Svarīgs juridisks paziņojums

|

52008PC0249

Priekšlikums Padomes lēmums atbilstīgi EK līguma 122. panta 2. punktam par vienotās valūtas pieņemšanu Slovākijā 2009. gada 1. janvārī  /* COM/2008/0249 galīgā redakcija - CNS 2008/0095 */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 7.5.2008COM(2008) 249 galīgā redakcija2008/0095 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSatbilstīgi EK līguma 122. panta 2. punktam par vienotās valūtas pieņemšanu Slovākijā 2009. gada 1. janvārī(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSKomisijas priekšlikums Padomes lēmumam saskaņā ar 122. panta 2. punktuPadome 1998. gada 3. maijā nolēma, ka Beļģija, Vācija, Spānija, Francija, Īrija, Itālija, Luksemburga, Nīderlande, Portugāle, Austrija un Somija ir izpildījušas nepieciešamos nosacījumus vienotās valūtas ieviešanai 1999. gada 1. janvārī. Dānija un Apvienotā Karaliste izmantoja iespēju nepievienoties, tāpēc Padome šīs valstis nevērtēja. Grieķiju un Zviedriju Padome atzina par dalībvalstīm ar izņēmuma statusu. 2000. gada 19. jūnijā Padome nolēma, ka Grieķija ir izpildījusi nosacījumus, lai ieviestu euro 2001. gada 1. janvārī. Saskaņā ar attiecīgā Pievienošanās akta 4. pantu valstis, kas Eiropas Savienībai pievienojās 2004. gada 1. maijā (Čehija, Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Ungārija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija) ir dalībvalstis ar izņēmuma statusu. 2006. gada 11. jūlijā Padome nolēma, ka Slovēnija ir izpildījusi nosacījumus, lai ieviestu euro 2007. gada 1. janvārī. Saskaņā ar attiecīgā Pievienošanās akta 5. pantu Bulgārija un Rumānija, kas pievienojās Eiropas Savienībai 2007. gada 1. janvārī, ir dalībvalstis ar izņēmuma statusu. 2007. gada 10. jūlijā Padome nolēma, ka Kipra un Malta ir izpildījusi nosacījumus, lai ieviestu euro 2008. gada 1. janvārī.EK līguma 122. panta 2. punktā noteikta izņēmuma statusa atcelšanas kārtība. Šīs procedūras ir jāuzsāk vismaz reizi divos gados vai pēc dalībvalsts ar izņēmuma statusu pieprasījuma. Saskaņā ar šīm procedūrām Komisijai un Eiropas Centrālajai bankai atbilstoši 121. panta 1. punktam ir jāziņo Padomei par panākumiem, ko dalībvalstis ar izņēmuma statusu ir guvušas, pildot savas saistības attiecībā uz ekonomiskās un monetārās savienības izveidi. Ņemot vērā savu, kā arī ECB ziņojumu, Komisija var iesniegt Padomei priekšlikumu Padomes lēmumam atcelt to dalībvalstu izņēmuma statusu, kas ir izpildījušas nepieciešamos nosacījumus.2006. gada decembrī Komisija un ECB pieņēma jaunākos periodiskos konverģences ziņojumus. Dānija un Apvienotā Karaliste neizteica vēlēšanos ieviest vienoto valūtu. Tādēļ 2008. gada konverģences novērtējums attiecas vienīgi uz desmit dalībvalstīm ar izņēmuma statusu – Bulgāriju, Čehiju, Igauniju, Latviju, Lietuvu, Ungāriju, Poliju, Rumāniju, Slovākiju un Zviedriju. Tā kā Bulgārija un Rumānija ES pievienojās 2007. gada 1. janvārī, šīs valstis tiek vērtētas pirmo reizi. Vienlaikus 2008. gada 4. aprīlī Slovākija iesniedza pieprasījumu veikt novērtējumu, vai tā ir izpildījusi nepieciešamos nosacījumus, lai ieviestu euro 2009. gada 1. janvārī.Komisijas 2008. gada konverģences ziņojumu Kolēģija pieņēma 2008. gada 7. maijā. ECB savu ziņojumu pieņēma 6. maijā. Ziņojumos ir analizēta valsts tiesību aktu, tostarp tās nacionālās centrālās bankas statūtu atbilstība EK līguma 108. un 109. pantam, kā arī ECBS un ECB statūtiem. Tāpat ziņojumos ir pārbaudīts, vai ir sasniegts augsts ilgtspējīgas konverģences līmenis, analizējot konverģences kritēriju izpildi un ņemot vērā vairākus citus 121. panta 1. punkta pēdējā daļā minētos faktorus.Komisijas konverģences ziņojumā norādīts, ka no vērtētajām dalībvalstīm vienīgi Slovākija ir izpildījusi euro ieviešanai nepieciešamos nosacījumus, pieņemot, ka Padome rīkosies saskaņā ar Komisijas ieteikumu atcelt pārmērīga deficīta procedūru.Pamatojoties uz savu, kā arī ECB ziņojumu, Komisija ir pieņēmusi pievienoto priekšlikumu Padomes lēmumam par Slovākijas izņēmuma statusa atcelšanu no 2009. gada 1. janvāra.2008/0095 (CNS)PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSatbilstīgi EK līguma 122. panta 2. punktam par vienotās valūtas pieņemšanu Slovākijā 2009. gada 1. janvārīEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 122. panta 2. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Komisijas ziņojumu[1],ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas ziņojumu[2],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,ņemot vērā Padomes apspriedi, kurā piedalījās valstu vai valdību vadītāji,tā kā:(1) Ekonomikas un monetārās savienības (turpmāk tekstā „EMS”) trešais posms sākās 1999. gada 1. janvārī. Padome 1998. gada 3. maijā sanāksmē Briselē, kurā piedalījās valstu vai valdību vadītāji, nolēma, ka Beļģija, Vācija, Spānija, Francija, Īrija, Itālija, Luksemburga, Nīderlande, Austrija, Portugāle un Somija ir izpildījušas nepieciešamos nosacījumus, lai 1999. gada 1. janvārī ieviestu vienoto valūtu[3].(2) Ar Lēmumu 2000/427/EK[4] Padome nolēma, ka Grieķija ir izpildījusi nepieciešamos nosacījumus, lai 2001. gada 1. janvārī ieviestu vienoto valūtu. Ar Lēmumu 2006/495/EK[5] Padome nolēma, ka Slovēnija ir izpildījusi nepieciešamos nosacījumus, lai 2007. gada 1. janvārī ieviestu vienoto valūtu. Ar Lēmumu 2007/503/EK[6] un 2007/504/EK[7] Padome nolēma, ka Kipra un Malta ir izpildījusi nepieciešamos nosacījumus, lai 2008. gada 1. janvārī ieviestu vienoto valūtu.(3) Saskaņā ar 1. punktu EK līgumam pievienotajā Protokolā par dažiem noteikumiem attiecībā uz Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti Apvienotā Karaliste informēja Padomi, ka tā nav iecerējusi 1999. gada 1. janvārī iekļauties EMS trešajā posmā. Šis paziņojums nav mainīts. Saskaņā ar 1. punktu EK līgumam pievienotajā Protokolā par dažiem noteikumiem attiecībā uz Dāniju un saskaņā ar lēmumu, ko valstu vai valdību vadītāji pieņēma Edinburgā 1992. gada decembrī, Dānija ir informējusi Padomi par savu nodomu nepiedalīties EMS trešajā posmā. Dānija nav pieprasījusi, lai tiktu uzsākta EK līguma 122. panta 2. punktā minētā procedūra.(4) Ar Lēmumu 98/317/EK Zviedrijai ir noteikts izņēmuma statuss atbilstoši EK līguma 122. pantam. Saskaņā ar 2003. gada Pievienošanās akta[8] 4. pantu Čehijai, Igaunijai, Latvijai, Lietuvai, Ungārijai, Polijai, un Slovākijai ir izņēmuma statuss atbilstoši EK līguma 122. pantam. Saskaņā ar 2005. gada Pievienošanās akta[9] 5. pantu Bulgārijai un Rumānijai ir izņēmuma statuss atbilstoši EK līguma 122. pantam.(5) Eiropas Centrālā banka (turpmāk tekstā „ECB”) tika nodibināta1998. gada 1. jūlijā. Eiropas monetārā sistēma tika aizstāta ar valūtas maiņas mehānismu, kura izveide tika saskaņota Eiropas Padomes 1997. gada 16. jūnija Rezolūcijā par valūtas maiņas mehānisma izveidi ekonomikas un monetārās savienības trešajā posmā[10]. Kārtība, kādā Ekonomikas un monetārās savienības trešajā posmā īstenojams valūtas kursa mehānisms (VKM II), tika formulēta 2006. gada 16. marta Līgumā starp Eiropas Centrālo banku un ārpus euro zonas dalībvalstu centrālajām bankām, ar ko nosaka ekonomikas un monetārās savienības trešā posma valūtas kursa mehānisma darbības procedūras[11].(6) EK līguma 122. panta 2. punktā noteikta kārtība, kādā tiek atcelts attiecīgo dalībvalstu izņēmuma statuss. Saskaņā ar šo pantu vismaz reizi divos gados vai arī pēc dalībvalsts ar izņēmuma statusu pieprasījuma Komisija un ECB sniedz ziņojumu Padomei EK līguma 121. panta 1. punktā noteiktajā kārtībā. 2008. gada maijā Komisija un ECB pieņēma jaunākos periodiskos konverģences ziņojumus. Slovākija 2008. gada 4. aprīlī iesniedza oficiālu pieprasījumu veikt konverģences novērtējumu.(7) Dalībvalstu tiesību aktus, tostarp valstu centrālo banku statūtus, pēc vajadzības pielāgo tā, lai tiktu nodrošināta atbilstība EK līguma 108. un 109. pantam un Eiropas Centrālo banku sistēmas statūtiem (turpmāk tekstā „ECBS statūti”). Komisijas un ECB ziņojumos sniegts detalizēts novērtējums par Slovākijas tiesību aktu atbilstību EK līguma 108. un 109. pantam, kā arī ECBS statūtiem.(8) Saskaņā ar 1. pantu Protokolā par konverģences kritērijiem atbilstīgi Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 121. pantam cenu stabilitātes kritērijs, kas minēts EK līguma 121. panta 1. punkta pirmajā ievilkumā, nozīmē to, ka dalībvalstī ir noturīga cenu stabilitāte un inflācijas vidējais rādītājs viena gada laikā pirms pārbaudes neatšķiras par vairāk kā 1,5 procentu punktiem no lielākais trīs dalībvalstīm ar labākajiem rādītājiem cenu stabilitātes ziņā. Lai izvērtētu atbilstību cenu stabilitātes kritērijam, inflācija tiks mērīta, izmantojot saskaņotus patēriņa cenu indeksus (SPCI), kas ir definēti Padomes 1995. gada 23. oktobra Regulā (EK) Nr. 2494/95 par saskaņotajiem patēriņa cenu indeksiem[12]. Lai izvērtētu cenu stabilitāti, dalībvalsts inflācija tiek vērtēta, nosakot izmaiņas 12 mēneša indeksu vidējā aritmētiskajā attiecībā pret iepriekšējā perioda 12 mēneša vidējo aritmētisko, rezultātu izsakot procentos. Viena gada periodā līdz 2008. martam trīs dalībvalstis ar labākajiem rādītājiem cenu stabilitātes ziņā bija Malta, Nīderlande un Dānija, kurās inflācijas līmenis bija attiecīgi 1,5 %, 1,7 % un 2 %. Komisijas un ECB ziņojumos tika ņemta vērā atsauces vērtība, kuru aprēķināja, triju dalībvalstu ar labākajiem rādītājiem cenu stabilitātes ziņā inflācijas līmeņu vidējā aritmētiskā rezultātam pievienojot 1,5 procentpunktus. Tādējādi atsauces vērtība viena gada periodā līdz 2008. gada martam bija 3,2 %.(9) Saskaņā ar 2. pantu Protokolā par konverģences kritērijiem atbilstīgi EK līguma 121. pantam valsts budžeta stāvoklis, kas minēts EK līguma 121. panta 1. punkta otrajā ievilkumā, nozīmē, ka pārbaudes brīdī dalībvalsts nav pakļauta Padomes lēmumam saskaņā ar EK līguma 104. panta 6. punktu par pārmērīga deficīta pastāvēšanu.(10) Saskaņā ar 3. pantu Protokolā par konverģences kritērijiem atbilstīgi EK līguma 121. pantam kritērijs dalībai Eiropas monetārās sistēmas valūtas maiņas mehānismā, kas minēts EK līguma 121. panta 1. punkta trešajā ievilkumā, nozīmē, ka dalībvalsts ir respektējusi Eiropas monetārās sistēmas valūtas maiņas mehānisma (VKM) paredzēto normālo svārstību intervālu un vismaz divus gadus pirms pārbaudes nav izjutusi būtiskus traucējumus. Īpaši svarīgi ir tas, lai dalībvalsts šajā periodā pēc savas iniciatīvas nebūtu devalvējusi savas valūtas divpusējo centrālo kursu attiecībā pret jebkuras citas dalībvalsts valūtu. Kopš 1999. gada 1. janvāra VKM II nodrošina shēmu valūtas maiņas kritērija izpildes izvērtēšanai. Vērtējot šā kritērija izpildi savos ziņojumos, Komisija un ECB ir analizējusi divu gadu periodu, kas beidzās 2008. gada 18. aprīlī.(11) Saskaņā ar 4. pantu Protokolā par konverģences kritērijiem atbilstīgi Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 121. pantam procentu likmju konverģences kritērijs, kas minēts EK līguma 121. panta 1. punkta ceturtajā ievilkumā, nozīmē to, ka vienu gadu līdz pārbaudes brīdim dalībvalstī ir bijusi vidējā nominālā ilgtermiņa procentu likme, kas neatšķiras vairāk par 2 procentu punktiem no lielākais trīs dalībvalstīm ar labākajiem rādītājiem cenu stabilitātes ziņā. Lai izvērtētu procentu likmju konverģenci, salīdzināšanai tika izmantotas 10 gadu valdības standarta obligāciju procentu likmes. Lai izvērtētu atbilstību procentu likmju kritērijam, Komisijas un ECB ziņojumos izmantoja atsauces vērtību, ko aprēķināja kā vidējo aritmētisko no nominālajām ilgtermiņa procentu likmēm trijās dalībvalstīs, kur cenu stabilitāte ir vislielākā, rezultātam pievienojot divus procentu punktus. Attiecīgi atsauces vērtība viena gada periodā līdz 2008. gada martam bija 6,5 %.(12) Saskaņā ar 5. pantu Protokolā par konverģences kritērijiem atbilstīgi Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 121. pantam šajā konverģences kritēriju izpildes vērtējumā izmantojamos datus nodrošina Komisija. Komisija nodrošināja datus, kas izmantoti šā priekšlikuma sagatavošanai. Komisija sagatavoja budžeta datus pēc dalībvalstu ziņojumu iesniegšanas termiņa 2008. gada 1. aprīlī saskaņā ar Padomes 1993. gada 22. novembra Regulu (EK) Nr. 3605/93 par to, kā piemērot Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam pievienoto Protokolu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru[13].(13) Ņemot vērā Komisijas un ECB ziņojumus par Slovākijas panākumiem, pildot savas saistības attiecībā uz ekonomikas un monetārās savienības izveidi, Komisija ir izdarījusi šādus secinājumus.(a) Slovākijas valsts tiesību akti, tostarp valsts centrālās bankas statūti, atbilst EK līguma 108. un 109. pantam, kā arī ECBS/ECB statūtiem.(b) Attiecībā uz to, kā Slovākija ir izpildījusi EK līguma 121. panta 1. punkta četros ievilkumos minētos konverģences kritērijus:-  vidējais inflācijas līmenis Slovākijā viena gada periodā līdz 2008. gada martam saglabājās 2,2 % apmērā, tas ir krietni mazāk par atsauces vērtību, un visticamāk tāds saglabāsies arī turpmākajos mēnešos, lai arī šai starpībai ir tendence samazināties;-  budžeta deficīts Slovākijā ir piedzīvojis ticamu un noturīgu samazinājumu, sasniedzot līmeni, kas zemāks par 3 % no IKP. Tāpēc Komisija iesaka Padomei atcelt lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Slovākijā;-  Slovākija piedalās VKM II kopš 2005. gada 28. novembra; divu gadu laikposmā līdz 2008. gada 18. aprīlim Slovākijas krona (SKK) nav bijusi pakļauta būtiskiem satricinājumiem, un Slovākija nav pēc savas iniciatīvas devalvējusi SKK divpusējo centrālo kursu attiecībā pret euro;-  viena gada periodā līdz 2008. gada martam ilgtermiņa procentu likme Slovākijā bija vidēji 4,5 %, tātad zemāka par atsauces vērtību.(c) Ņemot vērā tiesību aktu atbilstības un konverģences kritēriju izpildes, kā arī papildu faktoru vērtējumu, Slovākija būs izpildījusi euro ieviešanai nepieciešamos nosacījumus, ja Padome atcels lēmumu par pārmērīga deficīta pastāvēšanas procedūru.(14) Padome, rīkojoties saskaņā ar Komisijas ieteikumu, 2008. gada 3. jūnijā atcēla savu lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu Slovākijā[14].(15) Padome ar kvalificētu balsu vairākumu pēc Komisijas priekšlikuma lemj, kuras no dalībvalstīm ar izņēmuma statusu atbilst vienotās valūtas ieviešanai nepieciešamajiem nosacījumiem, un atceļ attiecīgo dalībvalstu izņēmuma statusu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsSlovākija atbilst vienotās valūtas ieviešanai nepieciešamajiem nosacījumiem. 2003. gada Pievienošanas akta 4. pantā minētais Slovākijas izņēmuma statuss tiek atcelts no 2009. gada 1. janvāra.2. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.3. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .(vieta)Padomes vārdā —priekšsēdētājs [1] 2008. gada 7. maijā pieņemtais ziņojums - COM(2008) 248.[2] Ziņojums pieņemts 2008. gada 6. maijā.[3] Lēmums 1998/317/EK (OV L 139, 11.5.1998., 30. lpp.).[4] OV L 167, 7.7.2000., 19. lpp.[5] OV L 195, 15.7.2006., 25. lpp.[6] OV L 186, 18.7.2007., 29. lpp.[7] OV L 186, 18.7.2007., 32. lpp.[8] OV L 236, 23.9.2003., 33. lpp.[9] OV L 157, 21.6.2005., 203. lpp.[10] OV C 236, 2.8.1997., 5. lpp.[11] OV C 73, 25.3.2006., 21. lpp. Līgumā grozījumi izdarīti ar 2007. gada 14. decembra līgumu (OV C 319, 29.12.2007., 7. lpp.).[12] OV L 257, 27.10.1995., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).[13] OV L 332, 31.12.1993., 7. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2103/2005 (OV L 337, 22.12.2005., 1. lpp.).[14] OV L [..], [..], [..] lpp.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52009PC0246

Priekšlikums Padomes lēmums neiekļaut parafīneļļas CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 un CAS 97862-82-3 Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un atsaukt atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir minētās vielas (Dokuments attiecas uz EEZ)  /* COM/2009/0246 galīgā redakcija */

	[pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 25.5.2009COM(2009) 246 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES LĒMUMSneiekļaut parafīneļļas CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 un CAS 97862-82-3 Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un atsaukt atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir minētās vielas(Dokuments attiecas uz EEZ)PASKAIDROJUMA RAKSTSPievienotais Padomes lēmuma priekšlikuma projekts attiecas uz parafīneļļu CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 un CAS 97862-82-3 kā darbīgo vielu neiekļaušanu atļauto vielu sarakstā (I pielikums) Padomes Direktīvā 91/414/EEK un uz augu aizsardzības līdzekļu, kuros ir minētās vielas, izņemšanu no tirgus. Šā priekšlikuma par neiekļaušanu pamatā ir vairāki aspekti, kas radīja bažas darbīgo vielu novērtēšanas gaitā.Ar Padomes Direktīvu 91/414/EEK tika izveidota saskaņota sistēma augu aizsardzības līdzekļu atļaušanai un laišanai tirgū. Darbīgās vielas, kuras izmanto kā augu aizsardzības līdzekļus, novērtē un atļauj Kopienas līmenī, un tās ir uzskaitītas minētās direktīvas I pielikumā. Atsevišķus augu aizsardzības līdzekļus, kuros ir darbīgās vielas, atbilstīgi saskaņotiem noteikumiem novērtē un atļauj dalībvalstis.Nozares iesniegtos datus sākotnēji novērtēja ziņotāja dalībvalsts, kas šajā gadījumā ir Grieķija, kura arī iesniedza novērtējuma ziņojuma projektu. Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde veica sākotnējā novērtējuma salīdzinošo pārskatu un 2008. gada 19. decembrī sniedza Komisijai atzinumu par parafīneļļu CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 un CAS 97862-82-3 riska novērtējumu.Šo darbīgo vielu novērtēšanas gaitā radās bažas par vairākiem aspektiem. Ar esošajiem pierādījumiem nepietiek, lai liecinātu par drošu izmantošanas veidu attiecībā uz uzņēmējiem, darbiniekiem, apkārtējiem cilvēkiem un patērētājiem.Lēmuma par neiekļaušanu projekts tika iesniegts Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajai komitejai 2009. gada 12. martā, un-  21 dalībvalsts (254 balsis) balsoja par,-  3 dalībvalstis (21 balss) balsoja pret,-  3 dalībvalstis (60 balsis) atturējās.Komiteja atzinumu nesniedza. Tādēļ atbilstīgi Direktīvas 91/414/EEK 19. pantam un saskaņā ar Padomes Lēmuma 1999/468/EK 5. pantu Komisijai ir jāiesniedz Padomei priekšlikums saistībā ar veicamajiem pasākumiem, un Padome trīs mēnešu laikā rīkojas, pieņemot lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.Uz lēmuma projektu neattiecas Eiropas Parlamenta pārbaudes tiesības (Padomes Lēmuma 1999/468/EK 8. pants).PriekšlikumsPADOMES LĒMUMSneiekļaut parafīneļļas CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 un CAS 97862-82-3 Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un atsaukt atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir minētās vielas(Dokuments attiecas uz EEZ)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū[1], un jo īpaši tās 8. panta 2. punkta ceturto daļu,tā kā:(1) Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 2. punktā noteikts, ka 12 gadu laikā pēc direktīvas izziņošanas dalībvalsts var atļaut tādu augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, kuri satur I pielikumā neiekļautas darbīgās vielas, kas jau ir pieejamas tirgū divus gadus pēc direktīvas izziņošanas dienas, kamēr minētās vielas pakāpeniski pārbauda atbilstīgi darba programmai.(2) Komisijas Regulā (EK) Nr. 1112/2002[2] un Regulā (EK) Nr. 2229/2004[3] paredzēti sīki izstrādāti noteikumi Direktīvas 91/414/EEK 8. panta 2. punktā minētās darba programmas ceturtā posma īstenošanai un izveidots to darbīgo vielu saraksts, kuras jānovērtē attiecībā uz to iespējamo iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Parafīneļļas CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 un CAS 97862-82-3 ir minētajā sarakstā.(3) Parafīneļļu CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 un CAS 97862-82-3 iedarbība uz cilvēka veselību un vidi pieteikuma iesniedzēja ierosinātajos dažādajos izmantošanas veidos ir izvērtēta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1112/2002 un Regulas (EK) Nr. 2229/2004 noteikumiem. Turklāt minētajās regulās ir izraudzītas ziņotājas dalībvalstis, kuru pienākums ir saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2229/2004 21. panta 3. punktu iesniegt Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (EPNI) attiecīgos novērtējuma ziņojumus un ieteikumus. Ziņotāja dalībvalsts par parafīneļļām CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 un CAS 97862-82-3 bija Grieķija, un visa atbilstošā informācija tika iesniegta 2008. gada 6. maijā.(4) Dalībvalstu un EPNI speciālisti darba grupas novērtējumā pārskatīja novērtējuma ziņojumu un 2008. gada 19. decembrī to iesniedza Komisijai kā EPNI atzinumu par speciālistu veikto darbīgo vielu parafīneļļu CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 un CAS 97862-82-3 pesticīdu riska novērtējuma salīdzinošo pārskatīšanu[4]. Šo ziņojumu dalībvalstis un Komisija pārskatīja Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā un 2009. gada 12. martā to pabeidza kā Komisijas pārskata ziņojumu par parafīneļļām CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 un CAS 97862-82-3.(5) Šo darbīgo vielu novērtēšanas gaitā radās bažas par vairākiem aspektiem. Ar esošajiem pierādījumiem nepietiek, lai liecinātu par drošu izmantošanas veidu attiecībā uz uzņēmējiem, darbiniekiem, apkārtējiem cilvēkiem un patērētājiem. Turklāt pārskata ziņojumā par šīm vielām iekļautas arī citas EPNI secinājumā norādītās problēmjomas. Tādejādi, balstoties uz pieejamo informāciju, nebija iespējams izdarīt secinājumu, ka parafīneļļas CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 un CAS 97862-82-3 atbilst kritērijiem, lai tās iekļautu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā.(6) Komisija aicināja pieteikuma iesniedzēju sniegt apsvērumus par salīdzinošās pārskatīšanas rezultātiem un par to, vai darbīgās vielas turpmāk atļaut vai neatļaut. Pieteikuma iesniedzējs iesniedza apsvērumus, kas tika rūpīgi izskatīti. Tomēr, neskatoties uz pieteikuma iesniedzēja minētajiem argumentiem, aspektus, kas radīja bažas, nevarēja novērst, un, pamatojoties uz saņemto informāciju veiktie novērtējumi neliecina, ka, ņemot vērā paredzētos izmantošanas nosacījumus, parafīneļļas CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 un CAS 97862-82-3 saturoši augu aizsardzības līdzekļi kopumā atbilstu Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkta prasībām.(7) Tāpēc parafīneļļas CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 un CAS 97862-82-3 nav iekļaujamas Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā.(8) Jāveic pasākumi, lai noteiktā laikposmā atsauktu un nepagarinātu atļaujas parafīneļļas CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 un CAS 97862-82-3 saturošiem augu aizsardzības līdzekļiem un tādiem produktiem neizsniegtu jaunas atļaujas.(9) Papildlaiks, ko dalībvalstis piešķir parafīneļļas CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 un CAS 97862-82-3 saturošu augu aizsardzības līdzekļu krājumu likvidēšanai, glabāšanai, laišanai tirgū un lietošanai, jāierobežo līdz 12 mēnešiem, lai ļautu lietot esošos krājumus vēl vienu augšanas periodu, tādējādi nodrošinot, ka parafīneļļas CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 un CAS 97862-82-3 saturoši augu aizsardzības līdzekļi ir pieejami lietotājiem 18 mēnešus pēc šā lēmuma pieņemšanas.(10) Šis lēmums neierobežo iespēju iesniegt pieteikumus attiecībā uz parafīneļļām CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 un CAS 97862-82-3 saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu un Komisijas 2008. gada 17. janvāra Regulu (EK) Nr. 33/2008, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus Padomes Direktīvas 91/414/EEK piemērošanai attiecībā uz parasto un paātrināto procedūru to darbīgo vielu novērtēšanai, kas veidoja darba programmas daļu, kura minēta šīs direktīvas 8. panta 2. punktā, bet nav iekļautas I pielikumā[5], saistībā ar šo vielu iespējamo iekļaušanu minētās direktīvas I pielikumā.(11) Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komiteja nav sniegusi atzinumu tās priekšsēdētāja noteiktajā termiņā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsParafīneļļas CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 un CAS 97862-82-3 kā darbīgās vielas neiekļauj Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā.2. pantsDalībvalstis nodrošina, ka:a) atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir parafīneļļas CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 un CAS 97862-82-3, atsauc līdz [… NORĀDĪT DATUMU, KAS ATBILST 6 MĒNEŠIEM PEC ŠĀ LĒMUMA PIEŅEMŠANAS DIENAS ];b) no šā lēmuma publicēšanas dienas netiktu piešķirtas vai pagarinātas atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kuros ir parafīneļļas CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 un CAS 97862-82-3.3. pantsPapildlaikam, ko piešķir dalībvalsts saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 6. punktu, jābūt iespējami īsam un jābeidzas ne vēlāk kā [… NORĀDĪT DATUMU, KAS ATBILST 18 MĒNEŠIEM PĒC ŠĀ LĒMUMA PIEŅEMŠANAS DIENAS ].4. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē,Padomes vārdā –priekšsēdētājs [1] OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.[2] OV L 168, 27.6.2002., 14. lpp.[3] OV L 379, 24.12.2004., 13. lpp.[4] EPNI zinātniskais ziņojums (2008) 216. Secinājums par darbīgo vielu parafīneļļu CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 un CAS 97862-82-3 pesticīdu riska novērtējuma salīdzinošo pārskatīšanu (pabeigts 2008. gada 19. decembrī).[5] OV L 15, 18.1.2008., 5. lpp.


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 30.8.2016
            COM(2016) 549 final
            2016/0263(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kura Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Jūras vides aizsardzības komitejas 70. sesijā un Kuģošanas drošības komitejas 97. sesijā attiecībā uz MARPOL konvencijas VI pielikuma, SOLAS konvencijas II-1. noteikuma, SOLAS konvencijas III/1.4., III/30. un III/37. noteikuma, SOLAS konvencijas II-2/1. un II-2/10. noteikuma, SOLAS konvencijas II-1/3–12. noteikuma, STCW konvencijas un kodeksa, Ugunsdrošības sistēmu kodeksa un 2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas kodeksa grozījumu pieņemšanu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.IEVADS

               Šis Komisijas priekšlikums attiecas uz Savienības nostājas noteikšanu Starptautiskās jūrniecības organizācijas (SJO) Jūras vides aizsardzības komitejas 70. sesijā (MEPC 70) un SJO Kuģošanas drošības komitejas 97. sesijā (MSC 97) attiecībā uz grozījumiem, kas atsevišķi izklāstīti turpmākajās apakšiedaļās.

               1.1.MARPOL konvencijas VI pielikuma 4. nodaļas grozījumi

               Pēc trīs gadu ilgām diskusijām MEPC sesiju laikā un starp tām, MEPC 69 apstiprināja MARPOL konvencijas VI pielikuma 4. nodaļas grozījumus attiecībā uz datu par degvielas patēriņu vākšanas sistēmu. Grozījumi izveido obligātu globālu datu vākšanas sistēmu ar šādiem galvenajiem elementiem.

               Dati, kas ik gadu jāvāc un jāpaziņo kuģiem, uz kuriem attiecas grozījumi (≥ 5000 GT), ietver: noieto attālumu, pakalpojumu sniegšanas laiku un (kravas kuģiem) kravnesību. SJO publicēs pamatnostādnes par datu vākšanas metodiku.

               Apkopotie dati jāziņo karoga valsts administrācijai vai atzītai organizācijai (AO), kuru pilnvarojusi karoga valsts administrācija. SJO publicēs pamatnostādnes par ziņošanas procesu.

               Karoga valsts administrācijas (vai pilnvarotās AO) pēc atļauju saņemšanas un pēc sniegto datu pārbaudes, izdos kuģim paziņojumu par atbilstību, kurš jāglabā uz kuģa un kuru kontrolē ostas valsts.

               Īpašumtiesību nodošanas gadījumā kalendāra gada laikā ziņošanas pienākums ir sadalīts starp iepriekšējo un jauno īpašnieku. Karoga maiņas gadījumā iepriekšējā un jaunā administrācija varēs izdot paziņojumu par atbilstību par periodu, kas atbilst attiecīgajai administrācijai.

               Paziņoto datu pārbaudes, ko veic karoga valsts administrācija, ir jāveic saskaņā ar harmonizētām pamatnostādnēm, kas jāizstrādā SJO.

               Karoga valsts administrācija (vai pilnvarotās AO) paziņotos datus iesniedz "SJO Kuģu degvielas patēriņa datubāzei", izmantojot standartizētu elektronisko formātu, kas jāizstrādā SJO.

               Paziņotie dati ir anonimizēti atbilstoši metodoloģijai, kas precizēta SJO pamatnostādnēs.

               Piekļuvi anonimizētiem datiem piešķir MARPOL konvencijas VI pielikuma pusēm.

               Procedūras, lai apstiprinātu to kuģu atbilstību, kas peld ar tādas valsts karogu, kas nav puse MARPOL konvencijas VI pielikumā, ir jānosaka apkārtrakstā, kas jāizstrādā SJO.

               Šīs izmaiņas ir izklāstītas MEPC 69/21/add.1. 7. pielikumā. MSC 69. ziņojuma (MSC 69/21) 6.20. punktā norādīts, ka izmaņas paredzēts pieņemt MSC 70.

               1.2.SOLAS konvencijas II-1/1., II-1/2., II-1/3., II-1/4., II-1/5., II-1/6., II-1/7., II-1/8-1., II-1/9., II-1/10., II-1/12., II-1/13., II-1/15. – 17., II-1/19., II-1/21. - 22. un II-1/35. noteikuma grozījumi

               SJO Kuģošanas drošības komitejas 95. un 96. sesijā (MSC 95 un MSC 96) apstiprināja vairākus SOLAS konvencijas II-1. noteikuma grozījumu projektus, kuri ir šādi sagrupēti:

               - II-1/1. noteikums (piemērošana) par piemērošanas jomu un nosacījumiem, lai mainītu piemērošanas datumu struktūru;

               - II-1/2. noteikums (definīcijas) attiecībā uz dažu definīciju saskaņošanu ar citiem SJO instrumentiem;

               - II-1/5 un 5-1. noteikums (kapteinim sniedzamā informācija par kuģa noturību un stabilitāti) par īpašu noteikumu ieviešanu attiecībā uz kuģa noturības aprēķinu, masas definīcijas precizēšana un kapteinim pieejamās informācijas paplašināšanu;

               - II-1/6. noteikums (obligātais iegrimes indekss R) attiecībā uz pasažieru kuģu ilgizturību;

               - II-1/7. noteikums (sasniegtais iegrimes indekss A) attiecībā uz sasniegtā iegrimes indeksa formulējuma pārskatīšanu, lai labāk ņemtu vērā sekas, piemēram, no ūdens uzkrāšanās uz klāja;

               - II-1/8. noteikums (īpašas prasības attiecībā uz pasažieru kuģu stabilitāti) attiecībā uz iekraušanas nosacījumu skaidrojumu sasniegtā iegrimes indeksa aprēķināšanai atkarībā no pārvadājamo personu skaita;

               - II-1/9. noteikums (pasažieru kuģu un kravas kuģu, izņemot tankkuģus, dubultdibeni) ievieš prasības par mazu pasažieru kuģu un kravas kuģu dubultdibena izmēru;

               - II-1/10. noteikums (ūdensnecaurlaidīgo starpsienu konstrukcija) attiecībā uz piemērošanas jomas precizēšanu pasažieru kuģiem ar starpsienu klāju un kravas kuģiem ar brīvsānu klāju;

               - II-1/12. noteikums (pīķa un mašīntelpas starpsienas, dzenvārpstas tuneļi, utt.) attiecībā uz piemērošanas jomas precizēšanu pasažieru kuģiem ar starpsienu klāju un kravas kuģiem ar brīvsānu klāju;

               - II-1/13. noteikums (atvērumi ūdensdrošajās starpsienās zem starpsienu klāja pasažieru kuģiem) attiecībā uz mašīntelpu definīcijas precizēšanu;

               - II-1/15. noteikums (atveres kuģa korpusa apšuvumā zem starpsienu klāja pasažieru kuģiem un brīvsāna klāja kravas kuģiem) attiecībā uz skaidrojumu par to, uz kurām telpām attiecas šis noteikums uz starpsienu klāja pasažieru kuģiem un brīvsāna klāja kravas kuģiem;

               - II-1/16. un 16-1. noteikums (būve un ūdensnecaurlaidīgās noslēgšanas sākotnējie testi) attiecībā uz ūdensnecaurlaidīgās noslēgšanas piemērošanas jomas ierobežošanu un piemērošanas jomu pasažieru kuģiem un ro-ro kuģiem;

               - II-1/20. noteikums (pasažieru kuģu iekraušana) attiecībā uz piemērošanas jomas paplašināšanu uz visiem kuģiem, lai ieviestu apstiprinātās noturības informācijas jēdzienu;

               - II-1/21. noteikums (pasažieru kuģu ūdensnecaurlaidīgu durvju u. c. regulāra izmantošana un pārbaude) attiecībā uz pasažieru kuģu atsevišķu definīciju lingvistisku saskaņošanu;

               - II-1/22 un II-1/22-1. noteikums (bojājumu kontroles informācija, ūdens iekļūšanas profilakse un kontrole) attiecībā uz redakcionāliem un secības grozījumiem;

               - II-1/35-1. noteikums (sateču sūkņu sistēmas) attiecībā uz skaidrojumu par to, uz kurām telpām attiecas konkrētas apjoma definīcijas sūkņu sistēmas aprēķinam, un secīgie grozījumi.

               ES īpaši interesē SOLAS konvencijas II-1 nodaļas 6., 7., 8. un 9. noteikuma grozījumi, kas attiecas uz sadalījumu un avārijas izturības prasībām, lai uzlabotu pasažieru kuģu ilgizturību bojājuma gadījumā, tie jāizstrādā jaunu kuģu konstruktoriem, neprasot operatoriem izmainīt uzņēmējdarbības modeli. Tika novērtēti iespējamo konstrukcijas izmaiņu izmaksas un ieguvumi, kas ļāva sniegt pašreizējā nepieciešamā drošības līmeņa uzlabojumu ieteikumus.

               Piemērojot obligātā iegrimes indeksa R formulējumu, par ko SJO Kuģu projektēšanas un būves apakškomitejas (SDC 3) trešajā sesijā vienojās attiecībā uz SOLAS konvencijas II-1/6 nodaļu, pasažieru kuģu spēja izdzīvot smagos negadījumos, piemēram, sadursmes vai uzsēšanās uz sēkļa gadījumā, ievērojami samazina risku zaudēt dzīvību.

               SDC 3 un MSC 96 daži SJO locekļi, kas nav ES dalībvalstis, izteica bažas, ka obligātā iegrimes indeksa R kompromisa formulējums maziem kuģiem (< 400 pasažieru) nav pārbaudīts, pamatojoties uz formālu drošības novērtējumu. Šie SJO locekļi uzskata, ka formulējums deva iespēju ieviest prasības, kuras attiecībā uz esošajiem kuģiem nevar īstenot izmaksu ziņā efektīvā veidā. Tie apgalvoja, ka ir nepieciešami turpmāki tehniski novērtējumi attiecībā uz mazākiem kuģiem. Diskusijas par šo aspektu var atsākties MSC 97, un būtu jāņem vērā, izstrādājot Savienības nostāju MSC 97 attiecībā uz šo jautājumu.

               Šīs izmaiņas ir izklāstītas SJO 2016. gada 20. maija Apkārtraksta Nr. 3644 1. pielikumā. MSC 96. ziņojuma (MSC 96/25) 11.4. punktā norādīts, ka izmaņas paredzēts pieņemt MSC 97.

               1.3. SOLAS konvencijas II-1/1.2. noteikuma grozījumi, jauns II-1/19–1. noteikums un SOLAS konvencijas III/1.4. III/30. un III/37. noteikuma grozījumi

               SOLAS konvencijas II-1/1.2. noteikuma grozījumi, jauns II-1/19–1. noteikums un saistītie SOLAS konvencijas III/1.4., III/30. un III/37. noteikuma grozījumi attiecībā uz bojājumu kontroles mācībām ir daļa no visaptverošas pieejas, lai uzlabotu ilgizturību pēc applūšanas, saistībā ar SOLAS konvencijas II-1. noteikuma grozījumu paketi, kas iepriekš izklāstīta 1.2. punktā, ar mērķi uzlabot drošību uz jauniem un esošiem pasažieru kuģiem.

               SOLAS konvencijas II-1/1.2. noteikuma grozījumi, jauns II-1/19–1. noteikums un saistītie SOLAS konvencijas III/1.4., III/30. un III/37. noteikuma grozījumi ietver prasības par bojājumu kontroles mācībām uz pasažieru kuģiem, tostarp par biežumu, to apkalpes locekļu līdzdalību, kuriem ir bojājumu kontroles pienākumi, un mācību obligātajiem elementiem, kā arī atbalsta no krasta aktivizēšanu.

               SOLAS konvencijas II-1/1.2. noteikuma grozījumi un jaunais II-1/19–1. noteikums ir izklāstīts MSC 96/25/add.1. 16. pielikumā. MSC 96. ziņojuma (MSC 96/25) 11.17. punktā norādīts, ka grozījumus paredzēts pieņemt MSC 97.

               SOLAS konvencijas III/1.4., III/30. un III/37. noteikuma grozījumi ir izklāstīti SJO 2016. gada 20. maija Apkārtraksta Nr. 3644 1. pielikumā. MSC 96. ziņojuma (MSC 96/25) 11.19. punktā norādīts, ka šie grozījumi tiks pieņemti MSC 97.

               1.4. SOLAS konvencijas II-2/1. un II-2/10. noteikuma grozījumi

               Pēc SOLAS konvencijas II-2/1. un II-2/10. noteikuma grozīšanas ugunsdzēsības aparāti ar vismaz 135 l tilpumu vairs nebūs vajadzīgi katlu telpās ar stacionārām lokālas izmantošanas ūdens ugunsdzēsības sistēmām. Grozījumi attieksies gan uz jauniem, gan uz jau esošiem kuģiem.

               SOLAS konvencijas II-2/1. un II-2/10. noteikuma grozījumi ir izklāstīti SJO 2016. gada 20. maija Apkārtraksta Nr. 3644 1. pielikumā. MSC 96. ziņojuma (MSC 96/25) 8.2. punktā norādīts, ka grozījumus paredzēts pieņemt MSC 97.

               1.5. SOLAS konvencijas II-1/3-12. noteikuma grozījumi

               Kodekss par trokšņu līmeni uz kuģiem tika pieņemts 2012. gadā (Rezolūcija MSC.337(91)) kopā ar saistītajiem SOLAS konvencijas grozījumiem, padarot kodeksu saistošu saskaņā ar II-1/3–12. noteikumu, un tas stājās spēkā 2014. gada 1. jūlijā. Tomēr turpmākā analīze parādīja, ka daži kuģi nebūtu SOLAS konvencijas II-1/3–12. noteikuma piemērošanas jomā. Kuģi, par kuru būvi līgums ir noslēgts pirms 2014. gada 1. jūlija un ķīlis ir ielikts vai kuri ir līdzīgā būvniecības stadijā pēc 2015. gada 1. janvāra un kuri tiks nodoti ne agrāk kā 2018. gada 1. jūlijā, neietilpst II-1/3–12. noteikuma 1. vai 2. punkta piemērošanas jomā. II-1/3–12. noteikuma grozījumi atrisina minēto pašreizējās regulas nepilnību.

               Šie grozījumi ir izklāstīti SJO 2016. gada 20. maija Apkārtraksta Nr. 3644 1. pielikumā. MSC 96. ziņojuma (MSC 96/25) 20.10. punktā norādīts, ka grozījumus paredzēts pieņemt MSC 97.

               1. 6. STCW konvencijas un kodeksa grozījumi attiecībā uz mācībām, kas ir specifiskas pasažieru kuģiem, un STCW kodeksa A un B daļas grozījumi

               Kuģošanas drošības komiteja savā deviņdesmit pirmajā sesijā vispirms apsvēra priekšlikumus grozīt spēkā esošās STCW konvencijas prasības un kodeksu, kas attiecas uz pasažieru kuģiem, lai risinātu jaunās problēmas, ko rada moderno pasažieru kuģu arvien lielākais izmērs un lielais pasažieru skaits uz kuģa, jo īpaši attiecībā uz kruīza kuģiem.

               STCW konvencijas I/14. un V/2. noteikuma un STCW kodeksa A-V/2. nodaļas grozījumus, kuru mērķis ir (ro-ro un kas nav ro-ro tipa) pasažieru kuģu drošības uzlabošana, ES aktīvi atbalsta, jo īpaši pēc Costa Concordia negadījuma 2012. gada janvārī.

               Šie grozījumi ietver četrus dažādus apmācību un iepazīšanas līmeņus: pasažieru kuģa drošības iepazīšanu, pasažieru kuģu pūļa vadības apmācību, pasažieru kuģu krīzes pārvarēšanas un apmācību par cilvēku uzvedību un apmācību par ro-ro pasažieru kuģiem.

               Šie grozījumi ir izklāstīti MSC 96/25/add.1. [ ]. pielikumā. MSC 96. ziņojuma (MSC 96/25) 12.6. punktā norādīts, ka grozījumus paredzēts pieņemt MSC 97.

               1.7. Ugunsdrošības sistēmu kodeksa 13. nodaļas grozījumi

               Saskaņā ar Ugunsdrošības sistēmu kodeksa 13. nodaļas 2.1.2.2.2.1. punktu, kas attiecas uz personu sadali, evakuācijas līdzekļu apjomu aprēķina, pamatojoties uz kopējo to personu skaitu, kuras varētu evakuēties, izmantojot kāpnes, gaiteņus, durvis un kāpņu laukumiņus. Aprēķinu veic atsevišķi diviem dažādiem cilvēku skaita gadījumiem minētajās telpās. Pašreizējais teksts ir maldinošs, jo atsaucas uz apkalpes locekļu skaitu sabiedriskās vietās uz kuģa, un tādēļ ir jāgroza.

               Šie grozījumi ir izklāstīti SJO 2016. gada 20. maija Apkārtraksta Nr. 3644 2. pielikumā. MSC 96. ziņojuma (MSC 96/25) 11.15. punktā norādīts, ka grozījumus paredzēts pieņemt MSC 97.

               1.8.Grozījumi 2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas (ESP) kodeksā

               SJO Stāvokļa novērtēšanas sistēmā (CAS) ir noteikta pastiprinātas pārbaudes shēma kuģiem, kuri ir vecāki par 15 gadiem. Uzlabotu pārbaužu programmā beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā jeb pastiprinātās apsekošanas programmā (ESP) norādīts, kā īstenot šādas paaugstinātas intensitātes pārbaudes. Kad CAS mērķu sasniegšanai izmanto ESP, CAS atsaucas uz ESP izmantošanu šādam nolūkam.

               Šie ESP kodeksa grozījumi nodrošina saskaņotību ar atjaunināto IACS UR (Starptautiskās klasificēšanas sabiedrību apvienības Vienotas prasības) Z10 sēriju. IACS UR Z10 sērija attiecas uz apsekojumu un sertifikācijas prasībām. Vienotas prasības ir IACS rezolūcijas par jautājumiem, kas tieši saistīti ar, vai uz ko attiecas īpašo noteikumu prasības, un klasificēšanas sabiedrību praksi un vispārējo pieeju jautājumos, par kuriem ir izstrādāti klasificēšanas sabiedrību noteikumi un prakse.

               Šīs izmaiņas ir izklāstītas SJO 2016. gada 20. maija Apkārtraksta Nr. 3644 4. pielikumā. MSC 96. ziņojuma (MSC 96/25) 11.21. punktā norādīts, ka grozījumus paredzēts pieņemt MSC 97.

               2.SJO GROZĪJUMU PIEŅEMŠANA

               2.1.Grozījumu pieņemšana

               Grozījumi, kas minēti 1.1.-1.8. punktā, tika apstiprināti Jūras vides aizsardzības komitejas 69. sesijas sanāksmē, kas notika 2016. gada 18.-22. aprīlī, un Kuģošanas drošības komitejas 95. un 96. sesijas sanāksmēs, kas notika 2015. gada 3.-12. jūnijā un 2016. gada 11.-20. maijā, un tika iesniegti pieņemšanai Jūras vides aizsardzības komitejas 70. sesijā 2016. gada 24.-28. oktobrī un Kuģošanas drošības komitejas 97. sesijā 2016. gada 21.-25. novembrī.

               2.2.Akceptēšana

               Pēc apstiprināšanas un pieņemšanas abās komitejās, grozījumus, kas izklāstīti iepriekš 1.1.–1.8. punktā, nosūta attiecīgajām līgumslēdzējām pusēm apstiprināšanai.

               3.ATTIECĪGIE ES TIESĪBU AKTI UN ES KOMPETENCE

               3.1.MARPOL konvencijas VI pielikuma 4. nodaļas grozījumi

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 29. aprīļa Regula (ES) 2015/757 par jūras transporta oglekļa dioksīda emisiju monitoringu, ziņošanu un verifikāciju un ar ko groza Direktīvu 2009/16/EK izveido ES sistēmu, lai monitorētu, paziņotu un verificētu kuģu CO2 emisijas un energoefektivitāti (MZV).

               ES MZV regulu piemēro visiem lieliem kuģiem (bruto tonnāža lielāka par 5000 t), kas ierodas, uzturas un izbrauc no ostām, kas atrodas kādas dalībvalsts jurisdikcijā, sākot no 2018. gada 1. janvāra, neatkarīgi no tā, kur šie kuģi reģistrēti. Tā ļauj izvēlēties starp četrām monitoringa metodoloģijām, sākot no ļoti vienkāršām, kas pamatojas uz datiem, kuri jau ir pieejami uz kuģiem. Būs vajadzīga datu neatkarīga verifikācija un pēc tam par apkopotiem datiem ik gadus jāsniedz ziņojumi Komisijai. Komisija dara publiski pieejamus verificētos apkoptos datus par katru kuģi, tostarp CO2 emisiju un energoefektivitātes rādītājus.

               Regulas 22. panta 3. punktā ietverta pārskatīšanas klauzula, ja tiks noslēgts starptautisks nolīgums šajā jomā. Pieņemot MARPOL konvencijas VI pielikuma 4. nodaļas grozījumus, var tikt uzsākts pārskatīšanas process saskaņā ar 22. panta 3. punktu. Tas var izraisīt priekšlikumu grozīt regulu, lai nodrošinātu saskaņotību ar vispārējo datu vākšanas sistēmu, par ko panākta vienošanās SJO.

               Līdz ar to MARPOL konvencijas VI pielikuma 4. nodaļas grozījumi skartu ES tiesību aktus, piemērojot Regulu (ES) 2015/757.

               3.2. SOLAS konvencijas II-1/1., II-1/2., II-1/3., II-1/4., II-1/5., II-1/6., II-1/7., II-1/8-1., II-1/9., II-1/10., II-1/12., II-1/13., II-1/15. – 17., II-1/19., II-1/21. - 22. un II-1/35. noteikuma grozījumi

               SOLAS konvencijas II-1. noteikums regulē konstrukciju, nodalījumu sadalījumu un stabilitāti, iekārtas un elektroierīces. SOLAS konvencijas II-1. noteikuma grozījumi, ko pieņems MSC 97, attiecas gan uz pasažieru, gan kravas kuģiem, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/45/EK par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) punktā ir noteikts, ka jauni A klases pasažieru kuģi pilnībā atbilst 1974. gada SOLAS konvencijas prasībām, ņemot vērā grozījumus.

               Līdz ar to SOLAS konvencijas II-1/1., II-1/2., II-1/3., II-1/4., II-1/5., II-1/6., II-1/7., II-1/8-1., II-1/9., II-1/10., II-1/12., II-1/13., 15. – 17., II-1/19., II-1/21. – 22. un II-1/35. noteikuma grozījumi skartu ES tiesību aktus, piemērojot Direktīvu 2009/45/EK.

               3.3. SOLAS konvencijas II-1/1.2. noteikuma grozījumi, jauns II-1/19–1. noteikums un SOLAS konvencijas III/1.4. III/30. un III/37. noteikuma grozījumi

               Starptautiskā konvencija par jūrnieku sagatavošanu, diplomēšanu un sardzes pildīšanu (STCW konvencija) ir iekļauta Savienības tiesību aktos ar Direktīvu 2008/106/EK par jūrnieku minimālo sagatavotības līmeni.

               STCW konvencijas V/2. noteikums ietver obligātās minimālās prasības par pasažieru kuģu kapteiņu, virsnieku, ierindas jūrnieku un pārējā personāla sagatavotību un kvalifikāciju.

               Jo īpaši, saskaņā ar STCW kodeksa A-V/2. iedaļas A-V/2. tabulas specifikāciju par  krīzes pārvarēšanas un cilvēku uzvedības minimālo kompetences standartu, kas papildina V/2. noteikumu, jūrniekiem būtu jāvar cita starpā reāli organizēt mācības. Turklāt Drošas kuģu ekspluatācijas un piesārņojuma novēršanas vadības starptautiskais kodekss (ISM kodekss), kas ir obligāts saskaņā ar Starptautiskās konvencijas par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras (SOLAS konvencija) IX nodaļas noteikumiem, ir iekļauts Savienības tiesību aktos ar Regulu (EK) Nr. 336/2006. Jo īpaši attiecībā uz gatavību ārkārtas situācijām, ISM kodekss paredz, ka uzņēmumam ir jāizveido mācību programmas un vingrinājumi, lai sagatavotos ārkārtas situācijām.

               Līdz ar to SOLAS konvencijas II-1/1.2. noteikuma grozījumi, jauns II-1/19–1. noteikums, kā arī SOLAS konvencijas III/1.4., III/30. un III/37. noteikuma grozījumi, kas attiecas uz avārijas izturības mācībām, skartu ES tiesību aktus, piemērojot Direktīvu 2008/106/EK un Regulu (EK) Nr. 336/2006.

               3.4. SOLAS konvencijas II-2/1. un II-2/10. noteikuma grozījumi

               Direktīvas 2009/45/EK 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) daļā paredzēts, ka jauni A klases pasažieru kuģi pilnībā atbilst 1974. gada SOLAS konvencijas prasībām, ņemot vērā grozījumus. Turklāt SOLAS konvencijas II-2/1. un II-2/10. noteikums attiecas uz jauno B, C un D klasi un esošo B klasi saskaņā ar Direktīvas 2009/45/EK I pielikuma II-2. nodaļas A daļas 6.7. punktu Ugunsdzēsības sistēmas mašīntelpā, kurā ir noteikts, ka mašīntelpām un katlu telpām jābūt aprīkotām ar portatīvām sistēmām.

               Līdz ar to SOLAS konvencijas II-2/1. un II-2/10. noteikuma grozījumi attiecībā uz ugunsdzēsības sistēmām mašīntelpā skartu ES tiesību aktus, piemērojot Direktīvu 2009/45/EK.

               3. 5. SOLAS konvencijas II-1/3-12. noteikuma grozījumi

               Direktīvas 2003/10/EK par veselības un drošības minimālajām prasībām attiecībā uz darba ņēmēju pakļaušanu darba vides riskiem, ko rada fizikāli faktori (troksnis), 3. pantā paredzētas minimālās prasības attiecībā uz darba ņēmēju aizsardzību un noteiktas ekspozīcijas robežvērtības un ekspozīcijas darbības vērtības. Turklāt, kā sekundārais tiesību akts, Direktīvas 2009/45/EK 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) punkts atsaucas uz 1974. gada SOLAS konvenciju, ar grozījumiem, un to piemēro jauniem A klases kuģiem, un minētās direktīvas I pielikuma C daļas 18. noteikums nosaka pasākumus trokšņa samazināšanai mašīntelpās jaunos B, C un D klases kuģos.

               Līdz ar to SOLAS konvencijas II-1/3–12 noteikuma grozījumi skartu ES tiesību aktus, piemērojot Direktīvu 2003/10/EK un Direktīvu 2009/45/EK.

               3. 6. Starptautiskās konvencijas par jūrnieku sagatavošanas, sertificēšanas un sardzes pildīšanas standartiem (STCW) un kodeksa grozījumi attiecībā uz mācībām, kas ir specifiskas pasažieru kuģiem, un STCW kodeksa A un B daļas grozījumi

               Direktīva 2008/106/EK, jo īpaši I pielikuma V nodaļas V/2. noteikums ietver obligātās minimālās prasības par pasažieru kuģu kapteiņu, virsnieku, ierindas jūrnieku un pārējā personāla sagatavotību un kvalifikāciju.

               Līdz ar to STCW konvencijas un kodeksa grozījumi attiecībā uz mācībām, kas ir specifiskas pasažieru kuģiem, skartu ES tiesību aktus, piemērojot Direktīvu 2008/106/EK.

               3.7.Ugunsdrošības sistēmu kodeksa 13. nodaļas grozījuma projekts attiecībā uz skaidrojumu par apkalpes atrašanos sabiedriskās vietās

               Direktīvas 2009/45/EK 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) daļā paredzēts, ka jauni A klases pasažieru kuģi pilnībā atbilst 1974. gada SOLAS konvencijas prasībām, ņemot vērā grozījumus. Turklāt Direktīvas 2009/45/EK I pielikuma II-2. nodaļas A daļa Ugunsdrošības sistēmu kodeksu, kas pieņemts ar rezolūciju MSC.98(73), attiecina uz B, C un D klases kuģiem, kas būvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk.

               Līdz ar to Ugunsdrošības sistēmu kodeksa 13. nodaļas grozījumi skartu ES tiesību aktus, piemērojot Direktīvu 2009/45/EK.

               3.8.Grozījumi 2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas (ESP) kodeksā

               Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (ES) Nr. 530/2012, ar ko paredz paātrināti pakāpeniski ieviest prasību par dubultkorpusu vai līdzvērtīgu konstrukciju attiecībā uz vienkorpusa naftas tankkuģiem, ir noteikts mērķis — izveidot MARPOL 73/78 dubultkorpusa vai līdzvērtīgas konstrukcijas prasību paātrinātas pakāpeniskas ieviešanas plānu vienkorpusa naftas tankkuģiem, kā noteikts minētās regulas 3. pantā, un aizliegt transportēt uz vai no dalībvalstu ostām smagos naftas produktus vienkorpusa naftas tankkuģos.

               Ar šo regulu tiek padarīta obligāta SJO stāvokļa novērtēšanas sistēmas (CAS) piemērošana vienkorpusa naftas tankkuģiem, kuri ir vairāk nekā 15 gadus veci. Regulas 5. pantā pieprasīts šādiem tankkuģiem piemērot CAS, kas ir definēta 6. pantā kā stāvokļa novērtēšanas sistēma, kura pieņemta ar 2001. gada 27. aprīļa Rezolūciju MEPC 94(46), kas grozīta ar 2002. gada 11. oktobra Rezolūciju MEPC 99(48) un 2003. gada 4. decembra Rezolūciju MEPC 112(50). Beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā veicamo uzlaboto pārbaužu programmā jeb pastiprinātās apsekošanas programmā (ESP) norādīts, kā īstenot šādu pastiprinātu novērtēšanu. Tā kā CAS izmanto ESP kā līdzekli savu mērķu sasniegšanai, jebkuras ESP pārbaužu izmaiņas kļūs tieši un automātiski piemērojamas ar Regulas (ES) Nr. 530/2012 starpniecību. Līdz ar to grozījumi, kurus paredzēts pieņemt MSC 97. sesijā un kuri ieviestu izmaiņas Pastiprinātās apsekošanas programmas kodeksā, skartu ES tiesību aktus, piemērojot Regulu (ES) Nr. 530/2012.

               3.9.Kopsavilkums

               Ņemot vērā iepriekš norādīto saistību starp ierosinātajiem grozījumiem un attiecīgajiem ES tiesību aktiem, Komisija uzskata, ka iepriekš izklāstīto grozījumu pieņemšana, kas paredzēta MEPC 70 un MSC 97, ir ES ekskluzīvā ārējā kompetencē, kas Savienībai piešķirta ar LESD 3. panta 2. punktu, ciktāl attiecīgo starptautisko tiesību instrumentu izmaiņu pieņemšana ietekmē kopīgos noteikumus vai maina to darbības jomu.

               Atbilstīgi konsolidētajai judikatūrai, pat ja Savienība nav ne SJO locekle, ne attiecīgo starptautisko instrumentu līgumslēdzēja puse, dalībvalstis nav pilnvarotas uzņemties saistības, kas var ietekmēt ES tiesību aktus, kuri pieņemti, lai sasniegtu līgumu mērķus, ja vien tās nav pilnvarotas tā rīkoties ar Padomes lēmumu pēc Komisijas priekšlikuma.

               4.Secinājums

               Tāpēc Komisija nāk klajā ar priekšlikumu Padomes lēmumam par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem attiecībā uz 1.1.–1.8. punktā norādītajiem grozījumiem, kurus paredzēts pieņemt attiecīgi Jūras vides aizsardzības komitejas 70. sesijā un Kuģošanas drošības komitejas 97. sesijā.

               2016/0263 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kura Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Jūras vides aizsardzības komitejas 70. sesijā un Kuģošanas drošības komitejas 97. sesijā attiecībā uz MARPOL konvencijas VI pielikuma, SOLAS konvencijas II-1. noteikuma, SOLAS konvencijas III/1.4., III/30. un III/37. noteikuma, SOLAS konvencijas II-2/1. un II-2/10. noteikuma, SOLAS konvencijas II-1/3–12. noteikuma, STCW konvencijas un kodeksa, Ugunsdrošības sistēmu kodeksa un 2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas kodeksa grozījumu pieņemšanu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu un 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Eiropas Savienībai jūras transporta nozarē būtu jāpievēršas kuģošanas drošības uzlabošanai un jūras vides aizsardzībai.

               (2)SJO Jūras vides aizsardzības komiteja (MEPC) 69. sesijas sanāksmē vienojās izveidot obligātu datu par degvielas patēriņu vākšanas sistēmu un veikt vajadzīgos MARPOL konvencijas VI pielikuma 4. nodaļas grozījumus. Minētos grozījumus ir paredzēts pieņemt MEPC 70. sesijā, kas notiks 2016. gada oktobrī.

               (3)SJO Kuģošanas drošības komitejas (MSC) 95. un 96. sesijas sanāksmes apstiprināja SOLAS konvencijas II-1. noteikuma, SOLAS konvencijas III/1.4., III/30. un III/37. noteikuma, SOLAS konvencijas II-2/1. un II-2/10. noteikuma, SOLAS konvencijas II-1/3–12. noteikuma, STCW konvencijas un kodeksa, Ugunsdrošības sistēmu kodeksa un 2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas kodeksa grozījumus. Minētos grozījumus ir paredzēts pieņemt MSC 97. sesijā, kas notiks 2016. gada novembrī.

               (4)MARPOL konvencijas VI pielikuma 4. nodaļas grozījumi izveidos obligātu pasaules mēroga datu vākšanas sistēmu par datiem, kas konkrētiem kuģiem ik gadu jāsavāc un jāpaziņo, pārbaudes procesus, kas saistīti ar paziņotajiem datiem, paziņojumu par atbilstību, īpašumtiesību nodošanas situācijām, datu iesniegšanu SJO, datu anonimizāciju un piekļuvi tiem, kā arī procedūras, lai apstiprinātu tādu kuģu atbilstību, kas peld ar tādu valstu karogiem, kuras nav MARPOL konvencijas IV pielikumā. Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2015/757
                  1
                izveido ES sistēmu, lai monitorētu, paziņotu un verificētu kuģu CO2 emisijas un energoefektivitāti (MZV).  To piemēro visiem kuģiem, kuru bruto tonnāža lielāka par 5000 t un kas ierodas, uzturas un izbrauc no ostām, kas atrodas kādas dalībvalsts jurisdikcijā, sākot no 2018. gada 1. janvāra, neatkarīgi no tā, kur šie kuģi reģistrēti.

               (5)Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2015/757 22. pantā ietverta pārskatīšanas klauzula, ja tiks noslēgts starptautisks nolīgums šajā jomā. MARPOL konvencijas VI pielikuma 4. nodaļas grozījumu pieņemšana sāks šādas pārskatīšanas procesu, kura var izraisīt priekšlikumu grozīt regulu, lai nodrošinātu saskaņotību, ciktāl tas ir iespējams, ar vispārējo datu vākšanas sistēmu, par ko panākta vienošanās SJO.

                (6)SOLAS konvencijas II-1/1., II-1/2., II-1/3., II-1/4., II-1/5., II-1/6., II-1/7., II-1/8-1., II-1/9., II-1/10., II-1/12., II-1/13., 15. – 17., 19., 21. – 22. un 35. noteikuma grozījumi ieviesīs redakcionālas un būtiskas izmaiņas, kā arī izmaiņas, kas attiecas uz sadalījumu un avārijas izturības prasībām, lai uzlabotu pasažieru kuģu ilgizturību bojājuma gadījumā. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/45/EK
                  2
                6. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) daļā noteikts, ka jauni A klases pasažieru kuģi pilnībā atbilst 1974. gada SOLAS konvencijas prasībām, ņemot vērā grozījumus.

               (7)SOLAS konvencijas II-1/1.2. noteikuma grozījumi, jauns II-1/19–1. noteikums un SOLAS konvencijas III/1.4., III/30. un III/37. noteikuma grozījumi attiecībā uz bojājumu kontroles mācībām ir daļa no visaptverošas pieejas, lai uzlabotu ilgizturību pēc applūšanas ar mērķi uzlabot drošību uz jauniem un esošiem pasažieru kuģiem. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/106/EK
                  3
               , jo īpaši I pielikuma V nodaļas V/2. noteikums ietver obligātās minimālās prasības par pasažieru kuģu kapteiņu, virsnieku, ierindas jūrnieku un pārējā personāla sagatavotību un kvalifikāciju. Starptautiskā konvencija par jūrnieku sagatavošanas, sertificēšanas un sardzes pildīšanas standartiem (STCW), kas ir iekļauta Savienības tiesību aktos ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2008/106/EK, STCW kodeksa attiecīgajās kompetences tabulās ietvertas prasības par mācībām par kuģa stabilitāti.

               (8)SOLAS konvencijas II-2/1. un II-2/10. noteikuma grozījumi nozīmēs, ka ugunsdzēsības aparāti ar vismaz 135 l tilpumu vairs nebūs vajadzīgi katlu telpās ar stacionārām lokālas izmantošanas ūdens ugunsdzēsības sistēmām. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/45/EK 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) daļā noteikts, ka jauni A klases pasažieru kuģi pilnībā atbilst 1974. gada SOLAS konvencijas prasībām, ņemot vērā grozījumus. Turklāt SOLAS konvencijas II-2/1. un II-2/10. noteikums attiecas uz jauno B, C un D klasi un esošo B klasi saskaņā ar Direktīvas 2009/45/EK I pielikuma II-2. nodaļas A daļas 6.7. punktu ("Ugunsdzēsības sistēmas mašīntelpā"), kurā ir noteikts, ka mašīntelpām un katlu telpām jābūt aprīkotām ar portatīvām sistēmām.

               (9)SOLAS konvencijas II-1/3-12. noteikuma grozījumi risinās nepilnības pašreizējā noteikumā par Kodeksa par trokšņu līmeni uz kuģiem piemērošanu kuģiem, par kuru būvi līgums ir noslēgts pirms 2014. gada 1. jūlija un ķīlis ir ielikts vai kuri ir līdzīgā būvniecības stadijā pēc 2015. gada 1. janvāra un kas tiks nodoti ne agrāk kā 2018. gada 1. jūlijā. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/10/EK
                  4
                3. pants paredz minimālās prasības attiecībā uz darba ņēmēju aizsardzību un nosaka ekspozīcijas robežvērtības un ekspozīcijas darbības vērtības. Turklāt, kā sekundārais tiesību akts, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/45/EK 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) punkts atsaucas uz 1974. gada SOLAS konvenciju, ar grozījumiem, un to piemēro jauniem A klases kuģiem, un minētās direktīvas I pielikuma C daļas 18. noteikums nosaka pasākumus trokšņa samazināšanai mašīntelpās jaunos B, C un D klases kuģos.

               (10)STCW konvencijas un kodeksa grozījumi attiecībā uz mācībām, kas ir specifiskas pasažieru kuģiem, un STCW kodeksa A un B daļas grozījumi risinās jaunās problēmas, ko rada moderno kruīza kuģu arvien lielākais izmērs un lielais pasažieru skaits uz kuģa, un ietver četrus dažādus apmācību un iepazīšanas līmeņus: pasažieru kuģa drošības iepazīšanu, pasažieru kuģu pūļa vadības apmācību, pasažieru kuģu krīzes pārvarēšanas un apmācību par cilvēku uzvedību un apmācību par ro-ro pasažieru kuģiem. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/106/EK, jo īpaši I pielikuma V nodaļas V/2. noteikums ietver obligātās minimālās prasības par pasažieru kuģu kapteiņu, virsnieku, ierindas jūrnieku un pārējā personāla sagatavotību un kvalifikāciju.

               (11)Ugunsdrošības sistēmu kodeksa 13. nodaļas grozījumi precizēs, ka evakuācijas līdzekļu apjomu aprēķins, pamatojoties uz kopējo to personu skaitu, kuras varētu evakuēties, izmantojot kāpnes, gaiteņus, durvis un kāpņu laukumiņus, jāveic atsevišķi diviem dažādiem cilvēku skaita gadījumiem minētajās telpās. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/45/EK 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) daļā noteikts, ka jauni A klases pasažieru kuģi pilnībā atbilst 1974. gada SOLAS konvencijas prasībām, ņemot vērā grozījumus. Turklāt Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/45/EK I pielikuma II-2. nodaļas A daļa Ugunsdrošības sistēmu kodeksu, kas pieņemts ar rezolūciju MSC.98(73), attiecina uz B, C un D klases kuģiem, kas būvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk.

               (12)2011. gada ESP kodeksa grozījumi nodrošinās saskaņotību ar atjaunināto Starptautiskās klasificēšanas sabiedrību apvienības vienoto prasību Z10 sēriju (IACS UR Z10 sērija), kas attiecas uz apsekojumu un sertifikācijas prasībām. Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 530/2012
                  5
                5. un 6. pants padara obligātu SJO stāvokļa novērtēšanas sistēmas (CAS) piemērošanu vienkorpusa naftas tankkuģiem, kas ir vairāk nekā 15 gadus veci. Beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā veicamo uzlaboto pārbaužu programmā jeb pastiprinātās apsekošanas programmā (ESP) norādīts, kā īstenot šādu pastiprinātu novērtēšanu. Tā kā CAS izmanto ESP kā līdzekli sava mērķa sasniegšanai, jebkuras ESP pārbaužu izmaiņas kļūs automātiski piemērojamas ar Regulu (ES) Nr. 530/2012.

               (13)Savienība nav ne SJO locekle, ne attiecīgo konvenciju un kodeksu līgumslēdzēja puse. Tādēļ nepieciešams, ka Padome pilnvaro dalībvalstis paust Savienības nostāju un dot savu piekrišanu uzņemties saistības, kas izriet no minētajiem grozījumiem,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Lai uzlabotu pašreizējās vides aizsardzības prasības, kas noteiktas MARPOL konvencijā, Savienības nostāja SJO Jūras vides aizsardzības komitejas 70. sesijā ir piekrist tam, lai pieņemtu MARPOL konvencijas VI pielikuma 4. nodaļas grozījumus, kā noteikts SJO dokumenta MEPC 69/21/add.1. 7. pielikumā.

               2. pants

               SJO Kuģošanas drošības komitejas 97. sesijā Savienības nostāja ir atbalstīt šādu grozījumu pieņemšanu:

               (a)SOLAS konvencijas II-1/1., II-1/2., II-1/3., II-1/4., II-1/5., II-1/6., II-1/7., II-1/8-1., II-1/9., II-1/10., II-1/12., II-1/13., II-1/15. – 17., II-1/19., II-1/21. - 22. un II-1/35. noteikuma grozījumi, kas izklāstīti SJO 2016. gada 20. maija Apkārtraksta Nr. 3644 1. pielikumā;

               (b)SOLAS konvencijas II-1/1.2. noteikuma grozījumi, jauns II-1/19–1. noteikums un SOLAS konvencijas III/1.4., III/30. un III/37. noteikuma grozījumi, kas izklāstīti SJO 2016. gada 20. maija Apkārtraksta Nr. 3644 1. pielikumā;

               (c)SOLAS konvencijas II-2/1. un II-2/10. noteikuma grozījumi, kas izklāstīti SJO 2016. gada 20. maija Apkārtraksta Nr. 3644 1. pielikumā;

               (d)SOLAS konvencijas II-1/3-12. noteikuma grozījumi, kas izklāstīti SJO 2016. gada 20. maija Apkārtraksta Nr. 3644 1. pielikumā;

               (e)STCW konvencijas un kodeksa grozījumi attiecībā uz mācībām, kas ir specifiskas pasažieru kuģiem, un STCW kodeksa A un B daļas grozījumi, kas izklāstīti SJO dokumenta MSC 96/25/add.1 [ ] pielikumā;

               (f)Ugunsdrošības sistēmu kodeksa 13. nodaļas grozījumi, kas izklāstīti SJO 2016. gada 20. maija Apkārtraksta Nr. 3644 2. pielikumā;

               (g)2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas grozījumi, kas izklāstīti SJO 2016. gada 20. maija Apkārtraksta Nr. 3644 4. pielikumā.

               3. pants

               1.Savienības nostāju, kas noteikta 1. un 2. pantā, izsaka dalībvalstis, kuras ir SJO dalībvalstis, kopīgi rīkojoties Savienības interesēs.

                2.Par nenozīmīgām izmaiņām 1. un 2. pantā noteiktajā nostājā var vienoties, neizdarot grozījumus minētajā nostājā, un par izmaiņām 2. panta a) punktā noteiktajā nostājā attiecībā uz SOLAS konvencijas II-1/6. noteikuma grozījumiem var vienoties, lai uzlabotu pašreizējo drošības līmeni.

               4. pants

               Ar šo dalībvalstis tiek pilnvarotas Savienības interesēs dot savu piekrišanu uzņemties saistības, kas izriet no 1. un 2. pantā minētajiem grozījumiem.

               5. pants

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

               Briselē,

                     priekšsēdētājs

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                     (2)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīva 2009/45/EK par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem (OV L 163, 25.6.2009., 1. lpp.).

                     (3)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/106/EK par jūrnieku minimālo sagatavotības līmeni (OV L 323, 3.12.2008., 33. lpp.).

                     (4)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 6. februāra Direktīva 2003/10/EK par veselības un drošības minimālajām prasībām attiecībā uz darba ņēmēju pakļaušanu darba vides riskiem, ko rada fizikāli faktori (troksnis) (OV L 42, 15.2.2003., 38. lpp.).

                     (5)
                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 13. jūnija Regula (ES) Nr. 530/2012, ar ko paredz paātrināti pakāpeniski ieviest prasību par dubultkorpusu vai līdzvērtīgu konstrukciju attiecībā uz vienkorpusa naftas tankkuģiem (OV L 172, 30.6.2012., 3. lpp.).