title: Priekšlikums Padomes lēmums Nr. …/2010/ES, ar kuru atļauj ciešāku sadarbību laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā {COM(2010) 105 galīgā redakcija}

text:
|

52010PC0104

	[pic] | EIROPAS KOMISIJA |Briselē, 24.3.2010COM(2010) 104 galīgā redakcija2010/0066 (APP)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS Nr. …/2010/ES,ar kuru atļauj ciešāku sadarbību laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā{COM(2010) 105 galīgā redakcija}PASKAIDROJUMA RAKSTSIEVADS1.  Komisija 2006. gada 17. jūlijā pieņēma priekšlikumu[1] Padomes regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2201/2003[2] attiecībā uz jurisdikciju laulības lietās un ievieš noteikumus par šajās lietās piemērojamām tiesībām ("Roma III")[3].2.  Ierosinātās Padomes regulas juridiskais pamats bija Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 61. panta c) apakšpunkts un 67. panta 1. punkts[4]. Priekšlikums attiecās uz tiesu iestāžu sadarbību civillietās, kurām piemīt "ar ģimenes tiesībām saistīti aspekti". Šis juridiskais pamats paredzēja vienbalsību. Eiropas Parlaments sniedza atzinumu 2008. gada 21. oktobrī[5].3.  No 2006. gada oktobra Komisijas priekšlikums atradās Civiltiesību jautājumu darba grupā (Roma III). Tā bija Vācijas, Portugāles un Slovēnijas prezidentūras prioritāte. Priekšlikumu 2007. gada aprīlī apsprieda Padomes sanāksmē, un ministri vienojās par noteiktām pamatnostādnēm.4.  Līdz 2008. gada vidum apspriedēs bija sasniegts punkts, kad šķita, ka dažas dalībvalstis saskaras ar konkrētām problēmām, kuru dēļ tām nav iespējams pieņemt ierosināto regulu. Jo īpaši viena dalībvalsts neuzskatīja par pieņemamu, ka tās tiesām jāpiemēro ārvalstu laulības šķiršanas tiesības, kuras tā uzskata par ierobežojošākām nekā attiecīgās valsts laulības šķiršanas tiesības, un vēlējās turpināt piemērot savas materiālās tiesības visām šķiršanās lietām, kas iesniegtas tās tiesās ( lex fori pieeja). Vienlaicīgi lielais vairums dalībvalstu uzskatīja, ka ierosinātās regulas būtisks elements ir noteikumi par piemērojamām tiesībām. Tās atbalstīja priekšlikumā noteikto principu, ka tiek piemērotas tās valsts tiesības, ar kuru laulātajiem ir cieša saistība, kas noteiktos gadījumos nozīmētu ārvalstu laulības šķiršanas tiesību piemērošanu.5.  Secīgas Padomes prezidentvalstis un Komisija mēģināja rast risinājumu ierosinātās regulas ietvaros, izstrādājot dažādas iespējas, kas paplašinātu forum tiesību piemērošanas jomu, neapdraudot priekšlikuma galvenos mērķus. Tomēr šie kopīgie centieni nebija sekmīgi.6.  Tādēļ Padomes 2008. gada 5. un 6. jūnija sanāksmē ministri secināja, ka "nav vienprātības, lai turpinātu ierosinātās regulas pieņemšanu, un ka pastāv nepārvaramas grūtības, kas padara lēmuma, kuram nepieciešama vienbalsība, pieņemšanu neiespējamu tagad un paredzamā nākotnē". Padome konstatēja, ka "ierosinātās regulas mērķus pieņemamā termiņā nevar panākt, piemērojot attiecīgos Līgumu noteikumus"[6].7.  2008. gada jūlijā un augustā deviņas dalībvalstis – Bulgārija, Grieķija, Spānija, Itālija, Luksemburga, Ungārija, Austrija, Rumānija un Slovēnija – iesniedza Komisijai pieprasījumu, kurā norādīja, ka tās vēlas savā starpā izveidot ciešāku sadarbību laulības lietām piemērojamo tiesību jomā un ka Komisijai tālab ir jāiesniedz priekšlikums Padomei. Francija 2009. gada janvārī arī iesniedza līdzīgu pieprasījumu. Grieķija 2010. gada 3. martā atsauca savu pieprasījumu.8.  Šis priekšlikums ir Komisijas atbilde uz šiem priekšlikumiem.Ciešākas sadarbības tiesiskais pamats9.  Ciešāku sadarbību reglamentē Līguma par Eiropas Savienību (LES) 20. pants un Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 326. līdz 334. pants. Šajos noteikumos ir paredzēts, ka ir vajadzīgi divi priekšlikumi, lai īstenotu ciešāku sadarbību laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā:10.  Komisijas priekšlikums Padomes lēmumam, ar kuru atļauj ciešāku sadarbību laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā, pamatojoties uz LESD 329. panta 1. punktu, un11.  Komisijas priekšlikums Padomes regulai, ar kuru īsteno ciešāku sadarbību laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā, pamatojoties uz LESD 81. panta 3. punktu[7].Ciešākas sadarbības juridisko nosacījumu izvērtējumsLēmums par atļauju kā galējais līdzeklis un vismaz deviņu dalībvalstu līdzdalība12.  LES 20. panta 2. punktā ir noteikts, ka Padome var pieņemt lēmumu, ar ko dod atļauju sākt ciešāku sadarbību, tikai kā galēju līdzekli, ja tā konstatējusi, ka Savienība kopumā nevar pieņemamā termiņā sasniegt šādas sadarbības mērķus, un ja tajā piedalās vismaz deviņas dalībvalstis.13.  Kā minēts iepriekš, Padome 2008. gada 5. un 6. jūnija sanāksmē secināja, ka nav vienprātības, lai turpinātu virzīt 2006. gada priekšlikumu, un ka pastāv nepārvaramas grūtības, kas padara lēmuma, kuram nepieciešama vienbalsība, pieņemšanu neiespējamu tagad un paredzamā nākotnē. Padome konstatēja, ka ierosinātās regulas mērķus pieņemamā termiņā nevar panākt, piemērojot attiecīgos Līgumu noteikumus. Padome tādējādi secināja, ka Savienībai kopumā nav iespējams rast citu risinājumu un kā galēju līdzekli varētu izmantot ciešāku sadarbību.14.  Līdz šim Komisija ir saņēmusi pieprasījumus no deviņām dalībvalstīm (Bulgārija, Spānija, Francija, Itālija, Luksemburga, Ungārija, Austrija, Rumānija un Slovēnija), kas norādījušas, ka plāno savā starpā izveidot ciešāku sadarbību laulības lietām piemērojamo tiesību jomā.Joma, uz ko attiecas Līgumi15.  LESD 329. panta 1. punktā ir noteikts, ka ciešāku sadarbību var izveidot "kādā no jomām, uz ko attiecas Līgumi".16.  Minētās deviņas dalībvalstis ir pieprasījušas, lai to starpā tiktu atļauts izveidot ciešāku sadarbību "laulības lietām piemērojamo tiesību jomā (Roma III)". Tas nozīmē tiesību kolīziju normas, kas nosaka, kuras materiālās tiesības ir piemērojamas starptautiskai laulības šķiršanai, kas saistīta ar vairāk nekā vienu tiesību sistēmu. Tiesību kolīziju normas kā konkrēts punkts ir minētas LESD 81. panta 2. punktā iekļautajā pasākumu sarakstā, savukārt LESD 81. panta 3. punktā ir nošķirtas tiesību kolīziju normas civillietās un komerclietās vispār un pasākumi attiecībā uz ģimenes tiesībām. Komisija uzskata, ka tiesību kolīziju normas ģimenes tiesībās Līgumu izpratnē ir joma – jāatzīst, ka ierobežota bet labi noteikta joma – kurā var izveidot ciešāku sadarbību.17.  Šajā kontekstā ir jāprecizē, ka ierosinātās ciešākās sadarbības jomā "laulības šķiršanai un laulāto šķirtībai piemērojamās tiesības" neietver tiesību kolīziju normas attiecībā uz laulības šķiršanas mantiskajām sekām[8]. Tā neattiecas arī uz laulības šķiršanas materiālajām tiesībām, proti, laulības šķiršanas pamatu vai laulības šķiršanai piemērojamo procedūru.Savienības mērķu sasniegšanas veicināšana, tās interešu aizsardzība un integrācijas procesa pastiprināšanaVispārīgais konteksts18.  Pienācīgi ņemot vērā atbilstīgās daļas ietekmes novērtējumā[9] iepriekšminētajam Komisijas 2006. gada priekšlikumam, kā arī attiecīgā priekšlikuma paskaidrojuma rakstu, ciešākas sadarbības mērķis ir nodrošināt skaidru un visaptverošu tiesisko regulējumu, kas attiecas uz piemērojamām tiesību normām laulības šķiršanas un laulāto atšķiršanas lietās un kas iesaistītajām pusēm nodrošina noteiktu autonomiju piemērojamo tiesību izvēlē.19.  Komisija plaši apspriedās ar ieinteresētajām personām iepriekšminētā ietekmes novērtējuma procesa gaitā. Šī apspriešanās notika ar 2005. gadā izdotās Zaļās grāmatas par laulības šķiršanai piemērojamiem tiesību aktiem un jurisdikciju[10] palīdzību. Zaļajā grāmatā aprakstītas nepilnības pašreizējā situācijā un ierosināti vairāki iespējamie problēmu risinājumi. Piedāvātie risinājumi inter alia ietvēra status quo saglabāšanu, tiesību kolīziju normu saskaņošanu, ierobežotas iespējas ieviešana, ļaujot laulātajiem izvēlēties piemērojamās tiesības, un, visbeidzot, dažādu risinājumu kombināciju. Komisija 2006. gadā rīkoja publisku uzklausīšanu un ekspertu sanāksmi. Atsauksmju lielākajā daļā atzīta nepieciešamība veicināt tiesisko noteiktību un paredzamību, ieviest ierobežotu pušu autonomiju un novērst „apsteigšanas sacīksti”. Daži dalībnieki izteica bažas, ka tiesību kolīziju normu saskaņošana varētu tiesām uzlikt par pienākumu piemērot ārvalstu tiesības, un tas varētu paildzināt tiesvedību un radītu papildu izmaksas laulības lietās. Sabiedriskās domas aptaujā tika konstatēts, ka 60 % Eiropas iedzīvotāju sagaida, ka ES aktīvāk iesaistīsies likumdošanas sekmēšanā saistībā ar laulības šķiršanu citā dalībvalstī[11].20.  Ciešāka sadarbība laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā attiektos uz desmitiem tūkstošiem "starptautisku" pāru, kuri katru gadu šķiras Eiropas Savienībā. Daudzi Eiropas pilsoņi no dažādām dalībvalstīm apprecas katru gadu, un attiecīgi katru gadu Eiropā notiek arī daudzas "starptautiskas" laulības šķiršanas.21.  ES ir apmēram 122 miljoni laulību, un tiek pieņemts, ka apmēram 16 miljoni (13 %) no tām ir "starptautiskas"[12]. Piemēram, 2007. gadā Eiropas Savienībā tika noslēgti 2 400 000 laulību, un apmēram 300 000 no tām bija "starptautiskas". Lai gan "starptautisko" laulību skaits koncentrējas galvenokārt dažās lielākajās Eiropas valstīs, tās tiek slēgtas visā Eiropas Savienībā un līdz ar to skar lielu skaitu ES pilsoņu.22.  2007. gadā Eiropas Savienības 27 dalībvalstīs notika 1 040 000 laulības šķiršanu, no kurām 140 000 (13 %) bija "starptautisks" elements. Dalībvalstis ar lielāko jauno "starptautisko" laulības šķiršanu īpatsvaru Eiropas Savienībā 2007. gadā bija Vācija (34 000), Francija (20 500) un Apvienotā Karaliste (19 500).Pašreizējā situācija laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā23.  Patlaban, neesot Savienības noteikumiem, pastāv 26 dažādi tiesību kolīziju normu kopumi attiecībā uz laulības šķiršanu 24 dalībvalstīs, kuras piedalās tiesu iestāžu sadarbībā civillietās ES, un divās dalībvalstīs, kuras var tai pievienoties[13]. Lielākajā daļā dalībvalstu piemērojamās tiesības nosaka, pamatojoties uz saistošo faktoru skalu, kuras uzdevums ir nodrošināt to, ka tiesvedību attiecīgajā lietā regulē tās valsts tiesības, ar kuru attiecīgajai laulībai ir visciešākā saistība. Citas dalībvalstis laulības lietu tiesvedībā sistemātiski piemēro savas valsts tiesības ( lex fori ).24.  Pašreizējā situācija var radīt daudzas problēmas laulības lietu tiesvedībā ar "starptautiskiem" elementiem. Dalībvalstu materiālo tiesību un tiesību kolīziju normu lielā dažādība rada tiesisko nenoteiktību. Dalībvalstu tiesību kolīziju normu lielo atšķirību un komplicētības dēļ dažādas valstiskās piederības laulātajiem ir ļoti grūti paredzēt, kuras tiesības tiks piemērotas viņu laulības lietas tiesvedībā. Lielākā daļa dalībvalstu nepieļauj nekādu iespēju laulātajiem izvēlēties laulības lietu tiesvedībā piemērojamās tiesības. Šā iemesla dēļ var rasties situācijas, kad laulātie tikai vāji saistīti ar tiesībām, kuras tiek piemērotas, un sekas, kas neatbilst pilsoņu tiesiskajai paļāvībai. Visbeidzot, pašreizējās normas var laulātos mudināt uz „apsteigšanas sacīkstēm”, proti, iesniegt pieteikumu tiesā, pirms to ir izdarījis otrs laulātais, lai nodrošinātu, ka tiesvedību regulē konkrētas tiesības atbilstoši viņa vai viņas interesēm.25.  Ir ļoti grūti aplēst ekonomiskos trūkumus, ko izraisa nesaskaņotas tiesību kolīziju normas laulības lietās. Ietekmes novērtējuma pētījuma kontekstā, kuru veica, lai informētu Komisiju par mantisko attiecību regulējumiem laulībā, tika aplēsts, ka ar starptautisku laulības šķiršanu saistītas problēmas varētu visā ES kopumā izmaksāt EUR 205 miljonus. Šīs izmaksas, iespējams, nāktos segt tiesām, laulātajiem un trešajām personām[14].Ieguvumi no ciešākas sadarbības laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā26.  Ciešāku sadarbību laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā pieprasa šādas deviņas dalībvalstis: Bulgārija, Spānija, Francija, Itālija, Luksemburga, Ungārija, Austrija, Rumānija un Slovēnija. Šo deviņu pieprasījuma iesniedzēju dalībvalstu kopējais iedzīvotāju skaits ir 216,3 miljoni. Tā ir gandrīz puse (44 %) visu Savienības iedzīvotāju[15]. Šajās iesaistītajās dalībvalstīs "starptautisko" laulību īpatsvars ir apmēram 13 %[16], proti, vidēji tāds pats kā visā ES kopumā. Tiek lēsts, ka šajās valstīs gadā notiek apmēram 440 000 laulības šķiršanas gadījumu un 53 000 no tiem ir ar starptautiskiem elementiem[17]. Ciešāka sadarbība ir atvērta visām dalībvalstīm, un jo vairāk dalībvalstu tajā iesaistās, jo uz lielāku skaitu pilsoņu tā attieksies.27.  Ciešāka sadarbība laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā sniegtu pilsoņiem turpmāk minētās priekšrocības.28.  Tiesiskās noteiktības un paredzamības nostiprināšana. Ciešāka sadarbība ieviesīs saskaņotas tiesību kolīziju normas laulības šķiršanas un laulāto atšķiršanas lietās, kas ļauj laulātajiem viegli paredzēt, kuras tiesības tiks piemērotas viņu laulības lietas tiesvedībā. Tas vispirms balstās uz pašu laulāto izvēli. Lai izvairītos no „eksotisku” tiesību piemērošanas, ar kurām laulātajiem ir vāja saistība vai tās nav vispār, izvēle aprobežojas ar tiesībām, ar kurām laulātajiem ir cieša saistība. Ja laulātie neizdara izvēli, tad piemērojamās tiesības nosaka, pamatojoties uz saistošo faktoru gradāciju, kura nodrošinās, ka laulības lietas tiesvedības procesu regulē tā tiesību sistēma, ar kuru laulība ir cieši saistīta. Gan attiecīgajiem laulātajiem, gan tiesību praktiķiem tas nozīmē ievērojami lielāku tiesisko noteiktību un paredzamību.29.  Elastības palielināšana, ieviešot ierobežotu pušu autonomiju. Patlaban laulības lietās pušu autonomijas princips ir ļoti ierobežots. Dalībvalstu tiesību kolīziju normas nosaka principā tikai vienu risinājumu šajā situācijā, piemēram, laulāto kopējās pilsonības valsts tiesību piemērošanu vai tiesas valsts tiesību piemērošanu. Līdz ar ciešāku sadarbību tiesiskais regulējums būs elastīgāks, ieviešot ierobežotu iespēju laulātajiem izvēlēties piemērojamās tiesības laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai. Ļaut laulātajiem vienoties varētu būt īpaši lietderīgi tajos gadījumos, kad laulību šķir pēc abpusējas vienošanās.30.  Otra laulātā apsteigšanas novēršana. Visbeidzot, ciešāka sadarbība laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā palīdz atrisināt otra laulātā apsteigšanas problēmu. Šā iemesla dēļ var rasties tādas situācijas, kad piemēro tiesības, ar kurām atbildētājs nejūtas cieši saistīts vai kuras neņem vērā viņa vai viņas intereses. Tas arī apgrūtina samierināšanas centienus un atstāj maz laika starpniecībai. Saskaņotu tiesību kolīziju normu ieviešana varētu ievērojami samazināt „apsteigšanas sacīkstes” risku, jo jebkura tiesa, kurā laulātie vērstos iesaistītajās dalībvalstīs, piemērotu tiesības, kas noteiktas, pamatojoties uz kopējām normām.31.  Tika izteiktas bažas, ka tiesību kolīziju normu saskaņošana varētu tiesām uzlikt par pienākumu piemērot ārvalstu laulības šķiršanas tiesības, un tas varētu paildzināt tiesvedību un radītu papildu izmaksas laulības lietu tiesvedībā. Šādām problēmām praksē vajadzētu būt retām, jo saistošie faktori noteiktu tiesas valsts tiesību piemērošanu lielajā vairumā gadījumu. To dalībvalstu pieredze, kurās patlaban izmanto saistošos faktorus, uz kuru pamata piemēro ārvalstu tiesības, neliecina par būtiskiem sarežģījumiem. Pašreizējās tiesību kolīziju normas deviņas pieprasījuma iesniedzējās dalībvalstīs ietver šādus saistošos faktorus, uz kuru pamata to tiesas noteiktos gadījumos jau piemēro ārvalstu tiesības. Līdz ar to ciešāka sadarbība neradītu problēmas, kas saistītas ar papildu izmaksām un kavējumiem. Visbeidzot, pasākumu pieņemšanai, lai sekmētu ārvalstu tiesību piemērošanu, būtu jāmazina iespējamās negatīvās sekas[18].32.  No institucionālā viedokļa ciešāka sadarbība ir labāka par iespēju ieinteresētajām dalībvalstīm uzsākt sarunas par starptautisku nolīgumu par laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamām tiesībām. Šai alternatīvai būtu nenoliedzami mazāk priekšrocību. Pat ja ciešākā sadarbībā pieņemtie tiesību akti ir saistoši tikai iesaistītajām dalībvalstīm, tie tomēr ir Savienības kontrolē attiecīgajā jomā. Tādējādi Komisija var uzraudzīt to pareizu piemērošanu atbilstoši Līgumiem, un ES Tiesas kompetencē ir sniegt prejudiciālus nolēmumus par to interpretāciju, tādējādi nodrošinot ciešākā sadarbībā pieņemto pasākumu saskanīgu un vienādu interpretāciju.LES 20. panta 1. punkta prasību ievērošana33.  LES 20. panta 1. punktā ir noteikts, ka ciešākas sadarbības mērķis ir veicināt Savienības mērķu sasniegšanu, aizsargāt tās intereses un pastiprināt integrācijas procesu.34.  Viens no Savienības mērķiem ir piedāvāt saviem pilsoņiem brīvības, drošības un tiesiskuma telpu bez iekšējām robežām, kur ir nodrošināta personu brīva pārvietošanās (LES 3. panta 2. punkts). Tiesiskuma telpa ietver tiesu iestāžu sadarbības izvēršanu civillietās, kurās ir pārrobežu elementi, pamatojoties uz nolēmumu savstarpējas atzīšanas principu (LESD 81. panta 1. punkts). Šajā nolūkā Savienība var pieņemt pasākumus, kuru mērķis ir nodrošināt, pirmkārt, nolēmumu savstarpēju atzīšanu un izpildi dalībvalstu starpā un, otrkārt, dalībvalstu piemērojamo tiesību saderību kolīziju normu jautājumos (LESD 81. panta 2. punkta a) un c) apakšpunkts).35.  Tiesību kolīziju normu saskaņošana veicina nolēmumu savstarpējo atzīšanu. Tas, ka dalībvalstu tiesas piemēro vienādas kolīziju normas, lai noteiktu konkrētajai situācijai piemērojamās tiesības, veicina savstarpējo uzticību saistībā ar citu dalībvalstu pieņemtajiem tiesu nolēmumiem[19].36.  Pieprasījuma iesniedzēju dalībvalstu ciešāka sadarbība laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā sekmētu virzību uz Savienības mērķi – nodrošināt dalībvalstu piemērojamo tiesību saderību kolīziju normu jautājumos – tādējādi, ka tā paaugstinātu šīs saderības līmeni salīdzinājumā ar pašreizējo situāciju. Kā paskaidrots iepriekš, 26 dalībvalstīs, kuras piedalās tiesu iestāžu sadarbībā civillietās, pastāv 26 dažādi tiesību kolīziju normu kopumi laulības šķiršanas lietās. Ja pastāvētu deviņas pieprasījuma iesniedzēju dalībvalstu ciešāka sadarbība, būtu 18 dažādas tiesību sistēmas, kas uzlabotu tiesību kolīziju normu saskaņošanu un pastiprinātu integrācijas procesu šajā ES daļā.Atbilstība Līgumiem un Savienības tiesībām37.  Saskaņā ar LESD 326. pantu ciešākai sadarbībai jāatbilst Līgumiem un Savienības tiesībām.38.  Ciešāka sadarbība neietekmētu esošo acquis . To izveidotu jomā, uz kuru attiecas Savienības dalītās kompetences jomas, bet kurās līdz šim nav pastāvējušas kopējas Savienības normas. Pirmajā ģimenes tiesību jomā pieņemtajā Savienības tiesību aktā – Padomes Regulā (EK) Nr. 1347/2000[20] – noteica normas attiecībā uz jurisdikciju, spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās, kā arī uz spriedumiem par abu laulāto vecāku atbildību par bērniem laulības lietu tiesvedības kontekstā. Taču tā neietvēra noteikumus par piemērojamām tiesībām. Padomes Regula (EK) Nr. 2201/2003, ar kuru atcēla un no 2005. gada 1. marta aizstāja Padomes Regulu (EK) Nr. 1347/2000, šajā ziņā nenoteica nekādas izmaiņas. Piemērojamo tiesību jautājums netika izvirzīts sarunās par minēto regulu, kurā faktiski negrozīti pārņemti Padomes Regulas (EK) Nr. 1347/2000 noteiktumi par laulības lietām.39.  Ciešāka sadarbība laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā neizraisītu diskrimināciju uz pilsonības pamata, kas ir aizliegta LESD 18. pantā, jo ierosinātās tiesību kolīziju normas būtu universāla rakstura un attiektos uz visu tiesvedību iesaistīto dalībvalstu tiesās neatkarīgi no pušu pilsonības vai dzīvesvietas. No otras puses, neiesaistīto valstu tiesas piemēros savas valsts tiesību kolīziju normas saskaņā ar savām starptautiskajām privāttiesībām, kā tās jau dara patlaban.Nav apdraudējuma iekšējam tirgum vai ekonomiskajai, sociālajai un teritoriālajai kohēzijai; nav šķēršļu vai diskriminācijas tirdzniecībā; nav traucējumu savstarpējā konkurencē40.  LESD 326. pantā ir paredzēts, ka ciešāka sadarbība nedrīkst apdraudēt iekšējo tirgu vai ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju; kā arī tā nedrīkst radīt šķēršļus vai diskrimināciju tirdzniecībā starp dalībvalstīm un radīt traucējumus dalībvalstu savstarpējā konkurencē.41.  Ciešāka sadarbība laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā nerada problēmas saistībā ar šiem juridiskajiem nosacījumiem. Protams, priekšlikums, ar kuru īsteno ciešāku sadarbību laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā, palīdzēs sekmēt iekšējā tirgus pienācīgu darbību, jo tas novērsīs jebkādus personu brīvas pārvietošanās šķēršļus, ar ko tās tagad saskaras to problēmu dēļ, ko rada esošās valstu tiesību atšķirības attiecībā uz laulības lietās piemērojamām tiesībām. Lielāka tiesiskajā noteiktība par tiesību kolīziju normām laulības lietās tādējādi radīs pozitīvu ietekmi uz pāriem, kuri īsteno tiesības brīvi pārvietoties starp iesaistītajām dalībvalstīm.42.  Ņemot vērā priekšlikuma raksturu, kas skar tikai divu privātpersonu attiecības, tas neietekmē uzņēmumus vai tiesiskās attiecības tirgū, kā arī neietekmē tirdzniecību vai konkurenci Savienībā. Visbeidzot, priekšlikums neietekmētu Savienības reģionālo politiku.43.  Protams, nodrošinot tiesību kolīziju normu saskaņošanu, priekšlikums ievērojami vienkāršotu privāto pušu un tiesību praktiķu stāvokli, jo tie iesaistītajās dalībvalstīs varēs noteikt piemērojamās tiesības, pamatojoties uz vienotu tiesību normu kopumu, kas aizstās esošās daudzās iesaistīto dalībvalstu tiesību kolīziju normas attiecīgajā jomā.44.  Pat ja no šā priekšlikuma radītās tiesiskās noteiktības vai normu vienkāršošanas labumu Savienībā negūs visi pāri, šo pāru stāvoklis neiesaistīto dalībvalstu tiesās nepasliktināsies salīdzinājumā ar pašreizējo situāciju; tādējādi šis priekšlikums neizraisīs nepamatotu diferencētu attieksmi pret pilsoņiem.Neiesaistīto dalībvalstu kompetences, tiesību un pienākumu ievērošana45.  LESD 327. pantā ir noteikts, ka jebkādas ciešākas sadarbības gadījumā jāievēro to dalībvalstu kompetence, tiesības un pienākumi, kuras šādā sadarbībā neiesaistās.46.  Kopēju tiesību kolīziju normu pieņemšana deviņām dalībvalstīm neietekmē neiesaistīto dalībvalstu normas. Neiesaistītajām dalībvalstīm joprojām saglabājas to starptautisko privāttiesību normas laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā.47.  Saskaņā ar šo priekšlikumu pāris, kura dzīvesvieta ir iesaistītā dalībvalstī, varētu izvēlēties laulības šķiršanai piemērojamās tiesības. Ierobežota tiesību izvēle laulības šķiršanas lietās šodien nav pilnīgs jaunums dalībvalstīs; ir gadījumi, kad tā ir atļauta, piemēram, saskaņā ar Nīderlandes vai Vācijas laulības tiesībām. Ja atbilstoši ciešākai sadarbībai pāris, kurš ir vienojies par piemērojamo tiesību izvēli, vēlāk pārceļas uz neiesaistītu dalībvalsti un tās tiesā iesniedz prasību par laulības šķiršanu, piemērojamo tiesību izvēles vienošanās atzīšana būs atkarīga no attiecīgās tiesas dalībvalsts tiesībām. Ja pāris ir izvēlējies tiesas, kurā vērsies ar prasību, dalībvalsts tiesības, šai tiesai būtu jābūt mazāk problemātiski ievērot piemērojamo tiesību izvēles vienošanos.48.  Starptautisko publisko tiesību līmenī iesaistīto un neiesaistīto dalībvalstu starpā nepastāv nekādi starptautiski nolīgumi par laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamām tiesībām, kurus pārkāptu ciešāka sadarbība.49.  Visbeidzot, jāatzīmē, ka ciešāka sadarbība laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā neietekmē neiesaistītās dalībvalstis attiecībā uz piemērojamo tiesību normām jomās, kuras ir cieši saistītas ar laulības šķiršanu, piemēram, tiesību kolīziju normām par vecāku atbildību vai uzturēšanas saistībām. Tiesību kolīziju normas par vecāku atbildību regulē 1996. gada Hāgas Konvencija par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, atzīšanu, izpildi un sadarbību attiecībā uz vecāku atbildību un bērnu aizsardzības pasākumiem. Patlaban astoņas dalībvalstis ir minētās konvencijas līgumslēdzējas puses, un atlikušajām 18 dalībvalstīm tā ir jāratificē vai tai jāpievienojas līdz 2010. gada 5. jūnijam[21]. Tiesību kolīziju normas uzturēšanas saistību lietās ir noteiktas Hāgas 2007. gada Protokolā par uzturēšanas saistībām piemērojamiem tiesību aktiem[22], kas jāpiemēro atbilstoši 15. pantam Regulā (EK) Nr. 4/2009 par uzturēšanas saistībām[23], kas būs piemērojama no 2011. gada 18. jūnija. Laulības šķiršanai un vecāku atbildības iegūšanai, īstenošanai vai izbeigšanai, vai uzturēšanas saistībām piemērojamo tiesību normas ir savstarpēji neatkarīgas. Tiesa, kas īsteno jurisdikciju lemšanā par laulības šķiršanas pieteikumu neiesaistītā dalībvalstī, piemēro savas dalībvalsts tiesību kolīziju normas, lai lemtu par laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamām tiesībām, 1996. gada Hāgas Konvencijas normas, lai noteiktu vecāku atbildībai piemērojās tiesības, un Hāgas 2007. gada Protokola un Regulas (EK) Nr. 4/2009 normas, lai noteiktu uzturēšanas saistībām piemērojamās tiesības.Secinājums par juridisko nosacījumu izpildi50.  Pamatojoties uz iepriekšminēto, Komisija secina, ka visi Līgumos paredzētie ciešākas sadarbības juridiskie nosacījumi ir izpildīti.Pamattiesību ievērošana51.  Īstenojot ciešāku sadarbību laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā, tiek ievērotas pamattiesības, kas noteiktas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā un jo īpaši tās 21. pantā par diskriminācijas aizliegumu. Regulā par ciešākas sadarbības īstenošanu ierosinātās tiesību kolīziju normas bez jebkādas diskriminācijas piemēros visās laulības šķiršanas lietās iesaistītajās dalībvalstīs.Secinājums par ciešāku sadarbību52.  Komisija uzskata, ka ciešākas sadarbības izmantošana laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā rada vairākus ieguvumus salīdzinājumā ar status quo iespēju un ka priekšrocības šajā konkrētajā ciešākas sadarbības gadījumā atsver iespējamos trūkumus. Kopējās tiesību kolīziju normas laulības šķiršanas un laulāto atšķiršanas lietās ievērojami atvieglos dzīvi desmitiem tūkstošiem pāru iesaistītajās dalībvalstīs. Tas atbilst Stokholmas programmai, kurā Eiropadome uzskata, ka Savienības līmenī ir jāturpina tiesību kolīziju normu saskaņošanas process jomās, kur tas ir nepieciešams, piemēram, laulāto atšķiršanas un laulības šķiršanas lietās[24]. Tādēļ Komisija ierosina atļaut pieprasījuma iesniedzēju dalībvalstu ciešāku sadarbību. Komisija uzsver, ka ciešāka sadarbība laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā ir vienmēr pieejama visām dalībvalstīm saskaņā ar LESD 328. pantu, un rosina dalībvalstis, kuras vēl nav lūgušas dalību ciešākā sadarbībā, tajā iesaistīties, tādējādi sekmējot tās sniegtos ieguvumus un priekšrocības. 2010/0066 (APP)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS Nr. …/2010/ES,ar kuru atļauj ciešāku sadarbību laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomāEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 329. panta 1. punktu,ņemot vērā Bulgārijas, Spānijas, Francijas, Itālijas, Luksemburgas, Ungārijas, Austrijas, Rumānijas un Slovēnijas iesniegtos pieprasījumus,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu[25],tā kā:53.  Savienība ir izvirzījusi mērķi uzturēt un attīstīt brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kurā ir nodrošināta personu brīva pārvietošanās. Lai pakāpeniski izveidotu šādu telpu, Savienībai ir jāpieņem pasākumi saistībā ar tiesu iestāžu sadarbību civillietās, kurās ir pārrobežu elementi.54.  Ievērojot Līguma par Eiropas Savienības darbību 81. pantu, šajos pasākumos ir iekļaujama dalībvalstīs piemērojamo noteikumu saderības veicināšana attiecībā uz tiesību kolīziju normām, tostarp pasākumos saistībā ar ģimenes tiesībām, kam ir pārrobežu ietekme.55.  Komisija 2006. gada 17. jūlijā pieņēma priekšlikumu Padomes regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2201/2003 attiecībā uz jurisdikciju laulības lietās un ievieš noteikumus par šajās lietās piemērojamām tiesībām.56.  Padome 2008. gada 5. un 6. jūnija sanāksmē pieņēma politiskas pamatnostādnes, kurās tika atzīmēts, ka nav vienbalsības, lai turpinātu ierosinātās regulas pieņemšanu, un ka pastāv nepārvaramas grūtības, kas vienbalsību padara neiespējamu attiecīgajā brīdī un paredzamā nākotnē. Tā konstatēja, ka ierosinātās regulas mērķus pieņemamā termiņā nevar panākt, piemērojot attiecīgos Līgumu noteikumus.57.  Šajos apstākļos Grieķija, Spānija, Itālija, Ungārija, Luksemburga, Austrija, Rumānija un Slovēnija 2008. gada 28. jūlija vēstulēs adresēja Komisijai pieprasījumu, kurā norādīja, ka tās plāno savā starpā izveidot ciešāku sadarbību laulības lietām piemērojamo tiesību jomā un ka Komisijai tālab ir jāiesniedz priekšlikums Padomei. Bulgārija identisku pieprasījumu Komisijai adresēja 2008. gada 12. augusta vēstulē, un Francija pievienojās šim pieprasījumam ar 2009. gada 12. janvāra vēstuli. Grieķija 2010. gada 3. martā atsauca savu pieprasījumu. Ciešāku sadarbību ir pieprasījušas kopumā deviņas dalībvalstis.58.  Ciešākai sadarbībai ir jānodrošina skaidrs un visaptverošs tiesiskais regulējums laulības lietās iesaistītajās dalībvalstīs un jānodrošina pilsoņiem tiesiskās noteiktības, paredzamības un elastības ziņā adekvāti risinājumi, kā arī jānovērš "apsteigšanas sacīkstes".59.  Ir izpildīti Līguma par Eiropas Savienību 20. pantā un Līguma par Eiropas Savienības darbību 326. un 329. pantā paredzētie nosacījumi.60.  Ciešākas sadarbības joma – laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamās tiesības – Līguma par Eiropas Savienības darbību 81. panta 2. punkta c) apakšpunktā un 81. panta 3. punktā ir atzītas par vienu no jomām, uz ko attiecas Līgumi.61.  Padome 2008. gada jūnijā konstatēja, ka ierosinātās regulas mērķus pieņemamā termiņā nevar panākt Savienība kopumā, un tādējādi ir izpildīta Līguma par Eiropas Savienību 20. panta 2. punkta prasība par galējo līdzekli.62.  Ciešāka sadarbība laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā ir vērsta uz tiesu iestāžu sadarbības attīstīšanu civillietās, kurās ir pārrobežu elementi, pamatojoties uz nolēmumu savstarpējas atzīšanas principu, un saskanības nodrošināšanu noteikumos, kas dalībvalstīs ir piemērojami attiecībā uz tiesību kolīzijām. Līdz ar to tā veicina Savienības mērķu sasniegšanu, aizsargā tās intereses un pastiprina integrācijas procesu, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību 20. panta 1. punktā.63.  Ciešāka sadarbība laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā atbilst Līgumiem un Savienības tiesībām, un tā neapdraud iekšējo tirgu vai ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju. Tā nerada šķēršļus vai diskrimināciju tirdzniecībā starp dalībvalstīm un nerada traucējumus dalībvalstu savstarpējā konkurencē.64.  Īstenojot ciešāku sadarbību laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā, tiek ievērota to dalībvalstu kompetence, tiesības un pienākumi, kuras šādā sadarbībā neiesaistās. Kopējas tiesību kolīziju normas iesaistītajās dalībvalstīs neietekmē neiesaistīto dalībvalstu normas. Neiesaistīto valstu tiesas turpina piemērot savas valsts esošās tiesību kolīziju normas, lai noteiktu laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamās tiesības.65.  Ciešāka sadarbība laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā atbilst Savienības tiesību aktiem par tiesu iestāžu sadarbību civillietās, jo ciešāka sadarbība neietekmē jau esošo acquis .66.  Šajā lēmumā ir ievēroti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā un jo īpaši tās 21. pantā ietvertie principi.67.  Ciešāka sadarbība laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā ir vienmēr pieejama visām dalībvalstīm saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 328. pantu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Bulgārijai, Spānijai, Francijai, Itālijai, Luksemburgai, Ungārijai, Austrijai, Rumānijai un Slovēnijai atļauj izveidot ciešāku sadarbību laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai piemērojamo tiesību jomā, piemērojot atbilstīgus Līgumu noteikumus.2. pantsŠis lēmums stājas spēkā, tiklīdz tas ir pieņemts.3. pantsŠis lēmums ir adresēts Bulgārijas Republikai, Spānijas Karalistei, Francijas Republikai, Itālijas Republikai, Luksemburgas Lielhercogistei, Ungārijas Republikai, Austrijas Republikai, Rumānijai un Slovēnijas Republikai.Briselē,Padomes vārdā –priekšsēdētājs [1] COM(2006) 399.[2] Padomes Regula (EK) Nr. 2201/2003 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par abu laulāto vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (OV L 338, 23.12.2003., 1. lpp.).[3] Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 5 (tagad Protokols Nr. 22) par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumiem, Dānija nepiedalījās ierosinātās regulas pieņemšanā, un tādējādi šī regula Dānijai nebija saistoša un nebija tai piemērojama. Saskaņā ar 3. pantu Protokolā Nr. 4 (tagad Protokols Nr. 21) par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, kas pievienots Līgumiem, Īrija un Apvienotā Karaliste nebija paziņojušas par vēlēšanos piedalīties ierosinātās regulas pieņemšanā un piemērošanā.[4] Tagad Līguma par Eiropas Savienības darbību 81. panta 3. punkts.[5] P6_TA(2008)0502, (OV C 15 E, 21.1.2010., 128. lpp).[6] 2008. gada 10. jūlija dokuments 10383/08 PV/CONS 36 JAI 311.[7] LES 20. panta 1. punkts attiecas uz " Līgumu attiecīgo noteikumu" piemērošanu; laulības šķiršanai piemērojamo tiesību jomā tas nozīmē Līguma par Eiropas Savienības darbību V sadaļas (Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa) 3. nodaļas (Tiesu iestāžu sadarbība civillietās) noteikumus.[8] Komisija gatavo likumdošanas iniciatīvu par mantisko attiecību regulējumu laulībā un pāru atšķiršanas ar pārrobežu elementiem sekām, kā pēdējoreiz pieprasīts Stokholmas programmā. Šis process ir ietvēris Zaļo grāmatu par kolīzijas normām lietās, kas saistītas ar laulāto mantiskajām attiecībām, ieskaitot jautājumu par piekritību un savstarpēju atzīšanu, COM(2006) 400. Iniciatīva attieksies uz starptautisko privāttiesību noteikumiem par mantisko attiecību regulējumu laulībā laulības laikā un gadījumā, ja tā izirst laulības šķiršanas vai laulāto atšķiršanas rezultātā. Tiesību kolīziju normas attiecībā uz pašu laulības šķiršanu un mantisko attiecību regulējumu laulībā ir nošķirtas, un ciešāka sadarbība vienā jomā neskar likumdošanu otrā jomā.[9] SEC(2006) 949, skatīt http://ec.europa.eu/governance/impact/ia_carried_out/cia_2006_en.htm#jls. Ietekmes novērtējuma ziņojums 2006. gadā tika iesniegts kā Eiropas politikas vērtēšanas konsorcija ( EPEC ) sagatavots pētījums "Study to inform a subsequent Impact Assessment on the Commission proposal on jurisdiction and applicable law in divorce matters", skatīt http://ec.europa.eu/justice_home/doc_centre/civil/studies/doc_civil_studies_en.htm..[10] COM(2005) 82.[11] Flash Eurobarometer Nr. 188 "Konsulārā aizsardzība un ģimenes tiesības".[12] Šajos punktos iekļautās informācijas pamatā ir nobeiguma ziņojums EPEC Ietekmes novērtējuma pētījumam par Kopienas instrumentiem attiecībā uz mantisko attiecību regulējumu laulībā un neprecētu pāru īpašumu ar transnacionāliem elementiem (2010. gads).[13] Dānija nepiedalās saskaņā ar LESD trešās daļas V sadaļu ierosināto pasākumu pieņemšanā, un šie pasākumi Dānijai nav saistoša un nav tai piemērojami saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumiem. Atšķirībā no Dānijas Apvienotajai Karalistei un Īrijai ir tiesības piedalīties LESD trešās daļas V sadaļā paredzētajā sadarbībā saskaņā ar 3. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, kas pievienots Līgumiem. Lai gan pastāv dažādas jurisdikcijas Anglijā un Velsā, Skotijā un Ziemeļīrijā, Apvienotajā Karalistē tiesību izvēles normas laulības šķiršanas lietās ir līdzīgas.[14] EPEC Ietekmes novērtējuma pētījums par Kopienas instrumentiem attiecībā uz mantisko attiecību regulējumu laulībā un neprecētu pāru īpašumu ar transnacionāliem elementiem, nobeiguma ziņojums (2010. gads).[15] Savienības kopējais iedzīvotāju skaits 2009. gadā bija 494 miljoni.[16] Laulības šķiršanas ar "starptautiskiem" elementiem skaits 2007. gadā un visu laulības šķiršanas gadījumu īpatsvars pieprasījuma iesniedzējās dalībvalstīs: Bulgārija: 700/4 %; Spānija: 14 500/11 %; Francija 20 500/13 %; Itālija 3 000/6 %; Luksemburga: 500/48 %; Ungārija: 500/2 %; Austrija: 5 000/25 %; Rumānija: 500/1 % un Slovēnija: 300/10 %.[17] EPEC Ietekmes novērtējuma pētījums par Kopienas instrumentiem attiecībā uz mantisko attiecību regulējumu laulībā un neprecētu pāru īpašumu ar transnacionāliem elementiem, nobeiguma ziņojums (2010. gads).[18] Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 568/2009/EK, ar kuru groza Padomes Lēmumu 2001/470/EK, ar ko izveido Eiropas Tiesiskās sadarbības tīklu civillietās un komerclietās, ir ieviests šāds pasākums, pieprasot kontaktpunktiem sniegt jebkādu informāciju, lai atvieglotu citas dalībvalsts tiesību piemērošanu, kuras ir piemērojamas saskaņā ar ES vai starptautiskajiem dokumentiem; skatīt grozīto 5. panta 2. punkta c) apakšpunktu.[19] Pasākumu programma, lai īstenotu nolēmumu savstarpējās atzīšanas principu civillietās un komerclietās, pieņemta 30.11.2000., (OV C 12, 15.1.2001., 1. lpp.).[20] Padomes 2000. gada 29. maija Regula (EK) Nr. 1347/2000 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par abu laulāto vecāku atbildību par bērniem (OV L 160, 30.06.2000., 19. lpp.).[21] Padomes Lēmums 2008/431/EK, ar ko pilnvaro dažas dalībvalstis Eiropas Kopienas interesēs ratificēt 1996. gada Hāgas Konvenciju par bērnu aizsardzību vai tai pievienoties (OV L 151, 11.6.2008., 36. lpp.).[22] Padomes Lēmums 2009/941/EK par to, lai Eiropas Kopiena noslēgtu Hāgas 2007. gada 23. novembra Protokolu par uzturēšanas saistībām piemērojamiem tiesību aktiem (OV L 331, 16.12.2009., 17. lpp.).[23] Padomes Regula (EK) Nr. 4/2009 par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi un sadarbību uzturēšanas saistību lietās (OV L 7, 10.1.2009., 1. lpp.)[24] Stokholmas programma – atvērta un droša Eiropa tās pilsoņu un viņu aizsardzības labā, pieņēmusi Eiropadome 2009. gada 10. un 11. decembra sanāksmē.[25] OV C […], […], […]. lpp.


				|

		52012PC0241

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar ko dalībvalstis Apvienoto Nāciju Organizācijas konferencē par ieroču tirdzniecības līgumu (Ņujorka, 2012. gada 2.-27. jūlijs) pilnvaro vest sarunas par jautājumiem, kas ir Savienības ekskluzīvā kompetencē /* COM/2012/0241 final - 2012/0124 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
Apvienoto Nāciju Organizācijas
konference par ieroču tirdzniecības līgumu notiks
Ņujorkā laikā no 2012. gada 2. līdz 27. jūlijam.
Konferences mērķis ir panākt, lai tiktu noslēgts juridiski
saistošs ieroču tirdzniecības līgums, ar kuru, nosakot augstus
kopējus starptautiskos standartus ieroču starptautiskai
pārvešanai, likumīga konvencionālo ieroču tirdzniecība
tiktu padarīta atbildīgāka.
Iecerētajā līgumā,
ļoti iespējams, būs paredzēti pasākumi (tādi
kā, piem., eksporta un importa licences), kas būtībā
iekļaujas Savienības kopējās tirdzniecības politikas
darbības jomā. Saskaņā ar iedibināto judikatūru
šādus pasākumus nevar izņemt no kopējās
tirdzniecības politikas darbības jomas un līdz ar to arī no
Savienības ekskluzīvas kompetences tikai tāpēc vien, ka
dalībvalstis tos veic, lai aizsargātu savu nacionālo
drošību.
Tā kā ar Padomes 2009. gada 26. februāra
Regulu (EK) Nr. 260/2009 par kopējiem importa noteikumiem un
Padomes 2009. gada 19. oktobra Regulu (EK) Nr. 1061/2009,
ar ko nosaka kopīgus eksporta noteikumus, dalībvalstis ir pilnvarotas
noteikt importa un eksporta ierobežojumus, cita starpā tos pamatojot ar
apsvērumiem par valsts drošību un sabiedrības morāli,
nepieciešams nodrošināt, lai līgumā paredzētie
pasākumi atbilstu šādu pilnvaru noteikumiem.
Turklāt, lai mazinātu un
novērstu šķēršļus konvencionālo ieroču
pārvešanai iekšējā tirgū vai regulētu
konvencionālo ieroču un divējāda lietojuma preču
eksportu uz trešām valstīm, pēdējo 20 gadu laikā
ir pieņemti vairāki ES tiesību akti:
(a)
Padomes 1991. gada 18. jūnija
Direktīva 91/477/EEK par ieroču iegādes un glabāšanas
kontroli, ar grozījumiem;
(b)
Padomes 1993. gada 5. aprīļa
Direktīva 93/15/EEK par noteikumu saskaņošanu
attiecībā uz civilām vajadzībām paredzēto
sprāgstvielu laišanu tirgū un pārraudzību, ar
grozījumiem;
(c)
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija
Direktīva 2009/43/EK, ar ko vienkāršo noteikumus un
nosacījumus ar aizsardzību saistīto ražojumu
sūtījumiem, ar grozījumiem;
(d)
Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 14. marta
Regula (ES) Nr. 258/2012, ar kuru īsteno 10. pantu
Apvienoto Nāciju Organizācijas Protokolā par šaujamieroču,
to detaļu, sastāvdaļu un munīcijas nelikumīgu ražošanu
un tirdzniecību, kas pievienots Konvencijai pret transnacionālo
organizēto noziedzību (ANO Šaujamieroču protokols), un ievieš
eksporta atļauju, kā arī importa un tranzīta pasākumus
šaujamieročiem, to detaļām, sastāvdaļām un
munīcijai;
(e)
Padomes 2009. gada 5. maija Regula
(EK) Nr. 428/2009, ar ko izveido Kopienas režīmu
divējāda lietojuma preču eksporta, pārvadājumu,
starpniecības un tranzīta kontrolei;
(f)
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija
Direktīva 2009/81/EK, ar kuru koordinē procedūras
attiecībā uz to, kā līgumslēdzējas iestādes
vai subjekti, kas darbojas drošības un aizsardzības jomā,
piešķir noteiktu būvdarbu, piegādes un pakalpojumu līgumu
slēgšanas tiesības.
Lai nodrošinātu nākamā
ieroču tirdzniecības līguma saderību ar
Direktīvu 91/477/EEK, 93/15/EK un 2009/43/EK noteikumiem, tajā
nedrīkstētu iekļaut prasību ieroču un munīcijas
pārvedumus starp dalībvalstīm novērtēt pēc
parametriem par ko panākta vienošanās, un atļaujas
piešķirt, izskatot katru gadījumu atsevišķi. Ja
nākamajā ieroču tirdzniecības līgumā tiktu
saglabāta šāda prasība, dalībvalstis, kas tam pievienotos,
to nevarētu piemērot attiecībā uz ieroču
tirdzniecību ES iekšienē, nepārkāpjot ES likumu.
Lai nodrošinātu nākamā
ieroču tirdzniecības līguma saderību ar Regulas (ES)
Nr. 258/2012 noteikumiem, tam vajadzētu būt saderīgam ar
ANO Protokolā par šaujamieročiem noteikto principu, proti, 10. pantu.
Saskaņā ar minēto pantu šaujamieročus un ar tiem
saistītas vienības nedrīkst pārvest starp valstīm bez
visu iesaistīto valstu informēšanas un to piekrišanas.
Šaujamieročus nedrīkst eksportēt uz vai caur valstīm, kas
pārvešanu nav atļāvušas.
Sarunas par ieroču tirdzniecības
līgumu skar arī jautājumus, kas ir Savienības
ekskluzīvā kompetencē, jo tie iekļaujas kopējās
tirdzniecības politikas darbības jomā, un līguma
noslēgšana var ietekmēt kopējos noteikumus vai mainīt to
darbības jomu.
Pašreizējos apstākļos ir
vēlams dalībvalstis pilnvarot vest sarunas par ieroču
tirdzniecības līgumu par jautājumiem, kas ir Savienības
ekskluzīvā kompetencē, saskaņā ar attiecīgajām
sarunu direktīvām. Līdz ar to šī atļauja neattiecas uz
tiem ieroču tirdzniecības līguma elementiem, kas KĀDP
ietvaros varētu būt Savienības kompetencē un attiekties uz
KĀDP acquis.
2012/0124 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS,
ar ko dalībvalstis Apvienoto Nāciju
Organizācijas konferencē par ieroču tirdzniecības
līgumu (Ņujorka, 2012. gada 2.-27. jūlijs) pilnvaro
vest sarunas par jautājumiem, kas ir Savienības ekskluzīvā
kompetencē
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
Ņemot
vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo
īpaši tā 2. panta 1. punktu, 114. panta 1. punktu,
207. panta 4. punkta pirmo daļu, un 218. panta 3. un 4. punktu,
ņemot vērā Komisijas
priekšlikumu[1],
tā kā:
(1)       ANO Ģenerālā
asambleja sešdesmit ceturtajā sesijā pieņēma
Rezolūciju 64/48, ar kuru tā nolēma 2012. gadā
četras nedēļās pēc kārtas noturēt Apvienoto
Nāciju Organizācijas konferenci par ieroču tirdzniecības
līgumu, lai rūpīgi izstrādātu juridiski saistošu
instrumentu par augstākajiem iespējamiem kopējiem
starptautiskajiem konvencionālo ieroču pārvešanas standartiem.
Apvienoto Nāciju Organizācijas konference par ieroču
tirdzniecības līgumu notiks Ņujorkā laikā no 2012. gada
2. līdz 27. jūlijam. Konferences mērķis ir
panākt, lai tiktu noslēgts juridiski saistošs ieroču
tirdzniecības līgums, ar kuru, nosakot augstus kopējus
starptautiskos standartus ieroču starptautiskai pārvešanai un
vēršoties pret nevēlamu un bezatbildīgu konvencionālo
ieroču izplatīšanu, likumīga konvencionālo ieroču
tirdzniecība tiktu padarīta atbildīgāka.
(2)       Iecerētajā
līgumā, ļoti iespējams, būs paredzēti
pasākumi (tādi kā, piem., eksporta un importa licences),
kas iekļaujas Savienības kopējās tirdzniecības
politikas darbības jomā. Tā kā ar Padomes 2009. gada 26. februāra
Regulu (EK) Nr. 260/2009 par kopējiem importa noteikumiem un
Padomes 2009. gada 19. oktobra Regulu (EK) Nr. 1061/2009,
ar ko nosaka kopīgus eksporta noteikumus, dalībvalstis ir pilnvarotas
noteikt importa un eksporta ierobežojumus, cita starpā tos pamatojot ar
apsvērumiem par sabiedrības drošību un sabiedrības
morāli, nepieciešams nodrošināt, lai Līgumā paredzētie
pasākumi atbilstu šādu pilnvaru nosacījumiem.
(3)       Lai mazinātu un
novērstu šķēršļus konvencionālo ieroču
pārvešanā iekšējā tirgū vai regulētu
konvencionālo ieroču un divējāda lietojuma preču
eksportu uz trešām valstīm, ir pieņemti vairāki ES
tiesību akti, tostarp jo īpaši: a) Padomes 1991. gada 18. jūnija
Direktīva 91/477/EEK par ieroču iegādes un glabāšanas
kontroli; b) Padomes 1993. gada 5. aprīļa
Direktīva 93/15/EEK par noteikumu saskaņošanu
attiecībā uz civilām vajadzībām paredzēto
sprāgstvielu laišanu tirgū un pārraudzību, ar
grozījumiem; c) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija
Direktīva 2009/43/EK, ar ko vienkāršo noteikumus un
nosacījumus ar aizsardzību saistīto ražojumu
sūtījumiem; d) Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 14. marta
Regula (ES) Nr. 258/2012, ar kuru īsteno 10. pantu
Apvienoto Nāciju Organizācijas Protokolā par šaujamieroču,
to detaļu, sastāvdaļu un munīcijas nelikumīgu ražošanu
un tirdzniecību, kas pievienots Konvencijai pret transnacionālo
organizēto noziedzību (ANO Šaujamieroču protokols), un ievieš
eksporta atļauju, kā arī importa un tranzīta pasākumus
šaujamieročiem, to detaļām, sastāvdaļām un
munīcijai; e) Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija
Direktīva 2009/81/EK, ar kuru koordinē procedūras
attiecībā uz to, kā līgumslēdzējas iestādes
vai subjekti, kas darbojas drošības un aizsardzības jomā,
piešķir noteiktu būvdarbu, piegādes un pakalpojumu līgumu
slēgšanas tiesības; f) Padomes 2009. gada 5. maija
Regula (EK) Nr. 428/2009, ar ko izveido Kopienas režīmu divējāda
lietojuma preču eksporta, pārvadājumu, starpniecības un
tranzīta kontrolei.
(4)       Juridiski saistošs
instruments par augstākajiem iespējamiem kopējiem
starptautiskajiem konvenciionālo ieroču pārvešanas standartiem
attiecas arī uz jautājumiem, kas ir Savienības
ekskluzīvā kompetencē, jo tie iekļaujas kopējās
tirdzniecības politikas darbības jomā un ieroču
tirdzniecības līguma noslēgšana var ietekmēt iepriekš
minētos kopējos noteikumus vai mainīt to darbības jomu.
(5)       Izņēmuma
kārtā ir nepieciešams dalībvalstis pilnvarot vest sarunas par
ieroču tirdzniecības līgumu par jautājumiem, kas ir
Savienības ekskluzīvā kompetencē.
(6)       Šis lēmums neattiecas uz
tiem ieroču tirdzniecības līguma elementiem, kas KĀDP
ietvaros varētu būt Savienības kompetencē un attiekties uz
KĀDP acquis.
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Ar šo dalībvalstis pilnvaro Apvienoto
Nāciju Organizācijas konferencē par ieroču
tirdzniecības līgumu vest sarunas par jautājumiem, kas ir
Savienības ekskluzīvā kompetencē.
Dalībvalstis koordinēšanu veic ar
Komisijas un Eiropas Ārējās darbības dienesta
pārstāvju atbalstu, kas arī pēc vajadzības
iesaistās sarunu vešanā.
2. pants
Sarunas ved saskaņā ar
pielikumā norādītajām sarunu direktīvām.
3. pants
Šis lēmums
ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā –
                                                                       priekšsēdētājs
PIELIKUMS
(1)
Ieroču tirdzniecības līgums
neiekļauj noteikumus, kas dalībvalstīm liegtu piemērot:
(a)
Padomes 1991. gada 18. jūnija
Direktīvu 91/477/EEK par ieroču iegādes un glabāšanas
kontroli, ar grozījumiem;
(b)
Padomes 1993. gada 5. aprīļa
Direktīvu 93/15/EEK par noteikumu saskaņošanu
attiecībā uz civilām vajadzībām paredzēto
sprāgstvielu laišanu tirgū un pārraudzību, ar
grozījumiem;
(c)
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija
Direktīvu 2009/43/EK, ar ko vienkāršo noteikumus un nosacījumus
ar aizsardzību saistīto ražojumu sūtījumiem, ar
grozījumiem;
(d)
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija
Direktīvu 2009/81/EK, ar kuru koordinē procedūras
attiecībā uz to, kā līgumslēdzējas iestādes
vai subjekti, kas darbojas drošības un aizsardzības jomā,
piešķir noteiktu būvdarbu, piegādes un pakalpojumu līgumu
slēgšanas tiesības, ar grozījumiem;
(2)
Ieroču tirdzniecības līgumā
neiekļauj noteikumus, kas ierobežo brīvu preču, personu,
pakalpojumu un kapitāla apriti Savienības iekšējā
tirgū, izņemot, ja šāds ierobežojums ir īpaši pamatots ar
LESD 346. pantu.
(3)
Visiem līgumā paredzētajiem
pasākumiem, kas ierobežo eksportu vai importu no Savienības vai uz
to, vai tranzītu caur Savienības teritoriju, ir jābūt
saderīgiem ar piemērojamām Savienības tiesību
normām, tostarp jo īpaši:
(a)
Padomes 2009. gada 26. februāra
Regulu (EK) Nr. 260/2009 par kopējiem importa noteikumiem;
(b)
Padomes 2009. gada 19. oktobra
Regulu (EK) Nr. 1061/2009, ar ko nosaka kopīgus eksporta
noteikumus;
(c)
Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 14. marta
Regulu (ES) Nr. 258/2012, ar kuru īsteno 10. pantu
Apvienoto Nāciju Organizācijas Protokolā par šaujamieroču,
to detaļu, sastāvdaļu un munīcijas nelikumīgu ražošanu
un tirdzniecību, kas pievienots Konvencijai pret transnacionālo
organizēto noziedzību (ANO Šaujamieroču protokols), un ievieš
eksporta atļauju, kā arī importa un tranzīta pasākumus
šaujamieročiem, to detaļām, sastāvdaļām un
munīcijai; un
(d)
Padomes 2009. gada 5. maija Regulu
(EK) Nr. 428/2009, ar ko izveido Kopienas režīmu
divējāda lietojuma preču eksporta, pārvadājumu,
starpniecības un tranzīta kontrolei;
(e)
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija
Direktīvu 2009/43/EK, ar ko vienkāršo noteikumus un
nosacījumus ar aizsardzību saistīto ražojumu
sūtījumiem, ar grozījumiem.
(4)
Ieroču tirdzniecības līgums
iekļauj noteikumus, kas Eiropas Savienībai dod iespēju tam
pievienoties.
[1]               OV C […], […], […] lpp.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0443

Priekšlikums Padomes lēmums, ar ko atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes regulai (EK) Nr. 1829/2003 atļauj laist tirgū produktus, kas satur ģenētiski modificētu kukurūzu 59122xNK603 (DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6), sastāv vai ir ražoti no tās (Autentisks ir tikai teksts franču un holandiešu valodā) (Dokuments attiecas uz EEZ)  /* COM/2009/0443 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 3.9.2009COM(2009) 443 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMS,ar ko atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1829/2003 atļauj laist tirgū produktus, kas satur ģenētiski modificētu kukurūzu 59122xNK603 (DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6), sastāv vai ir ražoti no tās(Autentisks ir tikai teksts franču un holandiešu valodā) (Dokuments attiecas uz EEZ)PASKAIDROJUMA RAKSTSPievienotais Padomes lēmuma priekšlikums attiecas uz pārtiku un barību, kas satur ģenētiski modificētu kukurūzu 59122xNK603, sastāv vai ir ražota no tās, un par kuru 2005. gada 26. augustā uzņēmums Pioneer Overseas Corporation Apvienotās Karalistes kompetentajai iestādei iesniedza pieteikumu par laišanu tirgū saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1829/2003 par ģenētiski modificētu pārtiku un barību.Pievienotais priekšlikums attiecas arī uz citu tādu produktu laišanu tirgū, kas satur vai sastāv no kukurūzas 59122xNK603 un kas paredzēti tādai pašai lietošanai kā jebkura cita kukurūza, izņemot audzēšanu.Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (“EPNI”) 2008. gada 25. novembrī sniedza labvēlīgu atzinumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1829/2003 6. un 18. pantu un secināja, ka ir maz ticams, ka, laižot tirgū produktus, kas satur ģenētiski modificētu kukurūzu 59122xNK603, sastāv vai ir ražoti no tās, kā minēts pieteikumā, tiks negatīvi ietekmēta cilvēku vai dzīvnieku veselība vai vide paredzēto lietojumu kontekstā.Pamatojoties uz šiem apsvērumiem, 2009. gada 22. jūlijā Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajai komitejai tika iesniegts Komisijas lēmuma projekts, ar ko atļauj laist Kopienas tirgū produktus, kas satur ģenētiski modificētu kukurūzu 59122xNK603, sastāv vai ir ražoti no tās, lai komiteja par to balsotu. Komiteja atzinumu nesniedza – divpadsmit dalībvalstis nobalsoja par (152 balsis), desmit dalībvalstis nobalsoja pret (112 balsis), četras dalībvalstis (77 balsis) atturējās, un viena dalībvalsts (4 balsis) nebija pārstāvēta.Tādējādi saskaņā ar 35. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 1829/2003 un saskaņā ar 5. pantu Padomes Lēmumā 1999/468/EK, kas grozīts ar Padomes Lēmumu 2006/512/EK, Komisijai jāiesniedz Padomei priekšlikums, kas attiecas uz veicamajiem pasākumiem, un Padomei trīs mēnešu laikā jāpieņem lēmums ar kvalificētu balstu vairākumu un par to jāinformē Parlaments.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMS,ar ko atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1829/2003 atļauj laist tirgū produktus, kas satur ģenētiski modificētu kukurūzu 59122xNK603 (DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6), sastāv vai ir ražoti no tās(Autentisks ir tikai teksts franču un holandiešu valodā) (Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra Regulu (EK) Nr. 1829/2003 par ģenētiski modificētu pārtiku un barību[1] un jo īpaši tās 7. panta 3. punktu un 19. panta 3. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:1.  Uzņēmums Pioneer Overseas Corporation 2005. gada 26. augustā saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1829/2003 5. un 17. pantu iesniedza pieteikumu Apvienotās Karalistes kompetentajai iestādei, lai laistu tirgū pārtiku, pārtikas sastāvdaļas un barību, kas satur kukurūzu 59122xNK603, sastāv vai ir ražota no tās (“pieteikums”).2.  Pieteikums attiecas arī uz tādu citu produktu laišana tirgū, kas satur kukurūzu 59122xNK603 vai sastāv no tās un paredzēti tādam pašam izmantošanas veidam kā jebkura cita kukurūza, izņemot audzēšanu. Tāpēc saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1829/2003 5. panta 5. punktu un 17. panta 5. punktu tajā ir iekļauti dati un informācija, kas vajadzīga atbilstoši III un IV pielikumam Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvai 2001/18/EK par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē un Padomes Direktīvas 90/220/EEK atcelšanu[2], un informācija un secinājumi par riska novērtējumu, ko veic saskaņā ar Direktīvas 2001/18/EK II pielikumā noteiktajiem principiem. Tajā iekļauts arī ietekmes uz vidi monitoringa plāns, kas atbilst Direktīvas 2001/18/EK VII pielikumam.3.  Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (“EPNI”) 2008. gada 25. novembrī sniedza labvēlīgu atzinumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1829/2003 6. un 18. pantu un secināja, ka ir maz ticams, ka, laižot tirgū produktus, kas satur ģenētiski modificētu kukurūzu 59122xNK603, sastāv vai ir ražoti no tās, kā minēts pieteikumā (“produkti”), tiks negatīvi ietekmēta cilvēku vai dzīvnieku veselība vai vide paredzēto lietojumu kontekstā[3]. Pēc apspriešanās ar valstu kompetentajām iestādēm, kā noteikts minētās regulas 6. panta 4. punktā un 18. panta 4. punktā, EPNI, sniedzot atzinumu, ņēma vērā visus dalībvalstu uzdotos konkrētos jautājumus un paustās bažas.4.  Turklāt EPNI atzinumā secināja, ka pieteikuma iesniedzēja iesniegtais vides monitoringa plāns, kurā ietverts vispārējs uzraudzības plāns, atbilst paredzētajam produktu izmantošanas veidam.5.  Ņemot vērā šos apsvērumus, produktiem atļauja jāpiešķir.6.  Saskaņā ar Komisijas 2004. gada 14. janvāra Regulu (EK) Nr. 65/2004, ar ko nosaka sistēmu ģenētiski modificēto organismu unikālo identifikatoru izveidei un piešķiršanai[4], katram ĢMO piešķirams unikāls identifikators.7.  Pamatojoties uz EPNI atzinumu, pārtikai, pārtikas sastāvdaļām un barībai, kas satur 59122xNK603 kukurūzu, sastāv vai ir ražota no tām, nav vajadzīgas īpašas marķēšanas prasības, izņemot tās, kas noteiktas Regulas (EK) Nr. 1829/2003 13. panta 1. punktā un 25. panta 2. punktā. Tomēr, lai nodrošinātu to, ka produkti tiek izmantoti tikai atļaujā noteiktajos veidos saskaņā ar šo lēmumu, marķējot barību, kas satur ĢMO vai sastāv no tiem, un citus produktus, kas nav pārtika un barība un kas satur ĢMO vai sastāv no tiem, un kam ir pieprasīta atļauja, ir skaidri jānorāda, ka minētos produktus nedrīkst izmantot audzēšanai.8.  Tāpat EPNI atzinums neparedz, ka jānosaka īpaši nosacījumi vai ierobežojumi saistībā ar laišanu tirgū un/vai īpaši nosacījumi vai ierobežojumi attiecībā uz izmantošanu un darbībām, ieskaitot prasību veikt uzraudzību pēc laišanas tirgū izmantošanai pārtikā un barībā, kā arī īpaši nosacījumi konkrētu ekosistēmu/vides un/vai ģeogrāfisko teritoriju aizsardzībai, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1829/2003 6. panta 5. punkta e) apakšpunktā un 18. panta 5. punktā.9.  Visa saistītā informācija par atļauju piešķiršanu produktiem jāiekļauj ģenētiski modificētās pārtikas un barības Kopienas reģistrā, kā paredzēts Regulā (EK) Nr. 1829/2003.10.  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. septembra Regulā (EK) Nr. 1830/2003, kas attiecas uz ģenētiski modificētu organismu izsekojamību un marķēšanu, kā arī no ģenētiski modificētiem organismiem ražotu pārtikas un lopbarības produktu izsekojamību, un ar ko groza Direktīvu 2001/18/EK[5], 4. panta 6. punktā noteiktas marķēšanas prasības produktiem, kas sastāv no ĢMO vai satur tos.11.  Šis lēmums ar Bioloģiskās drošības starpniecības centra palīdzību ir jāizziņo valstīm, kuras parakstījušas Kartahenas protokolu par bioloģisko drošību, kas pievienots Konvencijai par bioloģisko daudzveidību, kā noteikts 9. panta 1. punktā un 15. panta 2. punkta c) apakšpunktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 15. jūlija Regulā (EK) Nr. 1946/2003 par ģenētiski modificētu organismu pārvietošanu pāri robežām[6].12.  Notika apspriedes ar pieteikuma iesniedzēju par šajā lēmumā paredzētajiem pasākumiem.13.  Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja nav sniegusi atzinumu tās priekšsēdētāja noteiktajā termiņā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pants Ģenētiski modificēti organismi un unikālais identifikatorsĢenētiski modificētai kukurūzai ( Zea mays L .) 59122xNK603, kā noteikts šā lēmuma pielikuma b) punktā, ir piešķirts unikālais identifikators DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6, kā paredzēts Regulā (EK) Nr. 65/2004.2. pantsAtļaujaSaskaņā ar šajā lēmumā paredzētajiem nosacījumiem Regulas (EK) Nr. 1829/2003 4. panta 2. punkta un 16. panta 2. punkta vajadzībām atļaujas piešķir šādiem produktiem:a) pārtikai un pārtikas sastāvdaļām, kas satur kukurūzu DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6, sastāv vai ir ražota no tās;b) barībai, kas satur kukurūzu DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6, sastāv no tās vai ir ražota no tās;c) produktiem, kas nav pārtika un barība un satur kukurūzu DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6, vai sastāv no tās, un kas paredzēti tādai pašai izmantošanai kā jebkura cita kukurūza, izņemot audzēšanu.3. pants Marķēšana1. Saskaņā ar marķēšanas prasībām Regulas (EK) Nr. 1829/2003 13. panta 1. punktā un 25. panta 2. punktā un Regulas (EK) Nr. 1830/2003 4. panta 6. punktā “organisma nosaukums” ir “kukurūza”.2. To 2. panta b) un c) apakšpunktā minēto produktu, kas satur kukurūzu DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 vai sastāv no tās, marķējumā un pavaddokumentos ir frāze “nav paredzēts audzēšanai”.4. pants Ietekmes uz vidi monitorings1. Atļaujas turētājs nodrošina, ka tiek izveidots un īstenots monitoringa plāns, lai uzraudzītu ietekmi uz vidi, kā norādīts pielikuma h) punktā.2. Atļaujas turētājs iesniedz Komisijai gada pārskatus par monitoringa plānā izklāstīto pasākumu īstenošanu un rezultātiem.5. pantsKopienas reģistrsŠā lēmuma pielikumā ietverto informāciju iekļauj ģenētiski modificētās pārtikas un barības Kopienas reģistrā, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1829/2003 28. pantā.6. pantsAtļaujas turētājsAtļaujas turētājs ir uzņēmums Pioneer Overseas Corporation , Beļģija, kas pārstāv Pioneer Hi-Bred International, Inc. , Amerikas Savienotās Valstis.7. pantsPiemērošanas termiņšŠo lēmumu piemēro 10 gadus no tā izziņošanas dienas.8. pantsAdresātsŠis lēmums ir adresēts uzņēmumam Pioneer Overseas Corporation , Avenue des Arts 44, B-1040 Brussels , Beļģija.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPIELIKUMSa) Pieteikuma iesniedzējs un atļaujas turētājsNosaukums: Pioneer Overseas CorporationAdrese: Avenue des Arts 44, B-1040 Brussels , Beļģija.Pārstāv uzņēmumu Pioneer Hi-Bred International, Inc ., 7100 NW 62nd Avenue , P. O. Box 1014, Johnston , IA 50131-1014, Amerikas Savienotās Valstis.b) Produktu apzīmējums un specifikācija1) Pārtika un pārtikas sastāvdaļas, kas satur kukurūzu DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6, sastāv vai ir ražota no tās;2) barība, kas satur kukurūzu DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6, sastāv no tās vai ir ražota no tās;3) produkti, kas nav pārtika un barība un satur kukurūzu DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6, vai sastāv no tās, un kas paredzēti tādai pašai izmantošanai kā jebkura cita kukurūza, izņemot audzēšanu.Ģenētiski modificētā kukurūza DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6, kas aprakstīta pieteikumā, ir iegūta, krustojot kukurūzu, kas satur DAS-59122-7 un MON-ØØ6Ø3-6 gadījumus, un tā rada Cry34Ab1 un Cry35Ab1 proteīnus, kas nodrošina aizsardzību pret dažiem vaboļu kārtas kaitēkļiem, PAT proteīnu, ko izmanto kā ģenētisko marķieri un kas piešķir noturību pret glufozinātamonija herbicīdu, un CP4 EPSPS proteīnu, kas piešķir noturību pret glifosāta herbicīdu.c) Marķējums1) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1829/2003 13. panta 1. punkta un 25. panta 2. punkta un Regulas (EK) Nr. 1830/2003 4.panta 6. punkta konkrētām marķēšanas prasībām “organisma nosaukums” ir “kukurūza”.2) To šā lēmuma 2. panta b) un c) apakšpunktā minēto produktu, kas satur kukurūzu DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 vai sastāv no tās, marķējumā un pavaddokumentos ir frāze “nav paredzēts audzēšanai”.d) Noteikšanas metode-  Konkrētam gadījumam atbilstošas un reālā laikā izmantotas kvantitatīvas uz polimerāzes ķēdes reakciju balstītas metodes attiecībā uz ģenētiski modificēto kukurūzu DAS-59122-7 un kukurūzu MONØØ6Ø3-6, kas pārbaudīta uz kukurūzu DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6.-  Validēta sēklām Kopienas references laboratorijā, kas izveidota saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1829/2003, publicēta vietnē http://gmo-crl.jrc.ec.europa.eu/statusofdoss.htm.-  References materiāls: ERM®-BF424 (DAS-59122-7 gadījumā) un ERM®-BF415 (MON-ØØ6Ø3-6 gadījumā), kas pieejams Eiropas Komisijas Kopīgā pētniecības centra (KPC) Mērījumu un standartmateriālu institūta ( IRMM ) tīmekļa vietnē http://www.irmm.jrc.be/html/reference_materials_catalogue/index.htm.e) Unikālais identifikatorsDAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6.f) Informācija, kas jānodrošina saskaņā ar II pielikumu Kartahenas protokolam par bioloģisko drošību, kurš papildina Konvenciju par bioloģisko daudzveidībuBioloģiskās drošības starpniecības centrs, ieraksta identifikācija: skatīt [ aizpildīt, kad izziņos ].g) Nosacījumi vai ierobežojumi produktu laišanai tirgū, izmantošanai vai darbībām ar tiemNav vajadzīgi.h) Monitoringa plānsIetekmes uz vidi monitoringa plāns, kas atbilst Direktīvas 2001/18/EK VII pielikumam.[Saite: internetā publicēts plāns .]i) Prasības par uzraudzību pēc produktu laišanas tirgū attiecībā uz pārtikas produkta izmantošanu cilvēku uzturāNav vajadzīgas.Piezīme. Pēc kāda laika, iespējams, būs jāmaina interneta saites ar attiecīgajiem dokumentiem. Šādas izmaiņas tiks publiskotas, atjauninot datus ģenētiski modificētās pārtikas un barības Kopienas reģistrā. [1] OV L 268, 18.10.2003., 1. lpp.[2] OV L 106, 17.4.2001., 1. lpp.[3] http://registerofquestions.efsa.europa.eu/roqFrontend/questionLoader?question=EFSA-Q-2005-247 .[4] OV L 10, 16.1.2004., 5. lpp.[5] OV L 268, 18.10.2003., 24. lpp.[6] OV L 287, 5.11.2003., 1. lpp.


title: Priekšlikums Padomes lemumam ar ko groza II pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

52005PC0291

Priekšlikums padomes Lemumam ar ko groza II pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem  /* COM/2005/0291 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 1.7.2005COM(2005) 291 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMar ko groza II pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSSaskaņā ar 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu Direktīvā 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem[?] ir aizliegts transportlīdzekļu materiālos un detaļās lietot svinu, dzīvsudrabu, kadmiju vai sešvērtīgo hromu, ja vien šīs direktīvas II pielikumā nav paredzēts atbrīvojums. Izņēmumu sarakstu var grozīt, pamatojoties uz tehnikā un zinātnē sasniegto progresu. Šo darbu Komisijai palīdz veikt Komiteja, kas izveidota saskaņā ar 18. pantu Direktīvā 75/442/EEK[?] par atkritumiem.Pamatojoties uz zinātniski tehnisko novērtējumu, Komisija ir nākusi pie šādiem secinājumiem:Šā priekšlikuma 2. a) un b) ieraksts (mehāniskai apstrādei paredzēts alumīnijs)Tehniskais novērtējums rāda, ka svinam kā mehāniskai apstrādei paredzēta alumīnija leģētājelementam (2. b) ieraksts spēkā esošajā II pielikumā, kas grozīts ar Komisijas Lēmumu 2002/525/EK[?]), ir pieejami aizvietotāji. Tomēr ieinteresēto personu sniegtā informācija liecina, ka detaļām, kas nodrošina transportlīdzekļa drošību, un dzinēja detaļām (piem., bremžu sistēmām un degvielas sistēmām) vēl aizvien ir vajadzīgi standarta alumīnija sakausējumi ar svina koncentrāciju līdz 1,5 svara procentiem. Tāpēc ir ierosināts pieļaut svina koncentrāciju līdz 1,5 svara procentiem līdz 2008. gada 1. jūlijam, paredzot pārskatīt atbrīvojumu 2007. gada 1. jūlijā. Turklāt spēkā esošā II pielikuma otrajā piezīmē ir noteikts atbrīvojums, kas ļauj izmantot līdz 0,4 svara procentiem svina mehāniskai apstrādei paredzētajā alumīnijā bez laika ierobežojumiem. Ņemot vērā, ka tehniskā ziņā nav būtiski, vai svins ir ievadīts tīši vai netīši, priekšlikumā ir paredzēts šo nosacījumu svītrot.Šā priekšlikuma 4. ieraksts (gultņu ieliktņi un bukses)Runājot par spēkā esošā II pielikuma, kas grozīts ar Komisijas Lēmumu 2002/525/EK, 4. ierakstā (svina/bronzas gultņu ieliktņi un bukses) noteiktā atbrīvojuma darbības jomu, ieinteresētās personas lūdza šo atbrīvojumu izteikt savādāk, attiecinot to uz visiem svinu saturošiem gultņu ieliktņiem un buksēm, nevis tikai uz svina/bronzas gultņu ieliktņiem un buksēm. Svina/bronzas gultņu ieliktņi un bukses parasti satur 21 līdz 25 svara procentus svina. Šobrīd notiek svinu nesaturošu gultņu ieliktņu un bukšu izstrāde, un dažos gadījumos jau ir sākusies to lietošana. Ieinteresētās personas ir paudušas viedokli, ka turpmāk svinu nesaturošus gultņu ieliktņus un bukses pamatā lietos visos gadījumos. Pastāv viedoklis, ka pastāvošā atbrīvojuma ierobežota attiecināšana tikai uz svina/bronzas gultņu ieliktņiem un buksēm neveicina tehnisko inovāciju un svinu nesaturošu alternatīvu izmantošanu, kas šobrīd tomēr vēl var saturēt noteiktu svina daudzumu. Tāpēc ir ierosināts attiecināt atbrīvojumu uz visiem svinu saturošiem gultņu ieliktņiem un buksēm un, tā kā tehniskās inovācijas virzība ir vērsta uz svina aizvietošanu visos lietojumos, paredzēt atbrīvojuma darbības beigu datumu (2008. gada 1. jūlijs). Tehniskais novērtējums liecina, ka smagos darba apstākļos ir vajadzīgs tāds pretberzes materiāls, kas ļauj nodrošināt kustīgo daļu rotāciju pat tad, ja smērvielas padeve uz laiku ir traucēta. Svinu nesaturošām alternatīvām jāspēj darboties arī ekstremālos apstākļos, kādi ir dzinēja un transmisijas iekšienē. Tāpēc ir ierosināts pārskatīt atbrīvojumu līdz 2007. gada 1. jūlijam, lai nodrošinātu bezsvina tehnoloģiju izmantošanu visos dzinējos un transmisijās, nepasliktinot to darbību.Šā priekšlikuma 7. a) un b) ieraksts (vulkanizējošas vielas un stabilizatori elastomēriem šķidruma padeves un elektropārvades lietojumos)Attiecībā uz atbrīvojumu, ar ko pieļauta svina lietošana vulkanizējošās vielās un stabilizatoros elastomēriem skidruma padeves un elektropārvades lietojumos (ar Komisijas Lēmumu 2002/525/EK grozītā spēkā esošā II pielikuma 8. ieraksts) novērtējumā konstatēts, ka ir pieejamas svinu nesaturošas alternatīvas. Ieinteresēto personu iesniegtie materiāli liecina, ka svina stabilizatorus noteiktos elastomēru veidos jau aizvieto. Aizvietošanu pilnīgi pabeigs visos jaunos transportlīdzekļos līdz 2005. gada jūlijam. Runājot par vulkanizējošām vielām, ieinteresētās personas ir izteikušās, ka pašreiz nav iespējams izvērtēt, kāds varētu būt ilgtermiņa risks attiecībā uz drošību. Tās pastāv uz to, ka vulkanizējošās vielas ar 0,5 svara procentu svina saturu nodrošina pietiekamu drošību uz ceļa. Tāpēc šo lietojumu gadījumos ir jāparedz ilgāks laiks, lai varētu pietiekami pārbaudīt svinu nesaturošās alternatīvas. Ņemot vērā, ka aizvietotāji pastāv, ievērojot ceļu satiksmes drošības prasības, šķiet saprātīgi šiem lietojumiem atvēlēt papildus gadu. Turklāt novērtējumā konstatēts, ka tehniski nav iespējams samazināt svina koncentrāciju zem 0,5 svara procentiem saistvielām elastomēros un elektropārvades lietojumos. Tas attiecas uz gadījumiem, kad svinu lieto elastomēru cauruļu vai daļu savienošanai uz metāla. Tāpēc ir ierosināts šim īpašajam lietojumam iekļaut jaunu ierakstu, neparedzot laika ierobežojumus.Šā priekšlikuma 9. ieraksts (bremžu uzlikas)Atbrīvojums, ar ko atļāva lietot varu ar svina koncentrāciju līdz 0,5 svara procentiem bremžu uzlikās pirms 2003. gada 1. jūlija apstiprinātu tipu transportlīdzekļos un šo transportlīdzekļu apkopē, beidza darboties 2004. gada 1. jūlijā (ar Komisijas Lēmumu 2002/525/EK grozītā spēkā esošā II pielikuma 12. ieraksts) Tomēr saskaņa ar spēkā esošā II pielikuma trešo piezīmi līdz 2007. gada 1. jūlijam ir pieļaujama svina koncentrācija līdz 0,4 %, ja vien tas nav tīši ievadīts. Ierosinātajā 9. ierakstā noteikts, ka šī 0,4% koncentrācija ir pieļaujama tikai bremžu sistēmas berzes materiālos. Ņemot vērā, ka tehniskā ziņā nosacījums, ka svins nedrīkst būt tīši ievadīts, nav būtisks, priekšlikumā ir paredzēts to svītrot.Šā priekšlikuma 10. ieraksts (vārstu ligzdas)Attiecībā uz atbrīvojumu, ar kuru atļauts lietot svinu vārstu ligzdās un kura darbība beidzas 2006. gada jūlijā (ar Komisijas Lēmumu 2002/525/EK grozītā spēkā esošā II pielikuma 13. ieraksts), dažas ieinteresētās personas ir norādījušas, ka izmaiņas esošajā sērijā ir saistītas ar intensīvi veicamām izturības pārbaudēm, paturot prātā, ka nesekmīgas pārbaudes gadījumā būs jāpārveido viss dzinējs. Drošības nodrošināšanai uz ceļa ir ierosināts pagarināt atbrīvojuma darbības termiņu par vienu gadu.Šā priekšlikuma 12. ieraksts (pirotehniskie ierosinātāji)Attiecībā uz atbrīvojumu par svina lietošanu pirotehniskajos ierosinātājos, kura darbība beidzas 2007. gada 1. jūlijā (spēkā esošā II pielikuma 16. ieraksts), novērtējumā norādīts, ka jaunajiem modeļiem tuvākajā nākotnē būs pieejami aizvietotāji. Tomēr tehniskajā novērtējumā ir konstatēts, ka pastāv dažādu paaudžu gaisa spilvenu sistēmas. Jauno paaudžu gaisa spilvenu sistēmās elektroniskās vadības sistēmas ir iestrādātas ierosinātājos, un turpmāko paaudžu gaisa spilvenu sistēmās būs vairāk elektronikas, kas atvieglos to lietošanu dažāda tipa transportlīdzekļos. Esošajos modeļos dažādu paaudžu gaisa spilvenu sistēmu daļas nevar savstarpēji aizstāt, un, kad gaisa spilvenus nomaina pēc avārijas, viena tipa detaļas nevar aizstāt ar cita tipa detaļām. Tāpēc ir ierosināts, ka jaunajos modeļos (transportlīdzekļos, kuru tips ir apstiprināts pēc 2006. gada 1. jūlija) nedrīkst izmantot svinu, bet attiecībā uz agrāk ražotiem transportlīdzekļiem (kuru tips ir apstiprināts pirms 2006. gada 1 jūlija) un to rezerves daļām atbrīvojums darbojas bez laika ierobežojuma.Šā priekšlikuma 13. a) un b) ieraksts (korozijizturīgi pārklājumi)Attiecībā uz atbrīvojumu, ar ko atļauts lietot sešvērtīgo hromu korozijizturīgos pārklājumos, ar beigu termiņu 2007. gada 1. jūlijā (ar Komisijas Lēmumu 2002/525/EK grozītā spēkā esošā II pielikuma 17. ieraksts) novērtējumā secināts, ka daudziem lietojumiem ir pieejami aizvietotāji. Šasijā lietoto skrūvju un uzgriežņu agregātu pretkorozijas apstrādes materiālos izmantotajam sešvērtīgajam hromam šobrīd nav aizstājēju. Tāpēc ir ierosināts pagarināt atbrīvojuma darbības laiku šim īpašajam lietojumam par vienu gadu, pārskatot šo atbrīvojumu, lai nodrošinātos pret gadījumiem, ka transportlīdzekļa darbmūžā tā būtiskas mehāniskās daļas varētu nejauši atdalīties.Šā priekšlikuma 17. ieraksts (elektrisko transportlīdzekļu akumulatori)Spēkā esošā atbrīvojuma, ar ko atļauts elektrisko transportlīdzekļu akumulatoros lietot kadmiju, beigu termiņš ir 2005. gada 31. decembris. Kadmiju ir atļauts izmantot elektrisko transportlīdzekļu akumulatoros bez laika ierobežojumiem to automobiļu rezerves daļās, kas laisti tirgū līdz 2005. gada 31. decembrim (ar Komisijas Lēmumu 2002/525/EK grozītā spēkā esošā II pielikuma 21. ieraksts). Projektā SUBAT („ilgtspējīgie akumulatori”) (http://www.battery-electric.com/subatdocs/WP5-006.pdf) ir izdarīts secinājums, ka šobrīd (2005. gadā) tikai ar elektroenerģiju darbināmiem transportlīdzekļiem vispiemērotākos risinājumus sniedz litija jonu tehnoloģijas; kam seko nātrija - niķeļa hlorīds, svins - skābe, niķeļa – metāla hibrīdi un niķelis – kadmijs. Tomēr vēl nav skaidrs, vai šobrīd šie aizvietotāji ir pārbaudīti un vai var uzsākt to masveida ražošanu. Elektrisko transportlīdzekļu konferencē Monako 2005 gada aprīlī uzņēmums SAFT rosināja lietot litija jonu akumulatoru tehnoloģiju elektriskajiem transportlīdzekļiem. Ziņojumā presei tika norādīts, ka „Francijā šo tehnoloģiju attīsta SAFT. Šā veida akumulatorus pagaidām lieto ļoti maz, galvenokārt, augsto izmaksu dēļ. Turpmāk to izmantos SVE uzņēmumā radītajos transportlīdzekļos (HEULIEZ un DASSAULT ASSOCIÉS).” (sk.: http://evs21.org/IMG/pdf/new_battery_technology.pdf).SUBAT projektā veiktajos pētījumos arī ir secināts, ka automobiļu ražotājiem ir jādod laiks, lai tie varētu atbilstoši piemērot savus ražošanas modeļus un ieviest jaunas videi nekaitīgas akumulatoru tehnoloģijas ražojamos transportlīdzekļos. Tajā ir konstatēts, ka „konsorcija diskusijās ar dažādām ieinteresētajām personām konstatēts, ka to nevarēs paveikt agrāk kā 5 gadu laikā.” Turklāt Eiropas automobiļu ražotāji lūdza atbrīvojumu, kas ļautu izmantot kadmiju elektriskajos transportlīdzekļos līdz 2008. gadam.Pamatojoties uz iepriekšminēto, ir ierosināts pagarināt atbrīvojuma darbības laiku līdz 2008. gada 31. decembrim, lai nodrošinātu elektrisko transportlīdzekļu pieejamību: šis papildu laiks ir vajadzīgs jauno akumulatoru tehnoloģiju jaudas palielināšanai, kā arī tam, lai automobiļu ražotāji varētu attiecīgi piemērot savus ražošanas modeļus jaunās akumulatoru tehnoloģijas ieviešanai.Atbrīvojumu ir ierosināts pārskatīt līdz 2007. gada beigām, lai nodrošinātu alternatīvu akumulatoru tehnoloģiju un elektrisko transportlīdzekļu pieejamību.Šā priekšlikuma 18. ieraksts (autovadītāju palīdzības sistēmās lietoto stikla matriču optiskās detaļas)Ir ierosināts iekļaut papildu atbrīvojumu, ar ko atļauts lietot kadmiju autovadītāju palīdzības sistēmās lietotās stikla matrices optiskajās detaļās automobiļos līdz 2007. gada 1. jūlijam. Autovadītāju palīdzības sistēmas ar kameru palīdzību uzlabo redzamību autovadītājiem. Kameras stikla matrice (500 mg) saturēs 1% (5 mg) kadmija. Šobrīd šajā lietojumā tehnisku apstākļu dēļ nevar izvairīties no kadmija. Tomēr šobrīd notiek alternatīvu izstrāde.Pamatojoties uz šo novērtējumu, Komisija 2005. gada 28. aprīlī iesniedza lēmuma projektu nobalsošanai komitejā, kas izveidota saskaņā ar 18. pantu Direktīvā 75/442/EEK par atkritumiem. Par lēmuma projektu nenobalsoja kvalificēts vairākums.Tādējādi saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK[?] 5. panta 4. punktā noteikto procedūru Padomei tiek iesniegts Padomes lēmuma priekšlikums. Ja Padome nav pieņēmusi lēmumu trīs mēnešu laikā pēc tam, kad Komisija jautājumu iesniegusi izskatīšanai Padomē, ierosinātos pasākumus apstiprina Komisija.PriekšlikumsPADOMES LĒMUMAMar ko groza II pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem (Teksts ar EEA nozīmi)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. septembra Direktīvu 2000/53/EK par nolietotiem transportlīdzekļiem[?]un jo īpaši tās 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu,tā kā:(1) Saskaņā ar Direktīvu 2000/53/EK Komisijai ir jāvērtē svina, dzīvsudraba, kadmija un sešvērtīgā hroma lietošana, kas aizliegta ar šīs direktīvas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu.(2) Pēc nepieciešamās tehniskās un zinātniskās novērtēšanas Komisija ir nonākusi pie vairākiem secinājumiem.(3) Dažus aizlieguma atbrīvojumus nevajadzētu pagarināt, jo attiecīgajos lietojumos šobrīd var izvairīties no svina, dzīvsudraba, kadmija un sešvērtīgā hroma izmantošanas.(4) Noteikti svinu, dzīvsudrabu, kadmiju un sešvērtīgo hromu saturoši materiāli vai detaļas ir jāatbrīvo vai jāturpina atbrīvot no 4. panta 2. punkta b) apakšpunktā noteiktā aizlieguma, jo no attiecīgo vielu izmantošanas šajos materiālos un detaļās vēl nevar izvairīties. Dažos gadījumos ir lietderīgi pārskatīt šo atbrīvojumu darbības beigu termiņu, lai izvērtētu, vai nevar izvairīties no aizliegto vielu izmantošanas nākotnē.(5) Attiecībā uz mehāniskai apstrādei paredzēto alumīniju ar svina koncentrāciju līdz 1,5 svara procentiem, kas aprakstīts pielikuma 2. punkta a) apakšpunktā, Komisija līdz 2007. gada 1. jūlijam izvērtēs, vai atbrīvojuma darbības beigu termiņš būs jāpārskata sakarā ar svina aizvietotāju pieejamību.(6) Attiecībā uz svinu saturošiem gultņu ieliktņiem un buksēm, kas aprakstītas pielikuma 4. punktā, Komisija līdz 2007. gada 1. jūlijam izvērtēs, vai atbrīvojuma darbības beigu termiņš būs jāpārskata, lai nodrošinātu bezsvina tehnoloģiju lietošanu jebkuriem dzinējiem un transmisijām, nekaitējot to pareizai darbībai.(7) Attiecībā uz sešvērtīgā hroma lietošanu šasijās lietojamo skrūvju un uzgriežņu agregātu pretkorozijas pārklājumos, kas aprakstīti pielikuma 13. punktā, Komisija līdz 2007. gada 1. jūlijam izvērtēs, vai atbrīvojuma darbības beigu termiņš būs jāpārskata, lai nodrošinātos pret gadījumiem, ka transportlīdzekļa darbmūžā to būtiskas mehāniskās daļas varētu nejauši atdalīties.(8) Attiecībā uz kadmija lietošanu elektrisko transportlīdzekļu akumulatoros, kas aprakstīta pielikuma 17. punktā, Komisija līdz 2007. gada beigām izvērtēs, vai atbrīvojuma darbības beigu termiņš būs jāpārskata, lai nodrošinātu alternatīvu akumulatoru tehnoloģiju un elektrisko transportlīdzekļu pieejamību.(9) Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīva 2000/53/EK,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsNeierobežojot Komisijas Lēmumu 2005/438/EK[?], Direktīvas 2000/53/EK II pielikumu aizstāj ar šā lēmuma pielikumā sniegto tekstu.2. pantsŠo lēmumu piemēro no 2005. gada 1 jūlija.3. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPIELIKUMS„II pielikumsMateriāli un detaļas, kurām nepiemēro 4. panta 2. punkta a) apakšpunktuMateriāli un detaļas | Atbrīvojuma darbības joma un derīguma termiņš | Marķējami vai citādi identificējami atbilstīgi 4. panta 2. punkta b) apakšpunkta iv) daļai |Svins kā leģētājelements |1. Mehāniskai apstrādei paredzēts tērauds un cinkots tērauds ar svina saturu līdz 0,35 svara procentiem |2. a) Mehāniskai apstrādei paredzēts alumīnijs ar svina saturu līdz 1,5 svara procentiem | 2008. gada 1. jūlijs |2. b) Mehāniskai apstrādei paredzēts alumīnijs ar svina koncentrāciju līdz 0,4 svara procentiem |3. Vara sakausējums, kurā svina saturs ir līdz 4 svara procentiem |4. Gultņu ieliktņi un bukses | 2008. gada 1. jūlijs |Svins un tā savienojumi detaļās |5. Akumulatori | X |6. Vibrācijas slāpētāji | X |7. a) Vulkanizējošas vielas un stabilizatori elastomēriem šķidruma padeves un elektropārvades lietojumos ar svina saturu līdz 0,5 svara procentiem | 2006. gada 1. jūlijs |7. b) Saistvielas elastomēra un elektropārvades lietojumos ar svina saturu līdz 0,5 svara procentiem |8. Lodmetāls elektronisko shēmu platēs un citās elektroiekārtās | X[?] |9. Varš bremžu uzliku berzes materiālos, kuros svina saturs ir virs 0,5 svara procentiem | 2007. gada 1. jūlijs | X |10. Vārstu ligzdas | Dzinēju veidi, kas izstrādāti pirms 2003. gada 1. jūlija: 2007. gada 1. jūlijs |11. Svinu saturošas elektriskas detaļas stikla vai keramikas matricēs, izņemot stiklu spuldzēs un aizdedzes sveču glazūrā | X[?] (detaļām, izņemot pjezo dzinējos) |12. Pirotehniskie ierosinātāji | Transportlīdzekļi, kuru tips tika apstiprināts pirms 2006. gada 1. jūlija un šiem transportlīdzekļiem paredzēti rezerves ierosinātāji |Sešvērtīgais hroms |13. a) Korozijizturīgi pārklājumi | 2007. gada 1. jūlijs |13. b) Korozijizturīgi pārklājumi šasijā lietojamu skrūvju un uzgriežņu agregātiem | 2008. gada 1. jūlijs |14. Absorbcijas ledusskapji autofurgonos | X |Dzīvsudrabs |15. Gāzizlādes spuldzes un vadības paneļa displeji | X |Kadmijs |16. Biezās plēves pastas | 2006. gada 1. jūlijs |17. Elektrisko transportlīdzekļu akumulatori | Pēc 2008. gada 31. decembra NiCd baterijas varēs laist tirgū tikai kā rezerves daļas transportlīdzekļiem, kas ir laisti tirgū pirms šā datuma. | X |18. Autovadītāju palīdzības sistēmās lietoto stikla matriču optiskās detaļas | 2007. gada 1. jūlijs | X |Piezīmes:-  Svinam, sešvērtīgajam hromam un dzīvsudrabam ir pieļaujama maksimālā koncentrācija līdz 0,1 svara procentam katrā viendabīgā materiālā; kadmijam tā ir pieļaujama līdz 0,01 svara procentam katrā viendabīgā materiālā.-  to transportlīdzekļu detaļu atkārtota izmantošana, kas jau bija tirgū dienā, kad izņēmuma darbība beidzās, ir atļauta bez ierobežojuma, jo uz to neattiecas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkts.[1] OV L 269, 21.10.2000., 34. lpp.[2] OV L 194, 25.7.1975., 39. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Lēmumu 96/350/EK (OV L 135, 6.6.1996., 32. lpp.)[3] OV L 170, 29.6.2002., 81. lpp.[4] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.[5] OV L 269, 21.10.2000., 34. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2005/438/EK (OV L 152, 15.6.2005., 19. lpp.)[6] OV L 152, 15.6.2005., 19. lpp.[i] Demontāža, ja saskaņā ar 11. ierakstu ir pārsniegts slieksnis 60 g uz transportlīdzekli. Šā punkta piemērošanai elektroniskās iekārtas, ko nav uzstādījis ražotājs ražošanas procesā, neņem vērā.[ii] Demontāža, ja saskaņā ar 8. ierakstu ir pārsniegts slieksnis 60 g uz transportlīdzekli. Šā punkta piemērošanai elektroniskās iekārtas, ko nav uzstādījis ražotājs ražošanas procesā, neņem vērā.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 30.9.2015
            COM(2015) 488 final
            2015/0237(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Augstā komisāra bēgļu jautājumos programmas Izpildu komitejas sešdesmit sestajā sesijā

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS

                  Eiropas Savienības delegācijas Apvienoto Nāciju Organizācijā Ženēvā vadītājs 2015. gada 7. septembra vēstulē Apvienoto Nāciju Organizācijas Augstā komisāra bēgļu jautājumos (UNHCR) Izpildu komitejas priekšsēdētājam lūdza izskatīt veidus un līdzekļus, kā atjaunināt attiecīgo kārtību Eiropas Savienības dalībai UNHCR pārvaldes struktūrās tā, lai Eiropas Savienība varētu paredzēt savu potenciālo līdzdalību neformālajās sagatavošanas konsultācijās. Lai apmierinātu šo lūgumu, sagaidāms, ka UNHCR Izpildu komiteja sešdesmit sestajā sesijā 2015. gada 5.–9. oktobrī tiks aicināta pieņemt grozījumus savā reglamentā. UNHCR Izpildu komitejas reglamenta 46. noteikums paredz, ka Izpildu komiteja var grozīt jebkuru no šiem noteikumiem. UNHCR Izpildu komitejas reglamenta 26. noteikums paredz, ka UNHCR Izpildu komitejas lēmumus pieņem ar klātesošo locekļu balsu vairākumu. Visas Eiropas Savienības dalībvalstis, izņemot Lietuvu un Maltu, ir UNHCR Izpildu komitejas locekles. Saskaņā ar UNHCR Izpildu komitejas lēmumu, kas pēdējo reizi atjaunināts tās sešdesmit ceturtajā sesijā no 2014. gada 29. septembra līdz 3. oktobrim, Eiropas Savienība ir to starpvaldību organizāciju starpā, kuras Augstais komisārs uzaicināja nosūtīt novērotāju uz Izpildu komitejas atklātajām sanāksmēm (38. noteikums) un kuras tādējādi nepiedalās UNHCR Izpildu komitejas lēmumu pieņemšanā.

               2.APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM REZULTĀTI

                  Grozījumus UNHCR Izpildu komitejas reglamentā, kas pievienoti šim priekšlikumam, pēc UNHCR Izpildu komitejas biroja lūguma ierosināja UNHCR Izpildu komitejas priekšsēdētājs 2015. gada 11. septembra vēstulē UNHCR Izpildu komitejas locekļiem, lai ņemtu vērā Eiropas Savienības delegācijas Apvienoto Nāciju Organizācijā Ženēvā vadītāja lūgumu 2015. gada 7. septembra vēstulē UNHCR Izpildu komitejas priekšsēdētājam.

                  Komisija 2013. gada aprīlī informēja Padomi par savu stratēģiju, ar ko pakāpeniski uzlabot Eiropas Savienības statusu starptautiskajās organizācijās un citos forumos atbilstīgi Lisabonas līguma mērķiem. Komisija 2014. gada 9. aprīlī un 10. septembrī informēja COREPER par savu nodomu atsākt centienus iegūt Eiropas Savienībai papildu dalības tiesības UNHCR formālajās un neformālajās struktūrās. Padome 2014. gada 25./26. septembrī pieņēma nostāju attiecībā uz pasākumiem saistībā ar Eiropas Savienības papildu dalības tiesībām UNHCR formālajās un neformālajās struktūrās, kurā noteikts, ka "Eiropas Savienība jau daudzus gadus ir bijusi nozīmīga dalībniece Apvienoto Nāciju Organizācijas Augstā komisāra bēgļu jautājumos birojā – tā ir bijusi galvenā līdzekļu devēja humānās palīdzības un attīstības palīdzības jomā, darbojusies starptautiskās aizsardzības jomā, tostarp attiecībā uz pārvietošanu, un ar kopējās Eiropas patvēruma politikas sistēmas izveidi atbalstījusi stabilas patvēruma sistēmas. Šī nozīme pēdējos gados ir turpinājusi augt. Tādēļ ir jāuzlabo Eiropas Savienības pašreizējais statuss attiecībās ar UNHCR. Padome uzskata, ka būtu jāmeklē jauni veidi, kā Eiropas Savienībai nodrošināt papildu dalības tiesības, it īpaši tiesības piedalīties privātās sanāksmēs, kas tiek organizētas svarīgāko politikas un pārvaldības jautājumu apspriešanai[.]" un "[t]ā kā oktobrī ir paredzēta UNHCR Izpildu komitejas sanāksme, Padome, [..], aicina Komisiju ciešā koordinācijā ar Augsto pārstāvi griezties pie UNHCR."
                     1

                  Komisija 2015. gada 2. un 16. septembrī informēja COREPER par šīs saziņas rezultātiem. Komisija uzskata, ka šajā gadījumā lēmums saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu nav nepieciešams. Tomēr, ņemot vērā diskusijas COREPER 2015. gada 16. septembrī un 2015. gada 24. septembrī, Komisija izņēmuma kārtā iesniedz šo priekšlikumu, saprotot, ka Padome priekšlikumu pieņems savlaicīgi līdz UNHCR Izpildu komitejas sešdesmit sestajai sesijai 2015. gada 5.–9. oktobrī.

                  Šis priekšlikums ir vērsts tikai uz jautājumu par Izpildu komitejas reglamenta grozījumu, un tas neskar Komisijas un Augstās pārstāves pienākumus un kompetenci saskaņā ar LESD 220. pantu.

               3.IETEKME UZ BUDŽETU

                  Šis priekšlikums neietekmē ES budžetu.

               2015/0237 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Augstā komisāra bēgļu jautājumos programmas Izpildu komitejas sešdesmit sestajā sesijā

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 78. panta 2. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Eiropas Savienība ir bijusi nozīmīga dalībniece Apvienoto Nāciju Organizācijas Augstā komisāra bēgļu jautājumos (“UNHCR”) pilnvaru jomās, gan darbojoties starptautiskās aizsardzības jomā, tostarp attiecībā uz Savienības pārvietošanas politiku un kopējās Eiropas patvēruma sistēmas izveidi, un tā ir bijusi galvenā līdzekļu devēja humānās palīdzības un attīstības palīdzības jomā. Tomēr pašreizējā kārtība dalībai UNHCR Izpildu komitejā neatbilst šai nozīmīgajai lomai.

               (2)Līdz ar to Eiropas Savienības delegācijas Apvienoto Nāciju Organizācijā Ženēvā vadītājs 2015. gada 7. septembra vēstulē UNHCR Izpildu komitejas priekšsēdētājam lūdza izskatīt veidus un līdzekļus, kā atjaunināt attiecīgo kārtību Eiropas Savienības dalībai UNHCR pārvaldes struktūrās tā, lai Eiropas Savienība varētu paredzēt savu potenciālo līdzdalību neformālajās sagatavošanas konsultācijās.

               (3)Ar 2015. gada 11. septembra vēstuli UNHCR Izpildu komitejas locekļiem UNHCR Izpildu komitejas priekšsēdētājs pēc UNHCR Izpildu komitejas biroja lūguma ierosināja grozīt UNHCR Izpildu komitejas reglamentu, lai ņemtu vērā minēto lūgumu.

               (4)UNHCR Izpildu komitejas reglamenta 46. noteikums nosaka, ka Izpildu komiteja var grozīt jebkuru no minētajiem noteikumiem.

               (5)Sagaidāms, ka UNHCR Izpildu komiteja sešdesmit sestajā sesijā 2015. gada 5.–9. oktobrī tiks aicināta pieņemt ierosinātos grozījumus.

               (6)Visas dalībvalstis, izņemot Lietuvu un Maltu, ir UNHCR Izpildu komitejas locekles.

               (7)Tādējādi ir atbilstoši noteikt Savienības nostāju attiecībā uz minēto grozījumu pieņemšanu UNHCR Izpildu komitejas reglamentā.

               (8)Šis lēmums neskar Komisijas kompetenci saskaņā ar LESD 220. pantu.

               (9)Tā kā UNHCR Izpildu komitejas sanāksme notiks drīz pēc šā lēmuma pieņemšanas, tam būtu jāstājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               (10)[Saskaņā ar 3. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, minētās dalībvalstis ir paziņojušas, ka tās vēlas piedalīties šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.]

               VAI

               [Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un neskarot minētā protokola 4. pantu, šīs dalībvalstis nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums tām nav saistošs un nav jāpiemēro.]

               VAI

               [Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un neskarot minētā protokola 4. pantu, Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā un šis lēmums tai nav saistošs un nav jāpiemēro.

               Saskaņā ar 3. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Īrija (ar... vēstuli) ir paziņojusi savu vēlmi piedalīties šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.]

               VAI

               [Saskaņā ar 3. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Apvienotā Karaliste (ar... vēstuli) ir paziņojusi savu vēlmi piedalīties šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un neskarot minētā protokola 4. pantu, Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums tai nav saistošs un nav jāpiemēro.]

               (11)Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāpieņem attiecībā uz grozījumu pieņemšanu UNHCR programmas Izpildu komitejas reglamentā, un kas, rīkojoties kopīgi Eiropas Savienības interesēs, jāpauž dalībvalstīm, kuras ir UNHCR Izpildu komitejas locekles, ir izklāstīta pielikumā.

               Par nelielām izmaiņām pielikumā iekļautajā grozījumā var vienoties bez Padomes papildu lēmuma.

               2. pants

               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)
                  Nostāja attiecībā uz pasākumiem saistībā ar Eiropas Savienības papildu dalības tiesībām Apvienoto Nāciju Organizācijas Augstā komisāra bēgļu jautājumos biroja (UNHCR) formālajās un neformālajās struktūrās, 2014. gada 24./25. septembris, 1. un 2. punkts, 13046/1/14 REV1.

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 30.9.2015
            COM(2015) 488 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Priekšlikums Padomes lēmumam
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Augstā komisāra bēgļu jautājumos programmas Izpildu komitejas sešdesmit sestajā sesijā

               PIELIKUMS

               dokumentam

               Priekšlikums Padomes lēmumam

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienoto Nāciju Organizācijas Augstā komisāra bēgļu jautājumos programmas Izpildu komitejas sešdesmit sestajā sesijā

               Dalībvalstis, kuras ir ANO Augstā komisāra bēgļu jautājumos (UNHCR) Izpildu komitejas locekles, atbalsta turpmāk minētā grozījuma UNHCR Izpildu komitejas reglamentā pieņemšanu.

               "Apvienoto Nāciju Organizācijas Augstā komisāra bēgļu jautājumos programmas Izpildu komitejas reglamenta 33. noteikums (A/AC.96/187/Rev.7) ar šo tiek grozīts šādi:

               "Komitejas sanāksmes ir atklātas, ja vien Komiteja neizlemj citādi. Priekšsēdētājs, apspriežoties ar Komiteju, var uzaicināt specializētās aģentūras, ANO fondus un programmas un starpvaldību organizācijas piedalīties privātās sanāksmēs, pamatojoties uz to pieredzi un ieguldījumu Komitejas darbā."."