               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 1.7.2019
            COM(2019) 294 final
            2019/0140(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē attiecībā uz ieteikuma par nelikumīgas tirdzniecības apkarošanu “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās” projektu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis priekšlikums attiecas uz lēmumu, ar ko nosaka nostāju, kura Savienības vārdā jāieņem ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē saistībā ar ieteikuma par nelikumīgas tirdzniecības apkarošanu “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās” projekta paredzamo pieņemšanu.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Ieteikuma par nelikumīgas tirdzniecības apkarošanu projekts

               Ieteikuma par nelikumīgas tirdzniecības apkarošanu “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās” projektu (“ieteikuma projekts”) ir izstrādājusi ESAO Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupa — ESAO Publiskās pārvaldības komitejas Augsta līmeņa riska foruma palīgstruktūra —, pamatojoties uz analīzi un ekspertu konsultācijām sešu gadu garumā, tādējādi nosakot galvenās problēmas, kas brīvās tirdzniecības zonās rada nelikumīgai tirdzniecībai labvēlīgu vidi.

               Ieteikuma projekta galvenais mērķis ir uzlabot pārredzamību brīvās tirdzniecības zonās, lai novērstu, ka tās izmanto noziedzīgas organizācijas. Šajā nolūkā ieteikuma projektā ESAO dalībvalstis un valstis, kas nav ESAO dalībvalstis, tiek aicinātas: i) nodrošināt brīvās tirdzniecības zonu atbilstoša līmeņa uzraudzību un kontroli un ii) mudināt brīvās tirdzniecības zonā uzņēmējdarbību veicošos uzņēmumus ievērot Rīcības kodeksu tīrām brīvās tirdzniecības zonām, kas izklāstīts ieteikuma projekta papildinājumā un ir tā neatņemama sastāvdaļa.

               Ieteikuma projekta pirmajā pīlārā ir nosauktas tās jomas, kurās valstis, kas pievienojas ieteikumam, tiek aicinātas veikt turpmākus pasākumus, kuri ietver starptautisku sadarbību, lai palielinātu to jurisdikcijā izveidoto brīvās tirdzniecības zonu uzraudzību un kontroli. Šādi pasākumi ietver brīvās tirdzniecības zonu tiesisko regulējumu, kas ļauj kompetentajām iestādēm brīvās tirdzniecības zonā veikt iedarbīgas izmeklēšanas, pārbaudes vai apskates uz vietas un īstenot spēkā esošos aizliegumus un ierobežojumus. Ieteikuma projekts tiecas arī palielināt apkopoto statistikas datu par brīvās tirdzniecības zonā ievestām un no tās izvestām precēm pieejamību, pamatojoties uz to tarifa klasifikāciju.

               Ieteikuma projekta otrajā pīlārā valstīm, kas tam pievienojas, tiek ieteikts veikt pasākumus, kuri mudinātu brīvās tirdzniecības zonā uzņēmējdarbību veicošos uzņēmumus brīvprātīgi ievērot rīcības kodeksu. Šādi pasākumi var ietvert stingrāku kontroli attiecībā uz sūtījumiem, ko sūta no rīcības kodeksam neatbilstīgām brīvās tirdzniecības zonām. Atbilstību novērtēs un uzraudzīs, izmantojot mehānismu, kas jāizstrādā pēc ieteikuma projekta pieņemšanas. Praksē rīcības kodekss nozīmē, ka brīvās tirdzniecības zonas veic tajās uzņēmējdarbību veicošu uzņēmumu uzraudzību, sadarbojas ar muitu un sekmē informācijas pieejamību izmeklēšanas vajadzībām. Mērķis ir uzlabot pārskatatbildību un izveidot vienlīdzīgus konkurences apstākļus, kā rezultātā arī tiktu samazināta nelikumīga tirdzniecība.

               2.2.ESAO Padome un ESAO Publiskās pārvaldības komiteja

               ESAO Padome ir ESAO lēmējstruktūra. Tās sastāvā ir pa vienam pārstāvim no katras dalībvalsts, kā arī Eiropas Komisijas pārstāvis. Padome sanāk regulāri ESAO pastāvīgo pārstāvju līmenī, un lēmumi tiek pieņemti vienprātīgi. Sanāksmes vada ESAO ģenerālsekretārs. Divdesmit trīs Savienības dalībvalstis ir arī ESAO dalībvalstis, un attiecīgi tām ir balsstiesības ESAO Padomē. Savienība nav ESAO dalībniece un tāpēc nav tiesīga balsot par tiesību aktiem, ko pieņem ESAO Padome. ESAO Publiskās pārvaldības komiteja darbojas uz ESAO Padomes piešķirto pilnvaru pamata. Lai gan Eiropas Komisija ir tā, kas uz šā Padomes lēmuma pamata pauž Savienības nostāju ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē, Savienības dalībvalstīm, kuras ir ESAO dalībvalstis, ir jāizmanto savas balsstiesības, lai, rīkojoties kopīgi, ieņemtu nostāju Savienības vārdā.

               2.3.Paredzētais ESAO Padomes akts

               Ieteikuma projekta, kas ir juridiski nesaistošs ESAO juridiskais instruments, tekstu ESAO Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupas Koordinācijas komiteja pabeidza 2019. gada 29. martā, un tas tika iesniegts ESAO Publiskās pārvaldības komitejā apspriešanai tās 2019. gada 16. aprīļa sesijā. Pēc šā Padomes lēmuma stāšanās spēkā ieteikuma projekts tiks iesniegts ESAO Publiskās pārvaldības komitejā apstiprināšanai rakstiskā procedūrā. Pēc tās apstiprinājuma saņemšanas ieteikuma projekts tiks iesniegts pieņemšanai ESAO Padomē.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Savienība aktīvi piedalās cīņā pret nelikumīgu tirdzniecību, t. sk. ar Savienības Muitas kodeksā ietvertajiem noteikumiem un noteikumiem par muitas darbu intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanā.

               Pēdējās desmitgadēs daudzas valstis visā pasaulē ekonomiskās attīstības veicināšanas nolūkā ir izveidojušas brīvās tirdzniecības zonas. Tomēr dažās valstīs šie notikumi ir apsteiguši tādu standartu un noteikumu pieņemšanu, kas regulē brīvās tirdzniecības zonās veikto darbību iedarbīgu uzraudzību. Tā rezultātā noziedzīgi tīkli ir atraduši veidus, kā ļaunprātīgi izmantot nepilnības dažu brīvās tirdzniecības zonu uzraudzībā, lai kontrabandas ceļā ievestu vai uz vietējiem tirgiem novirzītu nelikumīgus izstrādājumus, izveidotu viltotu un kontrabandas preču ražotnes, veiktu nelikumīgu preču tranzītu un atvieglotu nelikumīgu pakalpojumu sniegšanu. Dažās valstīs pret brīvās tirdzniecības zonām visos jautājumos attiecas tā, it kā tās neietilptu valsts muitas teritorijā, kā rezultātā preču ievešana vai izvešana no šīm teritorijām notiek ar minimālu muitas kontroli.

               Šo problēmu risināšanas nolūkā Eiropas Komisija cieši sadarbojās ar ESAO Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupu, lai izstrādātu norādījumus, kas valdībām un politikas veidotājiem palīdz samazināt un novērst brīvās tirdzniecības zonās vai ar to starpniecību īstenotu nelikumīgu tirdzniecību. Izstrādātajā ieteikuma projektā ir paredzēti pasākumi, kuru mērķis ir uzlabot pārredzamību, veicināt tīru un godīgu tirdzniecību brīvās tirdzniecības zonās un padarīt šīs zonas nepievilcīgas noziedzīgajām organizācijām, kuras tās šobrīd izmanto.

               Ņemot vērā to, ka nelikumīgai tirdzniecībai ir plaša negatīva ekonomiskā un sociālā ietekme, ietekme uz vidi un pat politiskā ietekme, Savienības atbalsts ieteikuma projekta pieņemšanai ESAO Padomē būtu spēcīgs un pozitīvs signāls pārējām ESAO dalībvalstīm, kā arī valstīm, kas nav ESAO dalībvalstis.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”. Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt Savienības likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”.

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               ESAO Padome ir ar nolīgumu, proti, Konvenciju par ESAO, izveidota struktūra. Lai gan Savienība kā tāda nav ESAO dalībniece, Eiropas Komisijas pārstāvis piedalās ESAO Padomes sanāksmēs un pauž Savienības nostāju. Jautājumos, kas ir Savienības kompetencē, Savienības nostāja tiek pausta uz Padomes lēmuma pamata, un Savienības dalībvalstīm, kuras ir ESAO dalībvalstis, ir jāizmanto savas balsstiesības, lai, rīkojoties kopīgi, ieņemtu nostāju Savienības vārdā.

               Ieteikuma projektam, ko pēc tā apstiprināšanas ESAO Publiskās pārvaldības komitejā ESAO Padome var pieņemt, var būt ietekme uz riska analīzi, kuru saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, saistībā ar Muitas riska pārvaldības sistēmu veic dalībvalstu muitas dienesti. Tas saistīts ar to, ka rīcības kodeksa neievērošana ir riska rādītājs, kuru dalībvalstu muitas dienesti savas kompetences ietvaros var ņemt vērā, izvēloties muitas kontrolei pakļaujamās preces vai ekonomikas dalībniekus saistībā ar sūtījumiem, kas saņemti no attiecīgas brīvās tirdzniecības zonas vai vesti tranzītā caur to. Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu pieņemamā lēmuma materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā paredzētā akta mērķa un satura, attiecībā uz kuru ieņem nostāju Savienības vārdā. Ja paredzētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais vai dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Paredzētā akta galvenais mērķis un saturs attiecas uz kopējo tirdzniecības politiku. Kā izklāstīts ieteikuma projekta 1. punktā, tas ir izstrādāts, lai palīdzētu valdībām un politikas veidotājiem samazināt un novērst brīvās tirdzniecības zonās vai ar to starpniecību īstenotu nelikumīgu tirdzniecību. Attiecīgi ieteikuma projekta mērķis ir veicināt un aizsargāt likumīgu tirdzniecību LESD 207. panta nozīmē.

               4.3.Secinājumi

               Tādēļ, lai noteiktu nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē, ir jāpieņem Padomes lēmums, kura pamatā ir LESD 207. pants saistībā ar LESD 218. panta 9. punktu. Lai gan Eiropas Komisija ir tā, kas uz šā Padomes lēmuma pamata pauž Savienības nostāju ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē, Savienības dalībvalstīm, kuras ir ESAO dalībvalstis, ir jāizmanto savas balsstiesības, lai, rīkojoties kopīgi, ieņemtu nostāju Savienības vārdā.

               2019/0140 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē attiecībā uz ieteikuma par nelikumīgas tirdzniecības apkarošanu “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās” projektu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar tā 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas starptautiskie standarti ir būtiski, lai radītu vienlīdzīgus konkurences apstākļus pasaules mērogā un veicinātu likumīgu tirdzniecību. Šādos standartos būtu jāiekļauj norādījumi, kas palīdz valdībām un politikas veidotājiem to centienos samazināt un novērst brīvās tirdzniecības zonās un ar to starpniecību īstenotu nelikumīgu tirdzniecību, piemēram, tādi norādījumi, kādi sniegti ESAO Ieteikuma par nelikumīgas tirdzniecības apkarošanu “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās” projektā.

               (2)Ieteikuma projektu ir iztirzājusi Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupa — ESAO Publiskās pārvaldības komitejas Augsta līmeņa riska foruma palīgstruktūra —, pamatojoties uz sešu gadu ilgu analīzi un ekspertu konsultācijām, t. sk. PMO un PTO.

               (3)Ieteikuma projektu plānots vispirms iesniegt apstiprināšanai ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un pēc tam — pieņemšanai ESAO Padomē.

               (4)Ņemot vērā, ka ieteikuma projektam var būt ietekme uz riska analīzi, kuru saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu, saistībā ar Muitas riska pārvaldības sistēmu veic dalībvalstu muitas dienesti, ir lietderīgi noteikt nostāju, kura atbilstīgi LESD 2018. panta 9. punktam Savienības vārdā jāieņem ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē. Tas saistīts ar to, ka rīcības kodeksa neievērošana ir riska rādītājs, kuru dalībvalstu muitas dienesti savas kompetences ietvaros var ņemt vērā, izvēloties muitas kontrolei pakļaujamās preces vai ekonomikas dalībniekus saistībā ar sūtījumiem, kas saņemti no attiecīgas brīvās tirdzniecības zonas vai vesti tranzītā caur to. Nelikumīgai tirdzniecībai ir plaša negatīva ekonomiskā un sociālā ietekme, ietekme uz vidi un pat politiskā ietekme, un ir svarīgi, lai Savienība atbalstītu ieteikuma projekta pieņemšanu ESAO Padomē.

               (5)ESAO Padome ir ar nolīgumu, proti, Konvenciju par ESAO, izveidota struktūra. Divdesmit trīs Savienības dalībvalstis ir arī ESAO dalībvalstis, un tām ir balsstiesības ESAO Padomē. Savienība nav ESAO dalībniece un tāpēc nav tiesīga balsot par tiesību aktiem, ko pieņem ESAO Padome. Lai gan Eiropas Komisija ir tā, kas pauž Savienības nostāju ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē, dalībvalstīm, kas ir ESAO dalībvalstis, būtu jāizmanto savas balsstiesības, lai, rīkojoties kopīgi, ieņemtu nostāju Savienības vārdā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostājai, kas Savienības vārdā jāieņem ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē attiecībā uz pārredzamības uzlabošanu brīvās tirdzniecības zonās, jāpamatojas uz ieteikuma par nelikumīgas tirdzniecības apkarošanu “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās” projektu, kurš pievienots šim lēmumam.

               Savienības pārstāvji ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē var piekrist nelielām izmaiņām ieteikuma projektā bez Padomes papildu lēmuma.

               2. pants

               Šā lēmuma 1. pantā minēto nostāju, rīkojoties kopīgi, ieņem Savienības dalībvalstis, kuras ir ESAO dalībvalstis.

               3. pants

               Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

               Briselē,

                     Padomes vārdā —

                     priekšsēdētājs

    ---documentbreak---

               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 1.7.2019
            COM(2019) 294 final
            PIELIKUMS
            dokumentam
            Padomes lēmums
            par nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem ESAO Publiskās pārvaldības komitejā un ESAO Padomē attiecībā uz ieteikuma par nelikumīgas tirdzniecības apkarošanu “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās” projektu

               PIELIKUMS

               Ieteikums par nelikumīgas tirdzniecības apkarošanu “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās”

               1.Šis dokuments iepazīstina ar ieteikuma par nelikumīgas tirdzniecības apkarošanu “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās” projektu (turpmāk — “ieteikuma projekts”), kas izklāstīts pielikumā un ko izstrādājusi Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupa
                  1
                — ESAO Publiskās pārvaldības komitejas Augsta līmeņa riska foruma palīgstruktūra. Tas ir izstrādāts, lai palīdzētu valdībām un politikas veidotājiem samazināt un novērst brīvās tirdzniecības zonās un ar to starpniecību īstenotu nelikumīgu tirdzniecību.

               2.Lai vairotu izpratni par nelikumīgiem tirgiem un sekmētu to kartēšanu, ESAO, veicot tematiskus pētījumus un salīdzinot dažādu valstu datus, ir veikusi padziļinātu nelikumīgas tirdzniecības izpēti. Tās konstatējumi sniedz pierādījumu bāzi, lai atbalstītu dažādas nozares aptverošus riska pārvaldības pasākumus.

               3.Atbilstīgi ESAO Publiskās pārvaldības komitejas darba un budžeta programmai 2017.–2018. gadam [GOV/PGC(2016)9/FINAL] ESAO sadarbībā ar Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroju (EUIPO) analizēja viltotu preču nelikumīgas pārrobežu tirdzniecības ceļus, kā arī dažāda veida nelikumīgas preces. Analīzē konstatētas nepilnības vairākās politikas jomās, kurās iespējams ieviest stingrāku uzraudzību un uzlabot uz riska novērtējumu balstītu tiesībaizsardzības praksi, un brīvās tirdzniecības zonas ir viena no šādām jomām. Ministru padomes 2017. gada sanāksmes ziņojumā atbalstīta ESAO Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupas darba turpināšana un atzīta nepieciešamība pēc starptautiskas sadarbības un partnerībām, lai cīnītos pret starptautisko korupciju un nelikumīgu tirdzniecību
                  2
               .

               Ieteikuma projekta izstrādes pamatojums

               4.Pēdējās desmitgadēs nolūkā piesaistīt jaunus uzņēmējus un ārvalstu investīcijas izveidots rekordskaits brīvās tirdzniecības zonu. Mērķis ir, atceļot tarifus, kvotas un citus nodokļus, kā arī samazinot birokrātiskās prasības, t. sk. noteiktas muitas procedūras un informācijas sniegšanas prasības, atvieglot tirdzniecību un veicināt ekonomisko izaugsmi. Brīvās tirdzniecības zonu tvērums un veidi dažādās valstīs atšķiras atkarībā no to režīma un tajās atļauto darbību veida, un tās var būt nosauktas dažādi, piemēram, par brīvām zonām, uzņēmējdarbības zonām, eksporta pārstrādes zonām, speciālām ekonomiskām zonām, ārējās tirdzniecības zonām u. c. Ņemot vērā brīvās tirdzniecības zonu izplatību globalizācijas dinamiskajā kontekstā, tām šobrīd ir būtiska nozīme daudzu valstu ekonomikā un vadošo ražotāju uzņēmējdarbībā.

               5.Tomēr dažās valstīs šie notikumi ir apsteiguši tādu standartu un noteikumu pieņemšanu, kas regulē brīvās tirdzniecības zonās veikto darbību iedarbīgu uzraudzību. Tā rezultātā noziedzīgi tīkli ir atraduši veidus, kā ļaunprātīgi izmantot nepilnības dažu brīvās tirdzniecības zonu uzraudzībā, lai kontrabandas ceļā ievestu vai uz vietējiem tirgiem novirzītu nelikumīgus izstrādājumus, izveidotu viltotu un kontrabandas preču ražotnes, veiktu nelikumīgu preču tranzītu un atvieglotu nelikumīgu pakalpojumu sniegšanu. Dažās valstīs pret brīvās tirdzniecības zonām visos jautājumos attiecas tā, it kā tās neietilptu valsts muitas teritorijā, kā rezultātā preču ievešana vai izvešana no šīm teritorijām notiek ar minimālu muitas kontroli. Lai gan brīvās tirdzniecības zonu izveides nosacījumi ir regulēti, muitas kontroles vai īstenotie pasākumi bieži ir nepietiekami vai tādu vispār nav. Pat tad, ja tiesību aktos konkrēti paredzētas muitas iestāžu pilnvaras veikt kontroles brīvās tirdzniecības zonās, tās, iespējams, tiek īstenotas vāji.

               6.Daudzas brīvās tirdzniecības zonas vietējai ekonomikai sniedz ekonomiskus ieguvumus, tomēr ir pārliecinoši pierādījumi par nelikumīgas tirdzniecības, piemēram, viltojumu, savvaļas dzīvnieku un augu, ieroču u. c. tirdzniecības, plūsmām caur tām. ESAO analīzē konstatēta pozitīva korelācija starp brīvās tirdzniecības zonu lielumu tajās nodarbināto personu un uzņēmējdarbību veicošo uzņēmumu skaita ziņā un viltojumu nelikumīgas tirdzniecības apjomu. Analīzē atklājās, ka dažas brīvās tirdzniecības zonas ir tādu nelikumīgu preču galvenie pārkraušanas punkti, kuras ir pārsaiņotas vai pārmarķētas, lai slēptu to izcelsmes vietu un ievirzītu tās likumīgas piegādes ķēdē.

               7.Padomes ministru līmeņa sanāksmē 2017. gadā ministri “atzina nepieciešamību pēc starptautiskas sadarbības un partnerībām, lai, cita starpā veicinot esošo standartu īstenošanu, cīnītos pret starptautisko korupciju un nelikumīgu tirdzniecību”, un “atbalstīja ESAO darba turpināšanu nelikumīgas tirdzniecības jomā, t. sk. Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupas darbu”.

               8.Lai risinātu šīs problēmas un reaģētu uz ministru aicinājumu, Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupa ir izstrādājusi ESAO Padomes ieteikuma projektu, kurā ierosināti pasākumi pārredzamības uzlabošanai brīvās tirdzniecības zonās, lai samazinātu to ļaunprātīgu izmantošanu un padarītu tās mazāk pievilcīgas noziedzīgajām organizācijām, kas tās šobrīd izmanto.

               9.Ieteikuma projekta pamatā ir analīze un ESAO ekspertu konsultācijas sešu gadu garumā, galvenokārt:

               10.Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupas sanāksmēs par tiesībaizsardzības problēmām dažādos nelikumīgos tirgos, kuras saistītas ar brīvās tirdzniecības zonām, un divos ar dažādām starpvaldību organizācijām kopīgos darbsemināros. Pirmais darbseminārs tika rīkots sadarbībā ar Pasaules Muitas organizāciju (PMO), un tas notika Briselē 2016. gada novembrī, bet otrais tika rīkots sadarbībā ar EUIPO un notika Alikantē 2017. gada septembrī.

               11.ESAO ziņojumā “Pārvaldības sistēmas nelikumīgas tirdzniecības apkarošanai”
                  3
               , kurā, inter alia, ir atspoguļotas šo diskusiju pamatnostādnes, kā arī 2018. gada martā publicētais ESAO un EUIPO kopīgais ziņojums “Viltotu preču tirdzniecība un brīvās tirdzniecības zonas”
                  4
               , kurā konstatēta korelācija starp brīvās tirdzniecības zonu lielumu (tajās uzņēmējdarbību veicošo uzņēmumu un nodarbināto personu skaita ziņā, kā arī ieguldījumu kopējā eksporta vērtībā izteiksmē) un no konkrētas jurisdikcijas ievestu viltotu preču vērtību.

               12.Analīzē noteiktas galvenās problēmas, kas brīvās tirdzniecības zonās rada nelikumīgai tirdzniecībai labvēlīgu vidi:

               ·tiesībaizsardzības iestādes, iespējams, nepietiekami uzrauga brīvās tirdzniecības zonu darbības vidi, jo bieži vien maldīgi tiek uzskatīts, ka tajās uzņēmējdarbību veicošie uzņēmumi faktiski darbojas ārpus valsts teritorijas jurisdikcijas. Tas rada aplamu uzskatu, ka valsts tiesībaizsardzības un muitas iestādēm nav tiesību piekļūt brīvās tirdzniecības zonās uzņēmējdarbību veicošu uzņēmumu telpām, kā arī informācijai par šādiem uzņēmumiem;

               ·pat tādās valstīs, kurās vietējo muitas un citu tiesībaizsardzības iestāžu tiesības attiecībā uz piekļuvi brīvās tirdzniecības zonām tiek interpretētas pareizi, motivācija uzraudzīt tajās veiktās darbības un pārkraušanu, ja vien nav pārāk lielas noplūdes iekšzemes tirgū, ir maza.

               13.Brīvās tirdzniecības zonās ir viegli iepludināt skaidru naudu lielos apmēros, norādot, ka tā paredzēta mazumtirdzniecības darījumiem zonas iekšienē, tomēr nav oficiāla verifikācijas procesa, lai apstiprinātu tās izlietojumu likumīgiem darījumiem. Turklāt, tā kā nav veikta elektronisko kravu izsekošanas sistēmu integrācija ar kompetentajām iestādēm, tiek kavēta savlaicīga riska analīze.

               14.Lai gan dažas brīvās tirdzniecības zonas, pamatojoties uz neapstiprinātiem pierādījumiem par to ļaunprātīgu izmantošanu nelikumīgas tirdzniecības īstenošanai, ir nonākušas starptautiskās uzmanības centrā, augsta līmeņa amatpersonu izpratne par brīvās tirdzniecības zonu radītiem riskiem joprojām ir salīdzinoši zema.

               15.Ekspertu sanāksmes un pārdomas kopā ar jaunākajām ESAO publikācijām par brīvajām tirdzniecības zonām un agrākiem ESAO ziņojumiem
                  5
                pamato secinājumu, ka daudzās brīvās tirdzniecības zonās tajās veikto darbību uzraudzības, pārraudzības un pārredzamības trūkuma dēļ ir iespējama nelikumīgu preču ražošana, aprite, uzglabāšana un kontrabanda. Ņemot vērā šo konstatējumu nozīmīgumu, ministri ESAO ministru līmeņa sanāksmē 2017. gadā aicināja mobilizēt koordinētu starptautiska mēroga rīcību ar mērķi uzlabot pārredzamību brīvās tirdzniecības zonās un tādējādi samazināt to izmantošanu kā nelikumīgas tirdzniecības kanālus.

               Ieteikuma projekta izstrāde

               16.Augsta līmeņa riska forums savā 2017. gada decembra sanāksmē vienojās, ka darba grupai būtu jāizstrādā pamatnostādņu projekts nelikumīgas tirdzniecības apkarošanai, lai sekmētu ESAO uzdevumu noteikt pasaules mēroga standartus un radīt vienlīdzīgus konkurences apstākļus globalizācijas ietvaros. Ierosināto pasākumu mērķis ir stiprināt tiesībaizsardzību iestāžu kapacitāti īstenot iedarbīgus pasākumus un padarīt brīvās tirdzniecības zonas mazāk pievilcīgas noziedzīgiem uzņēmējiem.

               17.Pirmais pamatnostādņu nelikumīgas tirdzniecības apkarošanai “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās” projekts tika apspriests un komentēts Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupas sanāksmē 2018. gada martā [GOV/PGC/HLRF/TFCIT(2018)1], pamatojoties uz rakstiskiem materiāliem, kas sagatavoti konsultējoties ar Finanšu darbību darba grupas, Pasaules Muitas organizācijas un Pasaules Tirdzniecības organizācijas sekretariātiem.

               18.ESAO Publiskās pārvaldības komiteja par šo procesu tika informēta tās 57. sanāksmē 2018. gada 12. aprīlī, un tā tika aicināta sniegt komentārus par politikas iespējām stiprināt nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas pārvaldības sistēmas, kas ietver iekļaujošu apspriešanās procesu. ESAO Publiskās pārvaldības komiteja vienojās arī par pamatnostādņu projekta nodošanu sabiedriskajai apspriešanai [GOV/PGC/A(2018)1].

               19.Pēc tam, kad tika iestrādāti no Augsta līmeņa riska foruma un Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupas saņemtie papildu atzinumi par pamatnostādņu projektu, 2018. gada 8. jūlijā tika uzsākta sabiedriskā apspriešana tiešsaistē, kas ilga līdz 2018. gada 3. septembrim. Apspriešanā varēja piedalīties visas ieinteresētās personas, un komentārus citu starpā iesniedza, piemēram, ESAO dalībvalstis un valstis, kas nav ESAO dalībvalstis, brīvās tirdzniecības zonās uzņēmējdarbību veicošie uzņēmumi, to apvienības, starpnieki (to vidū kravu nosūtītāji, ekspeditori un kurjeri) un nozares, kuras veic uzņēmējdarbību brīvās tirdzniecības zonās vai izmanto tās kā piegādes ķēžu posmu. Sabiedriskajā apspriešanā piedalījās vairāk nekā 200 atsevišķas ieinteresētās personas, iesniedzot rakstiskus komentārus uz teju 100 lappusēm.

               20.Turklāt 2018. gada 18. jūnijā pamatnostādņu projekts tika iesniegts Tirdzniecības komitejas darba grupai komentāru sniegšanai, un notika iekšējas konsultācijas ar Ekonomikas politikas komitejas sekretariātu, Tirdzniecības komiteju, Darba grupu kukuļošanas novēršanai starptautiskās uzņēmējdarbības darījumos un Pasaules forumu par pārredzamības un informācijas apmaiņas jautājumiem (GLFTEI). Piedevām notika konsultācijas arī ar Finanšu darījumu darba grupas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanai (FATF) sekretariātu. Tika saņemtas vērtīgas atziņas, kas palīdzēja nostiprināt pamatnostādņu projekta konsekvenci un saskanību ar esošajiem instrumentiem.

               21.Pēc tam, kad tika iestrādāti visi sabiedriskās apspriešanas un konsultāciju ar citām ESAO struktūrām un sekretariātu ietvaros saņemtie būtiskie un svarīgie komentāri, pārstrādātais projekts tika nosūtīts atpakaļ Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupai (un Augsta līmeņa riska forumam) kā ieteikuma projektu. Šajā posmā dažas delegācijas izvirzīja vairākus jautājumus, t. sk. par to, kā vislabāk uzraudzīt brīvās tirdzniecības zonu atbilstību Rīcības kodeksam tīrām brīvās tirdzniecības zonām. Šie jautājumi tika izskatīti, un rezultātā tika sagatavots pielikumā iekļautais teksta projekts, kurš gan nesatur konkrētus noteikumus par to, kā uzraudzīt atbilstību, bet kurā ir paziņots par nodomu gada laikā pēc ieteikuma pieņemšanas izstrādāt skaidrus rīkus atbilstības uzraudzīšanai.

               22.Ar šo pārskatītais ieteikuma projekts tiek iesniegts apstiprināšanai Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupā un nosūtīšanai Augsta līmeņa riska forumam; pēc tam tas tiks nosūtīts apstiprināšanai Publiskās pārvaldības komitejā un visbeidzot ar Izpildu komitejas starpniecību iesniegts apstiprināšanai Padomē.

               Ieteikuma projekta mērķis un darbības joma

               23.Ieteikuma projekts izstrādāts ar mērķi nodrošināt pārredzamību brīvās tirdzniecības zonās, un tas ir daļa no plašākiem centieniem apkarot nelikumīgu tirdzniecību. Nelikumīgai tirdzniecībai ir plaša negatīva ekonomiskā un sociālā ietekme, ietekme uz vidi un pat politiskā ietekme; tā visaptveroši destruktīvi iedarbojas uz ilgtspējīgu attīstību. Tā grauj labu pārvaldību, mazina ticību valdībai un tiesiskumam un, iespējams, rada draudus politiskajai stabilitātei, jo tās ekonomikas dalībnieki nolūkā aizsargāt savas nelikumīgā tirgus daļas novirza nevēlamu uzmanību.

               24.Ieteikuma projekta plašāks mērķis ir laika gaitā izstrādāt skaidras vēlmes attiecībā uz iedarbīgu nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas politiku. Kopīgu globalizācijas standartu mērķis ir nodrošināt, ka ikviens gūst labumu no globalizācijas sniegtajām priekšrocībām un vienlaikus iespējami tiek samazināts tās radītais kaitējums. Tāpēc valstīm jāturpina sadarboties un ieguldīt atbilstošu institucionālo spēju attīstībā
                  6
               .

               25.Ieteikuma projektā tam pievienojušās ESAO dalībvalstis un valstis, kas nav ESAO dalībvalstis (“pievienojušās valstis”), tiek aicinātas mudināt brīvās tirdzniecības zonas pieņemt ieteikuma projekta papildinājumā izklāstīto brīvprātīgo Rīcības kodeksu tīrām brīvās tirdzniecības zonām, ievērojot, ka atbilstību tā noteikumiem novērtēs un uzraudzīs ar tāda mehānisma palīdzību (diagnostikas instrumentu), kurš jāizstrādā gada laikā pēc ieteikuma projekta pieņemšanas. Mērķis ir nodrošināt ieteikuma projekta ietekmi un iedarbīgi veicināt pārredzamību tā, lai brīvās tirdzniecības zonas veic tajās uzņēmējdarbību veicošo ekonomikas dalībnieku uzraudzību un sadarbojas ar kompetentajām valsts iestādēm. Brīvās tirdzniecības zonām būtu jāveicina izmeklēšanai noderīgas informācijas pieejamība un jānodrošina pārskatatbildība un vienlīdzīgi konkurences apstākļi, kā rezultātā arī tiktu samazināta nelikumīga tirdzniecība.

               26.Ieteikuma projektā ierosināta divējāda pieeja, kas pievēršas dimensijām, kuras ir nozīmīgas visām brīvās tirdzniecības zonu labā pārvaldībā ieinteresētajām personām, t. sk. muitas iestādēm un vajadzības gadījumā plašākam tiesībaizsardzības iestāžu lokam (kas var ietvert iestādes noziegumu pret vidi apkarošanai, nodokļu iestādes un citas), brīvās tirdzniecības zonām, zonā uzņēmējdarbību veicošiem ekonomikas dalībniekiem un pilsoniskajai sabiedrībai.

               27.Ieteikuma projekta mērķis ir atbalstīt pievienojušās valstis un sniegt noderīgus norādījumus problēmu risināšanai un ar nelikumīgas tirdzniecības samazināšanu saistītas labas prakses apzināšanai. Lai attiecībā uz nelikumīgas tirdzniecības samazināšanu brīvās tirdzniecības zonās varētu īstenot visaptverošu pieeju, ir nepieciešams ieteikumam pievienojušos valstu ieguldījums pasākumos, kā arī sadarbībā, lai palielinātu uzraudzību un kontroli brīvās tirdzniecības zonās, kas tiek ļaunprātīgi izmantotas nelikumīgas tirdzniecības veikšanai. Tādēļ ieteikuma projekts pievēršas galvenajiem veicamajiem pasākumiem, kuru nepieciešamība īpaši noteikta ESAO pētījumā un kuri ietver:

               ·koordinētus starptautiskus valstu likumdošanas un tiesībaizsardzības iestāžu centienus nodrošināt, ka tiesībaizsardzības amatpersonām un muitas ierēdņiem saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir skaidri piešķirtas pilnvaras bez iepriekšēja brīdinājuma vai tiesas atļaujas jebkurā laikā un vietā veikt iedarbīgu izmeklēšanu, pārbaudes vai apskates uz vietas, lai atvieglotu piemērojamo tiesību aktu, noteikumu vai politisko norādījumu izpildi;

               ·starptautisku sadarbību nolūkā radīt stimulus vietējām pašvaldībām pastiprināt brīvās tirdzniecības zonu uzraudzību un kontroli, jo negatīvā ārējā ietekme to iekšzemes tirgos nav tik liela, lai motivētu tās īstenot pasākumus nelikumīgas tirdzniecības risku mazināšanai;

               ·politiskās gribas panākt problēmu risinājumu radīšanu.

               Īstenošanas, izplatīšanas un valstu, kas nav ESAO dalībvalstis, pievienošanās uzraudzība

               28.Ieteikuma projektā Publiskās pārvaldības komitejai uzdots:

               ·izmantot Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupu par forumu informācijas apmaiņai un brīvprātīgai salīdzinošai izvērtēšanai attiecībā uz šā ieteikuma īstenošanu. Tas var notikt, piemēram, ieinteresētajām personām iesaistoties izpratnes vairošanā par nelikumīgas tirdzniecības risku noteiktās brīvās tirdzniecības zonās, diskusijās par atbilstību Rīcības kodeksam tīrām brīvās tirdzniecības zonām, kā arī pieredzes apmaiņā un prakses nelikumīgas tirdzniecības risku samazināšanai un novēršanai novērtēšanā;

               ·izveidot mehānismu (diagnostikas instrumentu), ar ko novērtē brīvās tirdzniecības zonu darbību un atbilstību Rīcības kodeksam tīrām brīvās tirdzniecības zonām. Šis mehānisms, iesaistoties daudzām ieinteresētajām personām, kuras Augsta līmeņa riska foruma un Publiskās pārvaldības komitejas pārraudzībā vada Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupa, tiktu izveidots gada laikā pēc ieteikuma pieņemšanas;

               ·gada laikā pēc ieteikuma pieņemšanas izstrādāt instrumentu kopumu, lai atbalstītu pievienojušās valstis ieteikuma īstenošanā, tostarp veicinātu brīvās tirdzniecības zonas ievērot Rīcības kodeksu tīrām brīvās tirdzniecības zonām: iesaistoties daudzām ieinteresētajām personām, kuras Augsta līmeņa riska foruma un Publiskās pārvaldības komitejas pārraudzībā vada Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupa, tiktu izveidots instrumentu kopums, lai atbalstītu pievienojušās valstis un brīvās tirdzniecības zonas ieteikuma praktiskā īstenošanā, arī attiecībā uz atbilstību Rīcības kodeksam tīrām brīvās tirdzniecības zonām. Šis instrumentu kopums ietvertu uzņēmumiem paredzēta brīvās tirdzniecības zonu riska novērtēšanas modeļa izstrādi, ar kura palīdzību, pamatojoties uz dažādiem etalonrādītājiem, novērtēt labas pārvaldības integritāti un piemērotību dažādās brīvās tirdzniecības zonās. Tāpat tas ietvertu labas prakses apkopojumu ar konkrētiem piemēriem, un pakāpeniski varētu tikt izveidotas ieinteresēto personu daudzpusējas sadarbības platformas, lai novērstu politikas, pārvaldības un piemērošanas nepilnības;

               ·uzraudzīt šā ieteikuma īstenošanu un ziņot par to Padomei ne vēlāk kā piecus gadus pēc ieteikuma pieņemšanas un pēc tam — vismaz reizi desmit gados: šajā ziņojumā nolūkā nodrošināt ieteikuma projekta aktualitāti izvērtēs tā atbilstību un ietekmi, vajadzības gadījumā nosakot vajadzību to pārskatīt. Ziņojums pamatosies uz instrumentu kopuma izstrādes gaitā apkopotās informācijas par labu praksi, uz Publiskās pārvaldības komitejā un tās attiecīgajās palīgstruktūrās notikušajām diskusijām par ieteikuma projekta īstenošanu, kā arī uz informācijas apmaiņu ieinteresēto personu daudzpusējas sadarbības platformās, kuras izveidotas, lai atbalstītu Publiskās pārvaldības komitejas un tās palīgstruktūru darbu šajā jomā.

               29.Ieteikuma projektā ģenerālsekretārs un pievienojušās valstis tiek aicinātas to izplatīt. Pēc pieņemšanas ieteikuma projekts būs pieejams

                  tiešsaistē pieejamā ESAO juridisko instrumentu krājumā

               . Buklets ar ieteikuma projekta tekstu un attiecīgu pamatinformāciju, lai atvieglotu tā izplatīšanu, būs pieejams PDF formātā. Sekretariāts ieteikuma projektu izplatīs attiecīgo ministriju, parlamentāro grupu, nozares apvienību, profesionālo struktūru, kā arī attiecīgo akadēmisko aprindu pārstāvju un ekspertu tīklu sanāksmēs.

               30.Arī valstis, kas nav ESAO dalībvalstis, varēs pievienoties ieteikuma projektam. Šāda pievienošanās nozīmētu pievienojušos valstu politisko apņemšanos, ievērot ieteikuma projektā izklāstītos principus. Valstu, kas nav ESAO dalībvalstis, pievienošanās ieteikuma projektam, signalizētu, ka tām var būt proaktīva loma centienos samazināt nelikumīgu tirdzniecību un ka tās var veicināt vienlīdzīgus konkurences apstākļus pasaules mērogā. Jebkura pievienojusies valsts, kas nav ESAO dalībvalsts, tiktu iesaistīta ieteikuma projekta īstenošanas atbalsta un uzraudzības pasākumos.

               PAPILDINĀJUMS

               Padomes ieteikuma projekts
                  “Lielāka pārredzamība brīvās tirdzniecības zonās”

               PADOME,

               ņemot vērā 1960. gada 14. decembra Konvencijas par Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizāciju 5. panta b) apakšpunktu,

               ņemot vērā

                  ESAO Padomes ieteikumu nodokļu iestāžu un citu tiesībaizsardzības iestāžu sadarbības veicināšanai, lai apkarotu smagus noziegumus

                [ESAO/LEGAL/0384],

               ņemot vērā

                  ESAO Padomes ieteikumu nelegālās pesticīdu tirdzniecības apkarošanai (ESAO/LEGAL/0446),

               ņemot vērā FATF 2012. gada ieteikumus, PTO 1994. gada Līgumu par intelektuālā īpašuma tiesību komercaspektiem un PTO 2017. gada tirdzniecības atvieglošanas nolīgumu,

               IEVĒROJOT PMO Pārskatītajā Kioto konvencijā īpašā D pielikuma 2. nodaļā (Brīvās zonas) noteiktos pamatprincipus muitas procedūrām un kontrolēm,

               ATZĪSTOT, ka nelikumīga tirdzniecība tiek veikta pasaules ekonomikas ēnā un ka tirgotāji, kas nodarbojas ar aizliegtu preču un pakalpojumu, t. sk. viltojumu, tirdzniecību, kļūst arvien pieredzējušāki,

               ATZĪSTOT, ka nelikumīga tirdzniecība un noziedzīgi tīkli ir pieaugoša vispasaules drošības problēma un ka tie, atvieglojot ienesīgu noziedzīgu uzņēmējdarbību, terorisma finansēšanu un vairojot nestabilitāti un vardarbību visā pasaulē, rada draudus kopienām un sabiedrībai kopumā,

               ATZĪSTOT, ka ir ieviesti vairāki starptautiski standarti, kas aizliedz vai regulē dažāda veida, t. sk. cilvēku, narkotiku, viltojumu, apdraudētu un nelikumīgi iegūtu faunas un floras sugu, senlietu un konvencionālo ieroču, nelikumīgu tirdzniecību un veicina tādu likumīgu, regulatīvu un operatīvu pasākumu īstenošanu, kuru mērķis ir apkarot no nelikumīgas tirdzniecības iegūtus līdzekļus,

               ŅEMOT VĒRĀ vajadzību pēc papildu saskaņotām pamatnostādnēm, kas valdībām sniedz iedarbīgus instrumentus nelikumīgas tirdzniecības atklāšanai, novēršanai un samazināšanai dažādos tirgos neatkarīgi no preču veida,

               ATZĪSTOT vajadzību īstenot proaktīvus pasākumus, lai dažādos nelikumīgos tirgos samazinātu nelikumīgu preču un pakalpojumu piedāvājumu un novērstu to pieprasījumu,

               ATZĪSTOT, ka brīvās tirdzniecības zonas var stimulēt likumīgu ekonomisko izaugsmi un ka tām ir nozīmīga loma daudzu valstu ekonomikā un vadošo ražotāju uzņēmējdarbībā,

               ATZĪSTOT, ka, lai arī standartu, uzraudzības un citu pārbaužu attiecībā uz brīvās tirdzniecības zonām ir kļuvis vairāk, to pieaugums ne visos gadījumos ir bijis pietiekams, ņemot vērā ekonomikas dalībnieku skaita un nelikumīgu preču un pakalpojumu tirdzniecības apjoma pieaugumu,

               ATZĪSTOT, ka dažās brīvās tirdzniecības zonās kompetentajām valsts iestādēm var nebūt iespējama savlaicīga fiziska piekļuve telpām un ka tām bieži vien ir grūtības piekļūt informācijai par brīvās tirdzniecības zonās uzņēmējdarbību veicošu ekonomikas dalībnieku veiktajām darbībām, kā arī par īpašumtiesībām attiecībā uz brīvās tirdzniecības zonās ražotām vai montētām vai caur tām tranzītā vestām precēm, pat tad, ja citos attiecīgos starptautiskajos standartos paredzētas prasības par šādas piekļuves nodrošināšanu,

               ATZĪSTOT, ka daži ekonomikas dalībnieki pietiekamas uzraudzības, kontroles un pārredzamības trūkumu brīvās tirdzniecības zonās var izmantot, lai krāptos tirdzniecības jomā, pārkāptu intelektuālā īpašuma tiesības (IĪT), nodarbotos ar kontrabandu, sekmētu ieroču izplatīšanu un legalizētu noziedzīgi iegūtus līdzekļus,

               NORĀDOT uz iespēju saukt pie atbildības kompetentās iestādes, kas iesaistītas tādu ekonomikas dalībnieku darbībās, kuri veic vai veicina cilvēkiem, uzņēmējdarbībai vai videi kaitējošu nelikumīgu tirdzniecību, vai kas aiz nolaidības neveic šādu ekonomikas dalībnieku uzraudzību,

               pamatojoties uz Publiskās pārvaldības komitejas priekšlikumu,

               I. PIEKRĪT, ka šā ieteikuma vajadzībām izmanto šādas definīcijas:

               –“brīvās tirdzniecības zona” ir valsts vai jurisdikcijas noteikta teritorija, kurā tajā ievestajām precēm nepiemēro ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļus vai tos piemēro mazākā apmērā salīdzinājumā ar tiem, ko piemērotu, ja šādas preces būtu deklarētas laišanai brīvā apgrozībā brīdī, kad tās nonāk zonā. Telpas, ko izmanto pagaidu uzglabāšanai vai uzglabāšanai muitas noliktavā, neuzskata par brīvās tirdzniecības zonām;

               –“kompetentās iestādes” citu starpā ietver: policijas, muitas, nodokļu un tirgus uzraudzības iestādes, kuru kompetencē ir attiecīgās personas, vietas, procesi/procedūras vai preces;

               II. IESAKA ieteikumam pievienojušamies ESAO dalībvalstīm un valstīm, kas nav ESAO dalībvalstis (turpmāk tekstā — “pievienojušās valstis”), uzlabot pārredzamību, lai nepieļautu, ka brīvās tirdzniecības zonas tiek ļaunprātīgi izmantotas par nelikumīgas tirdzniecības kanāliem.

               Šajā nolūkā pievienojušamies valstīm bez diskriminācijas un neradot nepamatotus šķēršļus tirdzniecībai būtu:

               1.jānodrošina, ka to teritorijā izveidotu vai citādi to administratīvajai kontrolei pakļautu brīvās tirdzniecības zonu tiesiskajā regulējumā paredzēts, ka:

               ·kompetentās iestādes ir tiesīgas pieprasīt attiecīgos datus, dokumentus, paraugus un citu ar preču ražošanu un apriti saistītu informāciju un saskaņā ar valsts tiesību aktiem jebkurā brīdī veikt brīvās tirdzniecības zonās uzglabātu, ražotu vai iepakotu preču un tajās sniegtu pakalpojumu vai veiktu darbību ex officio pārbaudes;

               ·kompetentajām iestādēm ir atļauts īstenot atbilstošu rīcību un pasākumus saskaņā ar attiecīgo valstu tiesību aktiem;

               ·kompetentās iestādes ir pilnvarotas izvērtēt preces pirms to ielaišanas brīvās tirdzniecības zonās vai tās laikā vai jebkurā laikā pēc tam, ja pārbaudi uzskata par nepieciešamu, lai atvieglotu jebkādu tādu tiesību aktu, noteikumu vai norādījumu pienācīgu izpildi, kurus kompetentā iestāde ir pilnvarota īstenot;

               ·kompetentās iestādes ir pilnvarotas attiecībā uz brīvās tirdzniecības zonās veiktajām darbībām īstenot piemērojamos aizliegumus un ierobežojumus, ņemot vērā attiecīgo preču veidu, muitas uzraudzības prasības vai drošības un drošuma prasības;

               ·kompetentās iestādes ir tiesīgas personām, kas nesniedz prasīto apliecinājumu par atbilstību muitas noteikumiem, aizliegt veikt darbības brīvās tirdzniecības zonā;

               ·juridiskām vai fiziskām personām, kuras ir notiesātas par nelikumīgu saimniecisko vai finanšu darbību veikšanu, ir aizliegts veikt uzņēmējdarbību brīvās tirdzniecības zonās;

               ·brīvās tirdzniecības zonu perimetrs, kā arī ieejas un izejas punkti ir pakļauti kompetento iestāžu uzraudzībai;

               ·tiek veikta brīvās tirdzniecības zonās nonākošo un no tām izejošo preču, personu un transportlīdzekļu iedarbīga kontrole;

               ·uzņēmumi, kuriem ir atļauts veikt uzņēmējdarbību brīvās tirdzniecības zonās, fiziski atrodas to teritorijā un ka tiem ir pienākums kompetentajām iestādēm sniegt informāciju par savu klientu identitāti; ja klients rīkojas kā aģents vai pārstāvis, tad ekonomikas dalībniekam kompetentajām iestādēm būtu jāsniedz arī informācija par pilnvarotāja, t. i., aģenta pārstāvētās(-o) personas(-u), identitāti;

               2.jānodrošina, ka kompetentajām iestādēm ir piekļuve uz preču tarifa klasifikācijas pamata apkopotiem statistikas datiem par brīvās tirdzniecības zonās ievestām un no tām izvestām precēm un informācijai par preču īpašnieka(-u) identitāti;

               3.jāsadarbojas starptautiskā līmenī attiecībā uz tiesībaizsardzības informācijas apmaiņu un jāapspriežas ar kompetentajām iestādēm un skartajām nozarēm izmeklēšanās un citās juridiskās vai administratīvās procedūrās, kas saistītas ar konkrētu brīvās tirdzniecības zonu ļaunprātīgu izmantošanu nelikumīgas tirdzniecības īstenošanai. Tas ietver, piemēram, šādas darbības:

               ·finanšu un administratīvās informācijas sniegšanu saskaņā ar valsts tiesību aktiem pēc savas iniciatīvas un pēc pieprasījuma, lai atbalstītu pierādījumu sniegšanu tiesvedībā vai lai nodrošinātu un veicinātu brīvās tirdzniecības zonu iedarbīgu uzraudzību un kontroli, kā arī novērstu to ļaunprātīgu izmantošanu;

               ·esošo tiesību aktu par muitas iestāžu sadarbību labāku izmantošanu un ievērošanu, kā tas noteikts nolīgumos par muitas pārvalžu savstarpējo palīdzību, kā arī citu tiesībaizsardzības informācijas apmaiņas kanālu un protokolu labāku izmantošanu un ievērošanu;

               ·sadarbību un palīdzību, izstrādājot un īstenojot politiku un praksi nelikumīgas tirdzniecības apkarošanai brīvās tirdzniecības zonās, kas ietver tehnisko atbalstu kompetento iestāžu, brīvās tirdzniecības zonu un ekonomikas dalībnieku uzlabotu uzskaites sistēmu koplietošanai un pilnveidei;

               4.jāuzlabo vietējo aģentūru sadarbība, arī attiecībā uz pienākumu ziņot kompetentajām valsts iestādēm par aizdomām par nelikumīgu rīcību un uz informācijas apmaiņu starp aģentūrām, kā arī citiem sadarbības mehānismiem, piemēram, kopīgām izmeklēšanām un kopīgiem izlūkošanas centriem;

               5.jāveicina kompetento iestāžu un privātā sektora ieinteresēto personu (piemēram, galveno starpnieku, t. sk. kravu aģentu, ekspeditoru, muitas brokeru un loģistikas uzņēmumu) izpratne par to, kādi uzdevumi un pienākumi attiecas uz brīvās tirdzniecības zonās veiktu uzņēmējdarbību, kā arī par riskiem attiecībā uz brīvās tirdzniecības zonās veiktām darbībām;

               6.jāveicina partnerības starp ieinteresētajām personām, lai apkarotu nelikumīgu tirdzniecību, kas izriet no augsta riska brīvās tirdzniecības zonām, piemēram, tām personām, kuras nav īstenojušas Rīcības kodeksu tīrām brīvās tirdzniecības zonām, kas izklāstīts šā ieteikuma pielikumā un ir tā neatņemama sastāvdaļa. Tas ietver centienus mudināt uzņēmējus, kas izmanto brīvās tirdzniecības zonas vai finansē tajās uzņēmējdarbību veicošus uzņēmumus, veikt uzņēmējdarbību tajās brīvās tirdzniecības zonās vai sadarboties ar tām brīvās tirdzniecības zonām, kuras ievēro Rīcības kodeksu tīrām brīvās tirdzniecības zonām;

               7.jāuzrauga brīvās tirdzniecības zonās veiktās darbības un jāpublicē gada rādītāji, tādējādi palīdzot novērtēt nelikumīgas tirdzniecības veicināšanas risku;

               8.jāizstrādā attiecīga statistika par iepriekšēju neatbilstību vai izpildi, t. sk. par preču aizturēšanu muitā un tādu nelikumīgu preču konfiskāciju, kuru izcelsme vai nosūtīšanas vieta ir brīvās tirdzniecības zona, un par izpildes nodrošināšanas pasākumiem, kas jau veikti attiecībā uz konkrēto brīvās tirdzniecības zonu;

               9.jāveic mērķtiecīgas darbības attiecībā uz sūtījumiem, kuru izcelsme ir augsta riska brīvās tirdzniecības zonās, piemēram, tādās, kas neīsteno Rīcības kodeksu tīrām brīvās tirdzniecības zonām;

               10.plašāk jāizmanto esošie vai jauni starptautiskie nolīgumi, kas ietver noteikumus par savstarpējo tiesisko palīdzību vai cita veida sadarbību tiesībaizsardzības jomā, lai apkarotu ar brīvās tirdzniecības zonu starpniecību veiktu nelikumīgu tirdzniecību. Pārvaldot šādus nolīgumus, pievienojušās valstis izraugās kompetentās iestādes un to kontaktpunktus, lai atvieglotu saziņu šādu nolīgumu pušu kompetentajās iestādēs un to starpā;

               III. IESAKA pievienojušamies valstīm veikt pasākumus, lai mudinātu brīvās tirdzniecības zonas īstenot Rīcības kodeksu tīrām brīvās tirdzniecības zonām. Šādi pasākumi citu starpā ietver tādu sūtījumu stingru kontroli, kurus ieved no brīvās tirdzniecības zonām vai par kuriem ir pierādījumi, ka tie vesti tranzītā caur tādām brīvās tirdzniecības zonām, kas neīsteno Rīcības kodeksu tīrām brīvās tirdzniecības zonām;

               IV. IESAKA pievienojušamies valstīm vajadzības gadījumā izmantot tirdzniecības nolīgumus, lai veicinātu šajā ieteikumā ietverto principu nelikumīgas tirdzniecības apkarošanai brīvās tirdzniecības zonās ievērošanu;

               V. AICINA ģenerālsekretāru un pievienojušās valstis izplatīt šo ieteikumu;

               VI. AICINA valstis, kas nav pievienojušās ieteikumam, ņemt to vērā un pievienoties tam;

               VII. UZDOD Publiskās pārvaldības komitejai ar Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupas starpniecību:

               ·būt forumam informācijas apmaiņai un brīvprātīgai salīdzinošai izvērtēšanai attiecībā uz šā ieteikuma īstenošanu;

               ·viena gada laikā pēc ieteikuma pieņemšanas izveidot mehānismu, ar kuru novērtē brīvās tirdzniecības zonu darbību un atbilstību Rīcības kodeksam tīrām brīvās tirdzniecības zonām, un iesniegt Padomei attiecīgu ziņojumu;

               ·viena gada laikā pēc ieteikuma pieņemšanas izstrādāt instrumentu kopumu, lai atbalstītu pievienojušās valstis ieteikuma projekta īstenošanā, kas ietver brīvās tirdzniecības zonu atbilstības Rīcības kodeksam tīrām brīvās tirdzniecības zonām veicināšanu;

               ·uzraudzīt šā ieteikuma īstenošanu un ziņot par to Padomei ne vēlāk kā pēc pieciem gadiem no ieteikuma pieņemšanas un pēcāk — vismaz reizi desmit gados.

               PIELIKUMS

               Rīcības kodekss tīrām brīvās tirdzniecības zonām

               Tīras brīvās tirdzniecības zonas ir tās zonas, kuras:

               1.saskaņā ar valsts tiesību aktiem kompetentajām iestādēm nodrošina beznosacījumu piekļuvi, lai tās nolūkā atbalstīt izmeklēšanas par piemērojamo tiesību aktu un noteikumu pārkāpumiem var veikt netraucētas ekonomikas dalībnieku ex officio izpildes pārbaudes;

               2.kompetentajām iestādēm laikus ziņo par jebkuru brīvās tirdzniecības zonā veiktu rūpniecisku vai komerciālu darbību vai sniegtu pakalpojumu;

               3.aizliedz brīvās tirdzniecības zonā veikt uzņēmējdarbību tiem uzņēmējiem un personām, kas nesniedz vajadzīgo apliecinājumu par atbilstību piemērojamajiem muitas noteikumiem;

               4.nodrošina, ka brīvās tirdzniecības zonā uzņēmējdarbību veicošie ekonomikas dalībnieki detalizēti digitālā formātā reģistrē visus zonā ievesto un no tās izvesto preču sūtījumus, kā arī informāciju par visām zonā saražotajām precēm un sniegtajiem pakalpojumiem, tā, lai par jebkuru laiku būtu iespējams noskaidrot, kas zonā atrodas. Digitālajos reģistros būtu:

               ·jādokumentē visu brīvās tirdzniecības zonā ievesto un no tās izvesto preču un pakalpojumu pārdevumi un pirkumi, un tie pēc pieprasījuma būtu jāiesniedz kompetentajām iestādēm;

               ·saskaņā ar valsts tiesību aktiem pilnīgi un precīzi jāreģistrē visi komercdarījumi, lai būtu iespējama pilnīga ražošanas un montāžas procesos izmantoto materiālu pārskatatbildība, un šādai informācijai jābūt salīdzināmai ar attiecīgo komercdarījumu apjomu un vērtību. Šādi reģistri būtu:

               –jāuzglabā vismaz piecus gadus;

               –pēc pieprasījuma savlaicīgi jādara pieejami kompetentajām iestādēm;

               –jāuztur kompetento iestāžu prasītajā formātā, lai tās tos varētu izmantot riska profilēšanai;

               5.savlaicīgi kompetentajām iestādēm nosūta saskaņā ar valsts tiesību aktiem pieprasītus reģistrus un informāciju, uz kuriem attiecas uzskaites dokumentu glabāšanas prasības;

               6.nodrošina, ka brīvās tirdzniecības zonā uzņēmējdarbību veicošiem uzņēmumiem ir pienākums kompetentajām iestādēm, kuru jurisdikcijā zona ir izveidota, pēc to pieprasījuma piešķirt piekļuvi saviem detalizētajiem digitālajiem reģistriem;

               7.ieceļ īpašu kontaktpunktu, kam ir vajadzīgās prasmes un resursi, lai varētu efektīvi reaģēt uz šādiem kompetento iestāžu lūgumiem sniegt informāciju;

               8.mudina brīvās tirdzniecības zonā uzņēmējdarbību veicošos ekonomikas dalībniekus izmantot elektroniskos maksājumus zonas robežās notiekošos vai no brīvās tirdzniecības zonas izejošos jebkāda veida komercdarījumos vai finanšu darījumos, un nodrošina skaidras naudas darījumu izsekojamību;

               9.mācās no līdzbiedriem un piedalās dialogos ar pievienojušamies valstīm, lai risinātu ar atbilstības nodrošināšanu saistītās problēmas.

                     (1)

                        Nelikumīgas tirdzniecības apkarošanas darba grupa kartē un izvērtē viltotu preču, savvaļas dzīvnieku un augu, kā arī cilvēku nelikumīgas pārrobežu tirdzniecības ekonomisko ietekmi.

                     (2)

                        Ministru padomes 2017. gada sanāksmes ziņojums.

                     (3)

                        Governance Frameworks to Counter Illicit Trade (ESAO, 2018. gads).

                     (4)

                        Trade in Counterfeit Goods and Free Trade Zones: Evidence from recent trends (ESAO-EUIPO, 2018. gads).

                     (5)

                        Why Do Countries Export Fakes? The Role of Governance Frameworks, Enforcement and Socioeconomic Factors (ESAO-EUIPO, 2018. gads); Illicit Trade: Converging Criminal Networks (ESAO, 2016. gads).

                     (6)

                        Governance Frameworks to Counter Illicit Trade (ESAO, 2018).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 16.9.2019
            COM(2019) 414 final
            2019/0194(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Minamatas konvencijas par dzīvsudrabu Pušu konferences trešajā sanāksmē attiecībā uz tāda lēmuma pieņemšanu, ar ko pakāpeniski izbeidz zobārstniecības amalgamas izmantošanu un groza minētās konvencijas A pielikumu

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis ir priekšlikums lēmumam par nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Minamatas konvencijas par dzīvsudrabu Pušu konferences trešajā sanāksmē attiecībā uz ieceri pieņemt lēmumu pakāpeniski izbeigt zobārstniecības amalgamas izmantošanu un grozīt minētās konvencijas A pielikumu.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Minamatas konvencija par dzīvsudrabu

               Minamatas konvencija par dzīvsudrabu (“Nolīgums”) ir galvenais starptautiskais tiesiskais satvars, kas vērsts uz cilvēka veselības un vides aizsardzību no dzīvsudraba un dzīvsudraba savienojumu antropogēnajām emisijām un noplūdēm gaisā, ūdenī un zemē.

               Tā aptver visu dzīvsudraba aprites ciklu no primārās dzīvsudraba ieguves līdz dzīvsudraba atkritumu likvidēšanai, tostarp to, kā pagaidus glabājams dzīvsudrabs, tādi dzīvsudraba maisījumi ar citām vielām (arī dzīvsudraba sakausējumi), kuru dzīvsudraba koncentrācija pēc masas ir vismaz 95 % (“dzīvsudraba maisījumi”), un seši dzīvsudraba savienojumi (dzīvsudraba(I) hlorīds, dzīvsudraba(II) oksīds, dzīvsudraba(II) sulfāts, dzīvsudraba(II) nitrāts, cinobrs un dzīvsudraba sulfīds), izņemot dzīvsudraba atkritumus. Nolīgums stājās spēkā 2017. gada 16. augustā. Gan Eiropas Savienība
                  1
               , gan lielākā daļa dalībvalstu
                  2
                ir Nolīguma puses.

               2.2.Pušu konference

               Nolīguma Pušu konference (“COP”) veic tai Nolīgumā paredzētās funkcijas un to ietvaros cita starpā pārdomā un veic visas papildu darbības, kas var būt vajadzīgas Nolīguma mērķu sasniegšanai, arī pieņem attiecīgas vadlīnijas.

               Saskaņā ar Nolīguma 28. pantu un Lēmumu MC-1/1 par reglamentu, ko COP pieņēma savā pirmajā sanāksmē (2017. gada 24.–29. septembrī), katrai pusei ir viena balss. Tomēr Savienība, būdama reģionāla ekonomiskās integrācijas organizācija, izmanto tiesības par savā kompetencē esošajiem jautājumiem balsot ar tādu balsu skaitu, kas ir līdzvērtīgs to Savienības dalībvalstu skaitam, kuras ir Nolīguma puses. Savienība savas balsstiesības neizmanto, ja savas balsstiesības izmanto kāda no tās dalībvalstīm, un otrādi.

               2.3.Iecerētais pušu konferences akts

               No Nolīguma pusēm sniegtās informācijas izriet, ka COP savā trešajā sanāksmē, kas paredzēta 2019. gada 25. novembrī, grasās saskaņā ar Nolīguma 26. un 27. pantu pieņemt lēmumu (“iecerētais akts”) pakāpeniski izbeigt zobārstniecības amalgamas izmantošanu un grozīt konvencijas A pielikumu, balstoties uz kopīgu priekšlikumu, ko iesniegušas sešas Āfrikas valstis, kas ir Nolīguma puses (Gabona, Čada, Gvineja-Bisava, Botsvāna, Senegāla, Nigēra).

               Nolīguma A pielikuma I daļā ir iekļauts saraksts ar dzīvsudrabu saturošiem produktiem (piem., vispārējai apgaismei paredzētām kompaktām fluorescences spuldzēm), kurus saskaņā ar Nolīguma 4. panta 1. punktu  no 2021. gada būs aizliegts ražot, importēt un eksportēt.

               Nolīguma A pielikuma II daļā uzskaitīti deviņi pasākumi, kā panākt, ka pakāpeniski tiek izbeigta zobārstniecības amalgamas izmantošana. Saskaņā ar Nolīguma 4. panta 1. punktu un A pielikuma II daļu pusēm jāīsteno vismaz divi pasākumi (piem., jāatļauj izmantot tikai kapsulēto zobārstniecības amalgamu).

               Iecerētā akta mērķis ir pakāpeniski izbeigt zobārstniecības amalgamas izmantošanu. Tālab iecerētajā aktā ierosināts zobārstniecības amalgamas ražošanu un starptautisko tirdzniecību reglamentēt divos posmos. Pirmkārt, tas nosaka, ka no 2022. gada pakāpeniski jāizbeidz tādas zobārstniecības amalgamas ražošana, imports un eksports, ko paredzēts izmantot piena zobu, par 15 gadiem jaunāku bērnu zobu un grūtnieču un krūtsbarotāju zobu ārstēšanā.  Otrkārt, tas nosaka, ka no 2025. gada aizliegums ražot, importēt un eksportēt zobārstniecības amalgamu attieksies uz visiem citiem lietojumiem, izņemot gadījumus, kad bezdzīvsudraba alternatīvas nav pieejamas. Tāpēc iecerētais akts paredz svītrot A pielikuma II daļu un zobārstniecības amalgamu iekļaut Nolīguma A pielikuma I daļas dzīvsudrabu saturošo produktu sarakstā.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Nostāja, ko ierosināts ieņemt Savienības vārdā, ir trešajā COP sanāksmē atbalstīt tāda lēmuma pieņemšanu, kas ir saderīgs ar ES acquis.

               Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/852 (2017. gada 17. maijs) par dzīvsudrabu
                  3
                (“Regula (ES) 2017/852”) 10. panta 2. punkts aizliedz no 2018. gada 1. jūlija ES izmantot zobārstniecības amalgamu piena zobu, par 15 gadiem jaunāku bērnu zobu un grūtnieču un krūtsbarotāju zobu ārstēšanā.

               Regulas (ES) 2017/852 19. pantā cita starpā paredzēts, ka Komisijai līdz 2020. gada 30. jūnijam jāziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par to, kādas ir iespējas pakāpeniski izbeigt zobārstniecības amalgamas izmantošanu ilgtermiņā un vēlams līdz 2030. gadam, ņemot vērā 10. panta 3. punktā minētos valstu plānus par zobārstniecības amalgamas izmantošanas pakāpenisku izbeigšanu un vienlaikus pilnībā ievērojot dalībvalstu kompetenci attiecībā uz veselības aprūpes pakalpojumu un medicīniskās aprūpes organizēšanu un sniegšanu. Tāpēc Eiropas Komisija 2018. gada septembrī sāka gatavot novērtējumu par to, vai ir iespējams ES līdz 2030. gadam pakāpeniski izbeigt šādu izmantošanu. Pētījumā sagatavos tehnisko novērtējumu un analizēs minētos valstu plānus, kas dalībvalstīm bija jāiesniedz līdz 2019. gada 1. jūlijam. Pētījums noslēgsies 2020. gada februārī, un to izmantos, gatavojot minēto Komisijas ziņojumu, kas jāiesniedz līdz 2020. gada jūnija beigām.

               Tātad ES acquis reglamentē zobārstniecības amalgamas izmantošanu, bet pašlaik neliedz to ražot, importēt un eksportēt. Nākotnē var apsvērt iespēju paplašināt izmantošanas ierobežojumus, proti, aizliegt zobārstniecības amalgamas ražošanu, importu un eksportu; tas cita starpā būs atkarīgs no  Regulas (ES) 2017/852 19. pantā paredzētās pārskatīšanas rezultātiem.

               Tāpēc Nolīguma Pušu konferences trešajā sanāksmē ES var atbalstīt tikai tāda lēmuma pieņemšanu, kas ir saskanīgs ar ES acquis. Savienības nostāja ir vajadzīga tālab, ka pēc lēmuma pieņemšanas Nolīguma pusēm jāīsteno iecerētais akts.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”. Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt ES likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  4
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               COP ir ar nolīgumu, proti, ar Minamatas konvenciju par dzīvsudrabu, izveidota struktūra.

               Iecerētais akts, ko COP tiek aicināta pieņemt, ir akts ar juridiskām sekām. Iecerētajam aktam juridiskas sekas ir tāpēc, ka Nolīguma pusēm ir jāveic pasākumi, lai nodrošinātu tā īstenošanu un ievērošanu.

               Iecerētais akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu. Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu pieņemamā lēmuma materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā iecerētā akta mērķa un satura, attiecībā uz kuru ieņem nostāju Savienības vārdā. Ja iecerētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Iecerētā akta galvenais mērķis un saturs ir saistīts ar vidi. Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 192. panta 1. punkts.

               4.3.Secinājumi

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 192. panta 1. punktam saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               2019/0194 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Minamatas konvencijas par dzīvsudrabu Pušu konferences trešajā sanāksmē attiecībā uz tāda lēmuma pieņemšanu, ar ko pakāpeniski izbeidz zobārstniecības amalgamas izmantošanu un groza minētās konvencijas A pielikumu

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Savienība ar Padomes Lēmumu (ES) 2017/939
                  5
                ir noslēgusi Minamatas konvenciju par dzīvsudrabu
                  6
                (“Nolīgums”), kas stājās spēkā 2017. gada 16. augustā.

               (2)Saskaņā ar Nolīguma Pušu konferences pirmajā sanāksmē pieņemto Lēmumu MC-1/1 par reglamentu puses pieliek visas pūles, lai par visiem būtiskajiem jautājumiem panāktu vienprātību.

               (3)Nolīguma Pušu konference savā trešajā sanāksmē, kas paredzēta 2019. gada 25.–29. novembrī, grasās pieņemt lēmumu (“ierosinātais lēmums”) pakāpeniski izbeigt zobārstniecības amalgamas izmantošanu un grozīt Nolīguma A pielikumu.

               (4)Ierosinātajam lēmumam, ja to pieņems, būs juridiskas sekas, jo Nolīguma pusēm būs jāveic pasākumi, ar ko to īsteno nacionālā un/vai reģionālā līmenī, tāpēc ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Nolīguma Pušu konferencē.

               (5)Ierosinātais lēmums paredz, ka no 2022. gada tiks aizliegta tādas zobārstniecības amalgamas ražošana, imports un eksports, ko izmanto piena zobu, par 15 gadiem jaunāku bērnu zobu un grūtnieču un krūtsbarotāju zobu ārstēšanā. Ierosinātais lēmums paredz, ka no 2025. gada aizliegums ražot, importēt un eksportēt zobārstniecības amalgamu attieksies uz visiem citiem lietojumiem, izņemot gadījumus, kad bezdzīvsudraba alternatīvas nav pieejamas. Ierosinātais lēmums paredz, ka šos aizliegumus Nolīgumā iestrādās ar Nolīguma A pielikuma grozījumu.

               (6)Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/852 par dzīvsudrabu
                  7
                10. panta 2. punkts aizliedz no 2018. gada 1. jūlija Savienībā izmantot zobārstniecības amalgamu piena zobu, par 15 gadiem jaunāku bērnu zobu un grūtnieču un krūtsbarotāju zobu ārstēšanā; savukārt minētās regulas 19. pantā paredzēts, ka Komisijai līdz 2020. gada 30. jūnijam jānovērtē un Eiropas Parlamentam un Padomei jāziņo, kādas ir iespējas pakāpeniski izbeigt zobārstniecības amalgamas izmantošanu ilgtermiņā un vēlams līdz 2030. gadam.

               (7)Tāpēc ierosinātais lēmums būtu jāatbalsta tikai tiktāl, ciktāl tas skar zobārstniecības amalgamas izmantošanas pakāpenisku izbeigšanu piena zobu, par 15 gadiem jaunāku bērnu zobu un grūtnieču un krūtsbarotāju zobu ārstēšanā; proti, Nolīguma Pušu konferencē Savienībai būtu jāatbalsta tikai tāda lēmuma pieņemšana, kas ir saskanīgs ar Savienības acquis,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Nolīguma Pušu konferences trešajā sanāksmē, ir atbalstīt tāda lēmuma pieņemšanu par zobārstniecības amalgamas izmantošanas pakāpenisku izbeigšanu, kas ir saskanīgs ar Savienības acquis.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                     Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Padomes Lēmums (ES) 2017/939 (2017. gada 11. maijs) par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Minamatas konvenciju par dzīvsudrabu (OV L 142, 2.6.2017., 4. lpp.).

                     (2)

                        2019. gada 20. jūnijā Minamatas konvenciju par dzīvsudrabu bija ratificējušas 23 dalībvalstis: Apvienotā Karaliste, Austrija, Beļģija, Bulgārija, Čehijas Republika, Dānija, Francija, Horvātija, Igaunija, Īrija, Latvija, Lietuva, Luksemburga, Malta, Nīderlande, Portugāle, Rumānija, Slovākija, Slovēnija, Somija, Ungārija, Vācija un Zviedrija.

                     (3)

                        OV L 137, 24.5.2017., 1. lpp.

                     (4)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (5)

                        Padomes Lēmums (ES) 2017/939 (2017. gada 11. maijs) par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Minamatas konvenciju par dzīvsudrabu (OV L 142, 2.6.2017., 4. lpp.).

                     (6)

                        Apliecināta Minamatas konvencijas par dzīvsudrabu kopija ir pieejama šeit:
                  https://treaties.un.org/doc/Treaties/2013/10/20131010%2011-16%20AM/CTC-XXVII-17.pdf
                  .

                     (7)

                        Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2017/852 (2017. gada 17. maijs) par dzīvsudrabu un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1102/2008 (OV L 137, 24.5.2017., 1. lpp.).


               EIROPAS KOMISIJA
            Briselē, 16.9.2019
            COM(2019) 413 final
            2019/0193(NLE)
            Priekšlikums
            PADOMES LĒMUMS
            par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Minamatas konvencijas par dzīvsudrabu Pušu konferences trešajā sanāksmē attiecībā uz tāda lēmuma pieņemšanu, ar ko nosaka minētās konvencijas 11. panta 2. punktā minētās dzīvsudraba atkritumu sliekšņa vērtības

               PASKAIDROJUMA RAKSTS

               1.Priekšlikuma priekšmets

               Šis ir priekšlikums lēmumam par nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Minamatas konvencijas par dzīvsudrabu Pušu konferences trešajā sanāksmē attiecībā uz ieceri pieņemt lēmumu, ar ko nosaka minētās konvencijas 11. panta 2. punktā minētās dzīvsudraba atkritumu sliekšņa vērtības.

               2.Priekšlikuma konteksts

               2.1.Minamatas konvencija par dzīvsudrabu

               Minamatas konvencija par dzīvsudrabu (“Nolīgums”) ir galvenais starptautiskais tiesiskais satvars, kas vērsts uz cilvēka veselības un vides aizsardzību no dzīvsudraba un dzīvsudraba savienojumu antropogēnajām emisijām un noplūdēm gaisā, ūdenī un zemē. Tā aptver visu dzīvsudraba aprites ciklu no primārās dzīvsudraba ieguves līdz dzīvsudraba atkritumu likvidēšanai.

               Nolīguma 11. panta 2. punktā noteikts, ka Nolīguma izpratnē “dzīvsudraba atkritumi” ir vielas vai priekšmeti, kuri: a) sastāv no dzīvsudraba vai dzīvsudraba savienojumiem, b) satur dzīvsudrabu vai dzīvsudraba savienojumus vai c) ir kontaminēti ar dzīvsudrabu vai dzīvsudraba savienojumiem tādā daudzumā, kas pārsniedz Pušu konferencē nosakāmās sliekšņa vērtības, un kuri tiek apglabāti vai kurus plānots apglabāt, vai kuri ir jāapglabā saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai Nolīgumu.  Piezīmēts, ka šī “dzīvsudraba atkritumu” definīcija neattiecas uz ieguves atkritumiem (segkārta, tukšie ieži un atmeši), izņemot atkritumus no primārās dzīvsudraba ieguves, ja tie dzīvsudrabu vai dzīvsudraba savienojumus satur tādā daudzumā, kas nepārsniedz Pušu konferencē nosakāmās sliekšņa vērtības.

               Nolīguma 11. panta 3. punktā noteikts, ka atkritumi, kas saskaņā ar 11. panta 2. punktu uzskatāmi par dzīvsudraba atkritumiem, jāapsaimnieko vidi saudzējošā veidā.

               Nolīgums stājās spēkā 2017. gada 16. augustā.

               Gan Eiropas Savienība
                  1
               , gan lielākā daļa dalībvalstu
                  2
                ir Nolīguma puses.

               2.2.Pušu konference

               Nolīguma Pušu konference (“COP”) veic tai Nolīgumā paredzētās funkcijas un to ietvaros cita starpā pārdomā un veic visas papildu darbības, kas var būt vajadzīgas Nolīguma mērķu sasniegšanai, arī pieņem attiecīgas vadlīnijas.

               Saskaņā ar Nolīguma 28. pantu un Lēmumu MC-1/1 par reglamentu, ko COP pieņēma savā pirmajā sanāksmē (2017. gada 24.–29. septembrī), katrai pusei ir viena balss. Tomēr Savienība, būdama reģionāla ekonomiskās integrācijas organizācija, izmanto tiesības par savā kompetencē esošajiem jautājumiem balsot ar tādu balsu skaitu, kas ir līdzvērtīgs to Savienības dalībvalstu skaitam, kuras ir Nolīguma puses. Savienība savas balsstiesības neizmanto, ja savas balsstiesības izmanto kāda no tās dalībvalstīm, un otrādi.

               2.3.Iecerētais pušu konferences akts

               Savā otrajā sanāksmē (2018. gada 19.–23. novembrī) COP pieņēma Lēmumu MC-2/2
                  3
               , ar ko izveido tehnisko ekspertu grupu, kura laikā starp otro un trešo sanāksmi (“COP3”) turpinātu diskusijas par dzīvsudraba atkritumu sliekšņa vērtībām. Minētas grupas darba uzdevums pirmām kārtām bija izstrādāt pieejas un metodikas, kā noteikt dzīvsudraba atkritumu (arī relevanto ieguves atkritumu) sliekšņa vērtības.

               Ņemot vērā ekspertu darba rezultātus, paredzams, ka COP3 šajā lietā pieņems lēmumu (“iecerētais akts”).

               Iecerētajā aktā būs noteiktas sliekšņa vērtības, pēc kurām var identificēt atkritumus, kas: a) sastāv no dzīvsudraba vai dzīvsudraba savienojumiem, b) satur dzīvsudrabu vai dzīvsudraba savienojumus vai c) ir kontaminēti ar dzīvsudrabu vai dzīvsudraba savienojumiem, un uz ko tādējādi attiecas Nolīguma 11. pants. Tāpat iecerētais akts definēs, kādā mērā ir piemērojami Nolīguma noteikumi par atkritumiem, jo īpaši tā 11. panta 3. punkts par dzīvsudraba atkritumu apsaimniekošanu vidi saudzējošā veidā.

               3.Savienības vārdā ieņemamā nostāja

               Nostāja, ko ierosināts ieņemt Savienības vārdā, ir trešajā COP sanāksmē atbalstīt tāda lēmuma pieņemšanu, kas ir saderīgs ar ES acquis.

               Dzīvsudraba atkritumi ES līmenī tiek reglamentēti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2017/852 (2017. gada 17. maijs) par dzīvsudrabu un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1102/2008
                  4
               , Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2008/98/EK (2008. gada 19. novembris) par atkritumiem
                  5
               , Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/21/EK (2006. gada 15. marts) par ieguves rūpniecības atkritumu apsaimniekošanu un par grozījumiem Direktīvā 2004/35/EK
                  6
                un Komisijas Lēmumu 2000/532/EK (2000. gada 3. maijs), ar ko aizstāj Lēmumu 94/3/EK, ar kuru izveidots atkritumu saraksts saskaņā ar 1. panta a) punktu Padomes Direktīvā 75/442/EEK par atkritumiem, un Padomes Lēmumu 94/904/EK, ar kuru izveidots bīstamo atkritumu saraksts saskaņā ar 1. panta 4. punktu Padomes Direktīvā 91/689/EEK par bīstamajiem atkritumiem
                  7
               .

               ES atkritumu saimniecībai veltīto tiesību aktu stūrakmens ir Direktīvas 2008/98/EK 13. un 17. pantā noteiktais pienākums, ka dalībvalstīm ir jāveic vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu, ka atkritumu apsaimniekošana neapdraud cilvēka veselību un nekaitē videi. Ar šiem noteikumiem tiek īstenots Nolīguma 11. panta 3. punktā paredzētais pienākums atkritumus apsaimniekot vidi saudzējošā veidā.

               ES pamatīgi iesaistījās Nolīguma un tajā noteikto dzīvsudraba atkritumiem veltīto noteikumu izstrādē un ES eksperti deva būtisku ieguldījumu iecerētā akta sagatavošanā, tomēr ES acquis atkritumu jomā ir stingrāks par Nolīguma 11. pantu — visi minētajā pantā uzskaitītie dzīvsudraba atkritumi tiek reglamentēti ES līmenī un ir jāapsaimnieko vidi saudzējošā veidā neatkarīgi no tā, kāds ir to dzīvsudraba vai dzīvsudraba savienojumu saturs.

               Ņemot vērā iepriekš minēto, ES var atbalstīt tāda iecerētā akta pieņemšanu, kas ir saskanīgs ar ES acquis.

               Tāpēc Nolīguma Pušu konferences trešajā sanāksmē ES var atbalstīt tikai tāda lēmuma pieņemšanu, kas ir saskanīgs ar ES acquis.

               Savienības nostāja ir vajadzīga tālab, ka pēc lēmuma pieņemšanas Nolīguma pusēm jāīsteno iecerētais akts.

               4.Juridiskais pamats

               4.1.Procesuālais juridiskais pamats

               4.1.1.Principi

               Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā paredzēti lēmumi, ar kuriem nosaka “nostāju, kas Savienības vārdā jāapstiprina kādā ar nolīgumu izveidotā struktūrā, ja šāda struktūra ir tiesīga pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, izņemot lēmumus, kas papildina vai groza attiecīgajā nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu”.

               Jēdziens “lēmumi ar juridiskām sekām” ietver aktus, kam ir juridiskas sekas saskaņā ar starptautisko tiesību normām, kuras reglamentē attiecīgo struktūru. Tas ietver arī instrumentus, kas nav saistoši saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, bet kas “var būtiski ietekmēt ES likumdevēja pieņemtā tiesiskā regulējuma saturu”
                  8
               .

               4.1.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               COP ir ar nolīgumu, proti, ar Minamatas konvenciju par dzīvsudrabu, izveidota struktūra.

               Iecerētais akts, ko COP tiek aicināta pieņemt, ir akts ar juridiskām sekām. Iecerētajam aktam juridiskas sekas ir tāpēc, ka Nolīguma pusēm ir jāveic pasākumi, lai nodrošinātu tā īstenošanu un ievērošanu.

               Iecerētais akts nepapildina un negroza nolīgumā noteikto iestāžu sistēmu.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma procesuālais juridiskais pamats ir LESD 218. panta 9. punkts.

               4.2.Materiālais juridiskais pamats

               4.2.1.Principi

               Saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu pieņemamā lēmuma materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā iecerētā akta mērķa un satura, attiecībā uz kuru ieņem nostāju Savienības vārdā. Ja iecerētajam aktam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens ir atzīstams par galveno, bet otrs nav būtisks, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 9. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents.

               4.2.2.Piemērošana konkrētajā gadījumā

               Iecerētā akta galvenais mērķis un saturs ir saistīts ar vidi.

               Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 192. panta 1. punkts.

               4.3.Secinājumi

               Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 192. panta 1. punktam saistībā ar 218. panta 9. punktu.

               2019/0193 (NLE)

               Priekšlikums

               PADOMES LĒMUMS

               par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Minamatas konvencijas par dzīvsudrabu Pušu konferences trešajā sanāksmē attiecībā uz tāda lēmuma pieņemšanu, ar ko nosaka minētās konvencijas 11. panta 2. punktā minētās dzīvsudraba atkritumu sliekšņa vērtības

               EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

               ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,

               ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,

               tā kā:

               (1)Savienība ar Padomes Lēmumu (ES) 2017/939
                  9
                ir noslēgusi Minamatas konvenciju par dzīvsudrabu
                  10
                (“Nolīgums”), kas stājās spēkā 2017. gada 16. augustā.

               (2)Saskaņā ar Nolīguma Pušu konferences pirmajā sanāksmē pieņemto Lēmumu MC-1/1 par reglamentu puses pieliek visas pūles, lai par visiem būtiskajiem jautājumiem panāktu vienprātību.

               (3)Nolīguma Pušu konference savā trešajā sanāksmē, kas paredzēta 2019. gada 25.–29. novembrī, grasās pieņemt lēmumu (“ierosinātais lēmums”) par Nolīguma 11. panta 2. punktā minētajām dzīvsudraba atkritumu sliekšņa vērtībām un līdz ar to definēt Nolīguma 11. panta piemērošanas jomu attiecībā uz atkritumiem;  dzīvsudraba atkritumi, uz kuriem attiecas  Nolīguma 11. panta 2. punkts, būtu jāapsaimnieko vidi saudzējošā veidā saskaņā ar Nolīguma 11. panta 3. punktu.

               (4)Ierosinātajam lēmumam, ja to pieņems, būs juridiskas sekas, jo Nolīguma pusēm būs jāveic pasākumi, ar ko to īsteno nacionālā un/vai reģionālā līmenī, tāpēc ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem Nolīguma Pušu konferencē.

               (5)Savienība krietni palīdzēja izstrādāt Nolīguma noteikumus par atkritumiem un iesaistījās ekspertu starpsesiju darbā, kas aizsākās ar Lēmumu MC-2/2
                  11
               , kuru Nolīguma Pušu konference pieņēma savā otrajā sanāksmē, un kā iznākums ir ierosinātais lēmums. Savienības acquis jau paredz, ka visi Nolīguma 11. panta 2. punktā uzskaitītie dzīvsudraba atkritumi neatkarīgi no to dzīvsudraba satura ir jāapsaimnieko tā, lai neapdraudētu cilvēka veselību un nekaitētu videi.

               (6)Nolīguma Pušu konferencē Savienībai būtu jāatbalsta tikai tāda lēmuma pieņemšana, kas ir saskanīgs ar Savienības acquis,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Nolīguma Pušu konferences trešajā sanāksmē, ir atbalstīt tādā lēmuma pieņemšanu par dzīvsudraba atkritumu sliekšņa vērtībām, kas ir saskanīgs ar Savienības acquis.

               2. pants

               Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

               Briselē,

                        Padomes vārdā –

                     priekšsēdētājs

                     (1)

                        Padomes Lēmums (ES) 2017/939 (2017. gada 11. maijs) par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Minamatas konvenciju par dzīvsudrabu (OV L 142, 2.6.2017., 4. lpp.).

                     (2)

                        2019. gada 20. jūnijā Minamatas konvenciju par dzīvsudrabu bija ratificējušas 23 dalībvalstis: Apvienotā Karaliste, Austrija, Beļģija, Bulgārija, Čehijas Republika, Dānija, Francija, Horvātija, Igaunija, Īrija, Latvija, Lietuva, Luksemburga, Malta, Nīderlande, Portugāle, Rumānija, Slovākija, Slovēnija, Somija, Ungārija, Vācija un Zviedrija.

                     (3)

                        Lēmums MC-2/2  Mercury waste thresholds, [“Dzīvsudraba atkritumu sliekšņa vērtības”], Minamatas konvencijas par dzīvsudrabu Pušu konferences ziņojums par otrajā sanāksmē paveikto, UNEP/MC/COP2/19, 6.12.2018., pieejams:
                  http://www.mercuryconvention.org/Meetings/COP2/tabid/6355/language/en-US/Default.aspx
                  .

                     (4)

                        OV L 137, 24.5.2017., 1. lpp.

                     (5)

                        OV L 312, 22.11.2008., 3. lpp.

                     (6)

                        OV L 102, 11.4.2006., 15. lpp.

                     (7)

                        OV L 226, 6.9.2000., 3. lpp.

                     (8)

                        Tiesas spriedums, 2014. gada 7. oktobris, Vācija/Padome, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61.–64. punkts.

                     (9)

                        Padomes Lēmums (ES) 2017/939 (2017. gada 11. maijs) par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Minamatas konvenciju par dzīvsudrabu (OV L 142, 2.6.2017., 4. lpp.).

                     (10)

                        Apliecināta Minamatas konvencijas par dzīvsudrabu kopija ir pieejama šeit:
                  https://treaties.un.org/doc/Treaties/2013/10/20131010%2011-16%20AM/CTC-XXVII-17.pdf
                  .

                     (11)

                        Lēmums MC-2/2  Mercury waste thresholds, [“Dzīvsudraba atkritumu sliekšņa vērtības”], Minamatas konvencijas par dzīvsudrabu Pušu konferences ziņojums par otrajā sanāksmē paveikto, UNEP/MC/COP2/19, 6.12.2018.