				|

		52014PC0083

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Jūras vides aizsardzības komitejas 66. sesijā attiecībā uz MARPOL konvencijas VI pielikuma grozījumu par III līmeņa NOX emisijas standartu atlikšanas apstiprināšanu /* COM/2014/083 final - 2014/0042 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           IEVADS
Ar šo Komisijas priekšlikumu tiek noteikta
Savienības nostāja attiecībā uz MARPOL konvencijas
VI pielikuma grozījumiem Starptautiskās Jūrniecības
organizācijas (SJO) Jūras vides aizsardzības komitejas (MEPC)
66. sesijā. Minētie grozījumi MARPOL konvencijas
VI pielikuma 13. noteikuma 5.1. punktā paredz
III līmeņa NOx emisiju standartu ieviešanu
atlikt uz pieciem gadiem. Izmaiņas ir izklāstītas MEPC
ziņojuma (MEPC 65/22) 12. pielikumā. MEPC ziņojuma
4.64. punktā norādīts, ka minētie grozījumi tiks
pieņemti Jūras vides aizsardzības komitejas 66. sesijā.

2.           SJO GROZĪJUMU
PIEŅEMŠANA
2.1.        MARPOL konvencijas
VI pielikuma grozījumu, kas attiecas uz III līmeņa NOX emisiju
standartu ieviešanas atlikšanu, pieņemšana
Minēto grozījumu projekts tika
apstiprināts Jūras vides aizsardzības komitejas 65. sesijā
(kas risinājās no 2013. gada 13. līdz 17. maijam),
un tas tiks iesniegts pieņemšanai komitejas 66. sesijā, kas
paredzēta no 2014. gada 31. Marta līdz 4. aprīlim.
2.2.        Grozījumu pieņemšana
un stāšanās spēkā
Pēc minēto grozījumu
apstiprināšanas un pieņemšanas Jūras vides aizsardzības
komitejā tie tiks iesniegti attiecīgajām
līgumslēdzējām pusēm, lai tās paustu piekrišanu
tos atzīt par saistošiem.
3.           ATTIECĪGIE ES
TIESĪBU AKTI UN ES KOMPETENCE
ES politika
Vides aizsardzība, kas ir MARPOL
konvencijas grozījumu priekšmets, saskaņā ar ES Līgumu
ietilpst dalītajā kompetencē, un to ļoti lielā
mērā regulē Savienības tiesību akti. Savu kompetenci
attiecībā uz gaisa un ūdens kvalitātes politiku ES ir plaši
īstenojusi gan ar tiesību aktiem, gan ar saskaņotiem politikas
mērķiem. Vides politikā izpaužas skaidra Savienības
apņemšanās uzlabot gaisa un ūdens kvalitāti, tostarp
starptautiskā līmenī.
ES gaisa kvalitātes politikas regulējuma
iecere un mērķis atbilstoši, piemēram, Tematiskajai
stratēģijai par gaisa piesārņojumu[1] ir gūt
būtiskus panākumus ES ilgtermiņa mērķu –
saglabāt, aizsargāt un uzlabot vides kvalitāti un aizsargāt
cilvēku veselību (LESD 191. panta 1. punkts) –
sasniegšanā, proti, “panākt tādu gaisa kvalitātes
pakāpi, kas nerada nevēlamas sekas un riskus cilvēka
veselībai un videi”. Šis mērķis pirmo reizi tika
izklāstīts Sestajā vides rīcības programmā[2] pirms desmit gadiem,
tas ir apstiprināts Septītajā vides rīcības
programmā, par kuru ES nesen vienojās un kas regulē ES politikas
izstrādi līdz 2020. gadam[3],
un nupat ir iestrādāts Komisijas pieņemtajā programmā
“Tīru gaisu Eiropā”[4].
Atliekot NOx emisijas kontroles
zonām piemērojamu stingrāku NOx standartu ieviešanu,
tas negatīvi ietekmētu šos politikas mērķus.
ES tiesību akti
Spēkā esošie tiesību akti attiecas
uz dažādām piesārņojošām vielām, arī uz NOx,
un dažādiem piesārņojuma avotiem, tostarp uz visiem transporta
veidiem.
Direktīvā par valstīm noteikto
maksimāli pieļaujamo emisiju (2001/81/EK jeb NEC direktīva)[5] un Gaisa
kvalitātes direktīvā (2008/50/EK)[6] ir noteiktas NOx emisijas
robežvērtības gaisā. Saskaņā ar NEC direktīvu
jūras satiksmē radīto emisiju daudzums ir jāmēra un
jāreģistrē. Valstu jūras pārvadājumos un
starptautiskajos jūras pārvadājumos iekšzemes
ūdensceļos radītās emisijas tiek ieskaitītas NEC direktīvā
valstīm noteiktajās maksimāli pieļaujamajās emisijas
robežvērtībās. Tomēr citas starptautiskajos jūras
pārvadājumos radītās emisijas šajās robežvērtībās
netiek ieskaitītas, lai gan tās būtiski ietekmē gaisa
kvalitāti ES. Šis izņēmums radies tāpēc, ka SJO
piedalījās šo emisiju regulēšanā. Tālab vajadzība
pēc ārējas rīcības saistībā ar šīm
emisijām ir skaidri atzīta NEC direktīvas 11. pantā,
kurā noteikts sekojošais: “Lai veicinātu 1. pantā
noteiktā mērķa sasniegšanu, Komisija un dalībvalstis
pēc vajadzības, neskarot Līguma 300. pantu, iesaistās
divpusējā un daudzpusējā sadarbībā ar trešām
valstīm un attiecīgām starptautiskajām
organizācijām, piemēram, Apvienoto Nāciju Organizācijas
Eiropas Ekonomikas komisiju (UNECE), Starptautisko jūrniecības
organizāciju (IMO), Starptautisko civilās aviācijas
organizāciju (SCAO), ietverot arī informācijas apmaiņu par
tehniskās vai zinātniskās izpētes rezultātiem, lai
uzlabotu pamatu emisijas samazinājumu veicināšanai”.
Turklāt tīra gaisa kvalitātes
tiesību aktu kopums[7],
ko 2013. gada 18. decembrī pieņēma Komisija, apliecina
kuģu radīto emisiju ietekmi uz gaisa kvalitāti uz zemes un
turpmāko pasākumu labvēlīgo ietekmi uz šo nozari. Kuģu
radītās NOx emisijas tieši veicina iekšzemes un jūras
ūdeņu un sauszemes biotopu eitrofikāciju un veselībai
kaitējošu cieto (sekundāro) daļiņu veidošanos.
Tādēļ šo avotu ignorēšana mazinātu Baltijas jūras
un Ziemeļjūras valstu iespējas sasniegt Ūdens
pamatdirektīvā (2000/60/EK)[8],
Jūras vides stratēģijas direktīvā (2008/56/EK)[9], Biotopu
direktīvā (92/43/EEK)[10]
un Putnu direktīvā (79/409/EEK)[11]
noteikto mērķi ierobežot negatīvo, tostarp eitrofikācijas
radīto, ietekmi uz ūdens un sauszemes ekosistēmām. Tas
arī pasliktinātu minēto valstu iespēju ievērot PM10
un PM2,5 robežlielumus, kas noteikti Gaisa kvalitātes
Direktīvā 2008/50/EK ar mērķi aizsargāt
cilvēku veselību.
III līmeņa NOX emisiju
standarti, kas ir šā lēmuma priekšmets, vēl nav bijuši
iekļauti konkrētos Savienības tiesību aktos, bet to
pašreizējais regulējums SJO ietvaros saskaņā ar MARPOL
konvencijas VI pielikuma 2008. gadā izdarītajiem
grozījumiem ir uzskatīts par vajadzīgu un saskaņotu ar ES
politikas virsmērķiem. Proti, atliekot piemērošanas dienu,
dalībvalstis nevarēs pilnībā izmantot NOx
emisijas kontroles zonas gaisa piesārņojuma novēršanai un
tā ietekmes mazināšanai.
Padomes lēmums
LESD 218. panta 9. punkts ir
piemērots juridiskais pamats, kas jāizmanto, lai noteiktu
ES nostāju, kas paužama sesijā, jo tas attiecas uz lēmumiem
ar juridiskām sekām. MEPC 66. sesijas lēmums par
III līmeņa NOX emisiju standartu spēkā
stāšanās dienu būs juridiski saistošs, jo tas noteiks, no kura
datuma NOx emisijas kontroles zonās III līmeņa
NOX emisiju standarti attieksies uz visu SJO MARPOL
konvencijas VI pielikuma līgumslēdzējpušu kuģiem.
              Kopsavilkums
Ņemot vērā attiecīgo ES
politiku un iepriekš minētos tiesību aktus, Komisija uzskata, ka
jautājums, kurš aplūkots iepriekš norādītajos
grozījumos, kurus plānots apstiprināt MEPC 66. sesijā,
ir būtisks Eiropas Savienībai, kurai jānosaka kopēja
nostāja, ko Savienības interesēs pauž visas Jūras vides
aizsardzības komitejā pārstāvētās
dalībvalstis.
4.           SECINĀJUMS
Tādēļ Komisija nāk klajā
ar priekšlikumu Padomes lēmumam par nostāju, kas Eiropas
Savienības vārdā jāieņem Jūras vides
aizsardzības komitejas 66. sesijā attiecībā uz 2.1. punktā
norādītajiem grozījumiem.
2014/0042 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS
par nostāju, kas Eiropas Savienības
vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas
Jūras vides aizsardzības komitejas 66. sesijā
attiecībā uz MARPOL konvencijas VI pielikuma
grozījumu par III līmeņa NOX emisijas standartu
atlikšanas apstiprināšanu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu
un 218. panta 9. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
tā kā:
(1)       Sākotnēji MARPOL konvencijas
VI pielikuma 2008. gadā izdarītajos grozījumos bija
noteikts, ka III līmeņa NOX emisiju standartus
sāk piemērot no kāda datuma 2016. gadā kuģiem,
kuri uzbūvēti pēc minētā datuma un kuri peld
slāpekļa oksīda emisijas kontroles zonās.
(2)       MARPOL konvencijas
VI pielikuma 13. noteikuma 5.1. punkta grozījumu projekts
tika apstiprināts Starptautiskās Jūrniecības
organizācijas Jūras vides aizsardzības komitejas (MEPC) 65. sesijā
2013. gada maijā. Minētos grozījumus plānots
apstiprināt MEPC 66. sesijā, kas paredzēta no 2014. gada
31. marta līdz 4. aprīlim.
(3)       Apstiprinot MARPOL konvencijas
VI pielikuma 13. noteikuma 5.1. punkta grozījumus par
III līmeņa NOX emisiju standartu ieviešanas
atlikšanu, uz pieciem gadiem tiks atlikta to stāšanās
spēkā, un saskaņā ar MARPOL konvencijas 16. panta
2. punktu tie kļūs saistoši MARPOL konvencijas
VI pielikuma pusēm 6 mēnešus pēc to pieņemšanas
dienas.
(4)       Vides aizsardzību, kas
ir ierosināto pasākumu priekšmets, ļoti lielā
mērā regulē Savienības tiesību akti. Savu kompetenci
attiecībā uz gaisa un ūdens kvalitātes politiku ES ir plaši
īstenojusi gan ar tiesību aktiem, gan ar saskaņotiem politikas
mērķiem. Spēkā esošie tiesību akti attiecas uz
dažādām piesārņojošām vielām, arī uz
slāpekļa oksīdu (NOx), un dažādiem
piesārņojuma avotiem, tostarp uz visiem transporta veidiem.
Direktīva 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas
rīcībai ūdens resursu politikas jomā[12], Direktīva 2008/56/EK,
ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai jūras vides
politikas jomā[13],
Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas
faunas un floras aizsardzību[14]
un Direktīva 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību[15] izvirza
mērķi ierobežot negatīvo, tostarp eitrofikācijas (kuras
galvenais faktors ir NOx) radīto ietekmi uz ūdens un
sauszemes ekosistēmām. Direktīvā 2008/50/EK par gaisa
kvalitāti un tīrāku gaisu Eiropai[16] ir noteikti
robežlielumi un mērķlielumi attiecībā uz cietajām
daļiņām un ozonu, kam NOx ir prekursors.
(5)       Direktīva 2001/81/EK
par valstīm noteikto maksimāli pieļaujamo emisiju[17] izvirza prasību
jūras kuģu radītās emisijas mērīt un
reģistrēt, vienlaikus atzīstot, ka starptautisko jūras
pārvadājumu nozarē (izņemot iekšējos ūdeņus)
radīto emisiju regulējums ir SJO kompetencē.
(6)       Direktīvas 2001/81/EK
11. pants kopā ar 1. pantu uzliek Komisijai un
dalībvalstīm pienākumu turpināt sadarbību
starptautiskā līmenī ar mērķi samazināt dažu
atmosfēru piesārņojošo vielu, arī NOx, emisijas.

(7)       Ņemot vērā
saskaņotos ES politikas virsmērķus un tiesību aktus,
III līmeņa NOX emisiju standartu ieviešanas
atlikšana, ko plānots apstiprināt MEPC 66. sesijā,
ir būtiska Eiropas Savienībai, kurai jāieņem kopēja
nostāja, ko Savienības interesēs būtu paudušas visas
Jūras vides aizsardzības komitejā
pārstāvētās dalībvalstis.
(8)       Savienība nav ne SJO
locekle, ne attiecīgo konvenciju un kodeksu līgumslēdzēja
puse. Tādēļ nepieciešams, lai Padome pilnvarotu
dalībvalstis paust turpmāk izklāstīto nostāju,
rīkojoties Savienības interesēs,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1.           Savienības nostāja
SJO Jūras vides aizsardzības komitejas 66. sesijā ir paust
iebildumus pret SJO dokumenta MEPC 65/22 12. pielikumā
noteikto MARPOL konvencijas VI pielikuma 13. noteikuma 5.1. punkta
grozījumu apstiprināšanu.
2.           Šā panta 1. punktā
pausto Savienības nostāju izsaka dalībvalstis, kuras ir SJO
locekles un kuras kopīgi rīkojas Savienības interesēs.
3.           Par
nenozīmīgām izmaiņām šajā nostājā var
vienoties, neizdarot tajā grozījumus.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts
dalībvalstīm.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               COM(2005) 446 galīgā redakcija.
[2]               OV L 242, 10.9.2002., 1. lpp.
[3]               Vispārēja Savienības vides
rīcības programma “Labklājīga dzīve ar pieejamajiem planētas
resursiem” (COM(2012) 710 final).
[4]               COM(2013) 918 final.
[5]               OV L 309, 27.11.2001., 22. lpp.
[6]               OV L 152, 11.6.2008., 1. lpp.
[7]           Visi attiecīgie dokumenti pieejami
http://ec.europa.eu/environment/air/clean_air_policy.htm.
[8]               OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp.
[9]               OV L 164, 25.6.2008., 19. lpp.
[10]             OV L 206, 22.7.1992., 7. lpp.
[11]             OV L 103, 25.4.1979., 1. lpp.
[12]             OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp.
[13]             OV L 164, 25.6.2008., 19. lpp.
[14]             OV L 206, 22.7.1992., 7. lpp.
[15]             OV L 103, 25.4.1979., 1. lpp.
[16]          OV L 152,
11.6.2008., 1. lpp.
[17]          OV L 309,
27.11.2001., 22. lpp.


title: Priekšlikums Padomes lemumam ar ko Lietuvai atļauj piemērot atkāpi no 21. panta Padomes Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005PC0704

Priekšlikums Padomes Lemumam ar ko Lietuvai atļauj piemērot atkāpi no 21. panta Padomes Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem  /* COM/2005/0704 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 10.1.2006COM(2005) 704 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMar ko Lietuvai atļauj piemērot atkāpi no 21. panta Padomes Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPRIEKšLIKUMA KONTEKSTS |Priekšlikuma pamatojums un mērķi Atbilstīgi 27. panta 1. punktam Padomes Sestajā direktīvā 77/388/EEK (1977. gada 17. maijs) par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, Padome ar vienprātīgu lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma var atļaut dalībvalstīm piemērot īpašus pasākumus, kas pieļauj atkāpi no minētās direktīvas, lai vienkāršotu nodokļu iekasēšanu un novērstu zināma veida nodokļu nemaksāšanas gadījumus vai izvairīšanos no nodokļa maksāšanas. Ar vēstuli, kas Komisijas Ģenerālsekretariātā tika reģistrēta 2005. gada 28. jūnijā, Lietuvas Republika lūdza atļauju tādu pasākumu ieviešanai, kuri pieļauj atkāpes no Direktīvas 77/388/EEK 21. panta. Saskaņā ar minētās direktīvas 27. panta 2. punktu Komisija ar 2005. gada 22. augustu datētā vēstulē informēja pārējās dalībvalstis par lūgumu, ko bija izteikusi Lietuva. Komisija 2005. gada 23. augustā rakstiski informēja Lietuvu, ka tās rīcībā ir visa informāciju, kuru tā uzskata par vajadzīgu, lai varētu izvērtēt jautājumu. |Vispārējais konteksts Principā 21. panta 1. punkts Direktīvā 77/388/EEK, tās 28. panta g) apakšpunktā izklāstītajā variantā, paredz, ka iekšējā sistēmā parasti nodokļu maksātājai personai, kas piegādā preces vai pakalpojumus, ir jāmaksā pievienotās vērtības nodoklis (PVN). Lietuvas valdība vēlētos piemērot pretēju iekasēšanas procedūru, kurā še turpmāk minētajās situācijās PVN ir jāmaksā nodokļu maksātājai personai, kurai piegādā preces vai sniedz pakalpojumus: - preču piegādes un pakalpojumi, ko īsteno nodokļu maksātāja persona, kam piemēro maksātnespējas procedūru vai pārstrukturēšanas procedūru tiesas iestāžu pārraudzībā; - kokmateriālu piegādes, ko veic nodokļu maksātāja persona; - melno metālu atgriezumu un lūžņu vai atlikumu piegādes un citu pārstrādājamu melno un krāsaino metālu materiālu piegādes, ko veic nodokļu maksātāja persona; - darbi, ko būvniecības nozarē apakšuzņēmējs veic galvenajam uzņēmējam, citam apakšuzņēmējam vai sabiedrībai, kas īsteno pašas būvniecības darbus. Nodokļu maksātājai personai, kam piemēro maksātnespējas procedūru vai pārstrukturēšanas procedūru tiesas iestāžu pārraudzībā un kas veic preču piegādes un pakalpojumus, bieži vien nav ne iespējas, ne vēlēšanās atmaksāt kompetentajām iestādēm PVN, kas iepriekš iekasēts no klientiem. No otras puses, pircējs, kas parasti ir likumīgs uzņēmējs, neskatoties ne uz ko, var atskaitīt PVN, ko samaksājis. Lietuvas kokmateriālu nozarē risks, ka nodokļi netiek samaksāti vai attiecīgās personas izvairās no nodokļu maksāšanas, ir augsts. Nozarē ir daudz uzņēmēju, bieži vien mazi tālākpārdevēji un starpnieki, kuri regulāri izbeidz savu darbību, nesamaksājot nodokli, kuru pirms tam iekasējuši no saviem klientiem. Lietuvas valdība tāpēc uzskata, ka ir svarīgi, lai atkāpe būtu piemērojama visiem posmiem, kas saistīti ar kokmateriālu piegādēm starp nodokļu maksātājām personām. Līdzīga ir situācija atkritumu apsaimniekošanas nozarē, kur uzņēmēji, kas veic savākšanu, šķirošanu un apstrādi bieži vien nav identificējami. Tādas pašas problēmas ir arī būvniecības nozarē, jo īpaši tad, kad būvdarbus veic apakšuzņēmēji, kas bieži nesamaksā nodokli. Pieprasītā atkāpe principā tiks piešķirta līdz 2009. gada 31. decembrim. Tomēr vajadzētu ņemt vērā, ka 2005. gada 16. martā Komisija iesniedza priekšlikumu direktīvai, kas groza Direktīvu 77/388/EEK attiecībā uz atsevišķiem pasākumiem, kas paredzēti tam, lai vienkāršotu PVN iekasēšanu un cīnītos pret nodokļu nemaksāšanu un izvairīšanos no nodokļu nemaksāšanas, un atceļ dažus lēmumus par atkāpēm (saskaņā ar 27. pantu piešķirto atkāpju racionalizēšana). Šis priekšlikums jo īpaši paredz, ka atsevišķos gadījumos var piemērot pretēju iekasēšanas mehānismu. Attiecībā uz šī lēmuma pasākumiem, uz ko attiecas atkāpes, kuras paredzētas racionalizācijas procesā, atļauja vairs nebūs spēkā no jaunās direktīvas spēkā stāšanās dienas. |Priekšlikuma darbības jomā spēkā esošie noteikumi Līdzīgas atkāpes attiecībā uz Direktīvas 77/388/EEK 21. pantu piešķirtas citām dalībvalstīm. |Atbilstība citām Eiropas Savienības politikām un mērķiem Nav piemērojama. |APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES IZVēRTēJUMS |Apspriešanās ar ieinteresētajām personām |Nav piemērojamas. |Speciālu zināšanu vākšana un izmantošana |Ārēju speciālistu zināšanas nebija vajadzīgas. |Ietekmes izvērtējums Lēmuma priekšlikuma mērķis ir vienkāršot nodokļu iekasēšanas procedūru un apkarot nodokļu nemaksāšanu un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, un tāpēc tam var būt pozitīva ietekme uz ekonomiku. Jebkurā gadījumā ietekme nebūs būtiska, ko atkāpes darbības joma nav plaša. |PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ELEMENTI |Ierosināto pasākumu kopsavilkums Lietuvai piešķirta atļauja piemērot pasākumus, kas atkāpjas no 21. panta Direktīvā 77/388/EEK, attiecībā uz pretēja iekasēšanas mehānisma izmantojumu gadījumos, kad tiesas iestāžu pārraudzībā īsteno maksātnespējas procedūras, pārstrukturēšanu, kokmateriālu piegāžu, atsevišķu veidu atlikumu piegāžu un atsevišķu veidu būvdarbu gadījumos. |Juridiskais pamats Padomes Sestā direktīva 77/388/EEK (1977. gada 17. maijs) par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze, 27. panta 1. punkts. |Subsidiaritātes princips Priekšlikums ir ekskluzīvā Kopienas kompetencē. Subsidiaritātes princips tāpēc nav piemērojams. |Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. |Lēmums attiecas uz atļauju, kas dalībvalstij piešķirta atbilstīgi tās lūgumam, un tas nekādi nav saistīts ar kādām saistībām. |Ņemot vērā atkāpes ierobežoto darbības jomu īpašais pasākums ir samērā ar vēlamo mērķi. |Instrumentu izvēle |Ierosinātie instrumenti: citi. |Citi līdzekļi nebūtu piemēroti šādu iemeslu dēļ. Saskaņā ar 27. pantu Padomes Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem, vienīgi Padomes lēmums ir pieļaujams. |IETEKME UZ BUDžETU |Priekšlikumam nav ietekmes uz Kopienas budžetu. |PAPILDU INFORMāCIJA |Noteikums par pārskatīšanu/labošanu/termiņu |Priekšlikumā ir noteikums par termiņu. |1.  PriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMar ko Lietuvai atļauj piemērot atkāpi no 21. panta Padomes Sestajā direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem (Autentisks ir tikai teksts lietuviešu valodā)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Sesto direktīvu 77/388/EEK (1977. gada 17. maijs) par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze[1] un jo īpaši tās 27. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:2.  Atbilstīgi 27. panta 1. punktam Direktīvā 77/388/EEK Padome ar vienprātīgu lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma var atļaut dalībvalstij piemērot īpašus pasākumus, kas pieļauj atkāpi no minētās direktīvas, lai vienkāršotu nodokļu iekasēšanu un novērstu zināma veida nodokļu nemaksāšanas gadījumus vai izvairīšanos no nodokļa maksāšanas.3.  Ar vēstuli, kas Komisijas Ģenerālsekretariātā tika reģistrēta 2005. gada 28. jūnijā, Lietuva lūdza atļauju tādu pasākumu ieviešanai, kuri pieļauj atkāpes no Direktīvas 77/388/EEK 21. panta.4.  Saskaņā ar Direktīvas 77/388/EEK 27. panta 2. punktu Komisija ar 2005. gada 22. augustu datētā vēstulē informēja pārējās dalībvalstis par lūgumu, ko bija izteikusi Lietuva. Ar 2005. gada 23. augustu datētā vēstulē Komisija informēja Lietuvu, ka tās rīcībā ir visa informāciju, kuru tā uzskata par vajadzīgu, lai varētu izvērtēt jautājumu.5.  Principā 21. panta 1. punkts Direktīvā 77/388/EEK, tās 28.g) pantā izklāstītajā variantā, paredz, ka iekšējā sistēmā parasti nodokļu maksātājai personai, kas piegādā preces vai pakalpojumus, ir jāmaksā pievienotās vērtības nodoklis (PVN).6.  Atkāpe, ko lūgusi Lietuva, paredz, ka atsevišķās situācijās pakalpojumu saņēmējam ir jāmaksā PVN, kas maksājams attiecībā uz preču piegādēm vai pakalpojumiem, ko veikusi nodokļu maksātāja persona, uz ko attiecas tiesas iestāžu pārraudzībā īstenotas maksātnespējas procedūras vai pārstrukturēšanas procedūras, kokmateriālu piegāžu, melno un krāsaino metālu atlikumu piegāžu gadījumos, kā arī atsevišķu veidu būvdarbu gadījumos.7.  Finansiālu grūtību dēļ nodokļu maksātājas personas, uz ko attiecas tiesas iestāžu pārraudzībā īstenotas maksātnespējas procedūras vai pārstrukturēšanas procedūras, bieži vien nevar samaksāt PVN, ko tās iekasē par savām preču piegādēm vai pakalpojumiem. Pakalpojumu saņēmējs tomēr var atskaitīt šo PVN pat tad, ja to piegādātājs nav samaksājis.8.  Lietuvas kokmateriālu tirgus specifiskums un darbības, ko tajā veic, rada dažas problēmas. Tirgū faktiski dominē mazie uzņēmumi, bieži vien tālākpārdevēji un starpnieki, kurus nodokļu iestādēm ir grūti kontrolēt. No nodokļu samaksas tie bieži vien izvairās šādi: tie izraksta rēķinu par piegādēm un pēc tam izbeidz uzņēmējdarbību, nesamaksājot PVN un klientam atstājot derīgu rēķinu, pateicoties kuram tas var atskaitīt PVN.9.  Līdzīgas problēmas, kas ir saistītas ar rēķinā ierakstīta PVN nemaksāšanu, ir melno un krāsaino metālu atlikumu apsaimniekošanas nozarē.10.  Tāpat arī Lietuvas būvniecības nozarē ir līdzīgas problēmas attiecībā uz PVN, ko rēķinā ieraksta apakšuzņēmēji, kas pēc tam nav identificējami.11.  Atļaujot nodokļu iestādēm noteikt, ka saņēmējs ir persona, kurai iepriekš norādītajos gadījumos jāsamaksā PVN, atkāpe novērš attiecīgās problēmas, neskarot nodokļu summu, kas ir jāsamaksā. Tā vienkāršo nodokļu iestāžu uzdevumu un uzlabo nodokļu iekasēšanu, kā arī novērš zināma veida nodokļu nemaksāšanas gadījumus vai izvairīšanos no nodokļa maksāšanas.12.  Šis pasākums ir samērā ar vēlamo mērķi, jo tas nav piemērojams vispārēji, bet tikai attiecībā uz specifiskām darbībām un nozarēs, kurās ir reālas problēmas iekasēt nodokli, t.i., piedzīvoti nodokļa nemaksāšanas gadījumi vai izvairīšanās no nodokļa maksāšanas.13.  Līdzīgas atkāpes tika piešķirtas citām dalībvalstīm un tās ir atzītas par iedarbīgām.14.  Ir jānosaka, ka atļauja ir spēkā līdz 2009. gada 31. decembrim, tā, lai, ievērojot gūto pieredzi, varētu izvērtēt, vai atkāpe joprojām ir pamatota. Tomēr 2005. gada 16. martā Komisija ierosināja direktīvu, kas racionalizē dažas atkāpes atbilstīgi 27. pantam Direktīvā 77/388/EEK[2]. Tāpēc būtu jānosaka, ka šī lēmuma pasākumi, kurus paredz Komisijas priekšlikums, ir spēkā līdz jaunās direktīvas spēkā stāšanās dienai.15.  Atkāpei nav negatīvas ietekmes uz Kopienas pašu resursiem, kas nāk no PVN,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAtkāpjoties no 21. panta 1. punkta Padomes Sestajā direktīvā 77/388/EEK, minētās direktīvas 28. panta g) apakšpunkta variantā, un līdz 2009. gada 31. decembrim, Lietuva var noteikt, ka 2. pantā paredzēto preču vai pakalpojumu saņēmējs ir persona, kurai jāsamaksā PVN.2. pantsŠādos gadījumos var noteikt, ka preču piegāžu vai pakalpojumu saņēmējs ir persona, kurai jāsamaksā PVN:16.  preču piegādes un pakalpojumi, ko veic nodokļu maksātāja persona, uz ko attiecas maksātnespējas procedūra vai pārstrukturēšanas procedūra tiesas iestāžu pārraudzībā;17.  kokmateriālu piegādes;18.  melno metālu atgriezumu un lūžņu vai atlikumu piegādes un citu pārstrādājamu melno un krāsaino metālu materiālu piegādes;19.  pakalpojumi, kurus būvniecības nozarē apakšuzņēmējs veic galvenajam uzņēmējam, citam apakšuzņēmējam vai sabiedrībai, kas īsteno pašas būvniecības darbus.3. pantsLēmuma 1. pantā paredzētās atļaujas termiņš beidzas 2009. gada 31. decembrī. Tomēr lēmuma 2. panta 1., 3., un 4. punkts vairs nav spēkā dienā, kad stājas spēkā jaunā direktīva, kas racionalizē atkāpes, kas piešķirtas saskaņā ar 27. pantu Direktīvā 77/388/EEK un paredz specifisku režīmu PVN piemērošanai attiecīgajās nozarēs, ja vien minētais datums ir pirms 2009. gada 31. decembra.4. pantsŠis lēmums ir adresēts Lietuvas Republikai.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/66/EK (OV L 168, 1.5.2004., 35. lpp)[2] OV C 125, 24.5.2005., 12. lpp. KOM(2005)89


title: Priekšlikums Padomes lēmums par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Kiprā

text:
   LV
LV    LV
 ---pagebreak---    EIROPAS KOMISIJA
                                  Briselē, 15.6.2010
                                  SEC(2010) 740 galīgā redakcija
                     Priekšlikums
                PADOMES LĒMUMS
    par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Kiprā
LV                                                               LV
 ---pagebreak---                                         PASKAIDROJUMA RAKSTS
   1.         STABILITĀTES UN IZAUGSMES PAKTA PIEMĒROŠANA PAŠREIZĒJĀ KRĪZES SITUĀCIJĀ
   Daudzu ES valstu kopbudžeta deficīts patlaban pārsniedz Līgumā noteikto atsauces vērtību
   3 % no IKP. Uz bieži vien ievērojamo deficīta pieaugumu, kā arī uz parāda attīstību jāraugās
   nepieredzētās vispasaules 2008./2009. gada finanšu krīzes un ekonomikas lejupslīdes
   kontekstā. Jāņem vērā vairāki faktori. Pirmkārt, ekonomikas lejupslīdes rezultātā samazinās
   nodokļu ieņēmumi un pieaug sociālo pabalstu (piemēram, bezdarbnieka pabalstu) izdevumi.
   Otrkārt, ņemot vērā to, ka budžeta politikai ir svarīga nozīme ārkārtas situācijā, kas pašreiz
   valda ekonomikā, Komisija 2008. gada novembra Eiropas ekonomikas atveseļošanas plānā
   (EEAP), ko decembrī apstiprināja Eiropadome, aicināja veikt fiskālās stimulēšanas
   pasākumus. Plānā paskaidrots, ka stimulēšanas pasākumiem jābūt savlaicīgiem,
   mērķtiecīgiem, ar ierobežotu darbības laiku un katrā dalībvalstī dažādiem, lai ņemtu vērā šo
   valstu atšķirīgos stāvokļus attiecībā uz valsts finanšu ilgtspējību un konkurētspēju, un tie
   jāpārtrauc, kad ekonomikas apstākļi uzlabojas. Visbeidzot, lai stabilizētu finanšu sektoru,
   vairākas dalībvalstis ir veikušas pasākumus, no kuriem daži ir ietekmējuši parādu vai rada
   risku, ka deficīts un parāds varētu nākotnē pieaugt, lai gan dažas valstis atbalsta pasākumu
   izmaksas nākotnē varētu atgūt.
   Stabilitātes un izaugsmes paktā noteikts, ka Komisijai jāuzsāk pārmērīga budžeta deficīta
   novēršanas procedūra vienmēr, kad kādas dalībvalsts budžeta deficīts pārsniedz atsauces
   vērtību 3 % no IKP. Stabilitātes un izaugsmes paktā 2005. gadā izdarīto grozījumu mērķis
   bija jo īpaši nodrošināt to, ka situācija ekonomikā un budžeta stāvoklis ir pilnībā ņemts vērā
   visos pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras posmos. Tādējādi Stabilitātes un
   izaugsmes pakts kalpo par atbalstu valdības politikai, lai ātrāk atkal sasniegtu stabilu budžeta
   stāvokli, ņemot vērā situāciju ekonomikā, un tādējādi ilgtermiņā nodrošinātu valsts finanšu
   ilgtspējību.
   2.         IEPRIEKŠĒJIE         PASĀKUMI      PĀRMĒRĪGA          BUDŽETA       DEFICĪTA     NOVĒRŠANAS
              PROCEDŪRĀ
   Līguma par Eiropas Savienības darbību 126. pants paredz pārmērīga budžeta deficīta
   novēršanas procedūru. Šī procedūra ir sīkāk aprakstīta Padomes Regulā (EK) Nr. 1467/97 par
   to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu1, kas
   ietilpst Stabilitātes un izaugsmes paktā.
   Saskaņā ar Līguma 126. panta 2. punktu Komisijai jāuzrauga budžeta disciplīnas ievērošana,
   pamatojoties uz šādiem diviem kritērijiem: a) vai plānotā vai faktiskā valsts budžeta deficīta
   attiecība pret iekšzemes kopproduktu (IKP) pārsniedz atsauces vērtību 3 % (izņemot
   gadījumus, kad šī attiecība ir būtiski un pastāvīgi samazinājusies un sasniegusi atsauces
   vērtībai tuvu līmeni, vai arī ja atsauces vērtība ir pārsniegta tikai izņēmuma kārtā un uz laiku,
   un šī attiecība joprojām ir tuva atsauces vērtībai); un b) vai valsts parāda attiecība pret IKP
   1
            OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp. Ziņojumā ņemtas vērā arī “Specifikācijas, kā īstenot Stabilitātes un
            izaugsmes paktu, un pamatnostādnes par stabilitātes un konverģences programmu formu un saturu”, ko
            Ekonomikas       un     finanšu  padome      pieņēma      2009. gada    10. novembrī  (pieejamas:
            http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/legal_texts/index_en.htm).
LV                                                       2                                                     LV
 ---pagebreak---    pārsniedz atsauces vērtību 60 % (ja vien šī attiecība pietiekami strauji nesamazinās un
   netuvinās atsauces vērtībai).
   Līguma 126. panta 3. punktā paredzēts, ka tad, ja kāda dalībvalsts neatbilst viena vai abu šo
   kritēriju prasībām, Komisija sagatavo ziņojumu. Šajā ziņojumā “ņem vērā arī to, vai valsts
   budžeta deficīts pārsniedz valdības investīciju izdevumus, kā arī ņem vērā visus citus būtiskus
   faktorus, tostarp dalībvalsts ekonomikas un budžeta stāvokli vidēji ilgā laikā”.
   Pamatojoties uz datiem, ko Kipras iestādes paziņoja 2010. gada martā2, un ņemot vērā
   Komisijas dienestu 2010. gada pavasara prognozi, Komisija 2010. gada 12. maijā saskaņā ar
   104. panta 3. punktu pieņēma ziņojumu par Kipru3.
   Pēc tam saskaņā ar 126. panta 4. punktu 2010. gada 27. maijā Ekonomikas un finanšu
   komiteja formulēja atzinumu par Komisijas ziņojumu.
   3.         PĀRMĒRĪGA BUDŽETA DEFICĪTA PASTĀVĒŠANA
   Saskaņā ar datiem, ko Kipras iestādes paziņoja 2010. gada aprīlī, tās 2009. gada kopbudžeta
   deficīts sasniedza 6,1 % no IKP, tādējādi pārsniedzot atsauces vērtību — 3 % no IKP.
   Saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu sagatavotajā Komisijas ziņojumā pausts uzskats, ka
   deficīts nav bijis tuvu atsauces vērtībai 3 % no IKP un, ka atsauces vērtības pārsniegumu var
   uzskatīt par pārsniegumu izņēmuma kārtā Līgumā un Stabilitātes un izaugsmes paktā
   paredzētajā nozīmē. Tas jo īpaši ir nopietnas ekonomikas lejupslīdes rezultāts Līguma un
   Stabilitātes un izaugsmes pakta izpratnē. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2010. gada pavasara
   prognozi sagaidāms, ka Kipras reālais IKP turpinās sarukt, kaut arī mazākā apmērā, tas ir, par
   gandrīz ½ % 2010. gadā salīdzinājumā ar 1¾ % 2009. gadā. Tomēr plānoto atsauces vērtības
   pārsniegumu nevar uzskatīt par īslaicīgu. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2010. gada pavasara
   prognozi ir sagaidāms, ka, nemainot politiku, budžeta deficīts 2011. gadā veidos aptuveni
   7¾ % no IKP. Līgumā minētais deficīta kritērijs nav izpildīts.
   Saskaņā ar datiem, ko Kipras iestādes paziņoja 2010. gada aprīlī, valsts kopējais parāds vēl
   aizvien ir mazāks par atsauces vērtību 60 % no IKP, tas ir, 56,2 % no IKP 2009. gadā.
   Attiecībā uz 2010. gadu Kipra ir paziņojusi, ka plānotais parāda apmērs ir 62 % no IKP,
   tādējādi pārsniedzot Līgumā noteikto atsauces vērtību — 60 % no IKP. Komisijas dienestu
   2010. gada pavasara prognozē lēsts, ka 2010. gadā parāds pieaugs līdz 62,3 % un 2011. gadā
   līdz 67,6 % no IKP, balstoties uz primārās bilances pasliktināšanos. Ņemot vērā šo tendenci,
   nevar uzskatīt, ka parāda attiecība pietiekami ātri samazinās un tuvinās atsauces vērtībai
   Līgumā un Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētajā nozīmē. Līgumā minētais parāda
   kritērijs nav izpildīts.
   Saskaņā ar Līguma un Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem Komisija savā ziņojumā
   analizēja arī “būtiskos faktorus”. Saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu, gatavojot
   lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu, tos drīkst ņemt vērā tikai tad, ja budžeta
   2
            Atbilstoši Padomes Regulai (EK) Nr. 479/2009 dalībvalstīm divreiz gadā jāziņo Komisijai par plānoto
            un faktisko valsts budžeta deficīta un parāda līmeni. Jaunākie Kipras paziņotie dati ir pieejami:
            http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/government_finance_statistics/excessive_deficit/edp_
            notification_tables.
   3
            Visi ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru saistītie dokumenti, kas attiecas uz Kipru,
            atrodami šādā tīmekļa vietnē:
            http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/deficit/countries/index_en.htm.
LV                                                          3                                                        LV
 ---pagebreak---    deficīts vienlaikus atbilst diviem nosacījumiem — ka tas saglabājas tuvu atsauces vērtībai un
   ka atsauces vērtība tiek pārsniegta tikai uz laiku. Kipras gadījumā šie abi nosacījumi nav
   izpildīti. Atsevišķi ņemot, būtiskie faktori konkrētajā gadījumā, šķiet, liecina par
   neviennozīmīgu situāciju.
   Saskaņā ar Līguma 126. panta 4. punktu sagatavotais Ekonomikas un finanšu komitejas
   atzinums atbilst Komisijas novērtējumam, kas iekļauts saskaņā ar Līguma 126. panta
   3. punktu sagatavotajā ziņojumā.
   Komisija, ņemot vērā savu saskaņā ar Līguma 126. panta 3. punktu sniegto ziņojumu un
   pamatojoties uz Ekonomikas un finanšu komitejas saskaņā ar 126. panta 4. punktu sniegto
   atzinumu, uzskata, ka Kiprā pastāv pārmērīgs budžeta deficīts. Šis atzinums, ko Komisija
   pieņēma [2010. gada 15. jūnijā], tiek adresēts Padomei saskaņā ar 126. panta 5. punktu.
   Komisija ierosina Padomei pieņemt attiecīgu lēmumu saskaņā ar 126. panta 6. punktu. Turklāt
   saskaņā ar 126. panta 7. punktu Komisija Padomei iesniedz ieteikumu par Padomes
   ieteikumu, kas adresējams Kiprai, lai tiktu novērsta pārmērīga budžeta deficīta situācija.
   4.        IETEIKUMI, LAI NOVĒRSTU PĀRMĒRĪGA BUDŽETA DEFICĪTA SITUĀCIJU
   Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 4. punktu Padomes ieteikumā, kas
   izdots saskaņā ar Līguma 126. panta 7. punktu, jānosaka, ka attiecīgajai dalībvalstij ne vēlāk
   kā sešu mēnešu laikā jāveic efektīvi pasākumi, kā arī jāparedz termiņš pārmērīgā budžeta
   deficīta novēršanai — tam “jābūt pilnībā novērstam nākamajā gadā pēc tā konstatēšanas, ja
   vien nepastāv īpaši apstākļi”. Lemjot, vai pastāv īpaši apstākļi, saskaņā ar regulas 2. panta
   6. punktu jāņem vērā “būtiskie faktori”, kas izskatīti atbilstīgi Līguma 126. panta 3. punktam
   sagatavotajā Komisijas ziņojumā. Regulas 3. panta 4. punktā Padomei paredzēts pienākums
   ieteikt, ka dalībvalsts “kā normu sasniedz minimālu gada uzlabojumu vismaz 0,5 % apmērā
   no IKP tās cikliski koriģētajā bilancē, izņemot vienreizējos un pagaidu pasākumus, lai
   tādējādi nodrošinātu pārmērīga budžeta deficīta novēršanu ieteikumā norādītajā termiņā”.
   Saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta 2005. gada reformu, ar ko tika ieviesta lielāka
   elastība, piemērojot pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras noteikumus, var
   uzskatīt, ka Kipras gadījumā pastāv īpaši apstākļi. Saimnieciskā darbība 2009. gadā pirmo
   reizi 35 gadu laikā samazinājās par 1¾ %. Recesija atspoguļoja ievērojamo iekšzemes
   pieprasījuma kritumu un negatīvu ārējo vidi. Jo īpaši mājsaimniecību lielā parādu nasta un
   neizdevīgāki aizdevumu nosacījumi, darba tirgus pasliktināšanās izredzes un uzticības
   trūkums izraisīja privātā patēriņa kritumu. Vienlaikus ar ārējā pieprasījuma pēc mājokļiem
   samazināšanos, zemu jaudas izmantojumu un uzņēmumu bilanču restrukturizāciju arī
   ieguldījumu jomā tika uzrādīta būtiska korekcija. Turklāt strauji samazinājās arī preču un
   pakalpojumu, īpaši tūrisma, eksports, ko izraisīja finanšu krīze un pasaules ekonomikas
   attīstības tempu palēnināšanās, jo īpaši daudz sliktākās prognozes par galveno tirdzniecības
   partneru (euro zonas valstis, Apvienotā Karaliste, Krievija) izaugsmes perspektīvām.
   2009. gada budžeta deficīts ir sekas, ko izraisīja gan ekonomikas lejupslīde, gan Kipras
   iestāžu saskaņā ar EEAP veiktie stimulēšanas pasākumi.
   Ņemot vērā iepriekš minēto, ir lietderīgi apsvērt pārmērīga valsts budžeta deficīta novēršanu
   vidējā termiņā, par korekciju galīgo termiņu nosakot 2012. gadu. Atzīstot, ka Kipras
   2009. gada budžeta stāvokļa pasliktināšanos noteica veiktie pretkrīzes pasākumi aptuveni
   1½ % apmērā no IKP gan 2009., gan 2010. gadā, kas bija piemērota rīcība saskaņā ar Eiropas
   ekonomikas atveseļošanas plānu, un automātisko stabilizatoru brīvā darbība, Kipras iestādēm
LV                                                4                                               LV
 ---pagebreak---    2010. gadā būtu jāuzlabo fiskālā stratēgija, papildinot to ar pasākumiem kārtējo izdevumu
   kontrolēšanai. Lai veiktu ticamas un ilgtspējīgas korekcijas, jo īpaši ņemot vērā iekšzemes un
   ārējās ekonomikas nelīdzsvarotību, Kipras iestādēm laikā no 2010. līdz 2012. gadam būtu
   jānodrošina vidēja ikgadēja budžeta strukturāla korekcija 1¾ procentu punktu apmērā no IKP.
   Tāpat Kipras iestādēm būtu jāprecizē pasākumi, kas nepieciešami pārmērīga budžeta deficīta
   novēršanai līdz 2012. gadam, jānodrošina ātra kopējā parāda attiecības samazināšana zem
   atsauces vērtības un jāpaātrina deficīta samazināšana, ja ekonomikas vai budžeta situācija
   izrādās labāka, nekā sagaidāms pašlaik. Tādējādi laicīga vidējā termiņa budžeta programmas
   īstenošana būtu izšķiroša veiksmīgai un stabilai valsts finanšu konsolidācijai. Turklāt, ņemot
   vērā to, ka sabiedrības novecošanās ilgtermiņa ietekme uz budžetu Kiprā ir krietni lielāka
   nekā vidēji ES, ko galvenokārt izraisa salīdzinoši lielais pensiju izdevumu pieaugums, ir
   nepieciešami pasākumi, kas ilgtermiņā uzlabotu valsts finanšu ilgtspējību.
   Lai pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras ietvaros veiktu pastiprinātu uzraudzību,
   kas, šķiet, ir vajadzīga arī tāpēc, lai noteiktajā termiņā novērstu pārmērīgo deficītu, būs
   vajadzīga regulāra un savlaicīga uzraudzība attiecībā uz paveikto fiskālās konsolidācijas
   stratēģijas īstenošanā, lai nodrošinātu pārmērīgā deficīta novēršanu. Tāpēc Kipras stabilitātes
   programmas turpmākajos atjauninājumos šim jautājumam varētu atvēlēt atsevišķu nodaļu.
                     Galveno makroekonomikas un budžeta prognožu salīdzinājums
                                                                      2007    2008      2009     2010     2011     2012    2013
                                              COM 2010. g.
                Reālais IKP                                                                                n.p.   n.p.
                                                 pavasaris             5,1      3,6     -1,7      -0,4      1,3
               (izmaiņas %)
                                            SP 2010. g. aprīlis        5,1      3,6     -1,7       0,5      1,5     3,0     3,2
                                     1        COM 2010. g.
      Ražošanas apjoma starpība                                                                                n.p.   n.p.
                                                 pavasaris2            2,4      3,4     -0,7      -2,1     -1,6
         (% no potenciālā IKP)
                                            SP 2010. g. aprīlis3       1,9      2,9     -1,3      -2,4     -2,5    -1,6    -0,5
                                              COM 2010. g.
       Valsts kopbudžeta bilance                                                                                n.p.   n.p.
                                                 pavasaris             3,4      0,9     -6,1      -7,1     -7,7
                (% no IKP)
                                            SP 2010. g. aprīlis        3,4      0,9     -6,1      -6,0     -4,5    -3,4    -2,5
                                              COM 2010. g.
             Primārā bilance                                                                                n.p.   n.p.
                                                 pavasaris             6,4      3,7     -3,6      -4,4     -4,8
                (% no IKP)
                                            SP 2010. g. aprīlis        6,4      3,7     -3,6      -3,7     -2,1    -1,0     0,1
                                              COM 2010. g.
       Cikliski koriģētā bilance1                                                                                n.p.   n.p.
                                                 pavasaris             2,5     -0,4     -5,8      -6,3     -7,1
                (% no IKP)
                                            SP 2010. g. aprīlis        2,6     -0,2     -5,6      -5,2     -3,6    -2,9    -2,3
                                              COM 2010. g.
           Strukturālā bilance4                                                                                n.p.   n.p.
                                                 pavasaris             2,5     -0,4     -5,8      -6,3     -7,1
                (% no IKP)
                                            SP 2010. g. aprīlis        2,6     -0,2     -5,6      -5,2     -3,6    -2,9    -2,3
                                              COM 2010. g.
         Valsts kopējais parāds                                                                                n.p.   n.p.
                                                 pavasaris            58,3    48,4      56,2     62,3     67,6
                (% no IKP)
                                            SP 2010. g. aprīlis5      58,3    48,4      56,2     61,0     63,2     63,1    62,3
    Piezīmes:
    1
      Komisijas dienestu veikts programmās norādītā ražošanas apjomu starpības un cikliski koriģēto bilanču pārrēķins,
    balstoties uz programmās sniegto informāciju.
    2
      Pamatojoties uz prognozēto potenciālo pieaugumu attiecīgi 2,0 %, 2,8 %, 2,8 %, 2,8 % un 2,8 % apmērā laikposmam no
    2009. līdz 2013. gadam.
    3
      Pamatojoties uz prognozēto potenciālo pieaugumu attiecīgi 2,5 %, 1,6 %, 1,6 %, 2,0 % un 2,2 % apmērā laikposmam no
    2009. līdz 2013. gadam.
    4
      Cikliski koriģētā bilance, izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus. Saskaņā ar jaunāko programmu vienreizēji
    un citi pagaidu pasākumi 2010., 2011. un 2012. gadā veido 0,1 % (visi deficītu samazinoši). Saskaņā ar Komisijas
    dienestu 2010. gada pavasara prognozi vienreizēju pasākumu un citu pagaidu pasākumu nav.
    5
      Attiecībā uz 2010. gadu Kipra ir paziņojusi, ka plānotais parāda apmērs ir 62 % no IKP, tādējādi pārsniedzot Līgumā
LV                                                               5                                                            LV
 ---pagebreak---    noteikto atsauces vērtību — 60 % no IKP. 2010. gada stabilitātes programmā ir plānots nedaudz zemāks rādītājs (61 %),
   paredzot turpmāku pieaugumu 2011. gadā — līdz 63,2 % no IKP.
   Avots:
   Stabilitātes programma (SP); Komisijas dienestu 2010. gada pavasara prognoze (COM); Komisijas dienestu aprēķini.
LV                                                           6                                                           LV
 ---pagebreak---                                               Priekšlikums
                                        PADOMES LĒMUMS
                                               (15.6.2010)
                        par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Kiprā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta 6. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Kipras apsvērumus,
   tā kā:
   (1)    Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 126. pantu dalībvalstīm jāizvairās
          no pārmērīga valsts budžeta deficīta.
   (2)    Stabilitātes un izaugsmes pakta mērķis ir sakārtotas valsts finanses kā līdzeklis, lai
          nostiprinātu nosacījumus stabilām cenām un stiprai, stabilai izaugsmei, kas veicina
          nodarbinātības kāpumu.
   (3)    Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra, ko regulē Līguma 126. pants, kuru
          sīkāk izskaidro Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt
          pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu4 (kas ir Stabilitātes un
          izaugsmes pakta sastāvdaļa), paredz pieņemt lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta
          pastāvēšanu. Līgumam pievienotajā Protokolā par pārmērīga budžeta deficīta
          novēršanas procedūru ir izklāstīti citi noteikumi par pārmērīga budžeta deficīta
          novēršanas procedūras īstenošanu. Padomes Regulā (EK) Nr. 479/20095 paredzēti sīki
          izstrādāti noteikumi un definīcijas par to, kā piemērot minētā protokola noteikumus.
   (4)    Ar Stabilitātes un izaugsmes pakta 2005. gada reformu tika meklētas iespējas uzlabot
          efektivitāti un ekonomisko pamatojumu, kā arī ilgstoši saglabāt valsts finanšu
          ilgtspējību. Tā mērķis bija jo īpaši nodrošināt, lai ekonomikas un budžeta stāvoklis
          būtu pilnībā ņemts vērā visos pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras
          posmos. Tādējādi Stabilitātes un izaugsmes pakts kalpo par atbalstu valdības politikai,
          lai ātrāk atkal sasniegtu stabilu budžeta stāvokli, ņemot vērā situāciju ekonomikā.
   (5)    Līguma 126. panta 5. punktā noteikts, ka Komisija adresē Padomei atzinumu, ja
          Komisija uzskata, ka dalībvalstī pastāv vai var rasties pārmērīgs budžeta deficīts.
   4
          OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.
   5
          OV L 145, 10.6.2009., 1. lpp.
LV                                                  7                                             LV
 ---pagebreak---           Komisija, ņēmusi vērā savu ziņojumu saskaņā ar 126. panta 3. punktu un balstoties uz
          Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu saskaņā ar 126. panta 4. punktu, ir
          secinājusi, ka Kiprā pastāv pārmērīgs budžeta deficīts. Tāpēc Komisija ir adresējusi
          Padomei šādu atzinumu par Kipru [2010. gada 15. jūnijā]6.
   (6)    Līguma 126. panta 6. punktā noteikts, ka Padomei ir jāizskata jebkādi apsvērumi, ko,
          iespējams, vēlētos iesniegt attiecīgā dalībvalsts, un tad, pamatojoties uz vispārēju
          novērtējumu, jāpieņem lēmums par to, vai pastāv pārmērīgs budžeta deficīts. Kipras
          gadījumā šā vispārējā novērtējuma rezultātā ir pieņemti turpmāk minētie secinājumi.
   (7)    Saskaņā ar datiem, ko Kipras iestādes paziņoja 2010. gada aprīlī, tās 2009. gada
          kopbudžeta deficīts sasniedza 6,1 % no IKP, tādējādi pārsniedzot atsauces vērtību —
          3 % no IKP. Deficīts nav bijis tuvu atsauces vērtībai 3 % no IKP, tomēr var uzskatīt,
          ka atsauces vērtība ir pārsniegta izņēmuma kārtā Līgumā un Stabilitātes un izaugsmes
          paktā paredzētajā nozīmē. Tas jo īpaši ir nopietnas ekonomikas lejupslīdes rezultāts
          Līguma un Stabilitātes un izaugsmes pakta izpratnē. Saskaņā ar Komisijas dienestu
          2010. gada pavasara prognozi sagaidāms, ka Kipras reālais IKP turpinās sarukt, kaut
          arī mazākā apmērā, tas ir, par gandrīz ½ % 2010. gadā salīdzinājumā ar 1¾ %
          2009. gadā. Tomēr plānoto atsauces vērtības pārsniegumu nevar uzskatīt par īslaicīgu.
          Komisijas dienestu 2010. gada pavasara prognozē lēsts, ka, nemainot politiku, budžeta
          deficīts 2011. gadā veidotu aptuveni 7¾ % no IKP. Līgumā minētais deficīta kritērijs
          nav izpildīts.
   (8)    Saskaņā ar datiem, ko Kipras iestādes paziņoja 2010. gada aprīlī, valsts kopējais
          parāds vēl aizvien ir mazāks par atsauces vērtību 60 % no IKP, tas ir, 56,2 % no IKP
          2009. gadā. Attiecībā uz 2010. gadu Kipra ir paziņojusi, ka plānotais parāda apmērs ir
          62 % no IKP, tādējādi pārsniedzot Līgumā noteikto atsauces vērtību — 60 % no IKP.
          Komisijas dienestu 2010. gada pavasara prognozē lēsts, ka parāds turpinās pieaugt,
          2010. gadā veidojot 62,3 % un 2011. gadā — 67,6 % no IKP, balstoties uz primārās
          bilances pasliktināšanos. Ņemot vērā šo tendenci, nevar uzskatīt, ka parāda attiecība
          pietiekami ātri samazinās un tuvinās atsauces vērtībai Līgumā un Stabilitātes un
          izaugsmes paktā paredzētajā nozīmē. Līgumā minētais parāda kritērijs nav izpildīts.
   (9)    Gatavojot Padomes lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu atbilstīgi
          126. panta 6. punktam, “būtiskos faktorus” saskaņā ar Padomes Regulas (EK)
          Nr. 1467/97 2. panta 4. punktu drīkst ņemt vērā tikai tad, ja vienlaikus ir pilnībā
          izpildīti divi nosacījumi, proti, ka budžeta deficīts joprojām saglabājas tuvu atsauces
          vērtībai un ka atsauces vērtība tiek pārsniegta tikai uz laiku. Kipras gadījumā šie abi
          nosacījumi nav izpildīti. Tāpēc šā lēmuma pieņemšanas gaitā nav ņemti vērā būtiskie
          faktori,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
                                                   1. pants
   No vispārējā novērtējuma izriet, ka Kiprā pastāv pārmērīgs budžeta deficīts.
   6
          Visi ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru saistītie dokumenti, kas attiecas uz Kipru,
          atrodami šādā tīmekļa vietnē:
          http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/deficit/countries/index_en.htm.
LV                                                     8                                                      LV
 ---pagebreak---                                              2. pants
   Šis lēmums ir adresēts Kipras Republikai.
   Briselē, 15.6.2010
                                              Padomes vārdā —
                                              priekšsēdētājs
                                              […]
LV                                               9            LV