidot resursefektīvu un pret klimata pārmaiņām
noturīgu ekonomiku un nodrošināt izejvielu ilgtspējīgu
piegādi, lai apmierinātu pieaugošās pasaules
iedzīvotāju masas vajadzības, ievērojot planētas dabas
resursu ilgtspējīga izmantojuma ierobežojumus
-
Veicināt visiem atvērtu, inovatīvu un drošu Eiropas
sabiedrību nepieredzētu pārveidojumu un pieaugošu globālo
savstarpējo atkarību kontekstā
Papildu
rezultatīvie rādītāji ir šādi:
- Publikācijas īpaši
ietekmīgos zinātniski recenzētos žurnālos dažādo
sabiedrības problēmu jomā
Pašlaik —      Jauna
pieeja (Attiecībā uz septīto pamatprogrammu
(2007.–2010. gads), kopā 8149 publikācijas — provizorisks
skaitlis)
Mērķis —      vidēji
20 publikācijas uz katriem EUR 10 miljoniem finansējuma
(2014.–2020. gads)
-
Patenta pieteikumi dažādo sabiedrības problēmu jomā
Pašlaik —      153 (Septītās pamatprogrammas
Sadarbības programma 2007.–2010. gadam, provizoriski skaitļi)
Mērķis —      vidēji
2 patenta pieteikumi uz katriem EUR 10 miljoniem finansējuma
(2014.–2020. gads)
-
To Savienības tiesību aktu skaits, kas attiecas uz dažādo
sabiedrības problēmu jomā atbalstītām
darbībām
Pašlaik —      Jauna
pieeja
Mērķis —      vidēji
viens uz katriem EUR 10 miljoniem finansējuma (2014.–2020. gads)
IV daļa: ar kodolenerģiju nesaistītas
Kopīgā pētniecības centra tiešās darbības
Sniegt
uz saņēmēju orientētu zinātnisko un tehnisko atbalstu Savienības
politikas virzieniem
-
Tādu gadījumu skaits, kad ir jūtama būtiska ietekme uz
Eiropas politikas virzieniem, kura izriet no Kopīgā
pētniecības centra sniegtā tehniskā un zinātniskā
politikas atbalsta
Pašlaik —      175
(2010. gads)
Mērķis —      230
(2020. gads)
-
Zinātniski recenzētu publikāciju skaits
Pašlaik —      430
(2010. gads)
Mērķis —      500
(2020. gads)
V daļa: “zināšanu trīsstūra”
integrācija (Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūts)
-
Organizācijas no universitātēm,
uzņēmējdarbības un pētniecības jomām, kuras
integrētas zināšanu un inovācijas kopienās (ZIK)
Pašlaik —      Jauna
pieeja
Mērķis —      540
(2020. gads)
-
Sadarbība “zināšanu trīsstūrī”, kā
rezultātā tiek izstrādāti novatoriski produkti un procesi
Pašlaik —      Jauna
pieeja
Mērķis —      600 jaunizveidotu
un atdalījušos uzņēmumu, ko radījuši ZIK
studenti/pētnieki/profesori; 6000 jauninājumu esošajos
uzņēmumos, kurus ieviesuši ZIK studenti/pētnieki/profesori
1.5.        Priekšlikuma/iniciatīvas
pamatojums
1.5.1.     Vajadzības, kas jāizpilda
īstermiņā vai ilgtermiņā
-
Palielināt pētniecības un inovācijas ieguldījumu
galveno sabiedrības problēmu risināšanā
-
Uzlabot Eiropas rūpniecības konkurētspēju, veicinot
tehnoloģisko līderību un ieviešot labas idejas tirgū
-
Nostiprināt Eiropas zinātnisko bāzi
-
Pabeigt Eiropas Pētniecības telpas izveidi un palielināt
tās efektivitāti (transversāli mērķi)
Vairāk
informācijas ir pieejams Komisijas dienestu darba dokumentā par
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” ietekmes novērtējumu
(“IN”), kas pievienots šim tiesību akta priekšlikumam.
1.5.2.     ES iesaistīšanās
pievienotā vērtība
Nepieciešamība
pēc publiskā sektora intervences 1.5.1. punktā
izklāstīto sabiedrības problēmu atrisināšanai ir
acīm redzama. Tirgi vieni paši nespēs izvirzīt Eiropu par
līderi jaunajā tehnoloģiski ekonomiskajā paradigmā.
Lai pārvarētu tirgus nepilnības, kas saistītas ar
sistēmiskām pārmaiņām pamata tehnoloģijās,
būs vajadzīga plaša mēroga publiskā sektora intervence gan
ar piedāvājuma, gan pieprasījuma līmeņa pasākumu
starpniecību.
Tomēr
dalībvalstis vienas pašas nespēs nodrošināt vajadzīgo publiskā
sektora intervenci. To ieguldījums pētniecībā un
inovācijā ir salīdzinoši zems, sadrumstalots un
neefektīvs — tas ir būtisks šķērslis, kad runa ir par
tehnoloģiskās paradigmas pārmaiņām. Dalībvalstīm
vienām pašām ir sarežģīti paātrināt
tehnoloģijas attīstību pietiekami plašā tehnoloģiju portfelī
vai atrisināt starptautiskas sadarbības trūkuma problēmas.
Kā
uzsvērts priekšlikumā attiecībā uz nākamo daudzgadu
finanšu shēmu, Savienība ir izdevīgā stāvoklī,
lai radītu pievienoto vērtību, sniedzot būtisku
ieguldījumu teorētiskajā progresīvajā pētniecībā,
mērķtiecīgā lietišķajā pētniecībā
un izstrādē un saistītajā izglītībā,
apmācībā un infrastruktūrās, kas palīdzēs nostiprināt
mūsu darba rezultātus tematiski orientētā
pētniecībā un izstrādē un pamattehnoloģijās,
atbalstot uzņēmumu centienus izmantot pētniecības
rezultātus un pārvērst tos tirgojamos produktos, procesos un
pakalpojumos un stimulējot šo jauninājumu pārņemšanu.
Daudzas pārrobežu darbības, kas attiecas uz valsts pētniecības
finansējuma koordināciju, Savienības mēroga konkurenci par
pētniecības finansējumu, pētnieku mobilitāti un
apmācību, pētniecības infrastruktūras
koordināciju, kopīgu starpvalstu pētniecību un
inovāciju un atbalstu inovācijai, ir visefektīvāk un
lietderīgāk organizējamas Eiropas līmenī. Ex-post
novērtējumi ir pārliecinoši pierādījuši, ka
Savienības pētniecības un inovācijas programmas atbalsta
pētniecības un citas darbības, kas ir īpaši
stratēģiski svarīgas dalībniekiem, un ka bez
Savienības atbalsta tās vienkārši nenotiktu. Citiem vārdiem
sakot, Savienības līmeņa atbalsts ir neaizstājams.
Ir
arī pierādīta Eiropas pievienotā vērtība, ko rada
politikas atbalsta darbības un kas izriet no zināšanu un pieredzes
apkopošanas no dažādiem kontekstiem, no atbalsta inovācijas politikas
instrumentu un pieredzes salīdzināšanai starp valstīm un no
iespējas apzināt, veicināt un pārbaudīt paraugpraksi,
kura pārņemta no plašākās iespējamās jomas.
Kopīgā
pētniecības centra (JRC) tiešās darbības nodrošina
Eiropas pievienoto vērtību, jo tām ir unikāla Eiropas
dimensija. Ieguvumi ir vairāki, sākot no reaģēšanas uz
Komisijas vajadzību pēc iekšējas piekļuves
zinātniskiem pierādījumiem neatkarīgi no valstu un
privātām interesēm līdz pat tiešiem ieguvumiem Savienības
pilsoņiem, ko nodrošina ieguldījums politikā, kuras
rezultātā tiek uzlaboti ekonomiskie, vides un sociālie
apstākļi.
Vairāk
informācijas ir pieejams Komisijas dienestu darba dokumentā par
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” ietekmes novērtējumu
(“IN”), kas pievienots šim tiesību akta priekšlikumam.
1.5.3.     Līdzīgas
līdzšinējās pieredzes rezultātā gūtās
atziņas
Programmā
tiek izmantota pieredze, kas gūta no līdzšinējām
pētniecības un tehnoloģijas demonstrējumu
pamatprogrammām (PP), Konkurētspējas un inovāciju
programmas (CIP) un Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju
institūta (EIT).
Vairāku
desmitgažu laikā Savienības programmas:
-
ir bijušas veiksmīgas, iesaistot Eiropas labākos pētniekus un
institūtus;
-
ir radījušas plašu strukturējošu ietekmi, zinātnisku,
tehnoloģisku un inovatīvu ietekmi, ieguvumu mikroekonomikai un
pakārtotajai makroekonomikai, kā arī ietekmi uz sabiedrību
un vidi visās dalībvalstīs.
Papildus
panākumiem ir gūtas arī svarīgas pagātnes
atziņas, kas jāņem vērā:
-
pētniecības, inovācijas un izglītības jautājumi
ir jārisina koordinētāk;
-
pētniecības rezultātus var labāk izplatīt un
lietderīgāk izmantot jaunos produktos, procesos un pakalpojumos;
-
intervences motivācijai jābūt
mērķtiecīgākai, konkrētākai,
detalizētākai un pārredzamākai;
-
jāuzlabo piekļuve programmām un jāpalielina jaunizveidotu
uzņēmumu, MVU, rūpniecības nozares, zemākus
rezultātus sasniegušu dalībvalstu un trešo valstu
līdzdalība;
-
jānostiprina programmas uzraudzība un izvērtēšana.
Nesenajos
novērtējuma ziņojumos sniegtajos ieteikumos par tiešajām
darbībām cita starpā ir norādīts, ka JRC var:
-
veicināt ciešāku integrāciju zināšanu ražošanā
Savienībā;
-
ieviest konkrēta darba ietekmes analīzi un rentabilitātes
pētījumus;
-
uzlabot sadarbību ar rūpniecības nozari, lai nostiprinātu
ietekmi par labu Eiropas ekonomikas konkurētspējai.
Vairāk
informācijas ir pieejams Komisijas dienestu darba dokumentā par
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” ietekmes novērtējumu
(“IN”), kas pievienots šim tiesību akta priekšlikumam.
1.5.4.     Saderība un
iespējamā sinerģija ar citiem attiecīgajiem instrumentiem
Stratēģijas
“Eiropa 2020” mērķu sasniegšanas kontekstā tiks izveidota
un attīstīta sinerģija ar pārējām Savienības
programmām, piemēram, Vienoto ekonomiskās, sociālās un
teritoriālās kohēzijas stratēģisko satvaru, un ar
Konkurētspējas un MVU programmu.
1.6.        Ilgums un
finansiālā ietekme
ý Ierobežota ilguma priekšlikums/iniciatīva
–
ý  Priekšlikuma/iniciatīvas darbības laiks: no 2014. gada
1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim
–
ý  Finansiālā ietekme: no 2014. līdz 2026. gadam
¨ Beztermiņa priekšlikums/iniciatīva
–
Īstenošana ar uzsākšanas periodu no YYYY.
līdz YYYY. gadam,
–
pēc kura turpinās normāla
darbība.
1.7.        Paredzētie
pārvaldības veidi[42]

ý Komisijas īstenota centralizēta
tieša pārvaldība
ý Centralizēta netieša
pārvaldība, izpildes uzdevumus
deleģējot:
–
ý  izpildaģentūrām
–
ý  Kopienu izveidotām struktūrām[43]
–
ý  valstu publiskā sektora struktūrām vai
struktūrām, kas veic valsts pārvaldes uzdevumus
–
¨  personām, kurām ir uzticēts veikt īpašas
darbības saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību
V sadaļu un kuras ir noteiktas attiecīgā pamataktā Finanšu
regulas 49. panta nozīmē
¨ Dalīta pārvaldība kopā ar dalībvalstīm
¨ Decentralizēta pārvaldība kopā ar trešām valstīm
ý Pārvaldība kopā ar starptautiskām organizācijām, tostarp Eiropas Kosmosa
aģentūru
Ja norādīti
vairāki pārvaldības veidi, sniedziet papildu informāciju
iedaļā “Piezīmes”.
Piezīmes
Komisija
ir iecerējusi izmantot dažādus pārvaldības veidus, lai
īstenotu šo darbību, pamatojoties uz pārvaldības veidiem,
ko izmanto atbilstoši pašreizējiem finanšu plāniem. Šie
pārvaldības veidi ietver centralizētu pārvaldību un
kopīgu pārvaldību.
Pārvaldība
tiks nodrošināta ar Komisijas dienestu starpniecību, ar tādu
Komisijas esošo izpildaģentūru starpniecību, kuras
līdzsvaroti atjaunina un paplašina savas pilnvaras, un ar tādu citu
ārējo struktūru starpniecību kā, piemēram, struktūras,
kas izveidotas atbilstoši Lisabonas līguma 187. pantam
(kopuzņēmumi ar atjaunotām pilnvarām pēc
novērtēšanas un jaunām pilnvarām, kas jānosaka,
piemēram, “Sabiedrības problēmu” risināšanas
kontekstā), 185. pantam (programmas, ko kopīgi īsteno
vairākas dalībvalstis, ja svarīga nozīme būs valsts
publiskā un privātā sektora struktūrām/struktūrām,
kas veic valsts pārvaldes uzdevumus), kā arī ar Eiropas
Inovāciju un tehnoloģiju institūta un finanšu instrumentu
starpniecību.
Pasākumi,
kam jau ir piesaistīti ārpakalpojumi atbilstoši pašreizējam
finanšu plānam (piemēram, progresīvā pētniecība,
Marijas Kirī vārdā nosauktās darbības, MVU
darbības, zināšanu un inovāciju kopienas) un kas tiks
turpināti pamatprogrammā “Apvārsnis 2020”, tiks īstenoti,
saglabājot pašreizējo ārpakalpojumu piesaistīšanas veidu.
Tas var ietvert attiecīgo ārējo iestāžu
specializācijas padziļināšanu un pārvaldības
vienkāršošanu un to lieluma pielīdzināšanu veicamajai
darbībai.
Paredzams,
ka ārpakalpojumu piesaistīšana pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” turpmākiem pasākumiem, jo īpaši
izmantojot Komisijas esošās izpildaģentūras, turpināsies,
kamēr vien tā būs saderīga ar galveno politikas
kompetenču saglabāšanu Komisijas dienestos. Ārpakalpojumu
izmantošanas līdzekļi, kas tiks saglabāti šo pasākumu
īstenošanai, tiks atlasīti, pamatojoties uz to pierādīto
efektivitāti un lietderību. Tajā pašā laikā Komisijas
izpildaģentūrām piešķirtais personāls būs
jāpalielina proporcionāli budžeta daļai, kas atbilst pasākumiem,
kuru izpildei nolīgti ārpakalpojumi, un ņemot vērā
Komisijas saistības attiecībā uz personālu (Budžets
stratēģijai “Eiropa 2020”, COM(2011)500).
Gadījumos,
kad var sasniegt lielāku sviras efektu, to pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” pasākumu īstenošanā, kas
saistīti ar kosmosu, var tikt iesaistīta Eiropas Kosmosa
aģentūra.
2.           PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
Vienkāršošana
Pamatprogrammai
“Apvārsnis 2020” jāpiesaista visizcilākie pētnieki un
visnovatoriskākie Eiropas uzņēmumi. To ir iespējams
sasniegt, tikai izmantojot programmu, kas rada pēc iespējas
mazāku administratīvo slogu dalībniekiem, un paredzot
atbilstošus finansēšanas noteikumus. Tāpēc vienkāršošana
pamatprogrammā “Apvārsnis 2020” tiks vērsta uz šādu trīs
pamatmērķu sasniegšanu: mazināt administratīvās
izmaksas dalībniekiem, paātrināt priekšlikumu un dotāciju
pārvaldības procesus un samazināt finansiālu
kļūdu koeficientu. Turklāt pētniecības un
inovācijas finansējuma vienkāršošanu nodrošinās arī
Finanšu regulas pārskatīšana (piemēram, procentus nenesoši konti
priekšfinansējumam, atgūstamais PVN, sistemātisku
kļūdu ekstrapolācijas ierobežojums).
Vienkāršošana
pamatprogrammā “Apvārsnis 2020” tiks sasniegta vairākos
virzienos.
Strukturālo
vienkāršošanu nodrošina šādi:
-
integrējot visus ar pētniecību un inovāciju saistītos
finansēšanas instrumentus (EIT, CIP, PP) pamatprogrammā
“Apvārsnis 2020” un tās īpašajā programmā;
-
viena atsevišķa īpaša programma, ar ko īsteno pamatprogrammu
“Apvārsnis 2020”;
-
viens atsevišķs dalības noteikumu kopums, kas aptver visus
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” komponentus.
Būtiska
finansēšanas noteikumu vienkāršošana atvieglos priekšlikumu
sagatavošanu un projektu pārvaldību. Tajā pašā laikā
tā samazinās finanšu kļūdu skaitu. Tiek ierosināta
šāda pieeja:
galvenais
dotāciju finansēšanas modelis:
- faktisko
tiešo izmaksu vienkāršota atlīdzināšana, plašāk
atzīstot atbalsta saņēmēju ierasto grāmatvedības
praksi, arī attiecībā uz konkrētu nodokļu un maksas
atbilstību;
-
iespēja izmantot personāla vienību izmaksas (vidējās
personāla izmaksas) tiem atbalsta saņēmējiem, kuriem
šī ir ierastā to uzskaites metode, un MVU īpašniekiem, kuri
nesaņem algu;
-
laika reģistrācijas vienkāršošana, paredzot skaidru un
vienkāršu nosacījumu minimuma kopumu, un jo īpaši laika
reģistrācijas pienākumu atcelšana darbiniekiem, kas
strādā vienīgi Savienības projektam;
-
viena atsevišķa atlīdzības likme visiem darbiniekiem to
trīs dažādu likmju vietā, kuras piemēro atkarībā
no dalībnieka veida;
-
viena atsevišķa nemainīga likme, kas sedz netiešās izmaksas, to
četru metožu vietā, kuras parasti izmanto netiešo izmaksu
aprēķināšanai;
-
vienības izmaksu un vienoto likmju sistēmas turpināšana
attiecībā uz mobilitātes un apmācības pasākumiem
(Marijas Kirī darbības);
uz
rezultātiem balstīts finansējums ar vienreizēju
maksājumu par katru projektu kopumā attiecībā uz projektiem
konkrētās jomās.
Pārskatīta kontroles stratēģija, kas
aprakstīta 2.2.2. punktā un kas ļauj sasniegt jaunu līdzsvaru starp uzticēšanos un kontroli, vēl vairāk
mazinās administratīvo slogu atbalsta saņēmējiem.
Papildus
vienkāršākiem noteikumiem un kontrolei tiks racionalizētas visas
procedūras un procesi projektu īstenošanai. Šāda
racionalizācija ietvers sīki izstrādātus noteikumus par
priekšlikumu saturu un struktūru, procesus priekšlikumu
pārvēršanai projektos, prasības attiecībā uz
ziņošanu un uzraudzību, kā arī saistītos
vadlīniju dokumentus un atbalsta pakalpojumus. Būtisku
ieguldījumu dalības administratīvo izmaksu mazināšanā
sniegs vienota lietotājdraudzīga IT platforma, kuras pamatā
būs Savienības Septītās pētniecības un
tehnoloģiju izstrādes pamatprogrammas (2007.–2013. gads)
dalībnieku portāls.
2.1.        Uzraudzības un
ziņošanas noteikumi
Tiks
izstrādāta jauna sistēma pamatprogrammas
“Apvārsnis 2020” netiešo darbību izvērtēšanai un
uzraudzībai. Tā būs balstīta uz visaptverošu, termiņu
ziņā atbilstoši saplānotu un saskaņotu
stratēģiju, īpašu uzsvaru liekot uz caurlaidspēju, ieguvumu,
rezultātiem un ietekmi. To papildinās atbilstošs datu arhīvs,
eksperti, īpaša pētniecības darbība un ciešāka
sadarbība ar dalībvalstīm un asociētajām valstīm,
un tās vērtība tiks radīta, īstenojot atbilstīgas
izplatīšanas un ziņošanas darbības. Attiecībā uz
tiešajām darbībām JRC tupinās uzlabot savu
uzraudzību, vēl vairāk pielāgojot savus
rādītājus, pēc kuriem novērtē rezultātus un
ietekmi.
Sistēma
ietvers informāciju par transversāliem tematiem, tādiem kā
ilgtspēja un klimata pārmaiņas. Ar klimatu saistītie
izdevumi tiks aprēķināti saskaņā ar uzskaites
sistēmu, kas balstīta uz tā dēvētājiem
Riodežaneiro politikas rādītājiem.
2.2.        Pārvaldības un
kontroles sistēma
Par
galveno rādītāju likumības un pareizības jomā
attiecībā uz pētniecības dotāciju jomu tika
pieņemta 2 % kļūdas robeža. Tomēr tas ir
izraisījis vairākas neparedzētas vai nevēlamas
blakusparādības. Atbalsta saņēmēji un arī
likumdevēja iestāde īpaši smagi izjūt to, ka kontroles
slogs ir kļuvis pārāk liels. Tas, savukārt, var
mazināt Savienības pētniecības programmas pievilcīgumu
un tādējādi nelabvēlīgi ietekmēt Savienības
pētniecību un inovāciju.
Kā
secināts Eiropadomes 2011. gada 4. februāra
sanāksmē, “ir ļoti svarīgi vienkāršot ES instrumentus,
kas paredzēti pētniecības, attīstības un
inovācijas stiprināšanai, lai tos varētu pilnīgāk
izmantot vislabākie zinātnieki un visinovatīvākie
uzņēmumi, tostarp attiecīgām iestādēm vienojoties
par jaunu līdzsvaru starp uzticēšanos un kontroli, kā arī
starp riska uzņemšanos un izvairīšanos no riska.” (Sk.
EUCO 2/1/11 REV1, Brisele, 2011. gada 8. marts).
Eiropas
Parlaments 2010. gada 11. novembra rezolūcijā (P7_TA(2010)0401) par pētniecības pamatprogrammu
īstenošanas vienkāršošanu nepārprotami atbalsta augstāku
kļūdas riska robežu attiecībā uz finansējumu
pētniecībai un “pauž bažas par to, ka pašreizējā FP7 pārvaldības sistēma un prakse
pārāk vērsta uz kontroli, tādējādi
nelietderīgi izmantojot resursus, samazinot dalībnieku skaitu un
pētniecības iespēju pievilcību; ar bažām
atzīmē, ka pašreizējā pārvaldības sistēma,
kas paredz “nulles riska pielaidi”, šķiet, izvairās no riska faktoriem,
nevis pārvalda tos.”
Straujais
revīziju skaita pieaugums un vēlākā rezultātu
ekstrapolācija ir arī izraisījuši ļoti liela
sūdzību skaita saņemšanu no pētnieku aprindām
(piemēram, iniciatīvas “Uzticies pētniekiem”[44], no kuras līdz šim
saņemti vairāk nekā 13 800 parakstu).
Tāpēc
starp ieinteresētajām personām un iestādēm pastāv
vienprātība par to, ka pašreizējā pieeja ir
jāpārskata. Ir arī citi mērķi un intereses, jo
īpaši pētniecības politikas, starptautiskās
konkurētspējas un zinātniskās izcilības sasniegumi,
kas ir jāņem vērā. Tajā pašā laikā ir
acīmredzami nepieciešams efektīvi un lietderīgi
pārvaldīt budžetu un novērst krāpšanu un resursu
izšķērdēšanu. Šīs ir problēmas, kas jārisina ar
pamatprogrammu “Apvārsnis 2020”.
Komisijas
galīgais mērķis joprojām ir panākt, lai atlikušo
kļūdu koeficients ir mazāks nekā 2 % no kopējiem
izdevumiem visā programmas darbības laikā, un tāpēc
tā ir ieviesusi vairākus vienkāršošanas pasākumus.
Tomēr ir jāapsver citi mērķi, piemēram, ES
pētniecības politikas pievilcīgums un panākumi,
starptautiskā konkurence, zinātnes izcilība un jo īpaši
kontroles pasākumu izmaksas (2.2.2. punkts).
Līdzsvarojot
šos elementus, tiek ierosināts, ka ģenerāldirektorāti, kam
uzticēta pētniecības un inovācijas budžeta izpilde, izveidos
rentablu iekšējās kontroles sistēmu, kura radīs pamatotu
pārliecību par to, ka kļūdas risks visā daudzgadu
izdevumu periodā gadā vidēji ir 2–5 % robežās, ar
mērķi pakāpeniski panākt, ka, noslēdzot daudzgadu
programmas, kad ir ņemta vērā visu revīziju, korekciju un
atgūšanas pasākumu finansiālā ietekme, atlikušo
kļūdu koeficients ir iespējami tuvāks 2 % robežai.
2.2.1.     Iekšējās kontroles
sistēma
Iekšējā
kontroles sistēma attiecībā uz dotācijām ir
balstīta uz šādiem elementiem:
-
Komisijas Iekšējās kontroles standartu īstenošana;
-
procedūras vislabāko projektu atlasei un to pārvēršanai
juridiskos instrumentos;
-
projektu un līgumu pārvaldība visā ikviena projekta
darbības termiņā;
-
ex-ante pārbaudes attiecībā uz pilnīgi visām
prasībām, tostarp revīzijas apliecinājumu saņemšana un
izmaksu metodoloģiju ex-ante sertificēšana;
-
ex-post revīzijas attiecībā uz prasību izlasi un
-
projektu rezultātu zinātniska izvērtēšana.
Attiecībā
uz tiešajām darbībām finanšu ķēdes ietver arī ex-ante
pārbaudes, ko veic attiecībā uz iepirkumu, un ex-post
kontroles pasākumus. Katru gadu tiek novērtēts risks, un
regulāri tiek uzraudzīta darbu izpildes norise un resursu
izlietojums, pamatojoties uz noteiktiem mērķiem un
rādītājiem.
2.2.2.     Kontroles izmaksas un ieguvumi
Aplēstās
izmaksas, kas saistībā ar iekšējo kontroles sistēmu
radīsies ģenerāldirektorātiem, kuriem uzticēta
pētniecības un inovācijas budžeta izpilde, ir
EUR 267 miljoni gadā (pamatojoties uz 2009. gadā
noteikto pieļaujamo kļūdas risku). Tās ir arī
radījušas ievērojamu slogu atbalsta saņēmējiem un
Komisijas dienestiem.
No
Komisijas dienestu kopējām kontroles izmaksām (neskaitot
atbalsta saņēmēja izmaksas) 43 % rodas projekta
pārvaldības posmā, 18 % — priekšlikumu atlases
posmā, un 16 % — līguma sarunu posmā (16 %). Ex-post
revīzijām un to izrietošajai īstenošanai tika izmantoti
23 % (EUR 61 miljons) no kopējām izmaksām.
Tomēr
šie ievērojamie kontroles centieni nav spējuši pilnībā
sasniegt izvirzīto mērķi. Ņemot vērā visas
atgūtās summas un korekcijas, kas ir vai tiks veiktas, aplēstais
atlikušo kļūdu koeficients Sestajai pamatprogrammai joprojām ir
vairāk nekā 2 %. Pēc Pētniecības un
inovācijas ģenerāldirektorāta veiktajām
revīzijām secināts, ka pašreizējais Septītās
pamatprogrammas kļūdu koeficients ir apmēram 5 % un, lai
gan tas tiks samazināts revīziju ietekmes dēļ un
zināmā mērā ir subjektīvs, jo ir koncentrēts uz
iepriekš nerevidētiem atbalsta saņēmējiem, maz ticams, ka
tiks sasniegts 2 % atlikušo kļūdu koeficients. Eiropas Revīzijas
palātas noteiktais kļūdu koeficients ir tādās
pašās robežās.
2.2.3.     Paredzamais neatbilstības
riska līmenis
Atskaites
punkts ir pašreizējā situācija, pamatojoties uz līdz šim
Septītajā pamatprogrammā veiktajām revīzijām.
Provizoriskais reprezentatīvais kļūdu koeficients ir
gandrīz 5 % (Pētniecības un inovācijas
ģenerāldirektorāta dati). Lielākā daļa
konstatēto kļūdu rodas tāpēc, ka pašreizējā
pētniecības finansēšanas sistēma ir balstīta uz
dalībnieka deklarēto pētniecības projekta faktisko izmaksu
atlīdzināšanu. Tas ievērojami sarežģī attiecināmo
izmaksu novērtēšanu.
Kļūdas
koeficientu analīze, kas veikta par Pētniecības un
inovācijas ģenerāldirektorāta līdz šim īstenotajām
Septītās pamatprogrammas revīzijām, liecina, ka
-
apmēram 27 % skaita ziņā un 35 % summas ziņā
ir saistīti ar kļūdām personāla izmaksu
norādīšanā. Identificētās problēmas, kas
atkārtojas, ir vidējo vai budžetā iekļauto izmaksu (nevis
faktisko izmaksu) norādīšana, programmai atvēlētā
laika uzskaites neveikšana, neatbilstošu pozīciju norādīšana;
-
apmēram 40 % skaita ziņā un 37 % vērtības
ziņā ir saistīti ar citām tiešajām izmaksām (kas
nav personāla izmaksas). Identificētās kļūdas, kas
atkārtojas, ir PVN iekļaušana, skaidras saiknes ar projektu
neesamība, rēķinu vai maksājumus apliecinošu dokumentu
neiesniegšana un nolietojuma nepareiza aprēķināšana,
norādot aprīkojuma izmaksas pilnā apmērā, nevis nolietojuma
summu, apakšuzņēmuma līgumu slēgšana bez iepriekšējas
atļaujas vai neievērojot noteikumus par finansiālo
izdevīgumu, u. c.;
-
apmēram 33 % skaita ziņā un 28 % summas ziņā
ir saistīti ar kļūdām netiešajās izmaksās.
Šajā ziņā ir attiecināmi tie paši riski, kas pastāv
attiecībā uz personāla izmaksām, turklāt papildu risks
ir pieskaitāmo izmaksu neprecīza vai netaisnīga sadale
Savienības projektiem.
Vairākos
gadījumos netiešās izmaksas ir nemainīgs procents no
tiešajām izmaksām, un tāpēc kļūda netiešajās
izmaksās ir proporcionāla kļūdai tiešajās
izmaksās.
Ar
pamatprogrammu “Apvārsnis 2020” tiek ieviests ievērojams skaits
svarīgu vienkāršošanas pasākumu (sk. 2. punktu), kas
pazeminās kļūdu koeficientu visās kļūdu
kategorijās. Tomēr apspriedes ar ieinteresētajām
personām un iestādēm par turpmāku vienkāršošanu un
pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” ietekmes novērtējums
skaidri liecina, ka vēlamā iespēja ir turpināt uz faktisko
izmaksu atlīdzināšanu balstīta finansēšanas modeļa
izmantošanu. Uz rezultātiem balstīta finansējuma, vienotu likmju
vai vienreizēju maksājumu sistemātiska izmantošana šajā
posmā šķiet pāragra, jo šāda sistēma
iepriekšējās programmās nav izmēģināta.
Tomēr uz faktisko izmaksu atlīdzināšanu balstītas
sistēmas saglabāšana nozīmē, ka kļūdas turpinās
atkārtoties.
Septītās
pamatprogrammas revīziju laikā apzināto kļūdu
analīze liecina, ka apmēram 25–35 % gadījumu no tām
varētu izvairīties, vienkāršojot ierosinātos
pasākumus. Tādā gadījumā var cerēt, ka
kļūdu koeficients samazināsies par 1,5 %, t. i., no
gandrīz 5 % līdz aptuveni 3,5 %, kas, kā
norādīts Komisijas paziņojumā, nodrošina pareizo
līdzsvaru starp administratīvajām kontroles izmaksām un
kļūdu risku.
Tāpēc
Komisija uzskata, ka pētniecības tēriņiem
pamatprogrammā “Apvārsnis 2020” kļūdu koeficients
gadā no 2 līdz 5 % ir reāli sasniedzams mērķis,
ņemot vērā kontroles izmaksas, vienkāršošanas
pasākumus, kas ierosināti, lai mazinātu noteikumu
sarežģītību, un ar pētniecības projekta izmaksu
atlīdzināšanu saistīto raksturīgo risku. Mērķis
ir pakāpeniski panākt, ka, noslēdzot programmas pēc tam,
kad ņemta vērā visu revīziju, korekciju un atgūšanas
pasākumu finansiālā ietekme, atlikušo kļūdu
koeficients ir iespējami tuvāks 2 % robežai.
Izdevumu
ex-post revīzijas stratēģijā pamatprogrammā
“Apvārsnis 2020” šis mērķis ir ņemts vērā.
Revīzijas pamatā būs viena reprezentatīva izdevumu parauga
finanšu revīzija par visu programmu papildinājumā ar paraugu,
kas atlasīts, ņemot vērā riska apsvērumus.
Ex-post revīziju kopējais skaits
tiks ierobežots līdz tam, kāds ir noteikti vajadzīgs šā
mērķa sasniegšanai un stratēģijas īstenošanai. Ex-post
revīziju pārvaldība nodrošinās revīzijas sloga
mazināšanu dalībniekiem. Orientējoši Komisija uzskata, ka
visā plānošanas periodā revīzijai tiks pakļauti ne
vairāk kā 7 % pamatprogrammas “Apvārsnis 2020”
dalībnieku. Līdzšinējā pieredze liecina, ka
revidējamie izdevumi būs ievērojami lielāki.
Ex-post revīzijas stratēģija
attiecībā uz likumību un pareizību tiks papildināta ar
pastiprinātu zinātnisku izvērtēšanu un krāpšanas apkarošanas
stratēģiju (sk. 2.3. punktu).
Šā
scenārija pamatā ir pieņēmums, ka vienkāršošanas
pasākumiem nepiemēro būtiskus pārveidojumus lēmumu pieņemšanas
procesā.
Piezīme.
Šī iedaļa attiecas tikai uz dotāciju pārvaldības
procesu; attiecībā uz administratīviem un darbības izdevumiem,
kas radušies publiskā iepirkuma procesos, pieļaujamā
kļūdas riska koeficients būs ne vairāk kā 2 %.
2.3.        Krāpšanas un
pārkāpumu apkarošanas pasākumi
Ģenerāldirektorāti,
kam uzticēta pētniecības un inovācijas budžeta izpilde, ir
apņēmušies apkarot krāpšanu visos dotāciju
pārvaldības procesa posmos. Tie ir izstrādājuši un
īsteno krāpšanas apkarošanas stratēģijas, tostarp
izlūkdatu plašāku izmantošanu, jo īpaši izmantojot
progresīvus IT rīkus, un personāla apmācību un
informēšanu. Ir ieviestas sankcijas, lai atturētu no krāpšanas,
kā arī noteikti atbilstoši sodi gadījumiem, ja tāda tiek
konstatēta. Šie centieni tiks turpināti. Attiecībā uz
priekšlikumiem pamatprogrammai “Apvārsnis 2020” ir veikta
pārbaude, lai noskaidrotu, ciktāl ir iespējama krāpšana, un
tās ietekmes novērtējums. Kopumā ierosinātajiem
pasākumiem vajadzētu labvēlīgi ietekmēt krāpšanas
apkarošanu, jo īpaši liekot lielāku uzsvaru uz revīziju, kas
tiek veikta, pamatojoties uz risku, un nostiprinot zinātnisko
izvērtēšanu un kontroli.
Jāuzsver,
ka atklāto krāpšanas gadījumu skaits ir bijis ļoti neliels
attiecībā pret kopējiem izdevumiem, tomēr
ģenerāldirektorāti, kam uzticēta pētniecības
budžeta izpilde, joprojām ir apņēmušies to apkarot.
Komisija
veic atbilstošus pasākumus, lai nodrošinātu, ka, īstenojot
saskaņā ar šo regulu finansētas darbības, Savienības
finansiālās intereses tiek aizsargātas, piemērojot
aizsargpasākumus pret krāpšanu, korupciju un jebkādām
citām nelikumīgām darbībām, veicot efektīvas
pārbaudes un, ja ir atklāti pārkāpumi, atgūstot
nepamatoti izmaksātās summas un attiecīgā
gadījumā piemērojot iedarbīgus, samērīgus un
preventīvus sodus.
Komisijai
vai tās pārstāvjiem un Revīzijas palātai ir
tiesības, pārbaudot dokumentus un veicot pārbaudes uz vietas,
revidēt visus dotāciju saņēmējus,
līgumslēdzējus un apakšuzņēmējus, kuri programmas
ietvaros ir saņēmuši Savienības līdzekļus.
Eiropas
Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) var veikt inspekcijas un
pārbaudes uz vietas attiecībā uz uzņēmējiem, uz
kuriem tieši vai netieši attiecas šāds finansējums, saskaņā
ar Regulā (Euratom, EK) Nr. 2185/96 noteiktajām
procedūrām, lai noteiktu, vai saistībā ar dotāciju
līgumu vai dotāciju lēmumu, vai līgumu, kas attiecas uz
Savienības finansējumu, ir notikusi krāpšana, korupcija vai jebkādas
citas nelikumīgas darbības, kas ietekmē Savienības
finansiālās intereses.
Neskarot
iepriekšējās daļas, sadarbības nolīgumos ar
trešām valstīm un starptautiskām organizācijām,
dotāciju nolīgumos, dotāciju lēmumos un līgumos, kas
izriet no šīs regulas īstenošanas, nepārprotami nosaka
Komisijas, Revīzijas palātas un OLAF pilnvaras veikt
šādas revīzijas, inspekcijas un pārbaudes uz vietas.
3.           PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
3.1.        Attiecīgās
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
pozīcijas
·      Esošās budžeta izdevumu pozīcijas (Nav piemērojams)
Sarindotas pa
daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta
pozīcijām.
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas
 Numurs [Apraksts………………………...……….] || Dif./nedif. ([45])   || no EBTA[46] valstīm   || no kandidātvalstīm[47]   || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
   || [XX.YY.YY.YY.]   || Dif./nedif. || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ || JĀ/NĒ
·      No jauna veidojamās budžeta pozīcijas
Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu
kategorijām un budžeta pozīcijām.
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas
 Numurs [1. pozīcija – gudra un iekļaujoša izaugsme] || Dif./nedif. || no EBTA valstīm || no kandidātvalstīm || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
   || Administratīvie izdevumi Netiešā pētniecība: XX 01 05 01 Izdevumi saistībā ar pētniecības personālu XX 01 05 02 Pētniecības ārštata darbinieki XX 01 05 03 Citi pārvaldības izdevumi pētniecībai Tiešā pētniecība: 10 01 05 01 Izdevumi saistībā ar pētniecības personālu 10 01 05 02 Pētniecības ārštata darbinieki 10 01 05 03 Citi pārvaldības izdevumi pētniecībai 10 01 05 04 Citi izdevumi saistībā ar lielu pētniecības infrastruktūru[48] Darbības izdevumi XX 02 01 01 Horizontāls darbības   Zinātnes izcilība 08 02 02 01 Eiropas Pētniecības padome 15 02 02 00 Marijas Kirī vārdā nosauktas darbības prasmju, apmācības un profesionālās izaugsmes iespēju uzlabošanai 08 02 02 02 Eiropas pētniecības infrastruktūra (arī e-infrastruktūra) 09 02 02 01 Eiropas pētniecības infrastruktūra (arī e-infrastruktūra) 08 02 02 03 Nākotnes un jaunās tehnoloģijas 09 02 02 02 Nākotnes un jaunās tehnoloģijas   Vadošā loma rūpniecībā 08 02 03 01 Vadošā loma pamattehnoloģiju un rūpniecisko tehnoloģiju jomā 09 02 03 00 Vadošā loma pamattehnoloģiju un rūpniecisko tehnoloģiju jomā 02 02 02 01 Vadošā loma pamattehnoloģiju un rūpniecisko tehnoloģiju jomā 08 02 03 02 Piekļuve riska finansējumam 02 02 02 02 Piekļuve riska finansējumam 08 02 03 03 Inovācija MVU 02 02 02 03 Inovācija MVU Sabiedrības problēmu risināšana 08 02 04 01 Veselība, demogrāfiskās pārmaiņas un labklājība 08 02 04 02 Pārtikas nodrošinājums, ilgtspējīga lauksaimniecība, jūras zinātniskā un tehniskā pētniecība un bioekonomika 05 02 01 00 Pārtikas nodrošinājums, ilgtspējīga lauksaimniecība, jūras zinātniskā un tehniskā pētniecība un bioekonomika 08 02 04 03 Droša, tīra un efektīva enerģija 32 02 02 00 Droša, tīra un efektīva enerģija 08 02 04 04 Vieds, videi nekaitīgs un integrēts transports 06 02 02 00 Vieds, videi nekaitīgs un integrēts transports 08 02 04 05 Klimata politika, resursefektivitāte un izejvielas 07 02 02 00 Klimata politika, resursefektivitāte un izejvielas 02 02 03 01 Klimata politika, resursefektivitāte un izejvielas 08 02 04 06 Visiem atvērta, inovatīva un droša sabiedrība 02 02 03 02 Visiem atvērta, inovatīva un droša sabiedrība 09 02 04 00 Visiem atvērta, inovatīva un droša sabiedrība 15 02 03 00 Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūts 10 02 01 00 Ar kodolenerģiju nesaistītas Kopīgā pētniecības centra tiešās darbības || NDA || JĀ || JĀ || JĀ || JĀ
3.2.        Paredzamā ietekme uz
izdevumiem
3.2.1.     Paredzamās ietekmes uz
izdevumiem kopsavilkums
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || Skaits || [1. pozīcija – gudra un iekļaujoša izaugsme]]
 Pētniecības un inovācijas ĢD/ Informācijas sabiedrības un plašsaziņas līdzekļu ĢD/ Izglītības un kultūras ĢD/ Uzņēmējdarbības un rūpniecības ĢD/ Enerģētikas ĢD/ Mobilitātes un transporta ĢD/ Lauksaimniecības un lauku attīstības ĢD /JRC tiešā pētniecība/ Vides ĢD || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ≥2021 || KOPĀ
  Darbības apropriācijas ||
 Horizontālās darbības
 XX 02 01 01 || Saistības || (1a) || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm ||
 Maksājumi || (2a) || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm ||
 08 02 02 01 Eiropas Pētniecības padome || Saistības || (1b) || 1640,417 || 1753,575 || 1879,819 || 2009,349 || 2144,525 || 2284,826 || 2427,130 ||   || 14139,641
 Maksājumi || (2b) || 204,154 || 1055,485 || 1335,717 || 1661,563 || 1868,955 || 2063,161 || 2199,449 || 3751,158 || 14139,641
 08 02 02 02 Eiropas pētniecības infrastruktūra (arī e-infrastruktūra) || Saistības || (1c) || 199,794 || 211,723 || 225,177 || 238,964 || 253,364 || 268,311 || 283,451 ||   || 1680,784
 Maksājumi || (2c) || 24,865 || 128,015 || 161,107 || 199,448 || 223,066 || 244,699 || 259,212 || 440,372 || 1680,784
 08 02 02 03 Nākotnes un jaunās tehnoloģijas**   09 02 02 02 Nākotnes un jaunās tehnoloģijas ** || Saistības || (1d) || 283,318 || 300,310 || 320,217 || 469,448 || 606,917 || 642,722 || 678,989 ||   || 3301,921
 Maksājumi || (2d) || 48,847 || 251,487 || 316,496 || 391,819 || 438,217 || 480,715 || 509,225 || 865,115 || 3301,921
 08 02 03 01 Vadošā loma pamattehnoloģiju un rūpniecisko tehnoloģiju jomā || Saistības || (1e) || 545,193 || 577,744 || 614,457 || 652,078 || 691,372 || 732,159 || 773,472 ||   || 4586,474
 Maksājumi || (2e) || 67,851 || 349,323 || 439,624 || 544,249 || 608,697 || 667,728 || 707,329 || 1201,673 || 4586,474
 08 02 03 02 Piekļuve riska kapitāla finansējumam** 02 02 02 02 Piekļuve riska kapitāla finansējumam** || Saistības || (1f) || 447,955 || 474,700 || 504,865 || 535,776 || 568,062 || 601,574 || 635,520 ||   || 3768,450
 Maksājumi || (2f) || 447,955 || 474,700 || 504,865 || 535,776 || 568,062 || 601,574 || 635,520 || 0 || 3768,450
 08 02 03 03 Inovācija MVU** 02 02 02 03 Inovācija MVU** || Saistības || (1g) || 78,373 || 83,053 || 88,330 || 93,738 || 99,387 || 105,250 || 111,189 ||   || 659,320
 Maksājumi || (2g) || 9,754 || 50,216 || 63,197 || 78,238 || 87,502 || 95,988 || 101,681 || 172,744 || 659,320
 08 02 04 01 Veselība, demogrāfiskās pārmaiņas un labklājība || Saistības || (1h) || 1030,952 || 1051,848 || 1073,128 || 950,146 || 1398,959 || 1481,491 || 1565,088 ||   || 8551,612
 Maksājumi || (2h) || 126,578 || 651,675 || 820,134 || 1015,317 || 1135,546 || 1245,671 || 1319,549 || 2237,142 || 8551,612
 08 02 04 02 Pārtikas nodrošinājums, ilgtspējīga lauksaimniecība, jūras zinātniskā un tehniskā pētniecība un bioekonomika** 05 02 01 00 Pārtikas nodrošinājums, ilgtspējīga lauksaimniecība, jūras zinātniskā un tehniskā pētniecība un bioekonomika** || Saistības || (1i) || 525,695 || 557,082 || 592,481 || 628,757 || 666,645 || 705,974 || 745,810 ||   || 4422,444
 Maksājumi || (2i) || 65,424 || 336,830 || 423,901 || 524,785 || 586,927 || 643,848 || 682,032 || 1158,697 || 4422,444
 08 02 04 03 Droša, tīra un efektīva enerģija** 32 02 02 00 Droša, tīra un efektīva enerģija** || Saistības || (1j) || 732,073 || 775,781 || 825,079 || 875,596 || 928,359 || 983,126 || 1038,601 ||   || 6158,614
 Maksājumi || (2j) || 91,108 || 469,063 || 590,317 || 730,805 || 817,344 || 896,610 || 949,786 || 1613,580 || 6158,614
 08 02 04 04 Vieds, videi nekaitīgs un integrēts transports** 06 02 02 00 Vieds, videi nekaitīgs un integrēts transports** || Saistības || (1k) || 861,218 || 912,637 || 970,631 || 1030,059 || 1092,129 || 1156,559 || 1221,820 ||   || 7245,052
 Maksājumi || (2k) || 107,180 || 551,811 || 694,454 || 859,727 || 961,532 || 1054,781 || 1117,337 || 1898,231 || 7245,052
 08 02 04 05 Klimata politika, resursefektivitāte un izejvielas** 02 02 03 01 Klimata politika, resursefektivitāte un izejvielas** 07 02 02 00 Klimata politika, resursefektivitāte un izejvielas** || Saistības || (1l) || 400,096 || 423,983 || 450,925 || 478,534 || 507,370 || 537,302 || 567,620 ||   || 3365,830
 Maksājumi || (2l) || 49,793 || 256,354 || 322,622 || 399,403 || 446,698 || 490,019 || 519,081 || 881,860 || 3365,830
 08 02 04 06 Visiem atvērta, inovatīva un droša sabiedrība** 09 02 04 00 Visiem atvērta, inovatīva un droša sabiedrība** 02 02 03 02 Visiem atvērta, inovatīva un droša sabiedrība** || Saistības || (1m) || 483,533 || 512,402 || 544,963 || 578,329 || 613,179 || 649,353 || 685,994 ||   || 4067,754
 Maksājumi || (2m) || 60,177 || 309,815 || 389,903 || 482,696 || 539,855 || 592,210 || 627,332 || 1065,767 || 4067,754
 09 02 02 01 Eiropas pētniecības infrastruktūra (arī e-infrastruktūra) || Saistības || (1n) || 113,951 || 120,755 || 128,428 || 136,291 || 144,504 || 153,029 || 161,664 ||   || 958,622
 Maksājumi || (2n) || 14,181 || 73,012 || 91,886 || 113,754 || 127,224 || 139,562 || 147,839 || 251,163 || 958,622
 09 02 03 00 Vadošā loma pamattehnoloģiju un rūpniecisko tehnoloģiju jomā || Saistības || (1o) || 1005,176 || 1065,189 || 1132,878 || 1202,241 || 1274,686 || 1349,886 || 1426,056 ||   || 8456,112
 Maksājumi || (2o) || 125,096 || 644,049 || 810,537 || 1003,436 || 1122,258 || 1231,095 || 1304,108 || 2215,533 || 8456,112
 02 02 02 01 Vadošā loma pamattehnoloģiju un rūpniecisko tehnoloģiju jomā || Saistības || (1p) || 194,477 || 206,088 || 219,184 || 232,604 || 246,620 || 261,169 || 275,907 ||   || 1636,048
 Maksājumi || (2p) || 24,203 || 124,608 || 156,819 || 194,140 || 217,129 || 238,186 || 252,313 || 428,651 || 1636,048
 15 02 02 00 Marijas Kirī vārdā nosauktas darbības prasmju, apmācības un profesionālās izaugsmes iespēju uzlabošanai || Saistības || (1q) || 728,274 || 771,756 || 820,798 || 871,052 || 923,542 || 978,025 || 1033,212 ||   || 6126,659
 Maksājumi || (2q) || 90,635 || 466,629 || 587,254 || 727,013 || 813,103 || 891,958 || 944,858 || 1605,208 || 6126,659
 15 02 03 00 Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūts* || Saistības || (1r) || 267,498 || 324,047 || 389,375 || 472,279 || [497,465]* || [554,83]* || [599,78]* ||   || 1453,199
 Maksājumi || (2r) || 232,723 || 281,921 || 338,756 || 410,883 || 188,916 + [243,863]* || [482,704]* || [521,806]* || [403,684]* || 1453,199
 10 02 01 00 Ar kodolenerģiju nesaistītas Kopīgā pētniecības centra tiešās darbības || Saistības || (1s) || 32,459 || 33,108 || 33,771 || 34,445 || 35,134 || 35,838 || 36,554 ||   || 241,311
 Maksājumi || (2s) || 12,325 || 27,672 || 31,582 || 33,891 || 34,568 || 35,261 || 35,965 || 30,048 || 241,311
* Papildu summu EUR 1652,057 miljonu
apmērā 2018.–2020. gadam darīs pieejamu proporcionāli no
budžeta, kas atvelēts prioritātei “Sabiedrības problēmu
risināšana”, un budžeta, kas atvēlēts mērķim
“Vadošā loma pamattehnoloģiju un rūpniecisko tehnoloģiju
jomā”, summa ir indikatīva un ir atkarīga no 26. panta
1. punktā noteiktās pārskatīšanas.
** Sadalījums pa
ģenerāldirektorātiem šajā posmā vēl nav noteikts.
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || ≥2021 || KOPĀ
  KOPĀ — Darbības apropriācijas || Saistības || (4) || 9570,455 || 10155,782 || 10814,513 || 11489,691 || 12194,753 || 12926,590 || 13668,077 ||   || 80819,860
 Maksājumi || (5) || 1802,849 || 6502,665 || 8079,171 || 9906,943 || 10785,6 || 11613,07 || 12312,62 || 19816,94 || 80819,860
 KOPĀ — Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (6) ||
 XX 01 05 01 Izdevumi saistībā ar pētniecības personālu * || (6a) || 226,187 || 230,711 || 235,325 || 240,031 || 244,832 || 249,729 || 254,723 ||   || 1681,538
 XX 01 05 02 Pētniecības ārštata darbinieki * || (6b) || 169,252 || 232,572 || 258,456 || 289,571 || 316,454 || 341,909 || 376,531 ||   || 1984,745
 XX 01 05 03 Citi pārvaldības izdevumi pētniecībai * || (6c) || 138,404 || 162,149 || 172,823 || 185,361 || 196,450 || 207,073 || 220,939 ||   || 1283,199
 10 01 05 01 Izdevumi saistībā ar pētniecības personālu || (6d) || 151,686 || 156,996 || 162,490 || 168,178 || 174,064 || 180,156 || 186,461 ||   || 1180,031
 10 01 05 02 Pētniecības ārštata darbinieki || (6e) || 34,280 || 35,052 || 35,840 || 36,647 || 37,471 || 38,314 || 39,176 ||   || 256,781
 10 01 05 03 Citi pārvaldības izdevumi pētniecībai || (6f) || 65,312 || 66,618 || 67,950 || 69,309 || 70,695 || 72,109 || 73,551 ||   || 485,545
 10 01 05 04 Citi izdevumi saistībā ar lielu pētniecības infrastruktūru || (6g) || 6,551 || 6,682 || 6,816 || 6,952 || 7,091 || 7,233 || 7,378 ||   || 48,703
 KOPĀ — Administratīvās apropriācijas || 6 || 791,672 || 890,780 || 939,700 || 996,049 || 1047,057 || 1096,523 || 1158,759 ||   || 6920,542
 KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas 1. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || =4+ 6 || 10362,127 || 11046,561 || 11754,214 || 12485,739 || 13241,811 || 14023,113 || 14826,837 ||   || 87740,402
 Maksājumi || =5+ 6 || 2383,229 || 7221,855 || 8818,966 || 10664,002 || 11835,992 || 12920,485 || 13694,775 || 20201,100 || 87740,402
* Šie skaitļi balstās uz gandrīz
pilnīgu juridiskajā pamatā paredzētu maksimālo
atļauto administratīvo izdevumu izlietojumu. Tie sniegti kā
piemērs, lai parādītu, cik daudz darbinieku varētu nodarbināt
ar šīm summām.
Gadījumā, ja priekšlikums/iniciatīva
ietekmē vairākas izdevumu kategorijas
  KOPĀ — Darbības apropriācijas || Saistības || (4) || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p.
 Maksājumi || (5) || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p.
 KOPĀ — Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem || (6) || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p.
 KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas 1.–4. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas (Pamatsumma) || Saistības || =4+ 6 || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p.
 Maksājumi || =5+6 || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p.
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija: || 5 || “Administratīvie izdevumi”
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
   ||   ||   || N gads || N+1 gads || N+2 gads || N+3 gads || Iekļaut ietekmes atspoguļošanai vajadzīgo gadu skaitu (skat. 1.6. punktu) || KOPĀ
 <…….> ĢD ||
  Cilvēkresursi || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p.
  Pārējie administratīvie izdevumi || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p.
 KOPĀ — <…….> ĢD || Apropriācijas || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p.
 KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || (Saistību summa = maksājumu summa) || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p.
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata))
   ||   ||   || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads ||  ≥2021. gads || KOPĀ
 KOPĀ — Daudzgadu finanšu shēmas 1.–5. IZDEVUMU KATEGORIJAS apropriācijas || Saistības || 10362,127 || 11046,561 || 11754,214 || 12485,739 || 13241,811 || 14023,113 || 14826,837 ||   || 87740,402
 Maksājumi || 2383,229 || 7221,855 || 8818,966 || 10664,002 || 11835,992 || 12920,485 || 13694,775 || 20201,100 || 87740,402
3.2.2.     Paredzamā ietekme uz
darbības apropriācijām
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz darbības apropriāciju
izmantošanu
–
þ  Priekšlikums/iniciatīva paredz darbības apropriāciju
izmantošanu šādā veidā:
Saistību apropriācijas miljonos EUR (3 zīmes
aiz komata)
 Norādīt mērķus un rezultātus   ò ||   ||   || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads || KOPĀ
 REZULTĀTI
 Rezultāta veids[49] || Rezultātu vidējās izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Daudzums || Izmaksas || Kopējais rezultātu daudzums || Kopējās izmaksas
 KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 1[50] - Zinātnes izcilība ||
 -Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 -Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 -Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Starpsumma — 1. konkrētais mērķis " Zinātnes izcilība" ||   || 2965,755 ||   || 3158,119 ||   || 3374,440 ||   || 3725,105 ||   || 4072,852 ||   || 4326,913 ||   || 4584,446 ||   || 26207,628
 KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 2 – Vadošā loma rūpniecībā ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 -Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Starpsumma — 2. konkrētais mērķis " Vadošā loma rūpniecībā" ||   || 2271,175 ||   || 2406,774 ||   || 2559,714 ||   || 2716,437 ||   || 2880,127 ||   || 3050,036 ||   || 3222,143 ||   || 19106,407
 KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 3 – Sabiedrības problēmu risināšana ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 -Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Starpsumma — 3. konkrētais mērķis "Sabiedrības problēmu risināšana" ||   || 4033,565 ||   || 4233,731 ||   || 4457,207 ||   || 4541,423 ||   || 5206,640 ||   || 5513,803 ||   || 5824,934 ||   || 33811,304
 KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 4 – Ar kodolenerģiju nesaistītas Kopīgā pētniecības centra tiešās darbības ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 -Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Starpsumma — 4. konkrētais mērķis " Ar kodolenerģiju nesaistītas Kopīgā pētniecības centra tiešās darbības " ||   || 32,459 ||   || 33,108 ||   || 33,771 ||   || 34,445 ||   || 35,134 ||   || 35,838 ||   || 36,554 ||   || 241,311
 KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 5 -Zināšanu trīsstūra integrācija (Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūts) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 -Rezultāts ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Starpsumma — 5. konkrētais mērķis "Zināšanu trīsstūra integrācija (Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūts)" ||   || 267,5 ||   || 324,050 ||   || 389,380 ||   || 472,280 ||   || [497,46] ||   || [554,832] ||   || [599,777] ||   || 1453,199
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOPĒJĀS IZMAKSAS ||   || 9570,455 ||   || 10155,782 ||   || 10814,513 ||   || 11489,691 ||   || 12194,753 ||   || 12926,590 ||   || 13668,077 ||   || 80819,860
3.2.3.     Paredzamā ietekme uz
administratīvajām apropriācijām
3.2.3.1.  Kopsavilkums
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz administratīvo
apropriāciju izmantošanu
–
þ  Priekšlikums/iniciatīva paredz administratīvo
apropriāciju izmantošanu šādā veidā:
Miljonos EUR (3 zīmes
aiz komata)
   || 2014. gads[51] || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads || KOPĀ
 Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p.
 Cilvēkresursi || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p.
 Pārējie administratīvie izdevumi || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p.
 Starpsumma —Daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJA || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p. || n.p.
 Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS[52] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Cilvēkresursi || 581,406 || 655,330 || 692,112 || 734,426 || 772,821 || 810,108 || 856,892 || 5103,095
 Citi administratīvie izdevumi || 210,266 || 235,449 || 247,589 || 261,622 || 274,237 || 286,415 || 301,868 || 1817,447
 Starpsumma — Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS || 791,672 || 890,779 || 939,701 || 996,048 || 1047,058 || 1096,523 || 1158,760 || 6920,545
 KOPĀ || 791,672 || 890,779 || 939,701 || 996,048 || 1047,058 || 1096,523 || 1158,760 || 6920,545
* Šie skaitļi balstās uz gandrīz
pilnīgu juridiskajā pamatā paredzētu maksimālo
atļauto administratīvo izdevumu izlietojumu. Tie sniegti kā
piemērs, lai parādītu, cik daudz darbinieku varētu
nodarbināt ar šīm summām.
** Šie skaitļi var tikt koriģēti atkarībā
no plānotās ārpakalpojumu piesaistīšanas.
3.2.3.2.  Paredzamās
cilvēkresursu vajadzības
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva neparedz cilvēkresursu izmantošanu
–
þ  Priekšlikums/iniciatīva paredz cilvēkresursu izmantošanu
šādā veidā:
Paredzamais apjoms izsakāms veselos
skaitļos (vai maksimāli ar vienu zīmi aiz komata)
 ||   || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads
  Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki) ||
 || XX 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) || 100 || 100 || 100 || 100 || 100 || 100 || 100
 || XX 01 01 02 (Delegācijas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 01 (Netiešā pētniecība) || 1681 || 1681 || 1681 || 1681 || 1681 || 1681 || 1681
 || 10 01 05 01 (Tiešā pētniecība) || 1390 || 1390 || 1390 || 1390 || 1390 || 1390 || 1390
 ||  Ārštata darbinieki (izsakot ar pilnslodzes ekvivalentu — FTE)[53] ||
 || XX 01 02 01 (CA, INT, SNE, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA un SNE delegācijās) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 yy [54] || - Galvenā mītne [55] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - Delegācijas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 02 (CA, INT, SNE — netiešā pētniecība)* || 867 || 867 || 867 || 867 || 867 || 867 || 867
 || 10 01 05 02 (CA, INT, SNE — tiešā pētniecība) || 593 || 593 || 593 || 593 || 593 || 593 || 593
 || Citas budžeta pozīcijas (precizēt) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || KOPĀ || 4631 || 4631 || 4631 || 4631 || 4631 || 4631 || 4631
* Minētie
skaitļi tiks koriģēti saskaņā ar plānotās
ārpakalpojumu piesaistīšanas procedūras rezultātiem.
** Darba apjoms,
kas atbilst EIT un inovāciju jomas īstenošanai, ir aplēsts
kā 100 štatu sarakstā ietvertās amata vietas Komisijā.
XX ir
attiecīgā politikas joma vai budžeta sadaļa.
Cilvēkresursu
vajadzības tiks nodrošinātas, izmantojot attiecīgā ĢD
darbiniekus, kuri jau ir iesaistīti konkrētās darbības
pārvaldībā un/vai ir pārgrupēti attiecīgajā ģenerāldirektorātā,
vajadzības gadījumā izmantojot vadošajam ĢD gada budžeta
sadales procedūrā piešķirtos papildu resursus un ņemot
vērā budžeta ierobežojumus.
Veicamo uzdevumu
apraksts:
 Ierēdņi un pagaidu darbinieki || Visi ierēdņi un pagaidu darbinieki tiks izmantoti, lai īstenotu pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” mērķus visa procesa gaitā, no darba programmas sagatavošanas līdz rezultātu galīgajai izplatīšanai 2014.–2020. gadā. Šie cilvēkresursi ietver visas vajadzības dažādās pārvaldības formās, kas norādītas TAFP 1.7. punktā.
 Ārštata darbinieki || Viss ārštata darbinieki palīdzēs ierēdņiem un pagaidu darbiniekiem pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” mērķu sasniegšanā visa procesa gaitā, no darba programmas sagatavošanas līdz rezultātu galīgajai izplatīšanai 2014.–2020. gadā. Šie cilvēkresursi ietver visas vajadzības dažādās pārvaldības formās, kas norādītas TAFP 1.7. punktā.
3.2.4.     Saderība ar
kārtējo daudzgadu finanšu shēmu
–
þ  Priekšlikums/iniciatīva atbilst kārtējai daudzgadu
finanšu shēmai
–
¨  Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpārplāno
attiecīgā izdevumu kategorija daudzgadu finanšu shēmā
Nav piemērojams
.
–
¨  Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpiemēro
elastības instruments vai jāpārskata daudzgadu finanšu
shēma[56].
Nav piemērojams
.
3.2.5.     Trešo personu iemaksas
–
Priekšlikums/iniciatīva paredz šādu
līdzfinansējumu:
Apropriācijas miljonos EUR (3 zīmes aiz
komata)
   || 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads || Kopā
 Norādīt līdzfinansējuma struktūru || Programmas asociētās trešās valstis ||
 KOPĀ — Līdzfinansējuma apropriācijas || pm
* Divpusējie asociācijas
nolīgumi vēl nav noslēgti, tāpēc tie tiks pievienoti
vēlākā posmā.
3.3.      Paredzamā ietekme uz
ieņēmumiem
–
¨  Priekšlikums/iniciatīva finansiāli neietekmē
ieņēmumus
–
þ  Priekšlikums/iniciatīva finansiāli ietekmē:
–
¨         pašu resursus
–
þ         dažādus ieņēmumus
Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
 Budžeta ieņēmumu pozīcija || Kārtējam budžeta gadam pieejamās apropriācijas || Priekšlikuma/iniciatīvas ietekme[57]
 2014. gads || 2015. gads || 2016. gads || 2017. gads || 2018. gads || 2019. gads || 2020. gads
 6011. pants 6012. pants 6013. pants 6031. pants ||   || pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm
* Divpusējie asociācijas nolīgumi
vēl nav noslēgti, tāpēc tie tiks pievienoti
vēlākā posmā.
Attiecībā uz
īpaši novirzāmiem dažādajiem ieņēmumiem
norādīt attiecīgo(-ās) izdevumu pozīciju(-as).
02 03 01 Apropriācijas
no trešo personu iemaksām
05 03 01 Apropriācijas
no trešo personu iemaksām
06 03 01 Apropriācijas
no trešo personu iemaksām
07 03 01 Apropriācijas
no trešo personu iemaksām
08 04 01 Apropriācijas
no trešo personu iemaksām
09 03 01 Apropriācijas
no trešo personu iemaksām
10 02 02 Apropriācijas
no trešo personu iemaksām
15 03 01
Apropriācijas no trešo personu iemaksām
32 03 01 Apropriācijas
no trešo personu iemaksām
Norādīt
ietekmes uz ieņēmumiem aprēķināšanai izmantoto metodi.
Dažas
asociētās valstis var dot ieguldījumu pamatprogrammas papildu
finansējumā, izmantojot asociācijas nolīgumus.
Saskaņotā aprēķina metode tiks iekļauta šajos
asociācijas nolīgumos, un tai nav obligāti jābūt
vienādai visos šajos nolīgumos. Galvenokārt aprēķini
balstās uz asociētās valsts IKP un dalībvalstu IKP
attiecību, piemērojot šo procentuālo attiecību kopējām
budžetam, par kuru ir nobalsots.
[1]               COM(2011) 500
galīgā redakcija.
[2]               OV C , , . lpp.
[3]               OV C , , . lpp.
[4]               COM(2010)2020.
[5]               P7
TA(2011)0401.
[6]               P7
TA(2011)0236.
[7]               P7
TA(2011)0256.
[8]               P7
TA(2011)0401.
[9]               ERAC 1210/11.
[10]             CdR 67/2011.
[11]             CESE 1163/2011.
[12]             COM(2011)48.
[13]             COM(2011)500.
[14]             C(2005) 576 galīgā redakcija, 11.3.2005.
[15]             OV L 124, 30.5.2003., 36. lpp.
[16]             COM(2008)394.
[17]             OV
L 412, 30.12.2006., 1. lpp.
[18]             OV L 97,
9.4.2008., 1. lpp.
[19]             OV L [],
[], []. lpp.
[20]             OV L 292,
15.11.1996., 2. lpp.
[21]             ESFRI
stratēģiskais ziņojums par pētniecības
infrastruktūru — 2010. gada ceļvedis.
[22]             COM(2009)512.
[23]             COM(2010)245.
[24]             COM(2011) 112
galīgā redakcija.
[25]             COM(2011)152.
[26]             COM (2011)0112.
[27]             COM(2011)112.
[28]             COM(2009)519.
[29]             IPCC
4. ietekmes ziņojums, 2007. gads (www.ipcc.ch).
[30]             COM(2011)112.
[31]             COM(2009)147.
[32]             COM(2011)25.
[33]             COM(2009)400.
[34]             COM(2007) 575
galīgā redakcija.
[35]             DIREKTĪVA
2008/56/EK.
[36]             COM(2010) 245.
[37]             COM(2010) 491
galīgā redakcija.
[38]             Inovācijas
savienības rezultātu pārskats, 2010. gads.
[39]             COM(2011) 274
galīgā redakcija.
[40]             ABM — darbībās balstīta
pārvaldība; ABB — darbībās balstīta budžeta
izstrāde.
[41]             Kā
paredzēts Finanšu regulas 49. panta 6. punkta a) vai
b) apakšpunktā.
[42]             Skaidrojumus par pārvaldības veidiem un atsauces uz Finanšu
regulu skatīt BudgWeb tīmekļa vietnē: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[43]             Kā
minēts Finanšu regulas 185. pantā.
[44]             http://www.trust-researchers.eu/
[45]             Dif. —
diferencētās apropriācijas/ Nedif. —
nediferencētās apropriācijas
[46]             EBTA —
Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācija.
[47]             Kandidātvalstis
un attiecīgā gadījumā potenciālās
kandidātvalstis no Rietumbalkāniem.
[48]             JRC
pieprasa jaunu budžeta pozīciju ieguldījumiem
infrastruktūrā. Lielākā daļa JRC iekārtu
ir ražotas 1960.–70. gados un vairs nav pašas modernākās. Tāpēc,
lai izpildītu JRC daudzgadu darba programmu saskaņā ar ES
drošuma un drošības standartiem, kā arī ES 20/20/20
mērķiem vides jomā, nepieciešamas jaunas iekārtas un
pašreizējās infrastruktūras modernizācija. JRC ir
izveidojis “Infrastruktūras attīstības plānu 2014.–2020. gadam”,
nosakot līdz 2020. gadam nepieciešamo ieguldījumu
vajadzības visos JRC objektos, un šīs vajadzības ir
atspoguļotas jaunajā ierosinātajā budžeta
pozīcijā.
[49]             Rezultāti
ir attiecīgie produkti vai pakalpojumi (piemēram, finansēto
studentu apmaiņu skaits, uzbūvēto ceļu garums kilometros
utt.).
[50]             Konkrētie mērķi, kas norādīti
1.4.2. punktā.
[51]             Gads
“N” ir gads, kurā sāk īstenot priekšlikumu/iniciatīvu.
[52]             Tehniskais
un/vai administratīvais atbalsts un ES programmu un/vai darbību
īstenošanas atbalsta izdevumi (kādreizējās “BA”
pozīcijas), netiešā pētniecība, tiešā
pētniecība.
[53]             CA — līgumdarbinieki, INT —
pagaidu darbinieki, JED — jaunākie eksperti delegācijās, LA
— vietējie darbinieki, SNE — valstu norīkotie eksperti.
[54]             Saskaņā ar robežlielumiem attiecībā uz ārštata
darbiniekiem, ko finansē no darbības apropriācijām
(kādreizējām „BA” pozīcijām).
[55]             Galvenokārt struktūrfondi, Eiropas Lauksaimniecības
fonds lauku attīstībai (ELFLA) un Eiropas Zivsaimniecības fonds
(EZF).
[56]             Sk.
Iestāžu nolīguma 19. un 24. punktu.
[57]             Norādītajām
tradicionālo pašu resursu (muitas nodokļi, cukura nodevas)
summām jābūt neto summām, t. i., bruto summām, no
kurām atskaitītas iekasēšanas izmaksas 25 %
apmērā.