               EIROPAS KOMISIJA
            Brisel?, 2.10.2015
            COM(2015) 482 final
            2015/0232(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem, attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               Nolīgums starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem stājās spēkā 2014. gada 1. decembrī. Nolīgumā, pamatojoties uz savstarpības principu, noteiktas juridiski saistošas tiesības un pienākumi nolūkā vienkāršot vīzu izsniegšanas procedūras Kaboverdes un ES pilsoņiem. Ar nolīguma 10. pantu izveido Apvienoto komiteju, kuras uzdevums ir uzraudzīt nolīguma īstenošanu.

               Šim nolīgumam ir nepieciešamas kopējas pamatnostādnes, lai nodrošinātu, ka dalībvalstu un Kaboverdes konsulāti nolīgumu par vīzu atvieglotu izsniegšanu īsteno pilnīgi saskaņotā veidā, un precizētu saikni starp minētā nolīguma noteikumiem un līgumslēdzēju pušu noteikumiem, kurus joprojām piemēro tiem vīzu jautājumiem, uz kuriem šis nolīgums neattiecas.

               Īstenošanas pamatnostādnes, kas tiks pieņemtas, nebūs nolīguma daļa; tomēr diplomātiskajiem un konsulārajiem darbiniekiem ir ļoti ieteicams tās konsekventi ievērot, īstenojot nolīguma noteikumus.

               Pamatnostādnes tika izstrādātas atbilstoši nolīgumam, kurā ietverti noteikumi par atvieglojumiem vīzu izsniegšanas procedūrās Kaboverdes un ES pilsoņiem, kuru paredzētā uzturēšanās Šengenas zonā 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas, kā arī atbilstoši ES tiesību aktiem kopējās vīzu politikas jomā, piemēram, Vīzu kodeksam.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Ar pamatnostādnēm, kas jāpieņem, balstoties uz pilnvarām, kuras, pamatojoties uz šo priekšlikumu, piešķirtas Komisijas pārstāvim Apvienotajā komitejā, detalizēti jāizskaidro nolīguma noteikumi un jāsniedz norādes par tā īstenošanu.

               Pamatnostādnēs ņemti vērā Vīzu kodeksa noteikumi un citi tiesību akti ES vīzu politikas jomā, lai nodrošinātu, ka dalībvalstu konsulārie darbinieki, īstenojot nolīguma par vīzu atvieglotu izsniegšanu noteikumus, rīkojas saskaņā ar ES vīzu acquis.

               Nolīguma noteikumi prevalē pār Vīzu kodeksa noteikumiem jautājumos, kuri tiek regulēti ar abu veidu noteikumiem.

               3.EX POST NOVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               Pamatnostādnes, kas pievienotas pielikumā šim Padomes lēmuma priekšlikumam, ir pieņemtas, apspriežoties ar dalībvalstīm Vīzu jautājumu darba grupā 2015. gada 7. aprīlī un 2015. gada 11. maijā. Komisija 2014. gada novembrī par šīm pamatnostādnēm apspriedās ar atbildīgajām iestādēm.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Šis priekšlikums neietekmē ES budžetu.

               2015/0232 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem
                  Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu
                  starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku
                  par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu
                  Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem,
                  attiecībā
                  uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Ar 10. pantu Nolīgumā starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem ("nolīgums") izveido Apvienoto komiteju. Šajā pantā paredzēts, ka Apvienotajai komitejai jo īpaši ir jāuzrauga nolīguma īstenošana.

               (2)Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 810/2009 noteiktas procedūras un nosacījumi vīzu izsniegšanai tranzītam vai plānotām uzturēšanās reizēm dalībvalstu teritorijā, kuras nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.

               (3)Kopējās pamatnostādnes ir nepieciešamas, lai nodrošinātu, ka Kaboverdes Republikas un dalībvalstu konsulāti nolīgumu par vīzu atvieglotu izsniegšanu īsteno pilnīgi saskaņotā veidā, un precizētu saikni starp minētā nolīguma noteikumiem un līgumslēdzēju pušu noteikumiem, kurus joprojām piemēro tiem vīzu jautājumiem, uz kuriem šis nolīgums neattiecas.

               (4)Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostājas, kas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota ar 10. pantu Nolīgumā starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem, attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu, pamatā ir Apvienotās komitejas lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 2.10.2015
            COM(2015) 482 final
            PIELIKUMS
            dokumentampriekšlikums Padomes lēmumampar nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem, attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu

               PIELIKUMS

               dokumentam
                  priekšlikums Padomes lēmumam
                  par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem
                  Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu
                  starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku
                  par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu
                  Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem,
                  attiecībā
                  uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu

               PROJEKTS

               LĒMUMS Nr. 1/2015, KO PIEŅĒMUSI APVIENOTĀ KOMITEJA,

               KAS IZVEIDOTA AR NOLĪGUMU

               STARP EIROPAS SAVIENĪBU UN KABOVERDES REPUBLIKU

               PAR ĪSTERMIŅA VĪZU ATVIEGLOTU IZSNIEGŠANU KABOVERDES REPUBLIKAS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PILSOŅIEM,

               (datums)

               attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu

               APVIENOTĀ KOMITEJA,

               ņemot vērā Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem (turpmāk “nolīgums”) un jo īpaši tā 10. pantu,

               tā kā nolīgums stājās spēkā 2014. gada 1. decembrī,

               IR NOLĒMUSI ŠĀDI.

               1. pants

               Nolīguma starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem īstenošanas kopējās pamatnostādnes ir izklāstītas šā lēmuma pielikumā.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               (vieta)… (datums)

               Eiropas Savienības vārdā

                     Kaboverdes Republikas vārdā

               PIELIKUMS

               LĪGUMA

               STARP

               EIROPAS SAVIENĪBU UN KABOVERDES REPUBLIKU

               PAR ĪSTERMIŅA VĪZU ATVIEGLOTU IZSNIEGŠANU KABOVERDES REPUBLIKAS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PILSOŅIEM ĪSTENOŠANAS KOPĒJĀS PAMATNOSTĀDNES

               Nolīguma starp Eiropas Savienību un Kaboverdes Republiku par īstermiņa vīzu izsniegšanas atvieglošanu Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem, kas stājās spēkā 2014. gada 1. decembrī, mērķis, pamatojoties uz savstarpīgumu, ir atvieglot vīzu izsniegšanas procedūras Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem, kuru paredzētā uzturēšanās 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas.

               Ar nolīgumu izveido savstarpēji juridiski saistošas tiesības un pienākumus nolūkā vienkāršot vīzu izsniegšanas procedūras Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem.

               Šīs pamatnostādnes ir pieņēmusi Apvienotā Komiteja, kas izveidota ar nolīgumu, un to mērķis ir nodrošināt, lai dalībvalstu un Kaboverdes Republikas diplomātiskās pārstāvniecības un konsulāti nolīguma noteikumus īstenotu pareizi un saskaņoti. Šīs pamatnostādnes nav nolīguma daļa un līdz ar to nav juridiski saistošas. Tomēr diplomātiskajiem un konsulārajiem darbiniekiem ir ļoti ieteicams tās konsekventi ievērot, īstenojot nolīguma noteikumus.

               Pamatnostādnes tiek uzskatītas par dokumentu, kas jāatjaunina, ņemot vērā nolīguma īstenošanas pieredzi, un par to ir atbildīga Apvienotā Komiteja, kas izveidota saskaņā ar nolīguma 10. pantu.

               I.
                     VISPĀRĪGI JAUTĀJUMI

               1.1.
                     Piemērošanas joma un mērķis

               Nolīguma 1. pantā noteikts: “Šā nolīguma mērķis, pamatojoties uz savstarpīgumu, ir atvieglot vīzu izsniegšanu Kaboverdes un Savienības pilsoņiem, kuru paredzētā uzturēšanās 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas.”

               Nolīgums attiecas uz visiem Kaboverdes Republikas un Eiropas Savienības pilsoņiem, kas iesniedz pieteikumus īstermiņa vīzai, neatkarīgi no valsts, kurā viņi dzīvo.

               Šis nolīgums neattiecas uz bezvalstniekiem, kuriem ir uzturēšanās atļauja, ko izsniegusi Kaboverdes Republika vai Eiropas Savienības dalībvalstis. Šai personu kategorijai piemēro parastos ES vīzu acquis noteikumus.

               1.2.
                     Nolīguma piemērošanas joma

               Nolīguma 2. pantā noteikts:

               “1.
                     Šajā nolīgumā paredzētie vīzu režīma atvieglojumi attiecas uz Kaboverdes un Savienības pilsoņiem tiktāl, ciktāl tie jau nav atbrīvoti no vīzas prasības ar Savienības, tās dalībvalstu vai Kaboverdes tiesību aktiem un noteikumiem, šo nolīgumu vai citiem starptautiskiem nolīgumiem.

               2.
                     Jautājumiem, kas nav skarti šā nolīguma noteikumos, piemēram, par atteikumu piešķirt vīzu, ceļošanas dokumentu atzīšanu, pierādījumiem par pietiekamiem iztikas līdzekļiem, ieceļošanas atteikumu un izraidīšanas pasākumiem, piemēro Kaboverdes vai dalībvalstu nacionālos tiesību aktus vai Savienības tiesību aktus.”

               Neskarot 8. pantu (kurā paredzēts atbrīvot no vīzas prasības Kaboverdes Republikas un dalībvalstu diplomātisko vai dienesta pasu turētājus), nolīgums neietekmē spēkā esošos noteikumus par vīzas prasībām un atbrīvojumiem no vīzas prasības. Piemēram, Padomes Regulas Nr. 539/2001 4. pantā paredzēts, ka dalībvalstis citu kategoriju starpā no vīzas prasības var atbrīvot civilās gaisa un jūras transporta apkalpes.

               Vīzu kodekss attiecas uz visiem jautājumiem, kas nav skarti nolīgumā, piemēram, tās Šengenas dalībvalsts noteikšanu, kura ir atbildīga par vīzas pieteikuma apstrādi, atteikuma izsniegt vīzu pamatojumu un tiesībām pārsūdzēt negatīvu lēmumu. Turklāt Šengenas noteikumi un valstu tiesību akti arī turpmāk attieksies uz jautājumiem, kas nav skarti nolīgumā, piemēram, ceļošanas dokumentu atzīšanu, dokumentāriem pierādījumiem par ceļojuma mērķi un pietiekamiem iztikas līdzekļiem, vīzu pieteikumu apstrādes ilgumu, liegumu ieceļot ES dalībvalstu teritorijā un izraidīšanas pasākumiem.

               Pat tad, ja ir izpildīti nolīgumā paredzētie nosacījumi, vīzu tik un tā var atteikt, ja nav izpildīti Šengenas Robežu kodeksa 5. panta nosacījumi, proti, personai nav derīga ceļošanas dokumenta, par attiecīgo personu ir izdots brīdinājums SIS , attiecīgā persona tiek uzskatīta par apdraudējumu sabiedriskajai kārtībai, iekšējai drošībai utt.

               Joprojām piemēro citas Vīzu kodeksā atļautās vīzu izsniegšanas iespējas. Piemēram, vairākkārtējas ieceļošanas vīzu ar ilgu derīguma termiņu — līdz pieciem gadiem — var izsniegt personu kategorijām, kas nav minētas 4. pantā, ja ir izpildīti Vīzu kodeksa (24. panta) nosacījumi. Tādā pašā veidā turpinās piemērot arī Vīzu kodeksā ietvertos noteikumus, kas atļauj atcelt vai samazināt vīzas nodevu (16. panta 5. un 6. punkts).

               Kaboverdes tiesību aktus turpina piemērot visiem jautājumiem, kas saistīti ar Kaboverdes vīzu izsniegšanu ES pilsoņiem un kas nav skarti nolīgumā, piemēram, jautājumiem, kas minēti trijos iepriekšējos punktos.

               1.3.
                     Vīzu veidi, kas ietilpst šā nolīguma darbības jomā

               Saskaņā ar nolīguma 3. panta d) punktu “vīza” ir “dalībvalsts vai Kaboverdes izsniegta atļauja vai pieņemts lēmums, kas vajadzīgs ieceļošanai attiecīgās dalībvalsts vai vairāku dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā, tās šķērsošanai tranzītā vai, lai tajā uzturētos paredzēto laiku, kas nepārsniedz pavisam 90 dienas”.

               Nolīgumā paredzētie atvieglojumi attiecas gan uz vienotajām vīzām, kas ir derīgas visā dalībvalstu teritorijā, gan uz vīzām ar ierobežotu teritoriālo derīgumu (LTV). Tie attiecas arī uz Kaboverdes izsniegtajām īstermiņa un tranzīta vīzām ES pilsoņiem.

               1.4.
                     Ar vīzu atļautā uzturēšanās ilguma aprēķināšana

               Šengenas Robežu kodeksā spēkā esošā īstermiņa uzturēšanās jēdziena definīcija ir šāda: “90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, katru reizi ņemot vērā pēdējās uzturēšanās 180 dienu laikposmu”.

               Ieceļošanas dienu rēķinās kā pirmo uzturēšanās dienu dalībvalstu teritorijā, bet izceļošanas dienu rēķinās kā pēdējo uzturēšanās dienu dalībvalstu teritorijā. Jēdziens “jebkurā” nozīmē, ka tiek piemērots “kustīgs” 180 dienu atsauces laikposms, skaitot atpakaļ katru uzturēšanās dienu pēdējo 180 dienu laikposmā, lai pārbaudītu, vai joprojām tiek izpildīta prasība par 90 dienām 180 dienu laikposmā. Tas nozīmē, ka pēc nepārtrauktas 90 dienu ilgas prombūtnes no dalībvalstu teritorijas var atkal uzturēties uz laiku līdz 90 dienām.

               Īstermiņa uzturēšanās kalkulators, ko var izmantot, lai aprēķinātu atļauto uzturēšanās termiņu saskaņā ar jaunajiem noteikumiem, ir pieejams šādā tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/borders-and-visas/border-crossing/index_en.htm.

               Uzturēšanās ilguma aprēķināšanas piemērs, pamatojoties uz jauno definīciju:

               persona, kurai ir vairākkārtējas ieceļošanas vīza uz vienu gadu (18.4.2014.–18.4.2015.), pirmo reizi ieceļo 2014. gada 19. aprīlī un uzturas trīs dienas. Pēc tam tā pati persona atkal ieceļo 2014. gada 18. jūnijā un uzturas 86 dienas. Kāda ir situācija konkrētos datumos? Kad šī persona atkal drīkst ieceļot?

               Situācija 2014. gada 11. septembrī: pēdējo 180 dienu laikā (16.3.2014.–11.9.2014.) persona ir uzturējusies 3 dienas (19.–21.4.2014.) plus 86 dienas (18.6.2014.–11.9.2014.) = 89 dienas = atļautais uzturēšanās laiks nav pārsniegts. Attiecīgā persona vēl drīkst palikt vienu dienu.

               Sākot no 2014. gada 16. oktobra: persona drīkst ieceļot, lai uzturētos vēl 3 dienas (2014. gada 16. oktobrī nozīmi zaudē 2014. gada 19. aprīļa uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma); 2014. gada 17. oktobrī nozīmi zaudē 2014. gada 20. aprīļa uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma utt.).

               Sākot no 2014. gada 15. decembra: persona drīkst ieceļot, lai uzturētos vēl 86 dienas (2014. gada 15. decembrī nozīmi zaudē 2014. gada 18. jūnija uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma); 2014. gada 16. decembrī nozīmi zaudē 2014. gada 19. jūnija uzturēšanās utt.).

               1.5.
                     Situācija attiecībā uz dalībvalstīm, kuras Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnībā, dalībvalstīm, kuras nepiedalās ES kopējā vīzu politikā, un asociētajām valstīm

               Dalībvalstīm, kuras ES pievienojās 2004. gadā (Čehijas Republika, Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Malta, Polija, Slovākija, Slovēnija un Ungārija), 2007. gadā (Bulgārija un Rumānija) un 2013. gadā (Horvātija), nolīgums ir saistošs no tā spēkā stāšanās brīža.

               Vienīgi Bulgārija, Horvātija, Kipra un Rumānija Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnībā. Tās arī turpmāk izsniegs valsts vīzas, kuras būs derīgas vienīgi attiecīgās valsts teritorijā. Kad šīs dalībvalstis Šengenas acquis piemēros pilnībā, tās turpinās piemērot nolīgumu.

               Jautājumiem, kas nolīgumā nav skarti, turpina piemērot valsts tiesību aktus līdz dienai, kad šīs dalībvalstis sāk pilnībā piemērot Šengenas acquis. Sākot no minētās dienas, jautājumiem, kas nolīgumā nav skarti, piemēro Šengenas noteikumus/valsts tiesību aktus.

               Bulgārija, Horvātija, Kipra un Rumānija var atzīt uzturēšanās atļaujas, D vīzas un īstermiņa vīzas, ko izsniegušas Šengenas valstis un asociētās valstis attiecībā uz īstermiņa uzturēšanos to teritorijā.

               Saskaņā ar 21. pantu Konvencijā, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, visām dalībvalstīm ilgtermiņa vīzas un uzturēšanās atļaujas, ko izdevusi kāda cita dalībvalsts, ir jāatzīst par derīgām īstermiņa uzturēšanās nolūkā tās teritorijā. Šengenas dalībvalstis ieceļošanas un īstermiņa uzturēšanās nolūkā pieņem asociēto valstu izsniegtas uzturēšanās atļaujas, D vīzas un īstermiņa vīzas, un otrādi.

               Nolīgums neattiecas uz Apvienoto Karalisti, Īriju un Dāniju, bet tajā ir ietvertas kopīgas deklarācijas par to, ka ir vēlams noslēgt divpusējus nolīgumus par vīzu atvieglotu izsniegšanu starp Kaboverdes Republiku un šīm dalībvalstīm.

               Lai gan Islande, Norvēģija, Šveice un Lihtenšteina ir asociētas ar Šengenas acquis, nolīgums tām nav saistošs. Tomēr nolīgumā ir iekļauta kopīga deklarācija par to, ka ir vēlams nekavējoties noslēgt divpusējus nolīgumus par vīzu atvieglotu izsniegšanu starp Kaboverdes Republiku un šīm Šengenas valstīm.

               1.6.
                     Eiropas Savienības nolīgums/divpusējie nolīgumi

               Nolīguma 11. pantā noteikts:

               “Stājoties spēkā, šis nolīgums ir noteicošais attiecībā pret noteikumiem jebkurā divpusējā vai daudzpusējā nolīgumā vai vienošanās, kas noslēgta starp dalībvalstīm un Kaboverdi, ciktāl šādi noteikumi attiecas uz jautājumiem, kas ir reglamentēti šajā nolīgumā.”

               Sākot no nolīguma spēkā stāšanās dienas, spēkā esošajos divpusējos nolīgumos starp dalībvalstīm un Kaboverdes Republiku ietvertie noteikumi par jautājumiem, kurus skar nolīgums par vīzu atvieglotu izsniegšanu, vairs netiek piemēroti. Saskaņā ar Savienības tiesībām dalībvalstīm jāveic visi nepieciešamie pasākumi, lai novērstu neatbilstības starp divpusējiem nolīgumiem un Eiropas Savienības nolīgumu.

               Ja kāda dalībvalsts ir noslēgusi divpusēju nolīgumu vai vienošanos ar Kaboverdes Republiku par jautājumiem, kurus neskar Eiropas Savienības nolīgums, šo izņēmumu turpina piemērot arī pēc tam, kad spēkā ir stājies Eiropas Savienības Nolīgums par vīzu atvieglotu izsniegšanu.

               II.
                     PAMATNOSTĀDNES PAR ĪPAŠIEM NOTEIKUMIEM

               2.1. Noteikumi, kas attiecas uz visiem vīzas pieteikumu iesniedzējiem

               Svarīgs atgādinājums: atgādinām, ka turpmāk minētie atvieglojumi attiecībā uz izceļošanu dokumentu nozaudēšanas vai zādzības gadījumā un vīzas pagarināšanu ārkārtas apstākļos attiecas uz visiem vīzas turētājiem no Kaboverdes Republikas un dalībvalstīm.

               2.1.1. Vīzas pagarināšana ārkārtas apstākļos

               Nolīguma 7. pantā teikts:

               “Kaboverdes un Savienības pilsoņiem, kuriem force majeure apstākļu dēļ nav iespējams atstāt dalībvalstu vai Kaboverdes teritoriju līdz vīzā norādītajam termiņam, atbilstoši uzņēmējas valsts tiesību aktiem vīzas termiņu bez maksas pagarina uz laikposmu, kas vajadzīgs, lai atgrieztos savā dzīvesvietas valstī.”

               Attiecībā uz iespēju pagarināt vīzas derīguma termiņu force majeure gadījumos, piemēram, hospitalizācija nelaimes gadījuma dēļ, kad vīzas turētajam nav iespējams atstāt dalībvalsts teritoriju līdz vīzas uzlīmē norādītajam datumam, piemēro Vīzu kodeksa 33. panta 1. punkta noteikumus, ciktāl tie saskan ar nolīgumu (piemēram, pagarinātā vīza joprojām būs vienotā vīza, kas ļauj ieceļot visu to Šengenas dalībvalstu teritorijā, kurās vīza bija derīga tās izsniegšanas brīdī). Tomēr saskaņā ar nolīgumu force majeure apstākļos vīzu pagarina bez maksas.

               2.2. Noteikumi, kas attiecas uz dažām vīzas pieteikumu iesniedzēju kategorijām

               2.2.1.
                     Vairākkārtējas ieceļošanas vīzu izsniegšana

               Gadījumos, kad vīzas pieteikuma iesniedzējam nepieciešams bieži vai regulāri ceļot uz Kaboverdes Republikas vai dalībvalstu teritoriju, īstermiņa vīzas var izsniegt vairākiem apmeklējumiem ar nosacījumu, ka šo apmeklējumu kopējais ilgums nepārsniedz 90 dienas 180 dienu laikposmā.

               Nolīguma 4. pantā teikts:

               “1.
                     Dalībvalstu un Kaboverdes diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz vairākkārtējas ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu uz pieciem gadiem šādu kategoriju pilsoņiem:

               a) valstu un reģionālo valdību un parlamentu locekļiem, konstitucionālās tiesas, augstākās tiesas un revīzijas palātas locekļiem, ja šīs personas ar šo nolīgumu jau nav atbrīvotas no vīzu prasības, pamatojoties uz viņu amata pilnvarām;

               b) oficiālu delegāciju pastāvīgajiem dalībniekiem, kas pēc Kaboverdei, dalībvalstīm vai Savienībai adresēta oficiāla ielūguma piedalās sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā;

               c) uzņēmējiem un uzņēmumu pārstāvjiem, kas regulāri ceļo uz dalībvalstīm vai Kaboverdi;

               d) laulātajiem, bērniem (tostarp adoptētiem), kas ir jaunāki par 21 gadu vai atrodas apgādībā, un vecākiem, kuri apmeklē, attiecīgi:

               – Kaboverdes pilsoņus, kuri likumīgi uzturas kādas dalībvalsts teritorijā, vai Savienības pilsoņus, kuri likumīgi uzturas Kaboverdē, vai

               – Savienības pilsoņus, kuri uzturas savas pilsonības valstī, vai Kaboverdes pilsoņus, kuri uzturas Kaboverdē.

               Tomēr, ja nepieciešamība vai nodoms ceļot bieži vai regulāri ir nepārprotami attiecināms uz īsāku laikposmu, vairākkārtējas ieceļošanas vīzas derīguma termiņu ierobežo uz minēto laikposmu, jo īpaši, ja:

               – a) apakšpunktā minēto personu amata pilnvaru termiņš,

               – laikposms, kurā b) apakšpunktā minētajām personām ir oficiālas delegācijas pastāvīga locekļa statuss,

               – laikposms, kurā c) apakšpunktā minētajām personām ir uzņēmēja vai uzņēmumu pārstāvja statuss,

               – attiecībā uz d) apakšpunktā minētajām personām uzturēšanās atļaujas derīguma termiņš Kaboverdes pilsoņiem, kuri uzturas kādas dalībvalsts teritorijā, un Savienības pilsoņiem, kuri uzturas Kaboverdē,

               ir īsāks nekā pieci gadi.”

               Ņemot vērā šo personu kategoriju profesionālos statusu vai viņu ģimenes attiecības ar Kaboverdes Republikas vai kādas dalībvalsts pilsoni, kas Kaboverdes Republikas vai dalībvalstu teritorijā uzturas likumīgi, kā arī attiecībā uz radiniekiem Savienības pilsoņiem, kas uzturas valstī, kuras pilsoņi tie ir, vai Kaboverdes pilsoņiem, kuri uzturas Kaboverdē, ir pamats piešķirt viņiem vairākkārtējas ieceļošanas vīzu ar piecu gadu derīguma termiņu vai ar derīguma termiņu līdz viņu amata pilnvaru beigām vai likumīgās uzturēšanās termiņa beigām, ja tas ir īsāks par 5 gadiem.

               Personām, uz kurām attiecas 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts, būtu jāiesniedz apstiprinājums par viņu profesionālo statusu un pilnvaru termiņu.

               Šo noteikumu nepiemēro personām, uz kurām attiecas 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts, ja tās saskaņā ar nolīgumu ir atbrīvotas no vīzas prasības, t.i., tās ir diplomātisko vai dienesta pasu turētājas.

               Personām, uz kurām attiecas 4. panta 1. punkta b) apakšpunkts, jāiesniedz pierādījums par to kā delegācijas pastāvīgo dalībnieku statusu un nepieciešamību regulāri piedalīties sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās.

               Personām, uz kurām attiecas 4. panta 1. punkta c) apakšpunkts, jāsniedz pierādījums par viņu profesionālo statusu un darbību ilgumu.

               Personām, uz kurām attiecas 4. panta 1. punkta d) apakšpunkts, jāiesniedz pierādījums par uzaicinātājas personas likumīgo dzīvesvietu.

               Gadījumos, kad nepieciešamība vai nodoms ceļot bieži vai regulāri ir nepārprotami attiecināms uz īsāku laikposmu, vairākkārtējas ieceļošanas vīzas derīguma termiņu ierobežo uz attiecīgo laikposmu.

               “2.
                     Dalībvalstu un Kaboverdes diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz vairākkārtējas ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu uz vienu gadu šādu kategoriju pilsoņiem ar nosacījumu, ka iepriekšējā gadā pirms pieteikuma iesniegšanas šīs personas ir saņēmušas vismaz vienu vīzu un to ir izmantojušas atbilstoši uzņēmējas valsts tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos:

               a) pilsoniskās sabiedrības organizāciju pārstāvji, kuri regulāri apmeklē dalībvalstis vai Kaboverdi ar mērķi izglītoties vai piedalīties semināros un konferencēs, tostarp arī apmaiņas programmu ietvaros;

               b) brīvo profesiju pārstāvji, kuri piedalās starptautiskās izstādēs, konferencēs, simpozijos, semināros vai citos līdzīgos pasākumus un regulāri apmeklē dalībvalstis vai Kaboverdi;

               c) personas, kas piedalās zinātnes, kultūras un mākslas pasākumos, tostarp universitāšu un citās apmaiņas programmās, un kas regulāri apmeklē dalībvalstis vai Kaboverdi;

               d) starptautisku sporta pasākumu dalībnieki un personas, kas tos pavada profesionālā statusā;

               e) žurnālisti un akreditētas personas, kas tos pavada profesionālā statusā;

               f) skolēni, studenti (tostarp pēcdiploma studenti) un pavadošie pedagogi, kas ceļo ar mērķi mācīties vai izglītoties, tostarp apmaiņas programmu ietvaros, ka arī citu ar skolu saistītu pasākumu dēļ;

               g) Kaboverdē vai dalībvalstīs atzītu reliģisko kopienu pārstāvji, kas regulāri apmeklē dalībvalstis vai Kaboverdi;

               h) personas, kas regulāri ieceļo medicīnisku iemeslu dēļ;

               i) sadraudzības pilsētu vai pašvaldību organizēto oficiālo apmaiņas programmu dalībnieki;

               j) oficiālu delegāciju pastāvīgie dalībnieki, kas pēc Kaboverdei, dalībvalstīm vai Savienībai adresēta oficiāla ielūguma regulāri piedalās sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā.

               Tomēr, ja nepieciešamība vai nodoms ceļot bieži vai regulāri ir nepārprotami attiecināms uz īsāku laikposmu, vairākkārtējas ieceļošanas vīzas derīguma termiņu ierobežo uz attiecīgo laikposmu.”

               Principā vairākkārtējas ieceļošanas vīzas, kas ir derīgas vienu gadu, tiks izsniegtas iepriekšminētajām personu kategorijām, ja iepriekšējā gada laikā (12 mēnešos) vīzas pieteikuma iesniedzējs ir saņēmis vismaz vienu vīzu un ir to izmantojis atbilstīgi apmeklētās(-o) valsts(-u) tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos (piemēram, persona nav pārsniegusi atļauto uzturēšanās ilgumu), un ja ir pamats pieprasīt vairākkārtējas ieceļošanas vīzu.

               Gadījumos, kad nav pamata izsniegt vīzu ar derīguma termiņu uz vienu gadu (piemēram, ja apmaiņas programma ilgst mazāk par vienu gadu vai personai nav nepieciešams ceļot visu gadu), vīzas derīguma termiņš būs īsāks par vienu gadu ar nosacījumu, ka ir izpildītas visas pārējās prasības attiecībā uz vīzas izsniegšanu.

               “3.
                     Šā panta 2. punktā minēto kategoriju pilsoņiem dalībvalstu un Kaboverdes diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz vairākkārtējas ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu no diviem līdz pieciem gadiem ar nosacījumu, ka iepriekšējos divos gados pirms pieteikuma iesniegšanas šīs personas ir saņēmušas vairākkārtējas ieceļošanas vīzu ar viena gada derīguma termiņu un to izmantojušas atbilstoši uzņēmējas valsts tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos uzņēmējas valsts teritorijā.

               Tomēr, ja nepieciešamība vai nodoms ceļot bieži vai regulāri ir nepārprotami attiecināms uz īsāku laikposmu, vairākkārtējas ieceļošanas vīzas derīguma termiņu ierobežo uz attiecīgo laikposmu.”

               “4. Personu, kas minētas no šā panta 1. līdz 3. punktam, uzturēšanās kopējais ilgums dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas.”

               Vairākkārtējas ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu no diviem līdz pieciem gadiem izsniegs 4. panta 2. punktā minētajām kategorijām ar nosacījumu, ka iepriekšējos divos gados (24 mēnešos) tās ir izmantojušas uz vienu gadu izsniegto vairākkārtējas ieceļošanas vīzu atbilstīgi apmeklētās(-o) valsts(-u) tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos un ka vairākkārtējas ieceļošanas vīzas pieprasīšanas pamatojums joprojām ir spēkā. Jāatzīmē, ka vīzu ar derīguma termiņu no diviem līdz pieciem gadiem izsniegs vienīgi tad, ja vīzas pieteikuma iesniedzējam iepriekšējos divos gados ir izsniegtas divas vīzas ar derīguma termiņu uz vienu gadu – un ne mazāk –, un attiecīgā persona ir izmantojusi šīs vīzas atbilstīgi tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos apmeklētās(-o) valsts(-u) teritorijā(-ās). Diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulātiem, pamatojoties uz katra atsevišķa vīzas pieteikuma izvērtējumu, jālemj par šo vīzu derīguma termiņu, proti, no diviem līdz pieciem gadiem.

               Nav pienākuma izsniegt vairākkārtējas ieceļošanas vīzu, ja pieteikuma iesniedzējs nav izmantojis iepriekš izsniegto vīzu.

               2.2.2.
                     Nodeva par vīzas pieteikuma apstrādi

               Nolīguma 5. panta 1. punktā noteikts:

               “1.
                     Neskarot šā panta 2. punkta noteikumus, dalībvalstis vai Kaboverde nodevu par vīzu neiekasē no šādu kategoriju personām:

               a) oficiālu delegāciju pastāvīgie dalībnieki, kas pēc Kaboverdei, dalībvalstīm vai Savienībai adresēta oficiāla ielūguma piedalās oficiālās sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā;

               b) bērni, kas jaunāki par 12 gadiem; (NB! Lai šī personu kategorija saņemtu atbrīvojumu no maksas, vīzas pieteikuma iesniedzējiem jāuzrāda pierādījums par savu vecumu.)

               c) skolēni, studenti, pēcdiploma studenti un pavadošie pedagogi, kuru uzturēšanās ir ar mērķi mācīties vai izglītoties;

               d) pētnieki, kas ceļo zinātnisku pētījumu nolūkos;

               e) bezpeļņas organizāciju rīkotu semināru, konferenču, sporta, kultūras un izglītības pasākumu dalībnieki, kas ir vecumā līdz 25 gadiem.”

               Iepriekš minētās personu kategorijas ir pilnībā atbrīvotas no maksas.

               Kā minēts Vīzu kodeksa 16. panta 6. punktā, “atsevišķos gadījumos iekasējamo vīzas nodevu var atcelt vai samazināt, ja tas palīdz veicināt kultūras vai sporta intereses, kā arī intereses ārpolitikas un attīstības politikas jomā, kā arī citās svarīgu sabiedrības interešu jomās vai humānu iemeslu dēļ”.

               Vīzu kodeksa 16. panta 7. punktā noteikts, ka “Vīzas nodevu iekasē euro, trešās valsts valūtā vai valūtā, ko parasti lieto tajā trešā valstī, kurā iesniedz pieteikumu, un to neatmaksā; izņēmums ir 18. panta 2. punktā un 19. panta 3. punktā minētie gadījumi” — gadījumi, kad vīzu pieteikumu nevar pieņemt vai kad konsulāts nav kompetents.

               Vīzas pieteikumu iesniedzējiem no Kaboverdes saskaņā ar Vīzu kodeksa 16. panta 8. punktu un Eiropas Savienības pilsoņiem saskaņā ar dekrētlikumu Nr. 27/2007 “izdod kvīti par samaksāto vīzas nodevu”.

               Nolīguma 5. panta 2. punktā noteikts:

               “2.
                     Ja dalībvalstis vai Kaboverde sadarbojas ar ārpakalpojumu sniedzēju, var iekasēt maksu par pakalpojumiem. Maksa par pakalpojumiem ir samērīga ar izmaksām, kas ārpakalpojuma sniedzējam radušās, pildot tā uzdevumus, un tā nedrīkst pārsniegt EUR 30. Kaboverde un attiecīgā(-ās) dalībvalsts(-is) saglabā iespēju, ka visi pieteikuma iesniedzēji var pieteikumus iesniegt tieši tās/to konsulātā(-os).”

               No vīzas maksas atbrīvoto personu kategorijām piemēro maksu par pakalpojumu, ja dalībvalsts sadarbojas ar ārpakalpojumu sniedzēju.

               Šobrīd nevienai ES dalībvalstij nav noslēgti nolīgumi ar ārpakalpojumu sniedzējiem Kaboverdē.

               2.2.3. Diplomātisko un dienesta pasu turētāji

               Nolīguma 8. pantā teikts:

               “1.
                     Kaboverdes vai dalībvalstu pilsoņi, kas ir derīgu diplomātisko vai dienesta pasu turētāji, drīkst ieceļot dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā, to atstāt vai šķērsot tranzītā bez vīzas.

               2. Pilsoņi, kas minēti šā panta 1. punktā, drīkst uzturēties dalībvalstu vai Kaboverdes teritorijā ne ilgāk kā 90 dienas 180 dienu laikposmā.”

               Procedūras attiecībā uz diplomātu norīkošanu darbā uz dalībvalstīm nolīgumā nav reglamentētas. Piemēro parasto akreditācijas procedūru.

               Nolīgumam pievienotajā kopīgajā deklarācijā puses vienojas, ka jebkurai no tām ir tiesības daļēji pārtraukt šo nolīgumu un jo īpaši tā 8. pantu, ja otra puse, piemērojot minēto 8. pantu, ir rīkojusies ļaunprātīgi vai tas var izraisīt apdraudējumu sabiedrības drošībai. Daļēja nolīguma pārtraukšana ir jāveic saskaņā ar 12. panta 5. punktā noteikto procedūru.

               Ja 8. panta īstenošana tiek pārtraukta, puses viena ar otru sāk pārrunas Apvienotās komitejas ietvaros, kas izveidota ar šo nolīgumu, lai atrisinātu problēmas, kas izraisīja šo pārtraukumu.

               Abas puses ir vienojušās kā prioritāti nodrošināt augsta līmeņa drošību diplomātiskajām un dienesta pasēm, it īpaši tajās iekļaujot biometriskos identifikatorus. No Savienības puses tas tiks nodrošināts saskaņā ar prasībām, kas izklāstītas Padomes 2004. gada 13. decembra Regulā (EK) Nr. 2252/2004 par drošības elementu un biometrijas standartiem dalībvalstu izdotās pasēs un ceļošanas dokumentos.

               III.
                     SADARBĪBA DOKUMENTU DROŠĪBAS JOMĀ

               Nolīgumam pievienotajā kopīgajā deklarācijā puses vienojas, ka Apvienotā komiteja, kas izveidota ar nolīguma 10. pantu, uzraugot nolīguma īstenošanu, izvērtē attiecīgo ceļošanas dokumentu drošības līmeņa ietekmi uz nolīguma darbību. Tādēļ puses ir apņēmušās regulāri informēt viena otru par pasākumiem, kas veikti, lai izvairītos no daudziem dažādiem ceļošanas dokumentiem, izstrādātu ceļošanas dokumentu drošības tehniskos aspektus, kā arī par pasākumiem saistībā ar ceļošanas dokumentu izsniegšanas personalizācijas procesu.

               IV.
                     STATISTIKA

               Lai ar nolīgumu izveidotā Apvienotā komiteja varētu efektīvi uzraudzīt nolīguma īstenošanu, Kaboverdes Republikas un dalībvalstu diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulātiem reizi sešos mēnešos, ja iespējams, norādot pa mēnešiem, jāiesniedz Komisijai statistikas dati jo īpaši par:

               -
                     izsniegto vairākkārtējas ieceļošanas vīzu skaitu,

               -
                     izsniegto vairākkārtējas ieceļošanas vīzu derīguma termiņu,

               -
                     to vīzu skaitu, kas izsniegtas bez maksas dažādām kategorijām, uz kurām attiecas nolīgums.


|

52010PC0653

/* COM/2010/0653 galīgā redakcija - NLE 2010/0320 */  Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par to, ka Horvātijas Republika ir izpildījusi nosacījumus, lai noslēgtu pirmo pārejas posmu saskaņā ar Daudzpusējo nolīgumu starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, Albānijas Republiku, Bosniju un Hercegovinu, Bulgārijas Republiku, Horvātijas Republiku, Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, Īslandes Republiku, Melnkalnes Republiku, Norvēģijas Karalisti, Rumāniju, Serbijas Republiku un Apvienoto Nāciju Organizācijas Pagaidu pārvaldes misiju Kosovā par Eiropas Kopējās aviācijas telpas izveidi

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 9.11.2010COM(2010) 653 galīgā redakcija2010/0320 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar to, ka Horvātijas Republika ir izpildījusi nosacījumus, lai noslēgtu pirmo pārejas posmu saskaņā ar Daudzpusējo nolīgumu starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, Albānijas Republiku, Bosniju un Hercegovinu, Bulgārijas Republiku, Horvātijas Republiku, Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, Īslandes Republiku, Melnkalnes Republiku, Norvēģijas Karalisti, Rumāniju, Serbijas Republiku un Apvienoto Nāciju Organizācijas Pagaidu pārvaldes misiju Kosovā[1] par Eiropas Kopējās aviācijas telpas izveidiPASKAIDROJUMA RAKSTSPRIEKšLIKUMA KONTEKSTS-  Priekšlikuma pamatojums un mērķiPadome 2006. gadā pieņēma Daudzpusējo nolīgumu par Eiropas Kopējo aviācijas telpu (EKAT) starp Eiropas Kopienu un astoņām Asociētām pusēm, kas veido Rietumbalkānu reģionu, proti, Albāniju, Bosniju un Hercegovinu, Bulgāriju, Horvātiju, Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, Rumāniju, Serbiju un Melnkalni, Apvienoto Nāciju Organizācijas Pagaidu pārvaldes misiju Kosovā[2], („nolīgums”) (Padomes Lēmums 2006/682/EK, OV L 285, 16.10.2006., 1. lpp.).Minētā nolīguma mērķis ir integrēt ES kaimiņvalstis Eiropas Savienības iekšējā aviācijas tirgū, iesaistot visas 27 ES dalībvalstis, Norvēģiju un Īslandi. Astoņas Dienvidaustrumu Eiropas Asociētās puses piekrita uz aviāciju attiecināmo Eiropas Savienības tiesību aktu pilnīgai piemērošanai („Eiropas Savienības acquis ”). Kad acquis tiks pilnībā ieviests, EKAT aviosabiedrībām būs brīva piekļuve paplašinātajam Eiropas vienotajam aviācijas tirgum.Nolīgums piešķir visu iesaistīto pušu aviosabiedrībām piekļuvi tiešajiem pārvadājumiem starp savu teritoriju un pārējo pušu teritorijām. Asociētās puse var iegūt arī citas tiesības, izpildot nolīgumā paredzētos pārejas noteikumus, kas katrai pusei atšķiras.Lai noslēgtu pirmo pārejas posmu, Horvātijai ir jāīsteno Eiropas aviācijas acquis pamatelementi, kā arī, inter alia , jāratificē Monreālas Konvencija un jāizveido neatkarīga gaisa satiksmes vadības pārvaldes struktūra. Šo pasākumu izpilde paver Eiropas un Horvātijas aviosabiedrībām plašākas komerctiesības, īpaši tālāku savienojumu („piektā brīvība”) gaisa satiksmes pakalpojumiem noteiktās teritorijās, uz kurām attiecas nolīgums.Nolīguma 27. panta 3. punktā paredzēts, ka katras Asociētās puses pakāpenisko iesaistīšanos nolīgumā novērtē Eiropas Savienība.2009. gada novembrī dalībvalstu un Eiropas Komisija ekspertu delegācija ar Taiex palīdzību apmeklēja Zagrebu, lai vispusīgi novērtētu, kā Horvātija īsteno Eiropas Savienības aviācijas acquis . Novērtējums apstiprina, ka Horvātijas Republika ir izpildījusi nosacījumus, lai pabeigtu pirmo pārejas posmu, kas noteikts nolīguma IV protokolā. Ar minētā novērtējuma pozitīvajiem secinājumiem ir iepazīstinātas dalībvalstis un Horvātijas valdība, un tie tiks iesniegti EKAT Apvienotās komitejas sanāksmē, kas plānota 2010. gada decembrī.-  Vispārīgais kontekstsEKAT nolīgums ir mērķtiecīgi veidots kā atvērta sistēma, kas pieejama Eiropas valstīm, kuras vēlas pilnībā iekļauties Eiropas vienotajā aviācijas tirgū.Nolīguma priekšrocības ir nozīmīgas, jo tas:-  izveido jaunas tirgus iespējas, kas aptver arī Balkānu reģionu, kura kopējais iedzīvotāju skaits ir 52 miljoni, izveidojot vienotu aviācijas tirgu, kas sastāv no 35 valstīm, kurās dzīvo vairāk nekā 500 miljoni cilvēku. Pēdējā laikā gaisa satiksme starp ES un Dienvidaustrumu Eiropu pieredzējusi būtisku izaugsmi — 121 % izaugsmi kopš 2001. gada — un šī tendence būtu jāpaātrina, panākot pilnīgu integrāciju kopējā gaisa transporta tirgū;-  rada jaunas iespējas nozarei un patērētājiem, īpaši, ņemot vērā, ka tūrisms ir galvenā izaugsmes iespēja piekrastes reģionos. Prognozes par gaisa kuģu kustību reģionā paredz vidējo gada pieaugumu vairāk kā 6 % gadā laikposmā no 2005. līdz 2011. gadam. Reģionā ir 414 lidostas, kas ir iespējamie gaisa satiksmes galamērķi, un tā ir iespēja panākt vēl tālāku izaugsmi. Rezultātā gaisa satiksme par saprātīgu cenu būs arvien pieejamāka lielākam cilvēku skaitam. Turklāt nolīgums veicinās kapitāla plūsmu no abām pusēm, pateicoties īpašumtiesību atvieglojumiem un divpusējo nolīgumu kontroles noteikumiem;-  visiem astoņiem EKAT partneriem liek apņemties turpināt saskaņot tiesību aktus ar ES likumiem, ar mērķi panākt vienādi augstu standartu ieviešanu attiecībā uz drošību un drošumu, kā arī godīgu konkurenci Eiropā;-  atceļ atlikušos tirgus piekļuves ierobežojumus lidojumiem starp ES un Balkāniem, radot vienādus konkurences apstākļus ES pārvadātājiem;-  novērš no kara laika saglabājušos bloķēšanu gaisa satiksmes vadības sistēmā, kas izraisīja gaisa telpas slēgšanu;-  liek reģionam apņemties sadarboties, lai uzlabotu starpreģionu attiecības, kas ir ieguvums turpmākai Eiropas integrācijai, kā arī-  izveido Apvienoto komiteju, kas atbild par jautājumu risināšanu attiecībā uz šā nolīguma interpretāciju vai piemērošanu.Neatkarīgs apstiprinājums par Horvātijas progresu acquis īstenošanas gaitā ir laba vēsts visos minētajos aspektos, kā arī tas ir labs piemērs citām Asociētajām pusēm, kas ir ceļā uz pilnīgu pievienošanos Eiropas vienotās aviācijas tirgum.-  Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomāDaudzpusējais nolīgums starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, Albāniju, Bosniju un Hercegovinu, Bulgāriju, Horvātiju, Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, Īslandi, Melnkalni, Norvēģiju, Rumāniju, Serbiju un Apvienoto Nāciju Organizācijas Pagaidu pārvaldes misiju Kosovā par Eiropas Kopējās aviācijas telpas izveidi (OV L 285, 16.10.2006., 3. lpp.).-  Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiemŠis priekšlikums ir saskaņots ar Eiropas Savienības gaisa transporta politiku attīstīt Kopienas aviācijas ārējās politikas programmu (COM (2005) 79, galīgā redakcija), jo īpaši attiecībā uz tās kaimiņattiecību politiku.APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS-  Apspriešanās ar ieinteresētajām pusēmĪstenojot EKAT nolīgumu nav nepieciešama konsultācija, taču visas dalībvalstis un Asociētās puses ir pastāvīgi iesaistītas nolīguma īstenošanā.-  Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošanaGalvenās organizācijas un eksperti, no kuriem pieprasīja atzinumusVeicot Horvātijas Republikas progresa uzraudzību attiecībā uz aviācijas acquis īstenošanu, 2009. gada novembrī notika rūpīga novērtēšanas vizīte, kas apliecināja, ka valsts atbilst nosacījumiem, kas nepieciešami, lai noslēgtu pirmo pārejas posmu. Delegācijā bija iesaistīti dalībvalsts eksperti ekonomiskā regulējuma, drošības, aizsardzības, un gaisa satiksmes vadības (GSV) jomās, kā arī Komisijas Mobilitātes un transporta ĢD un Taiex darbinieki.-  Ietekmes novērtējumsIetekmes novērtējums nav piemērojams.PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI-  Ierosināto pasākumu kopsavilkumsPriekšlikums izpildīs saistības, kas izriet no EKAT nolīguma pieņemšanas, ko veiks Eiropas Savienība un tās dalībvalstis.-  Juridiskais pamats27. panta 4. punkts un IV protokols Daudzpusējā nolīgumā starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, Albāniju, Bosniju un Hercegovinu, Bulgāriju, Horvātiju, Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, Īslandi, Melnkalni, Norvēģiju, Rumāniju, Serbiju un Apvienoto Nāciju Organizācijas Pagaidu pārvaldes misiju Kosovā par Eiropas Kopējās aviācijas telpas izveidi.-  Subsidiaritātes principsSubsidiaritātes principu piemēro, ciktāl priekšlikums neskar jomu, kas ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē.Priekšlikuma mērķus nevar pietiekami labi īstenot vienīgi ar dalībvalstu rīcību šādu iemeslu dēļ.Ir noslēgts Daudzpusējs EKAT nolīgums Savienības līmenī un jebkuru lēmumu par šā nolīguma darbību var izdarīt tikai Savienības līmenī.Tādējādi priekšlikums atbilst subsidiaritātes principam.-  Proporcionalitātes principsPriekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ.– priekšlikuma īstenošana veicinās turpmāku juridisko konverģenci starp Eiropas Savienību un Horvātijas Republiku gaisa satiksmes pakalpojumu sniegšanas jomā, kā arī nodrošinās drošu, efektīvu gaisa satiksmi.Dalībvalstis un Horvātijas Republika joprojām veiks tradicionālos ar starptautisko gaisa satiksmi saistītos administratīvos uzdevumus, taču vienādi piemērojot kopīgus noteikumus.-  Instrumentu izvēleIerosinātais juridiskais instruments: Padomes lēmums.Citi instrumenti nebūtu piemēroti šādu iemeslu dēļ.Daudzpusējā nolīguma 27. panta 4. punktā un IV protokolā paredzēts šāds Padomes lēmums, ko pieņem, saņemot apstiprinājumu, ka Horvātijas Republika ir izpildījusi nosacījumus, lai noslēgtu pirmo pārejas posmu.IETEKME UZ BUDžETUPriekšlikums neietekmē Savienības budžetu.PAPILDU INFORMāCIJA-  EEZ dalībvalstis.Šis lēmums ietekmē EEZ dalībvalstis, Norvēģiju un Īslandi, kā daudzpusējā nolīguma partneres.2010/0320 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar to, ka Horvātijas Republika ir izpildījusi nosacījumus, lai noslēgtu pirmo pārejas posmu saskaņā ar Daudzpusējo nolīgumu starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, Albānijas Republiku, Bosniju un Hercegovinu, Bulgārijas Republiku, Horvātijas Republiku, Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, Īslandes Republiku, Melnkalnes Republiku, Norvēģijas Karalisti, Rumāniju, Serbijas Republiku un Apvienoto Nāciju Organizācijas Pagaidu pārvaldes misiju Kosovā[3] par Eiropas Kopējās aviācijas telpas izveidi (Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Daudzpusējo nolīgumu starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, Albānijas Republiku, Bosniju un Hercegovinu, Bulgārijas Republiku, Horvātijas Republiku, Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, Īslandes Republiku, Melnkalnes Republiku, Norvēģijas Karalisti, Rumāniju, Serbijas Republiku un Apvienoto Nāciju Organizācijas Pagaidu pārvaldes misiju Kosovā[4] par Eiropas Kopējās aviācijas telpas izveidi („nolīgums”) un jo īpaši tā 27. panta 4. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:1.  Nolīguma 27. panta 1. punktā paredzēti pārejas noteikumi starp pusēm.2.  Nolīguma IV protokolā noteikti pārejas noteikumi starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Horvātijas Republiku, no otras puses.3.  Nolīguma 27. panta 3. punktā paredzēts, ka katras Asociētās puses pakāpenisko pāreju uz EKAT nolīguma pilnīgu piemērošanu novērtē Eiropas Savienība.4.  Eiropas Komisijas rīkotie novērtējumi apstiprina, ka Horvātijas Republika ir izpildījusi nosacījumus, lai noslēgtu pirmo pārejas posmu, kas noteikts nolīguma IV protokolā.5.  Nolīguma 27. panta 4. punktā paredzēts, ka, ja Eiropas Savienība konstatē, ka Asociētā puse ir izpildījusi pārejas posma noslēgšanas nosacījumus, tā lemj par attiecīgās Asociētās puses gatavību nākamajam pārejas posmam vai, attiecīgā gadījumā, pilnīgai iekļaušanai Eiropas Kopējās aviācijas telpā.6.  Padome ir pārliecinājusies, ka Horvātijas Republika ir izpildījusi nosacījumus, lai pabeigtu pirmo pārejas posmu, kas noteikts nolīguma IV protokolā.IR NOLĒMUSI ŠĀDI.Vienīgais pantsHorvātijas Republika atbilst nosacījumiem, lai uzsāktu otro pārejas posmu saskaņā ar IV protokolu Daudzpusējā nolīgumā starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, Albānijas Republiku, Bosniju un Hercegovinu, Bulgārijas Republiku, Horvātijas Republiku, Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, Īslandes Republiku, Melnkalnes Republiku, Norvēģijas Karalisti, Rumāniju, Serbijas Republiku un Apvienoto Nāciju Organizācijas Pagaidu pārvaldes misiju Kosovā[5] par Eiropas Kopējās aviācijas telpas izveidi.Briselē, [...]Padomes vārdā — [1] Saskaņā ar ANO Drošības padomes 1999. gada 10. jūnija Rezolūciju Nr. 1244.[2] Saskaņā ar ANO Drošības padomes 1999. gada 10. jūnija Rezolūciju Nr. 1244.[3] Saskaņā ar ANO Drošības padomes 1999. gada 10. jūnija Rezolūciju Nr. 1244.[4] Saskaņā ar ANO Drošības padomes 1999. gada 10. jūnija Rezolūciju Nr. 1244.[5] Saskaņā ar ANO Drošības padomes 1999. gada 10. jūnija Rezolūciju Nr. 1244.


title: Priekšlikums Padomes lēmums ar ko piešķir ES vidēja termiņa finansiālo palīdzību Ungārijai

text:
   LV
LV    LV
 ---pagebreak---        EIROPAS KOPIENU KOMISIJA
                                         Briselē, 30.10.2008.
                                         COM(2008) 716 galīgā redakcija
                               Ieteikums
                       PADOMES LĒMUMS
            ar ko piešķir savstarpējo palīdzību Ungārijai
                             Priekšlikums
                       PADOMES LĒMUMS
   ar ko piešķir ES vidēja termiņa finansiālo palīdzību Ungārijai
                         (iesniegusi Komisija)
LV                                                                      LV
 ---pagebreak---                                       PASKAIDROJUMA RAKSTS
   1.         IEVADS
   Kopš 2006. gada vidus Ungārijas iestādes ievērojamus pūliņus veltījušas tam, lai koriģētu
   lielo iekšējo un ārējo bilances nelīdzsvarotību. Lai gan pēdējo 2 gadu laikā ir panākti taustāmi
   rezultāti, tostarp ir ievērojami samazinājies valsts budžeta deficīts un pakāpeniski mazinājies
   arī tekošā konta deficīts, kopš 2008. gada oktobra sākuma Ungārijas finanšu tirgos vērojama
   ļoti liela spriedze. Tas ir saistīts ar Ungārijas salīdzinošo lielo finansiālo neaizsargātību, kuras
   iemesls ir lielais ārējais parāds (teju 100 % no IKP), ko nesen vēl palielināja aizdevumi
   ārvalstu valūtā privātajam sektoram, un valsts parāda attiecība, kas ir augstākā reģionā (ap
   66 % no IKP). Iestādes bez vilcināšanās paziņoja par visaptverošiem politikas pasākumiem,
   lai atjaunotu investoru uzticību un mazinātu spriedzi finanšu tirgos. Šie pasākumi ietver
   paātrinātu deficīta samazināšanu gan 2008., gan 2009. gadā, kas samazinātu vajadzību pēc
   valdības finansējuma, un vairākas mērķtiecīgas darbības, lai "atdzīvinātu" valsts parāda tirgu
   un palielinātu likviditāti valūtas mijmaiņas darījumu tirgū. Tomēr var gaidīt kapitāla un
   finanšu konta stāvokļa strauju pasliktināšanos 2008. un sevišķi 2009. gadā, ko ierosinājusi
   krīze finanšu tirgos, tāpēc šajā laikā valstij būs vajadzīga ievērojama finansiālā palīdzība,
   iespējams, pat 20 miljardu euro apmērā līdz 2009. gada beigām.
   2.         MAKROEKONOMISKĀS NORISES UN PROGNOZES
   2006. gada vidū sāka darboties fiskālās konsolidācijas programma, lai koriģēto lielo fiskālo
   un ārējo nelīdzsvarotību, kas izveidojusies iepriekšējos gados (2006. gadā valsts budžeta
   deficīts bija 9,3 %, bet tekošā konta deficīts — 7,5 %). Pasākumi cita starpā ietvēra izdevumu
   iesaldēšanu, valsts ieguldījumu samazināšanu, nodokļu palielināšanu un cenu subsīdiju
   samazināšanu. Rezultātā valsts sektora devums tautsaimniecībā ievērojami samazinājās, jo
   īpaši tādās jomās kā veselības aprūpe, izglītība un pārvalde. 2007. gadā privātajā sektorā bija
   vērojama zināma pretestība ekonomiskajai lejupslīdei, ko veicināja piekļuve jauniem
   kredītiem. Pateicoties ievērojamam eksporta palielinājumam (aptuveni 16 %), joprojām
   nedaudz palielinājās ieguldījumi, lai gan uzņēmumu peļņa samazinājās, jo būtiski pieauga ar
   algām saistītās izmaksas. Patēriņa pieaugums bija mērens — par 0,7 %, neraugoties uz to, ka
   reālās algas samazinājās, jo līdztekus naftas un pārtikas cenu kāpumam bija vērojams arī
   regulēto cenu pieaugums un pievienotās vērtības nodokļa palielinājums. Kopumā ikgadējais
   IKP pieaugums palēninājās no 4,1 % 2006. gadā līdz 1,1 % 2007. gadā, bet inflācija
   divkāršojās, sasniedzot teju 8 %, kas ir krietni vairāk par oficiālo inflācijas mērķi.
   Bija paredzams, ka, pakāpeniski mazinoties fiskālo pasākumu ietekmei, 2008. gadā atsāksies
   ekonomikas rosība un 2–3 gadu laikā izdosies sasniegt potenciālo izaugsmi (nedaudz mazāk
   par 3 %). Tomēr lejupslīde ES un pārējā pasaulē izrādījās daudz lielāka, nekā prognozēts, un
   tas ievērojami mazināja izredzes uz labiem eksporta rezultātiem, kas pēdējos gados bijis
   Ungārijas ekonomikas galvenais dzinējspēks. Pašreizējās finanšu grūtības un ar tām saistītie
   stingrākie kredītnosacījumi paātrināja lejupslīdi un vēl vairāk pasliktināja izaugsmes izredzes.
   Privātais patēriņš un mājsaimniecību ieguldījumi visvairāk cieš no stingrākiem
   kredītnosacījumiem, savukārt uzņēmumu ieguldījumi varētu saglabāties, pateicoties līdzekļu
   ieplūšanai no ES fondiem (struktūrfondiem un kohēzijas fonda). Tādējādi var prognozēt, ka
   gada vidējais IKP pieaugums 2008. gadā būs krietni zemāks par 2 % un 2009. gadā krasi
   samazināsies, savukārt 2010. gadā prognozēta lēna uzlabošanās. Ņemot vērā lielās
   neskaidrības, kas saistās ar pašreizējo finanšu tirgus situāciju, pastāv pat risks, ka IKP
   2009. gadā varētu sarukt, kam vēlāk sekotu gausa atkopšanās.
LV                                                    2                                                 LV
 ---pagebreak---    3.        VALSTS FINANSES
   2007. gadā valsts budžeta deficīts bija 5 % no IKP, kas ir krass samazinājums salīdzinājumā
   ar 9,3 % no IKP 2006. gadā. Tas bija rezultāts fiskālās konsolidācijas programmai, ko
   2006. gadā uzsāka atkārtoti ievēlētā valdība, tostarp virknei nodokļu palielinājumu un cenu
   subsīdiju samazinājumu, izdevumu iesaldēšanai (jo īpaši algām publiskajā sektorā) un valsts
   ieguldījumu nominālam samazinājumam. 2008. gada jūlija vidū, balstoties uz to, ka centrālās
   valdības ieņēmumi pirmajā pusgadā bija labāki, nekā plānots, valdība samazināja prognozēto
   deficītu līdz 3,8 % no IKP (salīdzinājumā ar mērķvērtību 4 % no IKP, kas minēta jaunākajā
   konverģences programmas atjauninājumā un ko apstiprinājusi Padome).
   Reaģējot uz satricinājumiem Ungārijas finanšu tirgos, valdība 10. oktobrī paziņoja par 12 soļu
   rīcības plānu, lai veicinātu tirgu stabilitāti. Īpaši jāatzīmē, ka plānā paredzēts samazināt
   budžeta deficīta mērķus: no 3,8 % līdz 3,4 % no IKP 2008. gadā un no 3,2 % līdz 2,9 % un
   vēlāk pat līdz 2,6 % no IKP 2009. gadā. Lai 2008. gadā sasniegtu vērienīgāku deficīta
   mērķi — 3,4 % no IKP —, īstenos šādus pasākumus: i) samazināt izdevumus dažās valdības
   programmās, kā arī samazināt līdzfinansēšanai paredzētos izdevumus, jo ES fondu apgūšana
   norit lēnāk, nekā plānots (0,15 % no IKP), un ii) vajadzības gadījumā pastāvīgi iesaldēt
   neizmantotās budžeta rezerves (0,3 % no IKP). 2009. gadā paredzētais deficīta mērķis ir par
   0,6 % no IKP zemāks, un to plānots sasniegt, īstenojot šādus pasākumus: i) atteikties no
   plānotajām nodokļu izmaiņām, jo oficiāli bija paredzēts, ka 2009. gadā tas samazinās
   ieņēmumus par 0,55 % no IKP, bet saglabāt kompensējošos izdevumus; ii) papildus
   samazināt izdevumus 0,6 % apmērā no IKP (samazinot tēriņus valdības programmām un
   budžeta iestāžu darbības izmaksas, kā arī atliekot dažu sociālo pārvedumu indeksāciju), kas
   ietverti pārskatītajā budžeta projektā, kuru iesniedza 18. oktobrī; iii) veikt papildu pasākumus
   aptuveni 1 % apmērā no IKP, proti, samazināt 13. pensijas un algas izmaksu valsts sektorā, kā
   arī iesaldēt algas publiskajā sektorā.
   Valdības 12 soļu rīcības plāns paredz arī spēcināt fiskālās pārvaldības reformu procesu.
   Pārskatīto likumdošanas dokumentu parlamentam iesniedza 17. oktobrī. Tajā iestrādāti daži
   svarīgi elementi no opozīcijas partiju priekšlikumiem (piemēram, noteikt daudzgadu
   izdevumu griestus centrālās valdības apakšsektoram un izveidot Fiskālo padomi pie Budžeta
   likumdošanas biroja. Pārskatītajā plānā paredzēts, ka gada budžetu veidos, balstoties uz
   3 gadu plānu, ievērojot vidēja termiņa skaitliskās normas. Paredzēts, ka jauno likumdošanas
   priekšlikumu pieņems ar vienkāršu balsu vairākumu.
   4.        FINANŠU TIRGI
   Lai gan gandrīz visu 2008. gadu norises Ungārijas finanšu tirgos visā visumā līdzinājās
   norisēm citos reģiona tirgos (dažubrīd gan bija lielāka nestabilitāte1), oktobra sākumā tirgos
   bija vērojama liela spriedze — valsts obligāciju primārā tirgus iesaldēšana, ļoti krass kritums
   biržā un strauja valūtas maiņas kursa pazemināšanās, kā rezultātā palielinājās atšķirība starp
   valsts obligāciju ienesīgumu un kredītsaistību nepildīšanas mijmaiņas līgumu (CDS)
   ienesīgumu. Šķiet, tas ir saistīts ar likviditātes trūkumu finanšu sistēmā, jo īpaši attiecībā uz
   valūtas maiņas likviditāti, kas ir kļuvusi dārgāka, jo ir radies iespaids, ka darījumu partneru
   risks ir palielinājies, un ir pieaugusi vēlme izvairīties no riska saistībā ar Centrāleiropas un
   Austrumeiropas valstīm.
   Pēc oktobra sākuma tirgus satricinājumiem iestādes paziņoja par vairākiem pasākumiem, kuru
   tiešais mērķis bija mazināt finanšu spriedzi. Papildus budžeta plānu „apcirpšanai”, kas
   1
            Piemēram, 2008. gada maijā valsts obligāciju tirgū bija vērojama īslaicīga spriedze, galvenokārt tāpēc,
            ka iekšzemes pensiju fondi mainīja ieguldījumu portfeļus.
LV                                                       3                                                          LV
 ---pagebreak---    samazina neto vajadzības pēc finansējuma, šie pasākumi ietvēra šādus elementus: 1)
   investīciju noteikumu atvieglošana pensiju fondiem; 2) jauna valūtas mijmaiņas mehānisma
   izveide Ungārijas valsts bankā (MNB) 13. oktobrī, lai valūtas mijmaiņas darījumu veicējus
   mazāk apdraudētu ar darījuma partneriem saistīts risks; 3) jauna rezerves mehānisma izveide
   bankām no 16. oktobra, ar kura starpniecību MNB var nodrošināt vienas dienas (overnight)
   euro un forintu mijmaiņas darījumus. Šo jauno mehānismu balsta vienošanās par atpirkšanas
   darījumiem ar ECB, kas nozīmē, ka ECB sniegs MNB iespēju aizņemties līdz 5 miljardiem
   euro; 4) 16. oktobrī MNB paziņoja arī par pasākumiem, lai atbalstītu iekšzemes obligāciju
   tirgu, vienojoties ar primārajiem tirgotājiem; 5) 22. oktobrī MNB paaugstināja procentu likmi
   par 300 bāzes punktiem, lai apturētu vietējās valūtas vērtības krišanos (no oktobra sākuma
   Ungārijas forinta vērtība pret euro bija kritusies par 14 %).
   Papildus minētajam Ungārijas parlaments 13. oktobrī palielināja noguldījumu apdrošināšanas
   slieksni no 6 miljoniem forintu līdz 13 miljoniem forintu. Lēš, ka jaunais limits aptvers
   aptuveni 90 % no attiecīgajiem noguldījumiem. Līdztekus likumdošanas pasākumiem tika
   pausta politiska apņemšanās vajadzības gadījumā garantēt visus noguldījumus. Turklāt
   Ungārijas iestādes ir pastiprinājušas sadarbību ar valsts Finansiālās stabilitātes komiteju
   (izveidota 2004. gadā) un izvērsušas pārrobežu kontaktus starp pārraugiem.
   5.        MAKSĀJUMU BILANCE UN ĀRĒJĀS FINANSĒŠANAS PRASĪBAS
   Eksporta neto apjoma pieaugums, ko veicināja strauja izaugsme visā pasaulē, pēdējos gados
   bija galvenais IKP pieauguma dzinulis un lielā mērā sekmēja arī to, ka pakāpeniski
   samazinājās tekošā konta deficīta attiecība pret IKP — no 7,5 % 2006. gadā līdz 6,4 %
   2007. gadā. Cits būtisks faktors 2007. gadā bija tāds, ka ievērojami samazinājās valdības
   vajadzības pēc finansējuma. Kapitāla kontā bija vērojams aizvien lielāks pārpalikums, kas
   2007. gadā sasniedza 1,1 % no IKP, daļēji tādēļ, ka aizvien vairāk tika apgūti ES līdzekļi,
   tāpēc kopējās neto ārējās saistības stabilizējās, lai gan visnotaļ augstā līmenī (97 % no IKP).
   Tajā pašā laikā pieauga parāda instrumentu īpatsvars ārējā deficītā. Tas cita starpā atspoguļo
   lielos ārvalstu tiešos ieguldījumus un rezidentu ieguldījumu aizplūšanu, kas ar laiku varētu
   pozitīvi ietekmēt ienākumu bilanci tekošajā kontā. Lai gan 2008. gada pirmajā pusgadā
   parādu neradoša finansējuma īpatsvars nedaudz samazinājās (līdz aptuveni trešdaļai),
   īstermiņa parāda īpatsvars (dzēšanas termiņš mazāks par 1 gadu) kopējā parādā pieauga līdz
   aptuveni 23 % no IKP, galvenokārt tāpēc, ka pieauga finanšu sektora ārējās saistības, kas
   tagad ir 35 % no IKP (savukārt valsts ārējā parāda īpatsvars ir 30 %).
   Paredzams, ka tekošais konts šogad un jo īpaši nākamgad turpinās samazināties, ņemot vērā
   neseno forinta vērtības samazināšanos un importa pieauguma kraso sarukumu 2009. gadā.
   Domājams, ka uzlabosies kapitāla konta stāvoklis, jo palielinās jau piešķirto ES līdzekļu
   apgūšana. No otras puses, ņemot vērā jaunākos notikumus, jo īpaši kopš oktobra sākuma, var
   gaidīt, ka neto ieguldījumu aizplūšana (ieskaitot atvasinātos finanšu instrumentus)
   paātrināsies, jo īpaši tādēļ, ka krasi samazinās valsts un banku ārējie aizņēmumi, kas savukārt
   sekmēs kapitāla un finanšu konta stāvokļa būtisku pasliktināšanos 2008. un īpaši 2009. gadā.
   Ņemot vērā iepriekš minēto, lai atbalstītu maksājumu bilanci un panāktu pienācīgu
   starptautisko valūtas rezervju apjomu, SVF un Komisija uzskata, ka Ungārijai būs vajadzīga
   ievērojama finansiālā palīdzība īsā un vidējā termiņā, proti, 20 miljardi euro līdz 2009. gada
   beigām.
   Tāpēc Komisija uzskata, ka Ungārijas maksājumu bilance ir nopietni apdraudēta, un iesaka
   Padomei pieņemt lēmumu par savstarpējas palīdzības piešķiršanu.
LV                                                  4                                              LV
 ---pagebreak---    6.        ES  ATBALSTS SASKAŅĀ AR MAKSĀJUMU BILANCES PALĪDZĪBAS MEHĀNISMU KĀ
             DAĻA NO STARPTAUTISKĀ ATBALSTA
   Pašreizējos apstākļos būtu lietderīgi Ungārijai piešķirt vidēja termiņa finansiālo palīdzību
   saskaņā ar palīdzības mehānismu attiecībā uz dalībvalstu maksājumu bilancēm (ņemot vērā
   Regulu (EK) Nr. 332/2002). Tā noderētu brīdī, kad Ungāriju nopietni apdraud kārtējo
   maksājumu bilances grūtības, jo finanšu tirgos valda paaugstināta spriedze, neraugoties uz to,
   ka valsts politika kopš 2006. gada vidus ir ievērojami uzlabojusies. ES atbalsts Ungārijai būs
   daļa no lielākas Ungārijai piešķirta finansējuma paketes — SVF piešķirs aizdevumu
   10,5 miljardu SDR apmērā (apmēram 12,5 miljardi euro) saskaņā ar rezerves vienošanos, ko
   plānots apstiprināt 2008. gada 6. novembrī, un Pasaules banka piešķirs aizdevumu 1 miljarda
   euro apmērā. Ir ļoti svarīgi, lai lielās finanšu iestādes, kas darbojas Ungārijā, arī turpmāk
   piešķirtu pienācīgu finansējumu ekonomikai. ES finansiālo palīdzību sniedz, lai balstītu
   Ungārijas iestāžu stingro apņemšanos īstenot visaptverošu ekonomiskās politikas programmu,
   kas izveidota, lai atjaunotu ieguldītāju uzticību un mazinātu spriedzi, ko pēdējās nedēļās
   piedzīvojuši Ungārijas finanšu tirgi. Šo programmu iekļaus konverģences programmas
   atjauninājumā. Konkrētāk, fiskālās konsolidācijas paātrināšana, kas samazinās vajadzību pēc
   finansējuma, un plānotās sekmes fiskālās pārvaldības reformas īstenošanā ir saskaņā ar
   iepriekšējiem Padomes ieteikumiem, ņemot vērā atzinumu par 2007. gada novembrī iesniegto
   konverģences programmu un atzinumu par valsts reformu programmas 2007. gada oktobra
   īstenošanas ziņojumu. ES palīdzība un Komisijas iesaistīšanās arīdzan palīdzētu nodrošināt,
   ka pašreizējā politika, kuras atbalstam tiks piešķirta finansējuma pakete, ir saskaņā ar ES
   politikas ieteikumiem.
   Ekonomikas politikas nosacījumi cita starpā būs šādi: fiskālās pārvaldības reforma un atbalsts
   vērienīgākam deficīta samazinājumam, kas nodrošinātu, ka tiek veikta plānotā pārmērīga
   budžeta deficīta novēršana (vēlākais līdz 2009. gadam), kā ieteikts Padomes 2006. gada
   10. oktobra ieteikumā saskaņā ar pārmērīga deficīta procedūru. Tas ietvertu arī strukturālas
   reformas pasākumus, kas veicami Lisabonas stratēģijas kontekstā, piemēram, pastiprināt
   stimulus iesaistīties darba tirgū, lai palielinātu nodarbinātību un sekmētu valsts finanšu
   ilglaicīgu ilgtspējību. Monetārajai politikai arī turpmāk jāorientējas uz cenu stabilitāti un
   MNB noteiktā inflācijas mērķa sasniegšanu (pašlaik 3 %). Turklāt tas arī nozīmē, ka ir laikus
   un sparīgi jāīsteno lēmumi, kas paredzēti finanšu sektora darbības uzlabošanai. Visbeidzot,
   pārraugot šo nosacījumu ievērošanu, vērā jāņem arī tas, cik sekmīgi tiek pildīti SVF
   programmas darbības kritēriji, kas ir šādi: i) ceturkšņa limiti centrālās valdības primārajiem
   kumulētajiem izdevumiem, sociālās nodrošināšanas līdzekļiem un ārpusbudžeta līdzekļiem;
   ii) valsts sektorā nav kavētu ārējo maksājumu uzkrāšanās; iii) noteikts neto starptautisko
   rezervju plūsmas minimums; iv) „orientējoša līkne” valsts PCI dinamikai 12 mēnešos.
   Konkrētāk, pastiprināta uzraudzība pār budžeta attīstību gada laikā būtu noderīgs papildu
   instruments, lai nodrošinātu, ka budžeta virzība ir tāda, lai būtu iespējams sasniegt oficiālo
   deficīta mērķi.
   Lai nodrošinātu vajadzīgo elastīgumu pašreizējos tirgus apstākļos, tiek ierosināts atļaut
   izmantot procentu mijmaiņas darījumus aizdevumu operācijām, kas finansē aizdevumu.
   Iespējamā mijmaiņas darījuma partneriem būtu jābūt ar visaugstāko kredītkvalitāti, lai
   neapdraudētu ES budžetu.
   Ņemot vērā iepriekš minēto un pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju,
   Komisija iesaka Padomei piešķirt savstarpējo palīdzību, kā paredzēts Līguma 119. pantā.
   Pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju Komisija arī ierosina, ka pēc tam, kad
   pēc Komisijas ierosinājuma būs pieņemts minētais Padomes lēmums par savstarpējās
   palīdzības piešķiršanu Ungārijai, Padomei būtu jāpieņem lēmums, ar kuru Ungārijai no
LV                                                5                                               LV
 ---pagebreak---    dalībvalstīm paredzētā ES palīdzības mehānisma (ko reglamentē Padomes 2002. gada
   18. februāra Regula (EK) Nr. 332/2002) piešķir vidēja termiņa finansiālu palīdzību līdz
   6,5 miljardu euro apmērā, lai sekmētu tās maksājumu bilances ilgtspējību. Šo atbalstu sniegtu
   kopā ar SVF aizdevumu. To izmaksātu ne vairāk kā 5 daļās, un uz to attiecas nosacījumi par
   ekonomisko politiku. Ierosinātais lēmums būtu spēkā divus gadus pēc stāšanās spēkā.
LV                                              6                                                LV
 ---pagebreak---                                               Ieteikums
                                       PADOMES LĒMUMS
                           ar ko piešķir savstarpējo palīdzību Ungārijai
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 119. pantu,
   ņemot vērā Komisijas ieteikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju,
   tā kā:
   (1)    Kopš 2006. gada vidus Ungārijas iestādes ievērojamus pūliņus velta tam, lai koriģētu
          lielo iekšējo un ārējo bilances nelīdzsvarotību. Lai gan pēdējo 2 gadu laikā ir panākti
          taustāmi rezultāti, tostarp ir ievērojami samazinājies valsts budžeta deficīts un
          pakāpeniski mazinājies arī tekošā konta deficīts, kopš 2008. gada oktobra sākuma
          Ungārijas finanšu tirgos vērojama ļoti liela spriedze.
   (2)    Ungārijas iestādes 2008. gada oktobrī pieņēma visaptverošu ekonomikas politikas
          programmu, kas izstrādāta, lai atjaunotu investoru uzticību un mazinātu spriedzi, kas
          pēdējo nedēļu laikā ir vērojama Ungārijas finanšu tirgos; šajā programmā ietilpst
          pasākumi, lai banku sistēmai nodrošinātu adekvātu likviditāti un finansējumu,
          iniciatīvas, kas garantētu banku adekvātu kapitalizāciju, kā arī plāni, lai nodrošinātu
          fiskālo ilgtspējību un samazinātu vajadzību pēc finansējuma; konkrēti, valdība ir
          pārskatījusi savu deficīta mērķi 2008. gadam, to samazinot līdz 3,4 % no IKP
          salīdzinājumā ar sākotnēji paredzētajiem 4 % no IKP, bet 2009. gadam — no 3,2 % no
          IKP to samazinot līdz 2,6 % no IKP; šī ekonomikas programma un jo īpaši tajā
          ietvertie mērķi attiecībā uz budžetu tiks iestrādāti valdības budžetā, kā arī
          konverģences programmā, kurā ir paredzēti arī citi ekonomikas politikas instrumenti
          un strukturāla rakstura reformas.
   (3)    Padome regulāri pārskata Ungārijas īstenoto ekonomikas politiku, jo īpaši tad, kad tiek
          sagatavots ikgadējais pārskats par Ungārijas atjaunināto konverģences programmu un
          valsts reformu programmas īstenošanu, regulāri pārskatot Ungārijas sasniegtos
          rezultātus saistībā ar Padomes ieteikumiem par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas
          procedūru, kā arī konverģences ziņojuma satvarā.
   (4)    Neraugoties uz cerētajiem uzlabojumiem tekošā konta bilancē, Ungārijai 2008. un
          2009. gadā vajadzība pēc finansējuma būs liela (atbilstoši aplēsēm aptuveni
          20 miljardi euro), un pēdējās norises finanšu tirgos liek nobažīties par to, ka iespējama
          kapitāla un finanšu konta stāvokļa strauja pasliktināšanās un strauja neto ieguldījumu
          aizplūšana.
   (5)    Ungārijas iestādes Eiropas Savienībai, starptautiskām finanšu institūcijām un valstīm
          ir lūgušas ievērojamu finansiālu palīdzību, lai atbalstītu maksājumu bilances
          ilgtspējību un atjaunotu pienācīgu starptautisko valūtas rezervju apjomu.
   (6)    Ungārijas maksājumu bilance ir nopietni apdraudēta, tāpēc savstarpējā palīdzība, kuru
          steidzamā kārtā piešķir Kopiena, ir pamatota,
LV                                                 7                                                LV
 ---pagebreak---    IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
                                              1. pants
   Kopiena piešķir Ungārijai savstarpēju palīdzību.
   Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
   Briselē,
                                               Padomes vārdā —
                                               priekšsēdētājs
LV                                                8            LV
 ---pagebreak---                                              Priekšlikums
                                          PADOMES LĒMUMS
                ar ko piešķir Kopienas vidēja termiņa finansiālo palīdzību Ungārijai
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 18. februāra Regulu (EK) Nr. 332/2002, ar ko izveido vidēja
   termiņa finansiālas palīdzības mehānismu attiecībā uz dalībvalstu maksājumu bilancēm2, un
   jo īpaši tās 3. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu un apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju
   (EKF),
   tā kā:
   (1)     Ar Padomes lēmumu […] pieņēma lēmumu piešķir Ungārijai savstarpēju palīdzību.
   (2)     Neraugoties uz cerētajiem uzlabojumiem tekošā konta bilancē, ir paredzams, ka
           Ungārijai 2008. un 2009. gadā būs vajadzīgs ārējais finansējums aptuveni 20 miljardi
           euro apmērā, jo — kā to liecina pēdējās norises finanšu tirgos — ir iespējama kapitāla
           un finanšu konta stāvokļa strauja pasliktināšanās un strauja neto ieguldījumu
           aizplūšana.
   (3)     Ir pamatoti, izmantojot vidēja termiņa finansiālas palīdzības mehānismu attiecībā uz
           dalībvalstu maksājumu bilancēm, ko izveidoja 2002. gadā ar Regulu (EK)
           Nr. 332/2002, piešķirt Ungārijai Kopienas atbalstu 6,5 miljardu euro apmērā. Šī
           palīdzība jāsniedz līdztekus Starptautiskā Valūtas fonda aizdevumam 10,5 miljardu
           SDR apmērā (apmēram 12,5 miljardi euro) saskaņā ar rezerves vienošanos, ko plānots
           apstiprināt 2008. gada 6. novembrī. Arī Pasaules Banka ir piekritusi sniegt Ungārijai
           aizdevumu 1 miljarda euro apmērā.
   (4)     Šo palīdzību jāpārvalda Komisijai, kas, apspriedusies ar EFK, vienosies ar Ungārijas
           iestādēm par konkrētiem ekonomikas politikas nosacījumiem, ar kuriem saskaņā šī
           finansiālā palīdzība tiek piešķirta. Šie nosacījumi ir jāparedz saprašanās memorandā.
           Sīkāki finanšu nosacījumi aizdevuma līgumā ir jāprecizē Komisijai.
   (5)     Šo palīdzību sniedz, lai atbalstītu Ungārijas maksājumu bilances ilgtspējību un lai
           tādējādi palīdzētu Ungārijai pašreizējos ekonomikas un finanšu apstākļos sekmīgi
           īstenot valdības ekonomikas politikas programmu,
   IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
                                                1. pants
   1.        Kopiena nodod Ungārijas rīcībā vidēja termiņa aizdevumu, kura maksimālais apjoms
             ir 6,5 miljardi euro, ar maksimālo vidējo dzēšanas termiņu uz 5 gadiem.
   2
           OV L 53, [23.2.2002.], 1. lpp.
LV                                                  9                                             LV
 ---pagebreak---    2.      Kopienas finansiālā palīdzība ir pieejama divu gadu laikā, sākot no pirmās dienas pēc
           tam, kad ir stājies spēkā šis lēmums. Ja attiecīgos apstākļos tas nepieciešams,
           Komisija, apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju, var nolemt pagarināt šo
           termiņu par ne vairāk kā diviem gadiem.
                                              2. pants
   1.      Šo palīdzību Komisija pārvaldīs tā, lai tas atbilstu Ungārijas saistībām un Padomes
           ieteikumiem jo īpaši attiecībā uz valsts reformu programmas īstenošanu,
           konverģences programmu un pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru.
   3.      Komisija, apspriedusies ar EFK, vienosies ar Ungārijas iestādēm par īpašiem
           ekonomiskās politikas nosacījumiem, ar kuriem saskaņā šī finanšu palīdzība tiek
           piešķirta, kā to paredz 3. panta 4. punkts. Šos nosacījumus paredz saprašanās
           memorandā atbilstīgi 1. punktā minētajām saistībām un ieteikumiem. Sīkākus
           finanšu nosacījumus aizdevuma līgumā precizē Komisija.
   4.      Sadarbībā ar EFK Komisija regulāri pārbauda, vai tiek ievēroti ekonomiskās
           politikas nosacījumi, ar kuriem saskaņā šī palīdzība piešķirta. Komisija EFK
           informēs par iespējamām aizņēmumu finansējuma izmaiņām vai finanšu nosacījumu
           pārstrukturēšanu.
                                              3. pants
   1.      Kopienas finansiālo palīdzību Komisija nodod Ungārijas rīcībā ne vairāk kā piecās
           daļās, kuru apjoms jānosaka saprašanās memorandā.
   2.      Pirmo daļu izmaksā ar nosacījumu, ka stājas spēkā aizdevuma līgums un saprašanās
           memorands.
   3.      Ja aizdevuma finansēšanas nolūkā nepieciešams, ir atļauti pienācīgi procentu
           mijmaiņas darījumi ar visaugstākās kredītkvalitātes partneriem.
   4.      Lēmumu par turpmāko daļu izmaksu Komisija pieņems pēc tam, kad būs saņēmusi
           atzinumu no EFK. Pārējo daļu izmaksa notiks, ja apmierinoši tiks izpildīta Ungārijas
           valdības jaunā ekonomikas programma, tostarp Ungārijas konverģences programma
           un jo īpaši īpašie ekonomikas politikas nosacījumi, kas paredzēti saprašanās
           memorandā. Cita starpā nosacījumos ietilps: rezultāti, kas sasniegti, lai īstenotu
           valdības plānoto fiskālo konsolidāciju atbilstīgi Padomes 2006. gada 10. oktobra
           ieteikumam saskaņā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, kā arī
           Padomes 2007. gada novembra atzinumam par atjaunināto konverģences
           programmu; īpaši pasākumi, lai kontrolētu izdevumus, no kā ir atkarīga
           konsolidācijas procesa norise, kā arī rezultāti saistībā ar fiskālās pārvaldības un
           finanšu pārraudzības reformu; strukturālas reformas pasākumi, kas veicami
           Lisabonas stratēģijas kontekstā, piemēram, lai pastiprinātu stimulus integrācijai
           darba tirgū, lai palielinātu nodarbinātības rādītājus un sekmētu valsts finanšu
           ilgtermiņa ilgtspējību.
   Šis lēmums ir adresēts Ungārijas Republikai.
LV                                               10                                              LV
 ---pagebreak---    Briselē,
            Padomes vārdā —
            priekšsēdētājs
LV           11             LV
 ---pagebreak---                             PĀRSKATS PAR IETEKMI UZ BUDŽETU
                                  (sk. iekšējo noteikumu 16. pantu)
    POLITIKAS JOMA: SADAĻA 01 — EKONOMIKA UN FINANSES
    DARBĪBA: FINANŠU DARĪJUMI UN INSTRUMENTI
    DARBĪBAS NOSAUKUMS: ES VIDĒJA TERMIŅA PALĪDZĪBA UNGĀRIJAI
    1.       PRIEKŠLIKUMA NOSAUKUMS: ATTIECĪGĀ BUDŽETA POZĪCIJA UN
             SADAĻA
             01 04 01 01 EK garantija Kopienas aizdevumiem, kas paredzēti maksājumu bilances
             atbalstam
    2.       JURIDISKAIS PAMATS
             EK līguma 119. pants un EK līguma 308. pants; Padomes 2002. gada 18. februāra
             Regula (EK) Nr. 332/2002.
             Šī regula aizdevuma pamatsummu, kas saskaņā ar šo finanšu mehānismu
             dalībvalstīm piešķirama dalībvalstīm, ierobežo līdz 12 miljardiem euro. Kopš
             minētās regulas stāšanās spēkā aizdevumi saskaņā ar šo mehānismu nav piešķirti.
    3.       FINANŠU GADA VISPĀRĒJIE RĀDĪTĀJI (EURO)
             Šis postenis ir Eiropas Savienības nodrošinātu garantiju struktūra. Tas ļauj Komisijai
             apkalpot parādus (kapitālu, procentus un citus izdevumus) parādnieku (šajā gadījumā
             Ungārijas) saistību nepildīšanas gadījumā.
             Budžeta iegrāmatojums („p.m.”), kas atspoguļo budžeta garantiju, tiks izmantots
             vienīgi tad, ja garantija faktiski tiks pieprasīta. Parasti budžeta garantija netiek
             pieprasīta. Kad Ungārija vēl nebija ES dalībvalsts, Padome, pamatojoties uz
             1990. gada 25. februāra Lēmumu 1990/83/EEK un 1991. gada 24. jūnija Lēmumu
             91/310/EEK, piešķīra Ungārijai makrofinansiālu palīdzību 790 miljonu ECU apmērā.
             Visu šo makrofinansiālo palīdzību Ungārija atmaksāja līdz 1998. gadam.
             3.a – Tekošais gads
             Neattiecas
                                                               SA
   Sākotnējā finanšu gada
   apropriācija (budžets)
   Pārskaitījumi
   Papildu apropriācija
   Apropriācija kopā
LV                                                 12                                               LV
 ---pagebreak---    Apropriācijas, kas jau
   rezervētas      citai     darba
   programmai
   Pieejamais atlikums
   Ierosinātajam
   pasākumam             piešķirtā
   summa
              3.b – Pārnestās summas
              Neattiecas
                                                  SA
   Pārnestās summas
   Apropriācijas,      kas     jau
   rezervētas      citai     darba
   programmai
   Pieejamais atlikums
   Ierosinātajam pasākumam
   piešķirtā summa
              3.c – Nākamais finanšu gads
              Neattiecas
                                                  SA
   Sākotnējā finanšu gada                    p.m.
   apropriācija (budžets)
   Pārskaitījumi
   Papildu apropriācija
   Apropriācija kopā
   Apropriācijas, kas jau
   rezervētas      citai     darba
   programmai
   Pieejamais atlikums
   Ierosinātajam pasākumam
   piešķirtā summa
                                             p.m.
LV                                        13         LV
 ---pagebreak---    4.       DARBĪBAS APRAKSTS
            Ierosinātā vidēja termiņa finansiālā palīdzība Ungārijai ir Kopienas aizdevums
            6,5 miljardu euro apmērā (ko finansēs no Kopienas aizņēmumiem starptautiskajos
            kapitāla tirgos). To sniegs starptautisku finansēšanas pasākumu satvarā, jo īpaši ar
            SVF aizdevumu 10,5 miljardu SDR apmērā (apmēram 12,5 miljardi euro),
            izmantojot rezerves finanšu mehānismu. Arī Pasaules Banka ir apņēmusies piešķirt
            summu 1 miljarda euro apmērā. Kopienas vidēja termiņa finansiālā palīdzība
            Ungārijai ir paredzēta, lai atbalstītu Ungārijas maksājumu bilances ilgtspējību, kura
            ir nopietni apdraudēta, un lai tādējādi atbalstītu arī valdības jauno ekonomikas
            programmu, kuras nolūks cita starpā ir atjaunot investoru uzticību un mazinātu
            spriedzi, kas pēdējā laikā kopš 2008. gada oktobra sākuma ir vērojama finanšu tirgos.
            Šī palīdzība atspoguļo vēlmi atbalstīt dalībvalsti, kuras politiskie rādītāji kopš
            2006. gada vidus ir būtiski uzlabojušies, cita starpā panākot būtisku kopējā valsts
            budžeta deficīta samazinājumu. Tajā pašā laikā šī palīdzība sniedz ieguldījumu, lai
            sekmētu tādu finanšu stabilitāti, kas pārsniedz vienas saņēmējas valsts robežas un
            skar būtiskus starptautiskus sakarus (tostarp banku savstarpējas attiecības). Šis
            jaunais ekonomikas pasākumu kopums ietver paātrinātu deficīta samazināšanu gan
            2008., gan 2009. gadā, kas mazinātu vajadzību pēc valdības finansējuma, kā arī
            vairākas mērķtiecīgas darbības, lai atdzīvinātu valsts parāda tirgu un palielinātu
            likviditāti valūtas mijmaiņas darījumu tirgū. Visbeidzot, šī palīdzība — kuru,
            apspriežoties ar Ekonomikas un finanšu komiteju, pārvaldīs Komisija — ir veids, kā
            nodrošināt, lai ES saglabātu savu aktīvo līdzdalību Ungārijas ekonomikas politikas
            pilnveidē un lai šī politika atbilstu gan Ungārijas saistībām ES aspektā, gan Padomes
            rekomendācijām jo īpaši attiecībā uz valsts reformu programmas, kā arī
            konverģences programmas un pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
            izpildi.
            Kopienas aizņēmumus, kas Ungārijai paredzētā aizdevuma palielināšanas nolūkā
            iegūti kapitāla tirgos vai no finanšu institūcijām, sedz Kopienas garantija. Aizdevums
            ir iegūts kapitāla tirgos vai no finanšu institūcijām. Aizdevuma pamatsumma, kuru
            piešķirs Ungārijai, ir 6,5 miljardi euro.
            Eiropas Savienības nodrošinātā garantijas struktūra ir tāda, kas dod iespēju Komisijai
            apkalpot šo parādu arī tad, ja Ungārija nepilda savas saistības.
            Lai izpildītu savus pienākumus, Komisija pagaidu kārtā šo parādu var apkalpot, arī
            izmantojot savas kases resursus. Šādā gadījumā jāpiemēro 12. pants Padomes
            2000. gada 22. maija Regulā (EK, Euratom) Nr. 1150/2000, ar ko īsteno Lēmumu
            2000/597/EK, Euratom, par Kopienu pašu resursu sistēmu (OV L 130, 31.5.2000.,
            1. lpp.).
   5.       PIEŅEMTĀ APRĒĶINU METODE
            Neattiecas
   6.       MAKSĀJUMU GRAFIKS (EURO)
            Neattiecas
   Pozīcija        Apropriācijas                                Maksājumi
                                                                                Turpmākie
                                       n gads      n+1 gads     n+2 gads   n+3 gads     finanšu gadi
LV                                                  14                                               LV
 ---pagebreak---    n gads
   n+1 gads
   n gads
   n+1 gads
   Kopā
LV          15 LV


title: Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par finanšu iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai 2012. un 2013. gadā finansētu Eiropas Attīstības fondu, tostarp pirmo maksājumu 2012. gadam

text:
|

52011PC0691

	PASKAIDROJUMA RAKSTSIekšējā nolīgumā un 10. EAF finanšu regulā ir paredzēta jauna procedūra aicinājumiem dalībvalstīm veikt iemaksas EAF finansēšanai. Saskaņā ar Finanšu regulas 157. pantu šo jauno procedūru pirmo reizi piemēroja attiecībā uz 2009. finanšu gada iemaksām.Saskaņā ar 10. EAF finanšu regulas 57. panta 2. punktu šis priekšlikums attiecas uz:-  maksimālo gada iemaksas summu 2013. finanšu gadam;-  gada iemaksas summu 2012. finanšu gadam; kā arī-  iemaksas pirmās daļas summu 2012. finanšu gadam.Saskaņā ar 10. EAF finanšu regulas 57. panta 7. punktu ar katru no šīm summām precizē Komisijas pārvaldīto summu un EIB pārvaldīto summu.Saskaņā ar 10. EAF finanšu regulas 145. pantu EIB nosūtīja Komisijai tās atjauninātās saistību un maksājumu tāmes par tās pārvaldītajiem instrumentiem.Saskaņā ar 10. EAF finanšu regulas 57. panta 2. punktu Padomei jāpieņem lēmums par minēto priekšlikumu līdz 2011. gada 15. novembrim, un dalībvalstīm jāveic pirmās daļas iemaksa vēlākais līdz 2012. gada 21. janvārim.Finanšu regulas 58. panta 2. punktā ir noteikts, ka, aicinot veikt iemaksas, vispirms vienu pēc otras izlieto summas, kas norādītas iepriekšējos EAF. Tādējādi šajā priekšlikumā aicinājumi veikt iemaksas attiecas uz summām saskaņā ar 9. EAF EIB un saskaņā ar 10. EAF Komisijai.Finanšu regulas 60. panta 1. punktā noteikts, ka, ja iemaksas daļa netiek samaksāta noteiktajā termiņā, attiecīgajai dalībvalstij ir jāmaksā procenti par nesamaksāto summu; procentu maksāšanas kārtība ir noteikta tajā pašā pantā.2011/0305 (NLE)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSpar finanšu iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai 2012. un 2013. gadā finansētu Eiropas Attīstības fondu, tostarp pirmo maksājumu 2012. gadamEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,ņemot vērā Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju Iekšējo nolīgumu par Kopienas palīdzības finansēšanu saskaņā ar daudzgadu finanšu shēmu laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam atbilstīgi ĀKK un EK partnerattiecību nolīgumam un par finansiālās palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, uz ko attiecas EK līguma ceturtā daļa[1] („Iekšējais nolīgums”), un jo īpaši tā 7. pantu,ņemot vērā Padomes 2008. gada 18. februāra Regulu (EK) Nr. 215/2008 par Finanšu regulu, ko piemēro 10. Eiropas Attīstības fondam (turpmāk tekstā „10. EAF finanšu regula”)[2], kurā jaunākie grozījumi veikti 2011. gada 11. aprīlī[3], un jo īpaši tās 57. panta 5. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:(1) Saskaņā ar 10. EAF finanšu regulas 57. līdz 61. pantā noteikto procedūru Komisijai līdz 2011. gada 15. oktobrim būtu jāiesniedz priekšlikums, ar ko precizē maksimālo gada iemaksas summu, kas dalībvalstīm jāiemaksā Eiropas attīstības fondā (EAF) 2013. gadam, ikgadējo iemaksas summu 2012. gadam, kā arī 2012. gadam paredzētās iemaksas pirmo daļu.(2) Saskaņā ar 10. EAF finanšu regulas 145. panta pirmo daļu Eiropas Investīciju banka nosūtīja Komisijai atjauninātās saistību un maksājumu tāmes par tās pārvaldītajiem instrumentiem.(3) 10. EAF finanšu regulas 58. panta 2. punktā noteikts, ka, aicinot veikt iemaksas, vispirms izlieto summas, kas norādītas iepriekšējos EAF. Tādēļ aicinājumu veikt iemaksas EIB saskaņā ar 9. EAF jādefinē, pamatojoties arī uz 10. EAF finanšu regulas 58. panta 2. punktu.(4) Padomei būtu jāpieņem lēmums par minēto priekšlikumu līdz 2011. gada 15. novembrim, un dalībvalstīm būtu jāveic pirmās daļas iemaksa 2012. finanšu gadam vēlākais līdz 2012. gada 21. janvārim,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsMaksimālā dalībvalstu EAF gada iemaksas summa 2013. finanšu gadam Komisijai ir noteikta 3 800 000 000 euro apmērā un Eiropas Investīciju bankai — 250 000 000 euro apmērā.2. pantsDalībvalstu EAF gada iemaksas summa 2012. finanšu gadam Komisijai ir noteikta 3 600 000 000 euro apmērā un Eiropas Investīciju bankai – 280 000 000 euro apmērā.3. pantsAtsevišķas EAF iemaksas, ko dalībvalstis veic Komisijai un Eiropas Investīciju bankai saskaņā ar iemaksu pirmo daļu 2012. gadam, ir norādītas pielikumā iekļautajā tabulā.4. pantsŠo lēmumu piemēro no tā pieņemšanas dienas.5. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPIELIKUMS2012. gada iemaksu pirmā daļa (EUR)DALĪBVALSTIS | 9. EAF | 10. EAF | 1. daļa | Kopā 1. daļa |% | % | EIB 9. EAF | Komisija 10. EAF |BEĻĢIJA | 3,92 | 3,53 | 3 920.000 | 68 835 000 | 72 755 000 |DĀNIJA | 2,14 | 2,00 | 2 140.000 | 39 000 000 | 41 140 000 |VĀCIJA | 23,36 | 20,50 | 23 360.000 | 399 750 000 | 423 110 000 |GRIEĶIJA | 1,25 | 1,47 | 1 250 000 | 28 665 000 | 29 915 000 |SPĀNIJA | 5,84 | 7,85 | 5 840 000 | 153 075 000 | 158 915 000 |FRANCIJA | 24,30 | 19,55 | 24 300 000 | 381 225 000 | 405 525 000 |ĪRIJA | 0,62 | 0,91 | 620 000 | 17 745 000 | 18 365 000 |ITĀLIJA | 12,54 | 12,86 | 12 540 000 | 250 770 000 | 263 310 000 |LUKSEMBURGA | 0,29 | 0,27 | 290 000 | 5 265 000 | 5 555 000 |NĪDERLANDE | 5,22 | 4,85 | 5 220 000 | 94 575 000 | 99 795 000 |AUSTRIJA | 2,65 | 2,41 | 2 650 000 | 46 995 000 | 49 645 000 |PORTUGĀLE | 0,97 | 1,15 | 970 000 | 22 425 000 | 23 395 000 |SOMIJA | 1,48 | 1,47 | 1 480 000 | 28 665 000 | 30 145 000 |ZVIEDRIJA | 2,73 | 2,74 | 2 730 000 | 53 430 000 | 56 160 000 |APVIENOTĀ KARALISTE | 12,69 | 14,82 | 12 690 000 | 288 990 000 | 301 680 000 |Starpsumma ES -15 | 100 | 96,38 | 100 000 000 | 1 879 410 000 | 1 979 410 000 |ČEHIJA | 0,51 | 9 945 000 | 9 945 000 |BULGĀRIJA | 0,14 | 2 730 000 | 2 730 000 |IGAUNIJA | 0,05 | 975 000 | 975 000 |KIPRA | 0,09 | 1 755 000 | 1 755 000 |LATVIJA | 0,07 | 1 365 000 | 1 365 000 |LIETUVA | 0,12 | 2 340 000 | 2 340 000 |UNGĀRIJA | 0,55 | 10 725 000 | 10 725 000 |MALTA | 0,03 | 585 000 | 585 000 |POLIJA | 1,30 | 25 350 000 | 25 350 000 |RUMĀNIJA | 0,37 | 7 215 000 | 7 215 000 |SLOVĒNIJA | 0,18 | 3 510 000 | 3 510 000 |SLOVĀKIJA | 0,21 | 4 095 000 | 4 095 000 |Starpsumma ES -12 | 3,62 | 70 590 000 | 70 590 000 |KOPĀ ES-27 | 100 | 100 | 100 000 000 | 1 950 000 000 | 2 050 000 000 |[1] OV L 247, 9.9.2006., 32. lpp.[2] OV L 78, 19.3.2008., 1. lpp.[3] OV L 102, 16.4.2011., 1. lpp.