               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 8.8.2017
            COM(2017) 408 final
            2017/0182(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāpieņem TIR konvencijas Administratīvajā komitejā attiecībā uz priekšlikumu grozīt Muitas konvenciju par starptautiskajiem preču pārvadājumiem, kuros izmanto TIR karneti

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               Eiropas Savienības vārdā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 2112/78
                  1
                tika apstiprināta 1975. gada 14. novembra Muitas konvencija par starptautiskajiem preču pārvadājumiem, kuros izmanto [lieto] TIR karneti. Konvencija Eiropas Savienībā stājās spēkā 1983. gada 20. jūnijā.

               Lēmuma priekšlikuma mērķis ir attiecībā uz Eiropas Savienību pieņemt jaunākos TIR konvencijas grozījumus, par kuriem vienojusies Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (UNECE) ar transportu saistīto muitas jautājumu darba grupa un kurus pēc tam akceptējusi TIR konvencijas Administratīvā komiteja.

               •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

               Šā priekšlikuma darbības jomā nav citu noteikumu, kā vien Padomes Regula (EEK) Nr. 2112/78, izņemot Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 9. oktobra Regulu (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, kas saista TIR procedūru ar tās jēdzienu par iekšējo un ārējo tranzītu.

               •Saskanība ar citām Savienības politikas jomām

               Lēmuma priekšlikums atbilst kopējai tirdzniecības un transporta politikai. TIR sistēma, kas sekmē preču pārvadājumus ar autotransportu, nodrošina preču pārvadājumus vairāk nekā 50 konvencijas līgumslēdzēju pušu teritorijā ar minimālu muitas administrāciju iejaukšanos, un, pateicoties starptautiskai galvojumu ķēdei, tā ļauj arī salīdzinoši vienkārši saņemt nepieciešamos galvojumus. TIR konvencijas panāktie vienkāršojumi atbilst stratēģijai “Eiropa 2020”, jo efektīvas robežu šķērsošanas procedūras ir būtiskas ekonomikai un var sekmēt darbvietu radīšanu.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               Līguma par Eiropas Savienības darbību 207. pants un 218. panta 9. punkts.

               3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām

               Apspriešanās ar dalībvalstīm notika Muitas ekspertu grupas — TIR un citu UNECE konvenciju — sanāksmēs. Turpmākas visu līgumslēdzēju pušu apspriešanās notika UNECE ar transportu saistīto muitas jautājumu darba grupas un TIR konvencijas līgumslēdzēju pušu Administratīvās komitejas sesijās. Aptaujātās ieinteresētās personas atbalstīja paredzētos grozījumus.

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

               Par TIR konvencijas 11. panta 3. punkta grozījumiem priekšlikumu iesniedza Krievijas Federācija. TIR konvencijas Administratīvā komiteja lūdza TIR konvencijas 6. pantā minēto starptautisko organizāciju, kura ir pilnvarota uzņemties atbildību par starptautiskās galvojumu sistēmas efektīvu organizāciju un darbību (Starptautiskā Autopārvadātāju savienība (IRU)), sniegt statistikas informāciju, lai novērtētu laika periodu, kurā muitas administrācijas apvienībām nosūta maksājuma pieprasījumus par summu, kas minēta TIR konvencijas 8. panta 1. punktā. Komiteja uzskatīja, ka galvojumu ķēde var efektīvi darboties arī ar īsāku termiņu, nekā to ierosināja Krievijas Federācija.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Priekšlikums neietekmē Eiropas Savienības budžetu.

               5.CITI JAUTĀJUMI

               Priekšlikums grozījumam TIR konvencijas 1. panta q) punktā, kas attiecas uz definīciju terminam “galvotāja apvienība”, ir balstīts uz Krievijas Federācijas priekšlikumu svītrot vārdus “muitas dienesti”. Kā skaidro Krievijas Federācija, īpatnību dēļ, kas saistītas ar pilnvarām un struktūru valdības līmenī, ir iespējams, ka iestāde, kas ir kompetenta atļaut galvotāju apvienību, ne vienmēr ir muitas administrācija. Tādējādi šāds priekšlikums paplašinātu noteikuma par vajadzīgā elastīguma nodrošināšanu darbības jomu, ņemot vērā dažādu līgumslēdzēju pušu atšķirīgo administratīvo kārtību. Vairākas līgumslēdzējas puses, tostarp Eiropas Savienība, pauda bažas, ka sakarā ar valstu vai starptautisko tiesību aktu prasībām, būtu nepieciešams saglabāt terminu “muitas dienesti”. Kā kompromisu un lai pielāgotos citu līgumslēdzēju pušu tiesību aktu prasībām, TIR konvencijas Administratīvā komiteja piekrita nesvītrot terminu “muitas dienesti”, bet gan pievienot terminu “vai citas kompetentās iestādes”.

               Krievijas Federācijas ierosināja TIR konvencijas Administratīvajai komitejai skaidrāk precizēt, kura robeža (muitas vai valsts) attiecas uz TIR konvencijas 2. pantu. Saskaņā ar Krievijas Federācijas viedokli pašreizējais teksts rada atšķirīgas interpretācijas un dažādu praksi, nosakot preču pārvadāšanas iespēju muitas savienības divu vai vairāku dalībvalstu teritorijā. TIR konvencijas 2. panta grozījuma priekšlikums precizētu to, ka vārds “robeža” attiecas uz muitas robežu. Eiropas Savienība, lai piemērotu noteikumus, kas reglamentē TIR procedūras izmantošanu, noteica, ka tās muitas teritorija ir vienota teritorija. Apstāklis, ka Eiropas Savienība veido vienotu tirgu bez iekšējām robežām, izslēdz iespēju izmantot TIR karnetes iekšējiem pārvadājumiem. Ierosinātais TIR konvencijas 2. panta grozījums nemainītu TIR procedūras piemērošanu Savienībā, jo termins “muitas robeža” nozīmē Eiropas Savienības ārējās robežas.

               Priekšlikumi TIR konvencijas grozījumiem — 3. panta b) punktā, 6. panta 2. punktā, 9. pielikuma II daļā vārdus “apstiprinātas”, “apstiprina”, “apstiprinātās aizstāt attiecīgi ar vārdiem “atļautas”, “atļauj”, “atļautās”, grozīt TIR konvencijas 9. pielikuma I daļas 7. punktu, aizstājot vārdus “līgumslēdzējas puses” ar vārdiem “katra līgumslēdzēja puse” — ir redakcionāli grozījumi, kas saskaņotu TIR konvencijas terminus.

               Ar priekšlikumu grozīt TIR Konvencijas 11. panta 3. punktu uz priekšu tiktu pārcelts drīzākais termiņš, kurā muitas dienesti galvotājai apvienībai var nosūtīt maksājumu prasību par TIR konvencijas 8. panta 1. punktā minēto summu. Ierosinātais termiņa saīsinājums no trīs līdz vienam mēnesim neliegtu muitas administrācijai iesniegt savas prasības vēlākā datumā, jo parasti tā vispirms pieprasa maksājumu no personas, kas ir tieši atbildīga. Pēc paziņojuma, ka saskaņā ar TIR konvencijas 11. panta 1. punktu TIR operācija nav pabeigta, galvotājai apvienībai joprojām būtu pietiekami daudz laika efektīvi rīkoties.

               Priekšlikums grozīt TIR konvencijas 38. pantu paplašinātu līgumslēdzēju pušu tiesības izslēgt TIR karnetes turētājus, ja tie atkārtoti pārkāpuši likumus vai noteikumus muitas jomā, kurus piemēro preču starptautiskajiem pārvadājumiem. Turklāt tas nepārprotami dotu līgumslēdzējām pusēm tiesības novērtēt, vai muitas noteikumu pārkāpums ir pietiekami nopietns, lai būtu pamats izslēgšanai. Otrais grozījums nemaina panta būtību, jo šāda kompetence jau ir, bet tas nodrošinātu to, ka nebūtu vietas interpretācijai par to, ciktāl pilnvarojums attiecas uz dažu līgumslēdzēju pušu, īpaši Krievijas Federācijas, kura ierosināja šo grozījumu, valsts likumdošanas procedūru, un precizētu arī panta pašreizējo redakciju.

               Kā noteikts TIR konvencijas 8. panta 3. punktā, katra līgumslēdzēja puse nosaka maksimālo summu par vienu TIR karneti, ko var prasīt no galvotājas apvienības. Minētā panta paskaidrojumā norādīts, ka līgumslēdzējām pusēm ir ieteikts ierobežot summu USD 50 000 apmērā. Kopš 2003. gada maksimālā summa, kas Eiropas Savienības galvotājām apvienībām jāmaksā atbildības iestāšanās gadījumā, ir izteikta euro un noteikta EUR 60 000 apmērā par vienu TIR karneti. Ņemot vērā Starptautiskās Autopārvadātāju savienības (IRU) paziņojumu par to, ka tās globālais apdrošinātājs visām TIR konvencijas līgumslēdzējām pusēm ir palielinājis segtā galvojuma summu līdz EUR 100 000 par vienu TIR karneti, TIR konvencijas Administratīvā komiteja ierosināja tekstu saskaņot ar TIR konvenciju. Tāpēc būtu jāgroza TIR konvencijas 8. panta 3. punkta paskaidrojums.

               Priekšlikumam grozīt TIR konvencijas 8. pielikuma 1.bis pantu, pievienojot tam jaunu 4. līdz 6. punktu, un grozīt TIR konvencijas 9. pielikuma III daļas 2. punktu, pievienojot tam jaunu o), p) un q) apakšpunktu, mērķis ir palielināt pārredzamību finanšu jautājumos saistībā ar TIR konvencijas 6. pantā minētās starptautiskās organizācijas darbību, kura ir pilnvarota uzņemties atbildību par starptautiskās galvojumu sistēmas efektīvu organizāciju un darbību (IRU). Ar TIR konvencijas 9. pielikuma grozījumu tiktu ieviesti jauni noteikumi par revīzijas prasībām, kā arī nosacījumi un prasības attiecībā uz pilnvarotu starptautisko organizāciju, lai nodrošinātu pārredzamību un labu pārvaldību attiecībā uz minētās organizācijas dokumentiem un kontiem saistībā ar starptautiskas garantiju sistēmas organizāciju un darbību un TIR karnešu iespiešanu un sadali. TIR konvencijas 8. pielikuma 1.bis panta jaunie punkti noteiktu prasību TIR konvencijas Administratīvajā komitejā izskatīt un vajadzības gadījumā verificēt gada finanšu pārskatus un revīzijas ziņojumus, ko saskaņā ar TIR konvencijas 9. pielikuma III daļā noteiktajām saistībām, ir iesniegusi starptautiska organizācija. Administratīvai komitejai arī būtu tiesības, ja to pamato veiktais riska novērtējums, pieprasīt papildu pārbaužu veikšanu. Ierosinātais jaunais paskaidrojums TIR konvencijas 8. pielikuma 1.bis panta 6. punktam sīkāk precizēs, kā veic papildu pārbaudes. Diskutējot ar transportu saistīto muitas jautājumu darba grupā, TIR konvencijas 9. pielikuma III daļas grozījumu priekšlikumi tika apspriesti ar IRU, kas norādīja, ka tā negrasās iebilst pret ideju iekļaut vairāk pārredzamības prasību TIR konvencijā un ka tā ir pilnībā gatava panākt atbilstību jaunajām prasībām. TIR sekretariāts, kuru pilnvarojusi TIR Kontroles komisija, apspriedās ar ANO Iekšējās uzraudzības biroju (OIOS) par ierosināto o), p) un q) apakšpunktu TIR konvencijas 9. pielikuma III daļas 2. punktā. OIOS informēja, ka tā pilnvarotas starptautiskās organizācijas statusā vairs nevar regulāri pildīt IRU revidenta pienākumus, bet ka tā izvēlas savas revīzijas, pamatojoties uz riska analīzi.

               Ar priekšlikumu grozīt TIR konvencijas 9. pielikuma I daļas apakšvirsrakstu un 9. pielikuma I daļas 1. punktu, pievienojot vārdu “minimums”, tiktu panākta lingvistiskā konsekvence bez būtiskiem grozījumiem TIR konvencijas tekstā, lietojot frāzēs “nosacījumi un prasības” un “minimālie nosacījumi un prasības”, kas galvenokārt ir sastopamas TIR konvencijas 6. pantā un 9. pielikumā.

               2017/0182 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāpieņem TIR konvencijas Administratīvajā komitejā attiecībā uz priekšlikumu grozīt Muitas konvenciju par starptautiskajiem preču pārvadājumiem, kuros izmanto TIR karneti

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)1975. gada 14. novembra Muitas konvencija par starptautiskajiem preču pārvadājumiem, kuros izmanto TIR karneti (“TIR konvencija”), Eiropas Ekonomikas kopienas vārdā tika apstiprināta ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 2112/78
                  2
                un Kopienā stājās spēkā 1983. gada 20. jūnijā
                  3
               .

               (2)TIR konvencijas konsolidētā redakcija tika publicēta pielikumā Padomes Lēmumam 2009/477/EK
                  4
               , saskaņā ar kuru Komisijai nākamie TIR konvencijas grozījumi jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, norādot to spēkā stāšanās datumu.

               (3)Ir nepieciešams paplašināt TIR konvencijas 1. panta q) punktu noteikuma darbības jomu, lai ļautu citām iestādēm, kas nav muitas dienesti, atļaut asociācijai darboties kā galvotājai personām, kas izmanto TIR procedūru. Dažādu līgumslēdzēju pušu atšķirīgās administratīvās kārtības dēļ ir nepieciešams šāds elastīgums.

               (4)Vārds “robeža”, ko patlaban lieto TIR konvencijas 2. pantā, var radīt atšķirīgas interpretācijas. Būtu jāgroza 2. panta teksts, lai precizētu, ka vārds “robeža” attiecas uz muitas robežu.

               (5)Lai visā TIR konvencijā radītu terminoloģijas konsekvenci, terminu “apstiprināts” aizstāj ar “atļauts” un vārdus “līgumslēdzējas puses” aizstāj ar vārdiem “katra līgumslēdzēja puse”.

               (6)TIR konvencijas 11. panta 3. punkta grozījums saīsinātu termiņu, līdz kuram galvotājai apvienībai var iesniegt prasību par summu, kas minēta TIR konvencijas 8. panta 1. punktā. TIR konvencijas Administratīvā komiteja ņēma vērā, ka priekšlikums par to, ka Starptautiskā Autopārvadātāju savienība (IRU), kas ir starptautiska organizācija, kura minēta TIR konvencijas 6. pantā, ir pilnvarota uzņemties atbildību par starptautiskas galvojumu sistēmas efektīvu organizāciju un darbību. IRU apstiprināja, ka šā laikposma saīsināšana, visticamāk, neietekmēs TIR galvojumu ķēdes darbību. Ierosinātais termiņa saīsinājums no trīs līdz vienam mēnesim, visticamāk, padarītu šo procedūru efektīvāku, un tas nekavēs muitas administrāciju iesniegt prasības vēlākā datumā.

               (7)Saskaņā ar TIR konvencijas 38. panta 1. punktu ne tikai nopietni to muitas likumu vai noteikumu pārkāpumi, kurus piemēro preču starptautiskajiem pārvadājumiem, bet arī atkārtoti šo likumu vai noteikumu pārkāpumi var būt par iemeslu TIR karnetes turētāja izslēgšanai no TIR režīma uz laiku vai pastāvīgi. Minētajā pantā būtu skaidri jāprecizē, ka līgumslēdzējas puses lemj par kritērijiem, pēc kuriem nosaka pārkāpuma smaguma pakāpi. Ar šo grozījumu paredzēts novērst neskaidrību par to, vai līgumslēdzējām pusēm šajā sakarā ir rīcības brīvība.

               (8)Lai saskaņotu TIR konvencijas tekstu ar maksimālās summas pieaugumu par vienu TIR karneti galvojumu ķēdē, būtu jāgroza TIR konvencijas 6. pielikums, lai tajā norādītu EUR 100 000, nevis USD 50 000.

               (9)TIR konvencijas 6. pielikuma, 8. pielikuma 1.bis panta un 9. pielikuma III daļas 2. punkta grozījumu mērķis ir palielināt pārredzamību finanšu jautājumos saistībā ar (IRU) darbību, kas ir starptautiska organizācija, kura ir pilnvarota uzņemties atbildību par starptautiskas galvojumu sistēmas efektīvu organizāciju un darbību. TIR konvencijas 9. pielikuma grozījumu mērķis ir ieviest jaunus noteikumus par revīzijas prasībām, kā arī nosacījumus un prasības attiecībā uz pilnvarotu starptautisko organizāciju, lai nodrošinātu pārredzamību un labu pārvaldību attiecībā uz dokumentiem un kontiem un TIR karnešu iespiešanu un sadali. TIR konvencijas 8. pielikuma 1.bis panta grozījumiem ir jāievieš prasība, ka Administratīvā komiteja pārbauda vai pat verificē gada finanšu pārskatus un revīzijas ziņojumus, ko saskaņā ar TIR konvencijas 9. pielikuma III daļā noteiktajiem pienākumiem, ir iesniegusi pilnvarotā starptautiskā organizācija. Administratīvai komitejai ir jādod tiesības pieprasīt papildu pārbaudes, ja tas ir pamatots ar riska novērtējumu. Ar TIR konvencijas 6. pielikuma grozījumu ir jāprecizē, kā jāveic papildu pārbaudes.

               (10)TIR konvencijas 9. pielikuma I daļas apakšvirsraksta un 9. pielikuma I daļas 1. punkta grozījumam, kas paredz pievienot vārdu “minimums”, mērķis ir novērst TIR konvencijas 6. pantā un 9. pielikumā minēto apzīmējumu “nosacījumi un prasības” un “minimālie nosacījumi un prasības” nekonsekventu lietojumu.

               (11)Muitas ekspertu grupā, TIR un citās UNECE konvenciju sanāksmēs Savienības dalībvalstis pauda pozitīvu atzinumu par ierosinātajiem grozījumiem.

               (12)TIR konvencijas Administratīvās komitejas nākamā sesija, kurā grozījumu priekšlikums tiks iesniegts pieņemšanai, ir plānota 2017. gada oktobrī.

               (13)Nostājai, kas Eiropas Savienības vārdā jāpieņem TIR konvencijas Administratīvajā komitejā, būtu jāpamatojas uz šim lēmumam pievienoto grozījumu projektu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Eiropas Savienības vārdā jāpieņem TIR konvencijas Administratīvajā komitejā, pamatojas uz šim lēmumam pievienoto grozījumu projektu.

               Par sīkām izmaiņām grozījumu projektā Savienības pārstāvji TIR konvencijas Administratīvajā komitejā var vienoties bez Padomes papildu lēmuma.

               2. pants

               Pēc grozījumu pieņemšanas tos publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, norādot to spēkā stāšanās datumu.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 252, 14.9.1978., 2. lpp.

                     (2)
                  Padomes 1978. gada 25. jūlija Regula (EEK) Nr. 2112/78 par 1975. gada 14. novembrī noslēgto Ženēvas Muitas konvenciju par starptautiskajiem preču pārvadājumiem, kuros lieto TIR karneti (TIR konvencija) (OV L 252, 14.9.1978., 1. lpp.).

                     (3)
                  OV L 31, 2.2.1983., 13. lpp.

                     (4)
                  Padomes 2009. gada 28. maija Lēmums 2009/477/EK konsolidētā veidā publicēt 1975. gada 14. novembrī noslēgto Muitas konvenciju par starptautiskajiem preču pārvadājumiem, kuros lieto TIR karneti (TIR konvenciju), ar grozījumiem, kas izdarīti kopš tā laika (OV L 165, 26.6.2009., 1. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 8.8.2017
            COM(2017) 408 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes Lēmumam
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāpieņem TIR konvencijas Administratīvajā komitejā attiecībā uz priekšlikumu grozīt Muitas konvenciju par starptautiskajiem preču pārvadājumiem, kuros izmanto TIR karneti

               PAPILDINĀJUMS

               Grozījumi Muitas konvencijā par starptautiskajiem preču pārvadājumiem, kuros izmanto TIR karneti (1975. gada TIR konvencija)

               TIR konvencijas galvenās daļas grozījumi, ko izdara, ievērojot 59. pantā noteikto grozīšanas procedūru

               1. panta q) punkts

               Aiz vārdiem “muitas dienesti” pievieno “vai citas kompetentās iestādes”.

               2. pants

               Pirms vārda “robežām” ieiekļauj “muitas”.

               3. panta b) punkts

               Vārda “apstiprinātas” vietā lasa “atļautas”.

               6. panta 2. punkts

               Vārda “apstiprinātas” vietā lasa “atļautas”.

               11. panta 3. punkts

               Vārdu “trīs mēneši” vietā lasa “viens mēnesis”.

               38. pants

               Pašreizējā teksta vietā lasa:

               “Visām Līgumslēdzējām pusēm ir tiesības personu, kas ir izdarījusi nopietnu vai atkārtotu tādu muitas likumu vai noteikumu pārkāpumu, kurus piemēro preču starptautiskajiem pārvadājumiem, uz laiku vai pastāvīgi izslēgt no šās konvencijas darbības jomas. Par nosacījumiem, kādos izdarītais muitas likumu vai noteikumu pārkāpums ir uzskatāms par nopietnu, lemj Līgumslēdzēja puse.”

               TIR konvencijas pielikumu grozījumi, ko izdara, ievērojot 60. pantā noteikto procedūru.

               6. pielikuma 0.8.3. paskaidrojums

               Vārdu “USD 50 000” vietā lasa “EUR 100 000”.

               6. pielikuma 8.1.bis 6. paskaidrojums

               Pievieno jaunu 8.1.bis 6. paskaidrojumu, kuru lasa:

               “Komiteja var uzaicināt kompetentos Apvienoto Nāciju dienestus veikt papildu pārbaudi. Kā alternatīvu Komiteja var nolemt iesaistīt neatkarīgu ārējo revidentu un pilnvarot TIR Kontroles komisiju sagatavot revīzijas mandātu, pamatojoties uz revīzijas mērķi un nolūku, kā noteikusi Komiteja. Komiteja apstiprina mandātu. Par neatkarīga ārēja revidenta veikto papildu pārbaužu rezultātu tiek sastādīts ziņojums un vadības vēstule, ko iesniedz Komitejai. Šādā gadījumā finansiālās izmaksas par neatkarīgu ārējo revidentu iesaistīšanu, tostarp par ar to saistīto iepirkuma procedūru, sedz no TIR Kontroles komisijas budžeta.”

               8. pielikuma 1.bis pants

               Aiz esošā teksta iekļauj šādu jaunu 4., 5. un 6. punktu, kuru lasa:

               “4.
                     Komiteja saņem un pārbauda revidētus gada finanšu pārskatus un revīzijas ziņojumu(-us), ko saskaņā ar 9. pielikuma III daļā noteiktajām saistībām, ir iesniegusi starptautiskā organizācija. Pārbaudes gaitā un tās tvērumā komiteja var pieprasīt starptautiskajai organizācijai vai neatkarīgajam ārējam revidentam sniegt papildu informāciju, paskaidrojumus vai dokumentus.

               5.
                     Neskarot 4. punktā minētās pārbaudes, Komitejai, pamatojoties uz riska novērtējumu, ir tiesības pieprasīt papildu pārbaužu veikšanu. Komiteja pilnvaro TIR Kontroles komisiju vai uzaicina kompetento Apvienoto Nāciju dienestu veikt riska novērtējumu.

               Papildu pārbaužu tvērumu nosaka Komiteja, ņemot vērā TIR Kontroles komisijas vai kompetento Apvienoto Nāciju dienestu veikto riska novērtējumu.

               Visus šajā pantā minētos pārbaužu rezultātus glabā TIR Kontroles komisija un nodrošina, lai Līgumslēdzējas puses tos pienācīgi ņem vērā.

               6.
                     Procedūras, ko ievēro, veicot papildu pārbaudes, apstiprina Komiteja.

               9. pielikuma I daļas apakšvirsraksts

               Pirms “ normas un nosacījumi” pievieno vārdu “minimālās”.

               9. pielikuma I daļas 1. punkta pirmā rinda

               Aiz vārda “šādām” iekļauj vārdu “minimālajām”.

               9. pielikuma I daļas 7. punkts

               Vārdu “Līgumslēdzējas puses” vietā lasa “katra līgumslēdzēja puse”

               9. pielikuma II daļas Atļaujas tipveida formulārs 1. punkts

               Vārda “apstiprināts” vietā lasa “atļauts”.

               9. pielikuma III daļas 2. punkts

               Aiz n) apakšpunkta iekļauj jaunu o), p) un q) apakšpunktu, kurus lasa šādi:

               “o)
                     uztur atsevišķus dokumentus un kontus, kuros ir informācija un dokumentācija, kas attiecas uz starptautiskas galvojumu sistēmas efektīvu organizēšanu un darbību un TIR karnešu iespiešanu un sadali;

               p)
                     nodrošina Apvienoto Nāciju Organizācijas dienestiem vai jebkurai citai pienācīgi pilnvarotai kompetentai struktūrai pilnīgu un savlaicīgu sadarbību, bet ne tikai to, dodot piekļuvi iepriekš minētajiem dokumentiem un kontiem, un jebkurā laikā atvieglojot papildu pārbaudes un revīzijas, ko tās veic Līgumslēdzēju pušu vārdā, ievērojot 8. pielikuma 1.bis panta 5. un 6. punktu.

               q)
                     iesaista neatkarīgu ārēju revidentu to ikgadējo dokumentu un kontu revīziju veikšanā, kas minētas o) apakšpunktā. Ārējās revīzijas veic saskaņā ar starptautiskajiem revīzijas standartiem (ISA), par to rezultātu tik sastādīts revīzijas gada ziņojums un vadības vēstule, ko iesniedz Administratīvajai komitejai.”


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 3.3.2017
            COM(2017) 111 final
            2017/0047(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņemApvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu EEZ līguma XX pielikumā (Vide)

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

               •Priekšlikuma pamatojums un mērķi

               EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projekta (pievienots Padomes lēmuma priekšlikumam) mērķis ir grozīt EEZ līguma XX pielikumu (Vide), lai EEZ līgumā iekļautu Regulu (ES) Nr. 510/2011 par emisijas standartu noteikšanu jauniem vieglajiem kravas automobiļiem saistībā ar Savienības integrēto pieeju vieglo transportlīdzekļu CO2 emisiju samazināšanai
                  1
                un ar to saistītos tiesību aktus.

               •Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā

               Pievienotajā Apvienotās komitejas lēmuma projektā jau spēkā esošā ES politika paplašināta, to attiecinot arī uz EEZ EBTA valstīm (Norvēģiju, Islandi un Lihtenšteinu).

               •Saskanība ar citām ES politikas jomām

               ES acquis piemērošanas paplašināšana, iekļaujot to EEZ līgumā, lai attiecinātu to arī uz EEZ EBTA valstīm, tiek veikta saskaņā ar šā līguma mērķiem un principiem, cenšoties izveidot dinamisku un viendabīgu Eiropas Ekonomikas zonu, kas balstās uz kopīgiem noteikumiem un vienādiem konkurences nosacījumiem.

               Šie centieni aptver visas attiecīgās politikas stratēģijas personu, preču, pakalpojumu un kapitāla brīvas aprites jomā, kā arī papildinošās un horizontālās politikas stratēģijas, kas precizētas EEZ līgumā.

               2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE

               •Juridiskais pamats

               EEZ līgumā iekļaujamais tiesību akts ir balstīts uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 192. panta 1. punktu.

               Padomes Regulas (EK) Nr. 2894/94
                  2
                par EEZ līguma īstenošanas kārtību 1. panta 3. punktā ir paredzēts, ka Padome pēc Komisijas priekšlikuma šādiem lēmumiem izstrādā Savienības nostāju.

               Komisija sadarbībā ar EĀDD iesniedz EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projektu, lai Padome to pieņemtu kā Savienības nostāju. Komisija cer pēc iespējas drīz iesniegt EEZ Apvienotajai komitejai minēto dokumentu.

               •Subsidiaritāte (neekskluzīvai kompetencei)

               Priekšlikums ir saskaņā ar subsidiaritātes principu šāda iemesla dēļ.

               Šā priekšlikuma mērķi, proti, nodrošināt iekšējā tirgus viendabīgumu, nevar pietiekami labi sasniegt dalībvalstīs, bet tā rīcības ietekmes dēļ var labāk sasniegt Savienības līmenī.

                  Process ES acquis iekļaušanai EEZ līgumā tiek veikts saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2894/94 (1994. gada 28. novembris) par Eiropas Ekonomikas zonas līguma īstenošanas kārtību, kas apstiprina šo pieeju.

               •Samērīgums

                  Saskaņā ar proporcionalitātes principu šis priekšlikums paredz tikai tos pasākumus, kas ir nepieciešami, lai sasniegtu tā mērķi – nodrošināt iekšējā tirgus viendabīgumu.

               •Instrumenta izvēle

                  Saskaņā ar EEZ līguma 98. pantu izvēlētais juridiskais instruments ir EEZ Apvienotās komitejas lēmums. EEZ Apvienotā komiteja nodrošina EEZ līguma faktisko īstenošanu un darbību. Lai sasniegtu šo mērķi, tā pieņem lēmumus EEZ līgumā paredzētajos gadījumos.

               3.EX POST NOVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI

               •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana

                  Gatavojot attiecīgos tiesību aktus, Komisija organizēja sabiedrisko apspriešanu internetā un divas ieinteresēto personu sanāksmes. Papildus tika veikts ārējs pētījums par iespējamām regulatīvām pieejām CO2 mazināšanai no vieglajiem automobiļiem.

               •Ietekmes novērtējums

               Sagatavojot attiecīgos tiesību aktus, Komisija ir veikusi detalizētu ietekmes novērtējumu, analizējot dažādu politikas risinājumu plašu spektru.

               Pievienotā EEZ Apvienotās komitejas lēmuma mērķis ir tikai paplašināt pašreizējo sistēmu, attiecinot to arī uz EEZ EBTA valstīm.

               4.IETEKME UZ BUDŽETU

               Iekļaušanai EEZ līgumā nav paredzama ietekme uz budžetu, jo jebkādi iespējamie papildu ieņēmumi no transportlīdzekļu reģistrācijas EEZ EBTA valstīs būtu jāpārnes uz EBTA Uzraudzības iestādi un otrādi.

               5.CITI ELEMENTI

               Galveno pieprasīto pielāgojumu pamatojums un ierosinātais risinājums

               Ar Regulu (ES) Nr. 510/2011 izveido sistēmu, lai noteiktu emisijas standartus jauniem vieglajiem kravas automobiļiem. Apvienotās komitejas lēmuma projekts attiecina ES sistēmu arī uz EEZ EBTA valstīm, lai sistēma aptvertu visas EEZ valstis, izņemot Lihtenšteinu.

               Maksa par pārsniegtajām emisijām, Regulas (ES) Nr. 510/2011 9. panta 1. punkts, kā atspoguļots Apvienotās komitejas lēmuma i) pielāgojumā

               Pielāgojuma teksts ir iekļauts, lai EBTA Uzraudzības iestādes ziņā būtu noteikt maksu par pārsniegtajām emisijām tiem ražotājiem, kuri veic uzņēmējdarbību EEZ EBTA valstīs.

               Maksa tiks kopīgi noteikta attiecībā uz jauniem vieglajiem automobiļiem, ko pārdod attiecīgi Eiropas Savienībā un EEZ EBTA valstīs. Līdz ar to maksa ir jāsadala starp ES un EBTA pusēm.

               Tādēļ tiek ierosināts sadales princips tādā veidā, ka maksa tiktu sadalīta proporcionāli, pamatojoties uz jaunu vieglo kravas automobiļu daļu, kas reģistrēti attiecīgi ES vai EBTA valstīs, salīdzinājumā ar kopējo jauno vieglo kravas automobiļu skaitu, kas reģistrēti EEZ.

               Maksas iekasēšana par pārsniegtajām emisijām, Regulas (EK) Nr. 510/2011 9. panta 3. punkts, kā atspoguļots Apvienotās komitejas lēmuma j) pielāgojumā

               Regulas 9. panta 3. punkts nodrošina juridisko pamatu, lai Komisija varētu noteikt metodes maksas iekasēšanai par pārsniegtajām emisijām. Šādas metodes tika noteiktas ar Komisijas Lēmumu 2012/99/ES
                  3
               . Tā kā pastāv atsevišķa uzraudzības iestāde un EEZ līgumā noteikta uzraudzības sistēma, pielāgojuma teksts ir iekļauts, lai EBTA Uzraudzības iestāde noteiktu paņēmienus maksas iekasēšanai par pārsniegtajām emisijām. Šo paņēmienu pamatā ir Komisijas paņēmieni.

               Maksas par pārsniegtajām emisijām sadale, Regulas (ES) Nr. 510/2011 9. panta 4. punkts, kā atspoguļots Apvienotās komitejas lēmuma k) pielāgojumā

               Regulas 9. panta 4. punktā ir noteikts, ka maksu uzskata par ES vispārējā budžeta ieņēmumiem.

               Tādēļ pielāgojuma teksts ir iekļauts, lai EBTA valstis noteiktu sadalījumu tai maksai par pārsniegtajām emisijām, kas atbilst EBTA pusei.

               Regulas (ES) Nr. 510/2011 piemērojamība Lihtenšteinai, kā atspoguļots Apvienotās komitejas lēmuma o) pielāgojumā

               Vēsturiski ilgstošās attiecības starp Šveici un Lihtenšteinu ir ļoti ciešas, un tās būtiski ietekmē Muitas un monetārais līgums starp abām valstīm (ar ko tika izveidota muitas un monetārā savienība), kas tika noslēgts 1923. gadā (LGBl. 1923. g. Nr. 24). Muitas un monetārajam līgumam ar Šveici arī ir nozīmīga ietekme uz Lihtenšteinai vides un fiskālo stratēģiju. Daudzi Šveices noteikumi vides jomā ar muitas un monetārā līguma starpniecību ir tieši piemērojami Lihtenšteinā vai ir transponēti Lihtenšteinas tiesību aktos, pamatojoties uz divpusējiem līgumiem starp abām valstīm.

               Ņemot vērā minēto, Lihtenšteina lūdz, lai tai piešķirtu atbrīvojumu no Regulas (ES) Nr. 510/2011 piemērošanas, ņemot vērā to, ka, piemērojot Šveices emisiju shēmu Lihtenšteinā, tāpat tiks sasniegti ES tiesību aktos izvirzītie mērķi.

               2017/0047 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem
                  Apvienotajā komitejā attiecībā uz
                  grozījumu EEZ līguma XX pielikumā (Vide)

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Padomes 1994. gada 28. novembra Regulu (EK) Nr. 2894/94
                  4
                par Eiropas Ekonomikas zonas līguma īstenošanas kārtību un jo īpaši tās 1. panta 3. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Līgums par Eiropas Ekonomikas zonu (turpmāk “EEZ līgums”) stājās spēkā 1994. gada 1. janvārī.

               (2)Saskaņā ar EEZ līguma 98. pantu EEZ Apvienotā komiteja inter alia var pieņemt lēmumu par EEZ līguma XX pielikuma (Vide) grozīšanu.

               (3)EEZ līgumā jāiekļauj Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 510/2011
                  5
               .

               (4)EEZ līgumā ir jāiekļauj Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 205/2012
                  6
               .

               (5)EEZ līgumā ir jāiekļauj Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 293/2012
                  7
               .

               (6)EEZ līgumā ir jāiekļauj Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 114/2013
                  8
               .

               (7)EEZ līgumā ir jāiekļauj Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 1047/2013
                  9
               .

               (8)EEZ līgumā jāiekļauj Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 253/2014
                  10
               .

               (9)EEZ līgumā ir jāiekļauj Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 404/2014
                  11
               .

               (10)EEZ līgumā ir jāiekļauj Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 410/2014
                  12
               .

               (11)EEZ līgumā ir jāiekļauj Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 427/2014
                  13
               .

               (12)Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza EEZ līguma XX pielikums (Vide).

               (13)Tādēļ Savienības nostājas EEZ Apvienotajā komitejā pamatā vajadzētu būt pievienotajam lēmuma projektam,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostājas, kas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā par ierosināto grozījumu EEZ līguma XX pielikumā (Vide), pamatā ir EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  OV L 145, 31.5.2011., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 305, 30.11.1994., 6.–8. lpp.

                     (3)
                  Komisijas 2012. gada 17. februāra Lēmums 2012/99/ES par metodi maksas iekasēšanai par pārsniegtajām CO2 emisijām attiecībā uz jauniem vieglajiem kravas automobiļiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 510/2011 (OV L 47, 18.2.2012., 69. lpp.).

                     (4)
                  OV L 305, 30.11.1994., 6.–8. lpp.

                     (5)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 510/2011 (2011. gada 11. maijs) par emisiju standartu noteikšanu jauniem vieglajiem kravas automobiļiem saistībā ar Savienības integrēto pieeju vieglo transportlīdzekļu CO2 emisiju samazināšanai (OV L 145, 31.5.2011., 1. lpp.).

                     (6)
                  Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 205/2012 (2012. gada 6. janvāris), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 510/2011 II pielikumu attiecībā uz datu avotu un datu parametriem, kas jāpaziņo dalībvalstīm (OV L 72, 10.3.2012., 2. lpp.).

                     (7)
                  Komisijas 2012. gada 3. aprīļa Īstenošanas regula (ES) Nr. 293/2012 par jaunu vieglo kravas automobiļu reģistrācijas datu pārraudzību un paziņošanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 510/2011 (OV L 98, 4.4.2012., 1. lpp.).

                     (8)
                  Komisijas 2012. gada 6. novembra Deleģētā regula (ES) Nr. 114/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 510/2011 attiecībā uz noteikumiem par pieteikumu iesniegšanu atkāpei no īpatnējo CO2 emisiju mērķiem, kuri noteikti jauniem vieglajiem kravas automobiļiem (OV L 38, 9.2.2013., 1. lpp.).

                     (9)
                  Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1047/2013 (2013. gada 21. augusts), ar ko groza Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 114/2013, lai labotu vidējo īpatnējo CO2 emisiju apjomu 2010. gadā attiecībā uz ražotāju Piaggio (OV L 285, 29.10.2013., 1. lpp.).

                     (10)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 26. Februāra Regula (ES) Nr. 253/2014, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 510/2011, lai noteiktu kārtību, kādā jāsasniedz jaunu vieglo automobiļu radīto CO2 emisiju samazināšanas mērķis 2020. gadam, (OV L 84, 20.3.2014., 38. lpp.).

                     (11)
                  Komisijas 2014. gada 17. Februāra Deleģētā regula (ES) Nr. 404/2014, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 510/2011 II pielikumu attiecībā uz tādu jaunu vieglo kravas automobiļu CO2 emisiju monitoringu, kuriem tipa apstiprinājums piešķirts vairākposmu procesā (OV L 121, 24.4.2014., 1. lpp.).

                     (12)
                  Komisijas Īstenošanas 2014. gada 23. Aprīļa regula (ES) Nr. 410/2014, ar ko groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 293/2012 attiecībā uz tādu jaunu vieglo kravas automobiļu CO2 emisiju monitoringu, kas apstiprināti, izmantojot vairākposmu tipa apstiprināšanu (OV L 121, 24.4.2014., 21. lpp.).

                     (13)
                  Komisijas 2014. gada 25. aprīļa Īstenošanas regula (ES) Nr. 427/2014, ar ko izveido procedūru inovatīvu tehnoloģiju apstiprināšanai un sertificēšanai, lai samazinātu CO2 emisijas no vieglajiem kravas automobiļiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 510/2011 (OV L 125, 26.4.2014., 57. lpp.).

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 3.3.2017
            COM(2017) 111 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            priekšlikums Padomes Lēmumam
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņemEEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumiem EEZ līguma XX pielikumā (Vide)

               EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS

                  Nr.

                  (..),
               ar ko groza EEZ līguma XX pielikumu (Vide)

               EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu ("EEZ līgums") un jo īpaši tā 98. pantu,

               tā kā:

               (1)EEZ līgumā ir jāiekļauj Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 510/2011 (2011. gada 11. maijs) par emisiju standartu noteikšanu jauniem vieglajiem kravas automobiļiem saistībā ar Savienības integrēto pieeju vieglo transportlīdzekļu CO2 emisiju samazināšanai
                  1
               .

               (2)EEZ līgumā ir jāiekļauj Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 205/2012 (2012. gada 6. janvāris), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 510/2011 II pielikumu attiecībā uz datu avotu un datu parametriem, kas jāpaziņo dalībvalstīm
                  2
               .

               (3)EEZ līgumā ir jāiekļauj Komisijas Regula (ES) Nr. 293/2012 (2012. gada 3. aprīlis) par jaunu vieglo automobiļu reģistrācijas datu pārraudzību un paziņošanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 510/2011
                  3
               .

               (4)EEZ līgumā ir jāiekļauj Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 114/2013 (2012. gada 6. novembris), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 510/2011 attiecībā uz noteikumiem par pieteikumu iesniegšanu atkāpei no īpatnējo CO2 emisiju mērķiem, kuri noteikti jauniem vieglajiem kravas automobiļiem
                  4
               .

               (5)EEZ līgumā ir jāiekļauj Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1047/2013 (2013. gada 21. augusts), ar ko groza Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 114/2013, lai labotu vidējo īpatnējo CO2 emisiju apjomu 2010. gadā attiecībā uz ražotāju Piaggio
                  5
               .

               (6)EEZ līgumā ir jāiekļauj Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 253/2014 (2014. gada 26. februāris), ar ko groza Regulu (ES) Nr. 510/2011, lai noteiktu kārtību, kādā jāsasniedz jaunu vieglo automobiļu radīto CO2 emisiju samazināšanas mērķis 2020. gadam
                  6
               .

               (7)EEZ līgumā ir jāiekļauj Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 404/2014 (2014. gada 17. februāris), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 510/2011 II pielikumu attiecībā uz tādu jaunu vieglo kravas automobiļu CO 2 emisiju monitoringu, kuriem tipa apstiprinājums piešķirts vairākposmu procesā
                  7
               .

               (8)EEZ līgumā ir jāiekļauj Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 410/2014 (2014. gada 23. aprīlis), ar ko groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 293/2012 attiecībā uz tādu jaunu vieglo kravas automobiļu CO 2 emisiju monitoringu, kas apstiprināti, izmantojot vairākposmu tipa apstiprināšanu
                  8
               .

               (9)EEZ līgumā ir jāiekļauj Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 427/2014 (2014. gada 25. aprīlis), ar ko izveido procedūru inovatīvu tehnoloģiju apstiprināšanai un sertificēšanai, lai samazinātu CO2 emisijas no vieglajiem kravas automobiļiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 510/2011
                  9
               .

               (10)Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza EEZ līguma XX pielikums,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               EEZ līguma XX pielikumā pēc 21.av punkta (Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/33/EK) iekļauj šādu punktu:

               “21.aw32011 R 0510: Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 510/2011 (2011. gada 11. maijs) par emisiju standartu noteikšanu jauniem vieglajiem kravas automobiļiem saistībā ar Savienības integrēto pieeju vieglo transportlīdzekļu CO2 emisiju samazināšanai (OV L 145, 31.5.2011., 1. lpp.), kas grozīta ar:

               –32012 R 0205: Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 205/2012 (2012. gada 6. janvāris) (OV L 72, 10.3.2012., 2. lpp.),

               –32014 R 0253: Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 26. februāra Regulu (ES) Nr. 253/2014 (OV L 84, 20.3.2014., 38. lpp.),

               –32014 R 0404: Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 404/2014 (2014. gada 17. februāris) (OV L 121, 24.4.2014., 1. lpp.).";

               šā līguma vajadzībām regulas noteikumus pielāgo šādi:

               (a)regulas 7. panta 2. punktā pievieno šādu daļu:

               “Ja grupa ietver tikai ražotājus, kas veic uzņēmējdarbību EBTA valstīs, ražotāji iesniedz šo informāciju EBTA Uzraudzības iestādei. Ja grupa ietver vismaz vienu  ražotāju, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā, un vismaz vienu ražotāju, kas veic uzņēmējdarbību EBTA valstīs, ražotāji iesniedz šo informāciju Komisijai un EBTA Uzraudzības iestādei.”;

               (b)regulas 7. panta 3. punktā pievieno šādu daļu:

               “EBTA Uzraudzības iestāde informē ražotājus, kas veic uzņēmējdarbību EBTA valstīs.”;

               (c)regulas 7. panta 4. punktā pievieno šādu daļu:

               “Ja grupa ietver tikai ražotājus, kas veic uzņēmējdarbību EBTA valstīs, ražotāji kopīgi informē EBTA uzraudzības iestādi. Ja grupa ietver vai tajā iekļauj vismaz vienu ražotāju, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā, un vismaz vienu ražotāju, kas veic uzņēmējdarbību EBTA valstīs, ražotāji kopīgi informē gan Komisiju, gan EBTA Uzraudzības iestādi.”;

               (d)regulas 7. panta 5. punktā vārdkopu “Līguma 101. un 102. pantam” aizstāj ar vārdiem “EEZ līguma 53. un 54. pantam”, un vārdu “Savienība” aizstāj ar apzīmējumu “EEZ”;

               (e)regulas 7. panta 7. punktā un 10. panta 1. punktā pēc vārda “Komisijai” pievieno vārdus “vai EBTA Uzraudzības iestādei”;

               (f)regulas 8. panta 4. punktā minētajā centrālajā reģistrā glabā arī EBTA valstu paziņotos datus;

               (g)regulas 8. panta 4. punktā pievieno šādu daļu:

               “EBTA Uzraudzības iestāde veic pirmajā daļā noteikto aprēķinu ražotājiem, kas veic uzņēmējdarbību EBTA valstīs, un to paziņo katram ražotājam, kas veic uzņēmējdarbību EBTA valstīs, saskaņā ar otro daļu.”;

               (h)neskarot līguma 1. protokolu, regulas 8. panta 5. un 6. punktā un 11. panta 3., 4., 5. un 6. punktā pēc vārda “Komisija” pievieno vārdus “vai attiecīgā gadījumā EBTA Uzraudzības iestāde”;

               (i)regulas 9. panta 1. punktā pievieno šādu daļu:

               “Ja ražotājs vai grupas vadītājs veic uzņēmējdarbību EBTA valstī, EBTA Uzraudzības iestāde nosaka maksu par pārsniegtajām emisijām.

               Maksu par pārsniegtajām emisijām sadala starp Komisiju un EBTA Uzraudzības iestādi proporcionāli jaunu vieglo kravas automobiļu daļai, kas reģistrēti attiecīgi ES vai EBTA valstīs, salīdzinājumā ar kopējo jauno vieglo kravas automobiļu skaitu, kas reģistrēti EEZ.”;

               (j)regulas 9. panta 3. punktā pievieno šādu daļu:

               “Eiropas Komisija izmanto tās noteiktos paņēmienus 1. punktā minēto emisiju pārsniegšanas maksu iekasēšanai, kā noteikts Komisijas Lēmumā 2012/99/ES, arī attiecībā uz to ražotāju reģistrācijām EBTA valstīs, kas veic uzņēmējdarbību Eiropas Savienībā.”

               EBTA Uzraudzības iestāde nosaka paņēmienus 1. punktā minēto emisiju pārsniegšanas maksu iekasēšanai. Šo paņēmienu pamatā ir Komisijas paņēmieni.”;

               (k)regulas 9. panta 4. punktā pievieno šādu daļu:

                “EBTA valstis nosaka, kā tiek sadalīta maksa par pārsniegtajām emisijām attiecībā uz EBTA valstīm.”;

               (l)neskarot līguma 1. protokolu, regulas 11. panta 2. punktā pēc vārda “Komisijai” pievieno vārdus “vai EBTA Uzraudzības iestādei gadījumā, ja ražotājs veic uzņēmējdarbību EBTA valstīs”;

               (m)regulas 12. panta 2. punktā pievieno šādu daļu:

               “piegādātāji vai ražotāji, kas veic uzņēmējdarbību EBTA valstīs, pieteikumus iesniedz Komisijai saskaņā ar šā panta prasībām. Komisija šādiem pieteikumiem nosaka tādu pašu prioritāti kā citiem pieteikumiem, kas iesniegti saskaņā ar šo pantu.”;

               (n)regulas 12. panta 4. punktā pievieno šādu daļu:

               “Komisijas lēmumi, ar ko apstiprina inovatīvas tehnoloģijas saskaņā ar šo pantu, ir vispārēji piemērojami, un tos iekļauj EEZ līgumā.”;

               (o)šo regulu nepiemēro Lihtenšteinai.

               21.awa32012 R 0293: Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 293/2012 (2012. gada 3. aprīlis) par jaunu vieglo kravas automobiļu reģistrācijas datu pārraudzību un paziņošanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 510/2011 (OV L 98, 4.4.2012., 1. lpp.), kas grozīta ar:

               –32014 R 0410: Komisijas Īstenošanas regulu (ES) Nr. 410/2014 (2014. gada 23. aprīlis) (OV L 121, 24.4.2014., 21. lpp.).

               šā līguma vajadzībām regulas noteikumus pielāgo šādi:

               (a)regulas 9. un 10. pantā pēc vārda “Komisijai” pievieno vārdus “vai EBTA Uzraudzības iestādei gadījumā, ja ražotājs veic uzņēmējdarbību EBTA valstīs”;

               (b)regulas 10. panta 3. punktu nepiemēro EBTA Uzraudzības iestādei.

               21.awb32013 R 0114: Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 114/2013 (2012. gada 6. novembris), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 510/2011 attiecībā uz noteikumiem par pieteikumu iesniegšanu atkāpei no īpatnējo CO2 emisiju mērķiem, kuri noteikti jauniem vieglajiem kravas automobiļiem (OV L 38, 9.2.2013., 1. lpp.), kas grozīta ar:

               –32013 R 1047: Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 1047/2013 (2013. gada 21. augusts) (OV L 285, 29.10.2013., 1. lpp.).

               Šā līguma vajadzībām regulu pielāgo šādi:

               (a)neskarot līguma 1. protokolu, regulas 6. panta 1. punktā pēc vārda “Komisija” pievieno vārdus “vai attiecīgā gadījumā EBTA Uzraudzības iestāde”;

               (b)regulas 6. panta 2. punktu un I pielikumā minēto e-pastu neattiecina uz EBTA Uzraudzības iestādi.

               21.awc32014 R 0427: Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 427/2014 (2014. gada 25. aprīlis), ar ko izveido procedūru inovatīvu tehnoloģiju apstiprināšanai un sertificēšanai, lai samazinātu CO2 emisijas no vieglajiem kravas automobiļiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 510/2011 (OV L 125, 26.4.2014., 57. lpp.)."

               2. pants

               Regulu (ES) Nr. 510/2011 un (ES) Nr. 253/2014, Deleģēto regulu (ES) Nr. 205/2012, (ES) Nr. 114/2013, (ES Nr. 1047/2013 un (ES) Nr. 404/2014 un Īstenošanas Regulu (ES) Nr. 293/2012, (ES) Nr. 410/2014 un (ES) Nr. 427/2014 teksts islandiešu un norvēģu valodā, kas jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ papildinājumā, ir autentisks.

               3. pants

               Šis lēmums stājas spēkā […], ja ir iesniegti visi paziņojumi saskaņā ar EEZ līguma 103. panta 1. punktu
                  10*.

               4. pants

               Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.

               Briselē, [...].

                     EEZ Apvienotās komitejas vārdā –

                     priekšsēdētājs
                     […]

                     EEZ Apvienotās komitejas
                     sekretāri
                     […]

                     (1)
                  OV L 145, 31.5.2011., 1. lpp.

                     (2)
                  OV L 72, 10.3.2012., 2. lpp.

                     (3)
                  OV L 98, 4.4.2012., 1. lpp.

                     (4)
                  OV L 38, 9.2.2013., 1. lpp.

                     (5)
                  OV L 285, 29.10.2013., 1. lpp.

                     (6)
                  OV L 84, 20.3.2014., 38. lpp.

                     (7)
                  OV L 121, 24.4.2014., 1. lpp.

                     (8)
                  OV L 121, 24.4.2014., 21. lpp.

                     (9)
                  OV L 125, 26.4.2014., 57. lpp.

                     (10)
                  * [Konstitucionālas prasības nav norādītas.] [Norādītas konstitucionālas prasības.]


				|

		52012PC0611

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar ko Bulgārijai un Rumānijai atļauj piemērot pasākumus, atkāpjoties no 5. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu /* COM/2012/0611 final - 2012/0293 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Saskaņā ar 2006. gada 28. novembra
Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības
nodokļa sistēmu[1]
(turpmāk "PVN direktīva") 395. pantu Padome ar
vienprātīgu lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma var atļaut
jebkurai dalībvalstij piemērot īpašus pasākumus, lai
atkāptos no minētās direktīvas noteikumiem ar nolūku
vienkāršot pievienotās vērtības nodokļa (PVN)
iekasēšanas procedūru vai nepieļaut noteiktu veidu nodokļu
nemaksāšanu vai izvairīšanos no nodokļu maksāšanas.
Vēstulē, kas Komisijā
reģistrēta 2011. gada 25. maijā, Bulgārija un
Rumānija lūdza atļauju atkāpties no PVN direktīvas 5. panta
noteikumiem, kas reglamentē PVN teritoriālās darbības jomu
attiecībā uz pierobežas autoceļa un dzelzceļa tiltu
pār Danubes upi. Bulgārija un Rumānija šo lūgumu
daļēji aizstāja ar vēstuli, kas Komisijā
reģistrēta 2012. gada 7. martā.
Saskaņā ar PVN direktīvas 395. panta
2. punktu Komisija 2012. gada 17. jūlija vēstulē
informēja pārējās dalībvalstis par Bulgārijas un
Rumānijas lūgumu (Spānija tika informēta vēlāk,
ar vēstuli 2012. gada 18. jūlijā). 2012. gada 19. jūlija
vēstulē Komisija paziņoja Bulgārijai un Rumānijai, ka
tās rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par
nepieciešamu lūguma izvērtēšanai.
Lai sekmētu auto un dzelzceļa satiksmi
starp valstu teritorijām, Bulgārija un Rumānija nolēma 2000. gada
5. jūnijā parakstīt vienošanos par pierobežas tilta
būvniecību pār Danubes upi starp Vidinu (Bulgārijā) un
Kalafatu (Rumānijā).
Šajā sakarībā Bulgārija un
Rumānija lūdza atļauju piemērot atkāpes pasākumus
no PVN teritoriālo principu reglamentējošiem noteikumiem
attiecībā uz pierobežas tilta uzturēšanu un remontu, kā
arī ceļa lietošanas maksas iekasēšanu par tilta
šķērsošanu (pierobežas tilta būvniecība ir
nepārprotami izslēgta no atkāpes piemērošanas lūguma).
Saskaņā ar parastajiem noteikumiem PVN
direktīvas 5. pantā noteiktais teritorialitātes princips
apvienojumā ar noteikumiem par piegādes vietu paredz, ka par
Bulgārijā veiktu uzturēšanu un remontu ir iekasējams
Bulgārijas PVN. Tāpat arī Rumānijas teritorijā veiktai
uzturēšanai un remontam būtu jāpiemēro Rumānijas PVN
likme. Piemērojot parastos noteikumus, konkrēta ar nodokli apliekamo
darījumu vieta būtu jānosaka atbilstoši teritorijai, kurā
tiek veikts katrs no darbu posmiem. Lai to varētu izdarīt, darbos
iesaistītajiem uzņēmumiem virs ūdens veikto darbu
nolūkiem būtu noteikti jānosaka Danubes upes
teritoriālā robeža. Bulgārija un Rumānija uzskata, ka šo
parasto noteikumu piemērošana radītu nodokļu
sarežģījumus šiem uzņēmumiem, un šīs
vienkāršošanas atkāpes mērķis, kā minēts
lūgumā, ir noteikt teritoriālo robežu tilta vidū.
Kas attiecas uz ceļa lietošanas maksu,
saskaņā ar pašreizējiem noteikumiem summai, kurai uzliek
nodokli, jābūt saistītai ar to tilta daļu, kas pieder
katrai attiecīgajai dalībvalstij. Bez jau minētās
problēmas, kas saistīta ar teritoriālās robežas noteikšanu,
par katru braucienu pāri tiltam būtu jāizsniedz rēķins
ar divām ceļa maksām un divām dažādām PVN
likmēm: vienu, kas attiecas uz Bulgārijas teritoriju, un otru, kas
attiecas uz Rumānijas teritoriju, kas būtu apgrūtinoši
attiecīgajiem nodokļa maksātājiem. Šajā
sakarībā atkāpes mērķis attiecībā uz
ceļa lietošanas maksām ir uzskatīt, ka tilts atrodas tās
dalībvalsts teritorijā, kurā sākas tranzīta brauciens.
Praksē Bulgārijas PVN likmi iekasēs par visu ceļa
lietošanas maksu visiem Bulgārijas pusē sāktajiem braucieniem,
kuros šķērso pierobežas tiltu uz Rumāniju. Pēc tā paša
principa Rumānijas PVN likmi iekasēs par visu ceļa lietošanas
maksu visiem Rumānijas pusē sāktajiem braucieniem. Tas
vienkāršos PVN aprēķināšanu un uzskaiti.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
Apspriešanās un neatkarīgu ekspertu
atzinums nebija vajadzīgs.
Lēmuma priekšlikuma mērķis ir
vienkāršot PVN iekasēšanu noteiktiem pakalpojumiem, kas saistīti
ar pierobežas tiltu.
Jebkurā gadījumā šī ietekme
būs ierobežota, jo atkāpes darbības joma ir šaura.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
Ar šo lēmumu Bulgārijai un
Rumānijai atļauj piemērot atkāpes pasākumus no PVN
direktīvas teritorialitātes principa piemērošanas
attiecībā uz pierobežas tiltu.
Šis lēmums ir pamatots ar PVN direktīvas
395. pantu.
Priekšlikums ir ES ekskluzīvā
kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro.
Šis lēmums attiecas uz atļauju, ko
pēc to lūguma piešķir atsevišķām
dalībvalstīm, un tas neuzliek nekādus pienākumus.
Ņemot vērā stingro darbības
jomas ierobežojumu, īpašais pasākums šķiet samērīgs ar
sasniedzamo mērķi.
Saskaņā ar PVN direktīvas 395. pantu
atkāpe no kopējiem PVN noteikumiem iespējama tikai ar Padomes
vienprātīgu lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma. Padomes
lēmums ir vienīgais piemērotais tiesību akts, jo to var
adresēt atsevišķai dalībvalstij.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Priekšlikums neietekmē Savienības
budžetu.
2012/0293 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS,
ar ko Bulgārijai un Rumānijai
atļauj piemērot pasākumus, atkāpjoties no 5. panta
Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās
vērtības nodokļa sistēmu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2006. gada
28. novembra Direktīvu 2006/112/EK par kopējo
pievienotās vērtības nodokļa sistēmu[2] un jo
īpaši tās 395. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
tā kā:
(1)       Vēstulēs, kas
Komisijā reģistrētas 2011. gada 25. maijā,
Bulgārija un Rumānija lūdza atļauju atkāpties no PVN
direktīvas 2006/112/EK 5. panta noteikumiem, kas
reglamentē PVN teritoriālās darbības jomu
attiecībā uz pierobežas tiltu pār Danubes upi. Bulgārija un
Rumānija šo lūgumu daļēji aizstāja ar vēstuli,
kas Komisijā reģistrēta 2012. gada 7. martā.
(2)       Saskaņā ar
Direktīvas 2006/12/EK 395. panta 2. punktu Komisija 2012. gada
17. jūlija vēstulē informēja pārējās
dalībvalstis par Bulgārijas un Rumānijas pieprasījumu;
Spānija tika informēta ar vēstuli 2012. gada 18. jūlijā.
2012. gada 19. jūlija vēstulē Komisija paziņoja
Bulgārijai un Rumānijai, ka tās rīcībā ir visa
informācija, ko tā uzskata par nepieciešamu lūguma
izvērtēšanai.
(3)       Kas attiecas uz tilta
uzturēšanu un remontu, Bulgārijas un Rumānijas prasītā
atkāpe ir uzskatīt, ka teritoriālā robeža starp šīm
divām valstīm ir tilta vidū.
(4)       Kas attiecas uz ceļa
lietošanas maksas iekasēšanu, lai šķērsotu pierobežas tiltu,
abas minētās dalībvalstis vēlas uzskatīt, ka viss
tilts ir daļa no tās valsts teritorijas, kurā sācies
tranzīta brauciens. Tādējādi, visiem braucieniem, kas
sākušies Bulgārijas pusē, visai ceļa lietošanas maksai
iekasēs Bulgārijas PVN. Pēc tāda paša principa braucieniem,
kas sākušies Rumānijas pusē, iekasēs Rumānijas PVN.
(5)       Ja netiks noteikti
atkāpes pasākumi, pakalpojuma piegādes vietas noteikšana
uzturēšanai, remontam un ceļa lietošanas maksas iekasēšanai,
pirmkārt, būs atkarīga no precīzi noteiktas
teritoriālās robežas virs ūdens, kas iesaistītajiem
nodokļu maksātājiem praksē būtu ļoti
sarežģīti. Otrkārt, iekasējot ceļa lietošanas maksu
par tilta šķērsošanu vienā virzienā no vienas
dalībvalsts uz otru, būtu jāiemēro gan Bulgārijas, gan
Rumānijas PVN. Tādēļ ir plānoti atkāpes
pasākumi, lai vienkāršotu PVN iekasēšanu par šiem pakalpojumiem.
(6)       Ņemot vērā, ka
aplūkotais jautājums attiecas uz teritorijas noteikšanu PVN
nolūkiem, kurā nedrīkstētu izdarīt izmaiņas,
lūgtā atkāpe ir jāpiešķir uz nenoteiktu laiku.
(7)       Pasākumiem nebūs
negatīvas ietekmes uz Savienības pašu resursiem, ko veido PVN,
turklāt tie neietekmēs arī maksājamo nodokļa summu
gala patēriņa posmā,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Atkāpjoties no Direktīvas 2006/112/EK
5. panta, saskaņā ar šā lēmuma 2. un 3. panta
noteikumiem Bulgārijai un Rumānijai ir atļauts piemērot
pasākumus, atkāpjoties no Direktīvas 2006/112/EK
noteikumiem attiecībā uz pierobežas tilta pār Danubes upi starp
Vidinu (Bulgārijā) un Kalafatu (Rumānijā) uzturēšanu,
remontu un ceļa lietošanas maksas iekasēšanu.
2. pants
Lai saistībā ar pierobežas tilta
uzturēšanu un remontu noteiktu vietu darījumiem, par kuriem uzliek
nodokli, uzskatāms, ka preču un pakalpojumu piegādes
nolūkiem, preču iegādei vai pakalpojumu sniegšanai Kopienas
iekšienē un minētās uzturēšanas un remonta nolūkiem
paredzēto preču importam valstu teritoriālā robeža ir
šā tilta vidū.
3. pants
Lai saistībā ar ceļa lietošanas
maksas iekasēšanu noteiktu vietu darījumiem, par kuriem uzliek
nodokli, uzskatāms, ka viss tilts atrodas tās dalībvalsts
teritorijā, kurā sācies brauciens, kas ietver tilta izmantošanu.
4. pants
Šis lēmums ir adresēts
Bulgārijas Republikai un Rumānijai.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
[1]               OV L 347,
11.12.2006., 1. lpp.
[2]               OV L 347,
11.12.2006., 1. lpp.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0229

Priekšlikums Padomes un Eiropas savienības dalībvalstu valdību pārstāvju lēmums padomes sanāksmē par Amerikas Savienoto Valstu, no vienas puses, Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu, no otras puses, Islandes, no trešas puses, un Norvēģijas Karalistes, no ceturtas puses, gaisa satiksmes nolīguma noslēgšanu; un par Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu, no vienas puses, Islandes, no otras puses, un Norvēģijas Karalistes, no trešas puses, gaisa satiksmes papildnolīguma noslēgšanu attiecībā uz gaisa satiksmes nolīguma piemērošanu starp Amerikas Savienotajām Valstīm, no vienas puses, Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, Islandi, no trešas puses, un Norvēģijas Karalisti, no ceturtas puses  /* COM/2009/0229 galīgā redakcija - CNS 2009/0066 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 15.5.2009COM(2009) 229 galīgā redakcija2009/0066 (CNS)PriekšlikumsPadomes un Eiropas Savienības dalībvalstu valdību pārstāvju lēmums Padomes sanāksmēpar Amerikas Savienoto Valstu, no vienas puses, Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu, no otras puses, Islandes, no trešas puses, un Norvēģijas Karalistes, no ceturtas puses, gaisa satiksmes nolīguma noslēgšanu; un par Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu, no vienas puses, Islandes, no otras puses, un Norvēģijas Karalistes, no trešas puses, gaisa satiksmes papildnolīguma noslēgšanu attiecībā uz gaisa satiksmes nolīguma piemērošanu starp Amerikas Savienotajām Valstīm, no vienas puses, Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, Islandi, no trešas puses, un Norvēģijas Karalisti, no ceturtas pusesPASKAIDROJUMA RAKSTS1. Priekšlikuma konteksts |Priekšlikuma pamatojums un mērķi Gaisa satiksmes nolīgums starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Amerikas Savienotajām Valstīm (ASV), no otras puses, kas tika parakstīts 2007. gada 25. un 30. aprīlī (ES un ASV gaisa satiksmes nolīgums), stājās spēkā 2008. gada 30. martā. ES un ASV nolīguma 18. panta 5. punktā apstiprināts abu pušu mērķis – "maksimāli palielināt ieguvumu patērētājiem, aviokompānijām, darbaspēkam un sabiedrībai abās Atlantijas okeāna pusēs, šo nolīgumu attiecinot arī uz trešām valstīm." Šā nolīguma 18. panta 5. punktā arī ir noteikts, ka Apvienotā komiteja, kas izveidota ar ES un ASV gaisa satiksmes nolīguma 18. panta 1. punktu, "izstrādā priekšlikumu par nosacījumiem un procedūrām, kas būtu jāizdara šajā nolīgumā, lai trešās valstis varētu tam pievienoties." Norvēģija un Islande 2007. gadā oficiāli izteica vēlēšanos pievienoties ES un ASV gaisa satiksmes nolīgumam. Saskaņā ar ES un ASV gaisa satiksmes nolīguma 18. panta 5. punktu Apvienotā komiteja 2009. gada 26. februāra sanāksmē izstrādāja priekšlikumu par Islandes un Norvēģijas pievienošanos ES un ASV gaisa satiksmes nolīgumam; priekšlikumā iekļāva arī četrpusīgu vienošanās vēstuli un papildnolīgumu par iekšējo kārtību starp Kopienu, Norvēģiju un Islandi. Tā kā Norvēģija un Islande ir Eiropas Kopējās aviācijas telpas neatņemama sastāvdaļa, minētie nolīgumi garantēs konsekventu tiesisko regulējumu attiecībā uz lidojumiem starp ASV un ES vienoto aviācijas tirgu, ieskaitot Islandi un Norvēģiju. Tas sniegs tirdznieciskās priekšrocības aviokompānijām un patērētājiem ES un jo īpaši nodrošinās ES un ASV gaisa satiksmes nolīguma atbilstību Skandināvijas kopējai gaisa satiksmes politikai. Vienlaikus šis priekšlikums garantē to, ka ES un ASV gaisa satiksmes nolīguma divpusējais raksturs tiek saglabāts. Islande un Norvēģija iesaistīsies otrajā sarunu posmā par gaisa satiksmes nolīgumu ar ASV. |Vispārīgais konteksts ES un ASV gaisa satiksmes nolīgums ir novērsis visus komerciālos šķēršļus, lai veiktu lidojumus starp jebkuru vietu ES un jebkuru vietu ASV. Turklāt ASV ir garantējusi ES gaisa pārvadātājiem tā dēvētās septītās brīvības tiesības veikt lidojumus starp ASV un valstīm, kas nav ES dalībvalstis, bet ietilpst Eiropas Kopējā aviācijas telpā (EKAT), piemēram, Norvēģiju un Islandi. Tomēr EKAT nav ārējās dimensijas. Tāpēc pašreiz ES gaisa pārvadātājiem nav tiesību veikt lidojumus starp Norvēģiju un Islandi un trešām valstīm. Tāpat Norvēģijas un Islandes gaisa pārvadātājiem pašreiz nav tiesību veikt lidojumus starp ES un ASV. ES un ASV gaisa satiksmes nolīgums ir radījis vienotus nosacījumus visu Kopienas gaisa pārvadātāju piekļuvei tirgum un noteicis jaunus Eiropas Kopienas un ASV regulatīvās sadarbības pasākumus tādās jomās, kas ir būtiskas drošu, neapdraudētu un efektīvu transatlantisko gaisa pārvadājumu veikšanai. Norvēģija un Islande ir pilnībā pārņēmušas acquis communautaire aviācijas politikā. Tāpēc, iekļaujot abas valstis ES un ASV gaisa transporta nolīguma jomā, tiks garantēts tas, ka visi Eiropas gaisa pārvadātāji, kas piemēro acquis communautaire, veiks transatlantiskos gaisa pārvadājumus saskaņotā tiesiskajā regulējumā. Islandes un Norvēģijas pievienošanās ES un ASV gaisa satiksmes nolīgumam varētu būt par precedentu tam, ka Islande un Norvēģija pievienojas citiem Kopienas aviācijas nolīgumiem (piemēram, Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu aviācijas nolīgumam ar Maroku). |Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Vienošanās vēstules noteikumi paplašina ES un ASV gaisa satiksmes nolīguma darbības jomu mutatis mutandis attiecībā uz Norvēģiju un Islandi. Papildnolīguma pamatā ir Padomes 2007. gada 25. aprīļa Lēmums, lai parakstītu un provizoriski piemērotu gaisa transporta nolīgumu starp ES un ASV (2007/339/EK). |Atbilstība pārējiem ES politikas virzieniem un mērķiem Mērķis, kāpēc paplašināt ES un ASV gaisa satiksmes nolīgumu, lai tajā iekļautu trešās valstis, ir skaidri pamatots minētajā nolīgumā. Ar šo nolīgumu tiks izveidota vajadzīgā saikne starp ES un ASV gaisa satiksmes nolīgumu un nolīgumu par Eiropas Kopējo gaisa telpu. Tomēr tas nepiešķirs ārējo dimensiju attiecībā uz Eiropas Ekonomikas zonas līgumu. Tas atbilst ES vispārējai politikai attiecībā uz Islandi un Norvēģiju. |2. Apspriešanās ar ieinteresētajām personām un ietekmes novērtējums |Apspriešanās ar ieinteresētajām personām |Apspriešanās metodes, galvenās mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojums Islandes un Norvēģijas pievienošanās ES un ASV gaisa satiksmes nolīgumam ir apspriesta vairākās Apvienotās komitejas (izveidota saskaņā ar ES un ASV gaisa satiksmes nolīgumu) sanāksmēs un neoficiālās tehniskās sanāksmēs ar dalībvalstīm. Visas minētās sanāksmes ir sagatavotas Nozares konsultatīvā foruma sanāksmēs ar gaisa pārvadātāju, lidostu un arodorganizāciju pārstāvjiem. |Atbilžu kopsavilkums un tas, kā tās ņemtas vērā Jautājums par Islandes un Norvēģijas pievienošanos ES un ASV gaisa satiksmes nolīgumam tika apspriests četrās Nozares konsultatīvā foruma sanāksmēs, kuru laikā sīki tika apspriesti visi iekļaušanas aspekti. Visi dalībvalstu un ieinteresēto personu komentāri tika pienācīgi ņemti vērā, gatavojot Kopienas nostāju Apvienotās komitejas sēdei 2009. gada 26. februārī. |Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana |Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. |Ietekmes novērtējums Nolīgums paplašina ES un ASV gaisa satiksmes nolīguma darbības jomu, to attiecinot uz Islandi un Norvēģiju. Tas sniegs iespējas ES gaisa pārvadātājiem izmantot tiesības, ko ASV tiem piešķīra kopš 2008. gada 30. marta, lai veiktu pasažieru pārvadājumus starp ASV un Islandi vai Norvēģiju. |3. Priekšlikuma juridiskie aspekti |Ierosināto pasākumu kopsavilkums Priekšlikumā ir divi aspekti. - Četrpusīga vienošanās vēstule paplašina ES un ASV gaisa satiksmes nolīguma darbības jomu mutatis mutandis attiecībā uz visām četrām pusēm. - Papildnolīgums garantē to, ka ES un ASV gaisa satiksmes nolīguma divpusējais raksturs tiek saglabāts. Norvēģiju un Islandi Apvienotajā komitejā pārstāvēs Komisija visās tajās jomās, kas nav dalībvalstu ekskluzīvajā kompetencē. Noteikumi ir paredzēti attiecībā uz informācijas apmaiņu, dalību sarunu otrajā posmā un pārstāvību šķīrējtiesas procedūrā. |Juridiskais pamats 80. panta 2. punkts kopā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu un 300. panta 3. punkta pirmo daļu. |Subsidiaritātes princips Subsidiaritātes principu piemēro, ciktāl priekšlikums nav Kopienas ekskluzīvā kompetencē. |Dalībvalstis nevar pilnībā sasniegt priekšlikuma mērķus šāda iemesla dēļ. |ES un ASV gaisa satiksmes nolīgumā noteikti jauni Kopienas līmeņa pasākumi, kas reglamentē transatlantisko gaisa pārvadājumu nodrošināšanu un kas aizstāj iepriekšējās vienošanās, kuras ir noslēgušas atsevišķas dalībvalstis. Trešo valstu pievienošanos ES un ASV gaisa satiksmes nolīgumam var izdarīt tikai Kopienas līmenī. |Tādējādi priekšlikums ir saskaņā ar subsidiaritātes principu. |Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. |Priekšlikums neietekmēs Eiropas Kopējās gaisa telpas tiesisko regulējumu. Ar šo priekšlikumu grozījumi ES un ASV gaisa satiksmes nolīgumā netiks izdarīti. Priekšlikums attiecas tikai uz to, lai nodrošinātu atbilstību starp vienoto aviācijas tirgu Eiropā un tiesisko regulējumu attiecībā uz tiem transatlantiskajiem lidojumiem, kas noteikti ES un ASV gaisa satiksmes nolīgumā. Priekšlikumā nav jaunu pienākumu ES aviācijas iestādēm vai nozarei. Tas paredz jaunas tiesības ES gaisa pārvadātājiem un nodrošina pilnīgu ES un ASV gaisa satiksmes nolīguma atbilstību Skandināvijas kopējai gaisa satiksmes politikai. Juridisko instrumentu izvēle |Citi instrumenti nebūtu piemēroti šādu iemeslu dēļ. Četrpusīga vienošanās vēstule un papildnolīgums ir efektīvākais veids, lai nodrošinātu ES un ASV gaisa satiksmes nolīguma paplašināšanu attiecībā uz Islandi un Norvēģiju un ES un ASV gaisa satiksmes nolīguma divpusējo raksturu. Daudzpusējā nolīgumā, kas aizstātu ES un ASV gaisa satiksmes nolīgumu, ES būtu tikai viena no nolīguma slēdzējpusēm četrpusīgā nolīgumā, bet ierosinātie nolīgumi paredz divpusējās attiecības starp ASV, no vienas puses, un Eiropu, no otras puses. Paralēli divpusēji nolīgumi starp 1) Islandi un ASV, 2) Norvēģiju un ASV, 3) Islandi un Eiropas Kopienu un 4) Norvēģiju un Eiropas Kopienu radītu liekus sarežģījumus un negarantētu transatlantisko lidojumu pilnīgu atbilstību tiesiskajam regulējumam. |4. Ietekme uz budžetu |Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. |2009/0066 (CNS)PriekšlikumsPadomes un Eiropas Savienības dalībvalstu valdību pārstāvju lēmums Padomes sanāksmēpar Amerikas Savienoto Valstu, no vienas puses, Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu, no otras puses, Islandes, no trešas puses, un Norvēģijas Karalistes, no ceturtas puses, gaisa satiksmes nolīguma noslēgšanu; un par Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu, no vienas puses, Islandes, no otras puses, un Norvēģijas Karalistes, no trešas puses, gaisa satiksmes papildnolīguma noslēgšanu attiecībā uz gaisa satiksmes nolīguma piemērošanu starp Amerikas Savienotajām Valstīm, no vienas puses, Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, Islandi, no trešas puses, un Norvēģijas Karalisti, no ceturtas pusesEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME UN DALĪBVALSTU VALDĪBU PĀRSTĀVJI PADOMES SANĀKSMĒ,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 80. panta 2. punktu kopā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu un 300. panta 3. punkta pirmo daļu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,tā kā:(1) Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu vārdā Komisija ir risinājusi sarunas par gaisa satiksmes nolīgumu ar Amerikas Savienotajām Valstīm, Islandi un Norvēģijas Karalisti (turpmāk "nolīgums") un papildnolīgumu ar Islandi un Norvēģijas Karalisti attiecībā uz minētā nolīguma piemērošanu (turpmāk "papildnolīgums").(2) Nolīgumu parakstīja ………(3) Papildnolīgumu parakstīja ………(3) Nolīgums un papildnolīgums jāapstiprina Kopienai un dalībvalstīm,IR NOLĒMUŠI ŠĀDI.1. pants (Apstiprināšana)1. Ar šo Kopienas vārdā apstiprina gaisa satiksmes nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm, no vienas puses, Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, Islandi, no trešas puses, un Norvēģijas Karalisti, no ceturtas puses, (turpmāk "nolīgums"). Nolīguma teksts ir iekļauts šā lēmuma pielikumā.2. Ar šo Kopienas vārdā apstiprina papildnolīgumu starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, Islandi, no otras puses, un Norvēģijas Karalisti, no trešas puses, par gaisa satiksmes nolīguma piemērošanu starp Amerikas Savienotajām Valstīm, no vienas puses, Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, Islandi, no trešas puses, un Norvēģijas Karalisti, no ceturtas puses (turpmāk "papildnolīgums"). Nolīguma teksts ir iekļauts šā lēmuma pielikumā.3. Pabeidzot iekšējās procedūras attiecībā uz nolīguma stāšanos spēkā, katra dalībvalsts nosūta Padomes Sekretariātam nolīguma 6. pantā un papildnolīguma 9. pantā paredzētās diplomātiskās notas.4. Ar šo Padomes priekšsēdētājam piešķir tiesības izraudzīties personu, kuru pilnvaro nodot Amerikas Savienotajām Valstīm, Islandei un Norvēģijas Karalistei nolīguma 6. pantā paredzētās diplomātiskās notas.5. Ar šo Padomes priekšsēdētājam piešķir tiesības izraudzīties personu, kuru pilnvaro Kopienas un tās dalībvalstu vārdā nodot Islandei un Norvēģijas Karalistei nolīguma 6. pantā un papildnolīguma 9. pantā paredzētās diplomātiskās notas.2. pants (Nolīguma darbības izbeigšana)1. Lēmumu izbeigt nolīgumu un paziņot par to Amerikas Savienotajām Valstīm, Islandei un Norvēģijas Karalistei atbilstīgi nolīguma 3. pantam un lēmumu atsaukt šo paziņojumu pieņem Padome Kopienas un dalībvalstu vārdā ar vienprātīgu lēmumu, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu.2. Lēmumu izbeigt papildnolīgumu un paziņot par to Islandei un Norvēģijas Karalistei atbilstīgi papildnolīguma 7. pantam un atsaukt šo paziņojumu pieņem Padome Kopienas un dalībvalstu vārdā ar vienprātīgu lēmumu, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu.Briselē, […]Padomes vārdā —priekšsēdētājs[…]1. papildinājumsGAISA SATIKSMES NOLĪGUMSAmerikas Savienotās Valstis (turpmāk "ASV"), no vienas puses, unEiropas Kopiena un tās dalībvalstis, no otras puses,Islande, no trešas puses, unNorvēģijas Karaliste (turpmāk "Norvēģija"), no ceturtas puses;vēloties attīstīt starptautisko aviācijas sistēmu, kas balstīta uz konkurenci starp aviokompānijām tirgū ar minimālu valdības iejaukšanos un reglamentējošu darbību,vēloties veicināt starptautiskās gaisa satiksmes iespēju paplašināšanos, tostarp attīstot gaisa satiksmes tīklu atbilstīgi pasažieru un pārvadātāju vajadzībām, lai nodrošinātu ērtus gaisa satiksmes pakalpojumus,vēloties radīt aviokompānijām iespēju piedāvāt ceļotājiem un pārvadātājiem konkurētspējīgas cenas un pakalpojumus atklāta tirgus apstākļos,vēloties, lai visi gaisa satiksmes nozares sektori, tostarp aviokompāniju darbinieki, gūtu labumu liberalizēta nolīguma noslēgšanas rezultātā,vēloties nodrošināt visaugstāko drošības un aizsardzības pakāpi starptautiskajā gaisa satiksmē un atkārtoti apliecinot savas nopietnās bažas par darbībām vai draudiem attiecībā uz gaisa kuģu drošību, kuri apdraud personu vai īpašuma drošību, negatīvi ietekmē gaisa satiksmes darbību, kā arī iedragā sabiedrības paļāvību uz civilās aviācijas drošību,ņemot vērā Konvenciju par starptautisko civilo aviāciju, kas atklāta parakstīšanai 1944. gada 7. decembrī Čikāgā,atzīstot, ka valdības subsīdijas var negatīvi ietekmēt konkurenci starp aviokompānijām un apdraudēt šā nolīguma pamatmērķus,apstiprinot vides aizsardzības nozīmi starptautiskās aviācijas politikas izstrādē un īstenošanā;atzīmējot patērētāju aizsardzības nozīmīgumu, tostarp aizsardzību, ko sniedz 1999. gada 28. maijā Monreālā parakstītā Konvencija par dažu starptautiskā gaisa transporta noteikumu unifikāciju,ar nodomu balstīties uz esošo nolīgumu sistēmu nolūkā atvērt pieeju tirgum un maksimāli palielināt patērētāju, aviokompāniju, darbaspēka un sabiedrības priekšrocības abās Atlantijas okeāna pusēs,atzīstot, ka ir svarīgi darīt savām aviokompānijām plašāk pieejamus pasaules kapitāla tirgus, lai stiprinātu konkurenci un sekmētu šā nolīguma mērķu sasniegšanu,ar nodomu izveidot globālas nozīmes precedentu liberalizācijas rezultātā gūto priekšrocību attīstīšanai šajā svarīgajā tautsaimniecības nozarē,ir vienojušās šādi.1. pantsDefinīcija„Puse” ir vai nu ASV, vai Eiropas Kopiena un tās dalībvalstis, Islande vai Norvēģija.2. pantsI un II pielikuma piemērošanaGaisa satiksmes nolīguma, ko parakstījusi Eiropas Kopiena un tās dalībvalstis un Amerikas Savienotās Valstis 2007. gada 25. un 30. aprīlī (turpmāk "gaisa satiksmes nolīgums"), noteikumus, kas pievienoti I pielikumā, piemēro visas nolīguma puses, ievērojot II pielikuma noteikumus. Gaisa satiksmes nolīguma noteikumi attiecas uz Islandi un Norvēģiju tā, it kā tās būtu Eiropas Kopienas dalībvalstis, lai saskaņā ar šo nolīgumu Islandei un Norvēģijai būtu visas dalībvalstu tiesības un pienākumi. Šā nolīguma I un II pielikums ir šā nolīguma neatņemama daļa.3. pantsNolīguma darbības izbeigšana1. Gan Amerikas Savienotās Valstis, gan Eiropas Kopiena un tās dalībvalstis drīkst jebkurā brīdī rakstiski ar diplomātisku kanālu starpniecību pārējām trim pusēm paziņot par tās lēmumu izbeigt šo nolīgumu vai šā nolīguma pagaidu piemērošanu saskaņā ar 5. pantu. Šāda paziņojuma eksemplārs vienlaicīgi jānosūta Starptautiskajai civilās aviācijas organizācijai. Šis nolīgums vai tā pagaidu piemērošanas darbība beidzas pusnaktī pēc Griničas laika Starptautiskās gaisa transporta asociācijas (IATA) satiksmes sezonas beigās vienu gadu pēc dienas, kad iesniegts rakstveida paziņojums par izbeigšanu, ja vien paziņojums netiek atsaukts, visām pusēm par to vienojoties līdz šā laikposma beigām.2. Gan Islande, gan Norvēģija drīkst jebkurā brīdī rakstiski ar diplomātisku kanālu starpniecību pārējām pusēm paziņot par tās lēmumu izstāties no šā nolīguma vai izbeigt šā nolīguma pagaidu piemērošanu saskaņā ar 5. pantu. Šāda paziņojuma eksemplārs vienlaicīgi jānosūta Starptautiskajai civilās aviācijas organizācijai. Šāda izstāšanās vai pagaidu piemērošanas izbeigšana stājas spēkā pusnaktī pēc Griničas laika IATA satiksmes sezonas beigās vienu gadu pēc dienas, kad iesniegts rakstveida paziņojums, ja vien paziņojums netiek atsaukts, nolīguma pusei, kas iesniegusi rakstveida paziņojumu, Amerikas Savienotajām Valstīm, Eiropas Kopienai un tās dalībvalstīm par to rakstiski vienojoties līdz šā laikposma beigām.3. Gan Amerikas Savienotās Valstis, gan Eiropas Kopiena un tās dalībvalstis drīkst jebkurā brīdī rakstiski ar diplomātisku kanālu starpniecību Islandei un Norvēģijai paziņot par tās lēmumu izbeigt šo nolīgumu vai izbeigt šā nolīguma pagaidu piemērošanu attiecībā uz Islandi vai Norvēģiju. Šāda paziņojuma eksemplāri vienlaicīgi jānosūta abām pārējām nolīguma pusēm un Starptautiskajai civilās aviācijas organizācijai. Šāda tā nolīguma vai pagaidu piemērošanas izbeigšana attiecībā uz Norvēģiju vai Islandi stājas spēkā pusnaktī pēc Griničas laika IATA satiksmes sezonas beigās vienu gadu pēc dienas, kad iesniegts rakstveida paziņojums par izbeigšanu, ja vien paziņojums netiek atsaukts, Amerikas Savienotajām Valstīm, Eiropas Kopienai un tās dalībvalstīm un pusei, kas saņēmusi paziņojumu, par to rakstiski vienojoties līdz šā laikposma beigām.4. Attiecībā uz diplomātiskajām notām, kas paredzētas šajā pantā, Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu vārdā nosūtītās vai Eiropas Kopienai un tās dalībvalstīm adresētās diplomātiskās notas nosūta vai attiecīgi saņem caur Eiropas Kopienu.5. Neskarot citus šā panta noteikumus, ja gaisa satiksmes nolīgums tiek izbeigts, arī šā nolīguma darbība tiek izbeigta.4. pantsReģistrācija ICAOŠis nolīgums un visi tā grozījumi ir jāreģistrē Starptautiskajā civilās aviācijas organizācijā (ICAO).5. pantsPagaidu piemērošanaLīdz spēkā stāšanās brīdim saskaņā ar 6. pantu šo nolīgumu piemēro pagaidu kārtā no tā mēneša pirmās dienas, kas seko datumam, kad puses pēdējo reizi paziņojušas citām pusēm par nolīguma pagaidu piemērošanai nepieciešamo procedūru pabeigšanu. Ja gaisa satiksmes nolīguma darbība tiek izbeigta saskaņā ar 23. pantu vai tā pagaidu piemērošana tiek pārtraukta saskaņā ar minētā nolīguma 25. pantu, šā nolīguma pagaidu piemērošana arī tiek izbeigta.6. pantsStāšanās spēkāŠis nolīgums stājas spēkā dienā, kad 1) stājas spēkā gaisa satiksmes nolīgums un 2) vienu mēnesi pēc dienas, kad ar pēdējo diplomātisko notu ir pabeigta pušu notu apmaiņa, apliecinot, ka ir pabeigtas visas procedūras, kas vajadzīgas, lai nolīgums stātos spēkā. Attiecībā uz apmaiņu ar diplomātiskajām notām Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu vārdā nosūtītās vai Eiropas Kopienai un tās dalībvalstīm adresētās diplomātiskās notas nosūta vai attiecīgi saņem caur Eiropas Kopienu. Diplomātiskā nota vai notas no Eiropas Kopienas un tās dalībvalstīm ietver paziņojumu no katras dalībvalsts, kurā apliecināts, ka ir pabeigtas nepieciešamās procedūras, lai šis nolīgums stātos spēkā.TO APLIECINOT, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo nolīgumu.SAGATAVOTS četros eksemplāros ………. gada ………. .Amerikas Savienoto Valstu vārdā:[Katras ES dalībvalsts vārdā:]Eiropas Kopienas vārdā:Islandes vārdā:Norvēģijas Karalistes vārdā:I pielikumsGAISA SATIKSMES NOLĪGUMS[OV L 134/4, 25.5.2007.]II pielikumsĪpaši noteikumi attiecībā uz Islandi un NorvēģijuGaisa satiksmes nolīguma noteikumi, kuros izdarīti šādi grozījumi, attiecas uz visām šā nolīguma pusēm. Gaisa satiksmes nolīguma noteikumi attiecas uz Islandi un Norvēģiju tā, it kā tās būtu Eiropas Kopienas dalībvalstis, lai saskaņā ar šo nolīgumu Islandei un Norvēģijai būtu visas dalībvalstu tiesības un pienākumi.1. Gaisa satiksmes nolīguma 1. panta 9. punkts ir šādā redakcijā:„Teritorija” attiecībā uz ASV nozīmē zemes platības (kontinentālā teritorija un salas), iekšējos ūdeņus un tās suverenitātē vai jurisdikcijā esošos teritoriālos jūras ūdeņus un attiecībā uz Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm – zemes platības (kontinentālā teritorija un salas), iekšējos ūdeņus un teritoriālos jūras ūdeņus, kur piemēro Eiropas Ekonomikas zonas līgumu saskaņā ar minētajā līgumā un jebkurā tā tiesības pārņemošā instrumentā paredzētajiem nosacījumiem, izņemot Lihtenšteinas Firstistes suverenitātē vai jurisdikcijā esošās zemes platības un iekšējos ūdeņus; šā nolīguma piemērošana Gibraltāra lidostai attiecīgi neskar Spānijas Karalistes un Apvienotās Karalistes juridisko nostāju domstarpībās par to, kā suverenitātē ir lidostas teritorija, un Gibraltāra lidostas neiekļaušanu Eiropas Kopienas pasākumos aviācijas jomā, kas ir spēkā 2006. gada 18. septembrī dalībvalstu starpā saskaņā ar nosacījumiem ministru paziņojumā par Gibraltāra lidostu, par ko vienojās 2006. gada 18. septembrī Kordovā; un2. Nolīguma 23. līdz 26. pants neattiecas uz Islandi un Norvēģiju.3. Ar šādu tekstu papildina I pielikuma 1. iedaļu:w. Islande: gaisa transporta nolīgums, kas parakstīts Vašingtonā, 1995. gada 14. jūnijā; kurā grozījumi izdarīti 2002. gada 1. martā, apmainoties ar notām; kurā grozījumi izdarīti 2006. gada 14. augustā un 2007. gada 9. martā, apmainoties ar notām.x. Norvēģijas karaliste: Nolīgums attiecībā uz gaisa satiksmes pakalpojumiem, kas stājās spēkā ar notu apmaiņu Vašingtonā, 1945. gada 6. oktobrī; kurā grozījumi izdarīti 1954. gada 6. augustā, apmainoties ar notām; kurā grozījumi izdarīti 1995. gada 16. jūnijā, apmainoties ar notām.4. Nolīguma I pielikuma 2. iedaļas teksta redakcija ir šāda:Neskarot šā pielikuma 1. iedaļu, apgabalos, kas nav ietverti šā nolīguma 1. panta "teritorijas" definīcijā, turpina piemērot nolīgumus, kas minēti šīs sadaļas e) (Dānija un ASV), g) (Francija un ASV), v) (Apvienotā Karaliste un ASV) un x) (Norvēģija un ASV) apakšpunktā, atbilstīgi tajos ietvertajiem nosacījumiem.5. Nolīguma I pielikuma 3. iedaļas teksta redakcija ir šāda:Neskarot šā nolīguma 3. pantu, ASV aviokompānijām nav piešķirtas tiesības sniegt vienīgi kravas pārvadājumu pakalpojumus, kas nav daļa no pakalpojuma, kurā tiek apkalpotas Amerikas Savienotās Valstis, uz vai no vietām dalībvalstīs, izņemot uz vai no vietām Čehijas Republikā, Francijas Republikā, Vācijas Federatīvajā Republikā, Luksemburgas Lielhercogistē, Maltas Republikā, Polijas Republikā, Portugāles Republikā, Slovākijas Republikā, Islandē un Norvēģijas Karalistē.6. Nolīguma II pielikuma 3. panta beigās pievieno šādu tekstu:Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju tas ietver, bet ne tikai, Eiropas Ekonomikas zonas līguma 53., 54. un 57. pantu un to īstenošanas noteikumus saskaņā ar minēto līgumu, kā arī jebkādus to grozījumus.2. papildinājumsPAPILDNOLĪGUMSstarpNorvēģijas Karalisti, no vienas puses,Islandi, no otras puses,unEiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no trešas puses,attiecībā uzgaisa satiksmes nolīguma piemērošanu starpAmerikas Savienotajām Valstīm, no vienas puses,Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, Norvēģijas Karalisti, no trešas puses,un Islandi, no ceturtas pusestā kā:1) Eiropas Komisija Kopienas un dalībvalstu vārdā risināja sarunas ar Amerikas Savienotajām Valstīm par gaisa satiksmes nolīgumu saskaņā ar Padomes lēmumu, ar ko Komisijai piešķir pilnvaras sākt sarunas.2) Gaisa satiksmes nolīgumu starp Kopienu un tās dalībvalstīm un Amerikas Savienotajām Valstīm ("gaisa satiksmes nolīgums") parafēja 2007. gada 2. martā, Eiropas Kopiena to parakstīja Briselē, 2007. gada 25. aprīlī, un ASV parakstīja Vašingtonā, 2007. gada 30. aprīlī un provizoriski piemēroja no 2008. gada 30. marta.3) Islande un Norvēģijas Karaliste (turpmāk "Norvēģija") ar Eiropas Ekonomikas zonas līgumu ir pilnībā integrēti dalībnieki Eiropas vienotajā aviācijas tirgū, tādējādi abas valstis vienā dienā ir pievienojušās arī Gaisa satiksmes nolīgumam (turpmāk "nolīgums"), kas iekļauj gaisa satiksmes nolīgumu kā I pielikumu.4) Ir jānosaka procedūras pasākumi, lai vajadzības gadījumā nolemtu, kā apturēt gaisa satiksmes nolīguma 21. panta 3. punktā paredzētās tiesības.5) Turklāt ir jānosaka procedūras pasākumi Islandes un Norvēģijas dalībai Apvienotajā komitejā, kas izveidota saskaņā ar gaisa satiksmes nolīguma 18. pantu, un šā paša nolīguma 19. pantā paredzētajās šķīrējtiesas procedūrās, nodrošinot vajadzīgo sadarbību, informācijas plūsmu un apspriešanās pirms Apvienotās komitejas sēdēm, kā arī konkrētu nolīguma noteikumu īstenošanai attiecībā uz drošību, drošumu, tiesību veikt satiksmi piešķiršanu un atcelšanu, kā arī valsts atbalstu,IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.1. pantsPaziņošanaJa Kopiena un tās dalībvalstis nolemj izbeigt nolīgumu saskaņā ar šā nolīguma 3. pantu vai pārtraukt tā pagaidu piemērošanu, vai atsaukt paziņojumus šajā sakarā, pirms ar diplomātisko kanālu palīdzību par to paziņo Amerikas Savienotajām Valstīm, Komisija nekavējoties dara to zināmu Islandei un Norvēģijai. Norvēģija un/vai Islande arī nekavējoties paziņo Komisijai par jebkādu(-iem) šādu(-iem) lēmumu(-iem).2. pantsOtrais sarunu posms un tiesību veikt satiksmi atcelšana1. Komisija Eiropas Kopienas un to dalībvalstu vārdā risinās otro sarunu posmu, kas minēts gaisa satiksmes nolīguma 21. panta 1. punktā. Lai pēc otrā sarunu posma Norvēģija un Islande aizvien būtu pārskatītā gaisa satiksmes nolīguma asociētās puses, Norvēģija un Islande piedalīsies sarunās kā novērotāji un šā iemesla dēļ tiks iesaistītas sagatavošanas darbā no Eiropas Kopienas puses tāpat kā jebkura Kopienas dalībvalsts.2. Ja divpadsmit mēnešu laikā kopš nolīguma 21. panta 3. punktā paredzētās pārskatīšanas nav panākts otrās pakāpes gaisa satiksmes nolīgums, Norvēģija un Islande drīkst kā ikviena Kopienas dalībvalsts turpmāko 15 dienu laikā paziņot Komisijai, kuras tiesības veikt satiksmi attiecībā uz to teritoriju tās vēlas atcelt. Šādas tiesības veikt satiksmi nedrīkst ietvert tiesības, kas minētas gaisa satiksmes nolīguma I pielikumā minētajos nolīgumos.3. Pamatojoties uz dalībvalstu, Norvēģijas un/vai Islandes iesniegtiem paziņojumiem, Komisija izveido to tiesību veikt satiksmi sarakstu, kuras paredzēts atcelt, un iesniedz šo sarakstu Padomei. Tādā gadījumā Padomes priekšsēdētājs, rīkojoties Kopienas un tās dalībvalstu, Norvēģijas un Islandes vārdā, paziņo Amerikas Savienotajām Valstīm par to tiesību veikt satiksmi atcelšanu, kuras iekļautas saskaņā ar gaisa satiksmes nolīguma 21. panta 3. punktu izveidotajā sarakstā. Attiecīgās dalībvalstis, Norvēģija un/vai Islande veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai atceltu šādas tiesības, sākot no Starptautiskās gaisa transporta asociācijas (IATA) satiksmes sezonas pirmās dienas, kas sākas ne vēlāk kā divpadsmit mēnešus pēc dienas, kad iesniedz paziņojumu par atcelšanu.4. Neatkarīgi no šā panta 3. punkta Padome, lemjot vienbalsīgi pēc Komisijas priekšlikuma, drīkst pieņemt lēmumu neizziņot atcelšanu vai pēc zināma laika atsaukt paziņojumu par atcelšanu.3. pantsApvienotā komiteja1. Kopienu, tās dalībvalstis, Norvēģiju un Islandi Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar gaisa satiksmes nolīguma 18. pantu, pārstāv Komisijas, dalībvalstu, Norvēģijas un Islandes pārstāvji.2. Ar Kopienas, tās dalībvalstu, Norvēģijas un Islandes nostāju Apvienotajā komitejā iepazīstina Komisija, izņemot jomas, kas ir vienīgi dalībvalstu kompetencē; šādā gadījumā ar to attiecīgi iepazīstina dalībvalstis, Islande un/vai Norvēģija.3. Norvēģijas un Islandes nostāju Apvienotajā komitejā jautājumos, uz kuriem attiecas gaisa satiksmes nolīguma 14. vai 20. pants, vai jautājumos, kam nav vajadzīga tāda lēmuma pieņemšana, kuram ir tiesiskas sekas, pieņem Norvēģija un Islande, vienojoties ar Komisiju.4. Attiecībā uz citiem Apvienotās komitejas lēmumiem jautājumos, kas skar Eiropas Ekonomikas zonas līgumā iekļautās regulas un direktīvas, Kopienas, tās dalībvalstu, Norvēģijas un Islandes nostāju pieņem Komisija, vienojoties ar Norvēģiju un Islandi.5. Attiecībā uz citiem Apvienotās komitejas lēmumiem jautājumos, kas neskar Eiropas Ekonomikas zonas līgumā iekļautās regulas un direktīvas, Norvēģijas Karalistes un Islandes nostāju pieņem Norvēģijas Karaliste un Islande, vienojoties ar Komisiju.6. Komisija veic atbilstošus pasākumus, lai nodrošinātu Norvēģijas un Islandes pilnīgu dalību jebkurās ar sadarbību, apspriešanu vai lēmumu pieņemšanu saistītās sanāksmēs ar dalībvalstīm un abu valstu piekļuvi attiecīgai informācijai, gatavojoties Apvienotās komitejas sanāksmēm.4. pantsŠķīrējtiesa1. Komisija pārstāv Kopienu, tās dalībvalstis, Norvēģiju un Islandi šķīrējtiesas procesos saskaņā ar gaisa satiksmes nolīguma 19. pantu.2. Vajadzības gadījumā Komisija veic pasākumus, lai nodrošinātu Norvēģijas un Islandes iesaistīšanos šķīrējtiesas procesu sagatavošanā un koordinēšanā.3. Ja Padome nolemj pārtraukt priekšrocību piemērošanu saskaņā ar gaisa satiksmes nolīguma 19. panta 7. punktu, par šādu lēmumu paziņo Norvēģijai un Islandei. Norvēģija un/vai Islande arī nekavējoties paziņo Komisijai par jebkādu(-iem) šādu(-iem) pieņemto(-iem) lēmumu(-iem).4. Par jebkuriem citiem atbilstīgiem pasākumiem, kas jāveic saskaņā ar gaisa satiksmes nolīguma 19. pantu, jautājumos, kas ES ir Kopienas kompetencē, lēmumu pieņem Komisija, kurai palīdz īpaša komiteja, kuru veido Padomes izraudzīti dalībvalstu pārstāvji, kā arī Norvēģijas un Islandes pārstāvji.5. pantsInformācijas apmaiņa1. Norvēģija un Islande nekavējoties informē Komisiju par jebkuru lēmumu atteikt, atsaukt, apturēt vai ierobežot atļaujas Amerikas Savienoto Valstu aviokompānijai, ko tās pieņēmušas saskaņā ar gaisa satiksmes nolīguma 4. vai 5. pantu. Komisija arī nekavējoties informē Norvēģiju un Islandi par jebkuru šādu dalībvalstu pieņemtu lēmumu.2. Norvēģija un Islande nekavējoties informē Komisiju par jebkuru pieprasījumu vai paziņojumu, ko tās nosūtījušas vai saņēmušas saskaņā ar gaisa satiksmes nolīguma 8. pantu. Komisija arī nekavējoties informē Norvēģiju un Islandi par jebkuru šādu dalībvalstu nosūtītu vai saņemtu pieprasījumu vai paziņojumu.3. Norvēģija un Islande nekavējoties informē Komisiju par jebkuru pieprasījumu vai paziņojumu, ko tās nosūtījušas vai saņēmušas saskaņā ar gaisa satiksmes nolīguma 9. pantu. Komisija arī nekavējoties informē Norvēģiju un Islandi par jebkuru šādu dalībvalstu nosūtītu vai saņemtu pieprasījumu vai paziņojumu.6. pantsValdības subsīdijas un atbalsts1. Ja Norvēģija vai Islande uzskata, ka subsīdijas vai atbalsts, ko apsvērusi vai piešķīrusi valsts iestāde Amerikas Savienoto Valstu teritorijā, nelabvēlīgi ietekmēs konkurētspēju, kas minēta gaisa satiksmes nolīguma 14. panta 2. punktā, tā par šo jautājumu informē Komisiju. Ja līdzvērtīgu jautājumu Komisijai ir paziņojusi dalībvalsts, Komisija arī par to paziņo Norvēģijai un Islandei.2. Komisija, Norvēģija un Islande var vērsties pie šādas iestādes vai pieprasīt sasaukt Apvienoto komiteju, kas izveidota saskaņā ar gaisa satiksmes nolīguma 18. pantu.3. Komisija, Norvēģija un Islande nekavējoties informē viena otru, ja Amerikas Savienotās Valstis pie tām ir vērsušās saskaņā ar nolīguma 14. panta 3. punktu.7. pantsNolīguma darbības izbeigšana1. Jebkura puse var jebkurā brīdī rakstveidā ar diplomātisko kanālu starpniecību otrai pusei paziņot par tās lēmumu izbeigt šo papildnolīgumu vai tā pagaidu piemērošanu. Šis papildnolīgums tiek izbeigts vai tā pagaidu piemērošanas darbība beidzas pusnaktī pēc Griničas laika sešus mēnešus pēc dienas, kad iesniegts rakstveida paziņojums par izbeigšanu vai par pagaidu piemērošanas pārtraukšanu, ja vien paziņojums netiek atsaukts, pusēm par to vienojoties līdz šā laikposma beigām.2. Neskarot citus šā panta noteikumus, ja nolīgums vai tā pagaidu piemērošana tiek pārtraukta, arī šis papildnolīgums vai tā pagaidu piemērošanas darbība tiek izbeigta.8. pantsPagaidu piemērošanaLīdz spēkā stāšanās brīdim saskaņā ar 9. pantu puses vienojas saskaņā ar pušu tiesību aktiem, lai piemērotu šo papildnolīgumu pagaidu kārtā no tā parakstīšanas dienas vai tā pagaidu piemērošanas, kas izklāstīta nolīguma 5. pantā.9. pantsStāšanās spēkāPapildnolīgums stājas spēkā vai nu vienu mēnesi pēc pēdējās notas datuma diplomātisko notu apmaiņā starp pusēm, apliecinot, ka ir pabeigtas visas nepieciešamās procedūras, lai šis papildnolīgums stātos spēkā, vai nolīguma spēkā stāšanās dienā vai tā pagaidu piemērošanas dienā, atkarībā no tā, kas ir vēlāk.TO APLIECINOT, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo papildnolīgumu.SAGATAVOTS trijos eksemplāros angļu valodā ………. gada ………. .Norvēģijas Karalistes vārdā:Islandes vārdā:Eiropas Kopienas vārdā: