				|

		52011PC0416

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par zvejas un akvakultūras produktu tirgu kopīgo organizāciju /* COM/2011/0416 galīgā redakcija - 2011/0194 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Zvejas un
akvakultūras produktu tirgus kopīgā organizācija (TKO)
pastāv kopš 1970. gada. Tā ir viens no kopējās
zivsaimniecības politikas (KZP) pīlāriem. Tās
pašreizējais juridiskais pamats ir 1999. gadā pieņemtā
Regula (EK) Nr. 104/2000. Kopējās zivsaimniecības politikas
reforma ir lieliska iespēja izvērtēt un, iespējams,
pārskatīt zvejas un akvakultūras produktu tirgus
kopīgās organizācijas mērķus un instrumentus.
Apzinātās
problēmas un reformas mērķi
Kopš
2008. gada Komisija ir veikusi plašus novērtējumus un
apspriešanās, lai izvērtētu pašreizējā tiesiskā
regulējuma efektivitāti, noskaidrotu un analizētu ES tirgus
attīstību un tendences pēdējā desmitgadē un
uzklausītu iesaistīto pušu viedokļus.
Analīžu rezultātā
ir konstatētas piecas galvenās problēmu jomas, kuras
īsumā aprakstītas turpmāk tekstā.
ES tirgus
kopīgā organizācija nav pietiekami veicinājusi
ilgtspējīgu ražošanu: lai gan daudzas ES zvejniecības netiek
izmantotas ilgtspējīgi, vēl nesen tirgus piemaksas par
ilgtspējīgu darbību bija ļoti nelielas un nebija tirgus
sankciju par ilgtspējības principiem potenciāli vai faktiski
neatbilstošām darbībām. Pašreizējā politika nav
nodrošinājusi pareizos politikas signālus.
ES ražošanas
sektora pozīcija tirgū ir pasliktinājusies: ES ražotāji
saskaras ar ierobežotām vai samazinātām ražošanas
iespējām (zvejas un akvakultūras jomā). Turklāt daudzo
sugu, izkraušanas un pārdošanas vietu dēļ ražošana ir
sadrumstalota, bet pieprasījums ir ļoti koncentrēts. Tāpat
ES ražotājiem trūkst konkurētspējas aizvien vairāk
globalizētajā tirgū.
Nav izdevies
paredzēt vai pārvarēt tirgus svārstības: zvejai
vairāk nekā citām pārtikas ražošanas nozarēm ir
raksturīga nenoteiktība ražošanas apstākļu un
piekļuves ziņā. No vienas puses, ES piegādes pusei
trūkst paredzamības apjoma un kvalitātes ziņā, ko
vēlas pieprasītāji. No otras puses, ES ražotāji,
plānojot ražošanu, praktiski necenšas prognozēt tirgus
pieprasījumu. Tas veicina lielas pirmās pārdošanas cenu
svārstības.
Tirgus
potenciāls ir lielā mērā neizmantots: pieaugošais
patēriņš visā ES piedāvā ES ražotājiem
reālas ekonomiskās iespējas. Taču visā
tirdzniecības ķēdē ir augstas informācijas un
darījumu izmaksas. Nepilnīgā informācija, kas tiek sniegta,
neļauj patērētājiem veikt apzinātu un atbildīgu
izvēli.
Tirgus
kopīgās organizācijas īstenošana nav izdevusies
apgrūtinošas un pārāk sarežģītas sistēmas
dēļ.
Ņemot
vērā iepriekš izklāstīto, tirgus kopīgās
organizācijas reformas priekšlikums ir vērsts uz šādiem
mērķiem.
Pilnveidot tirgus
stimulus, lai atbalstītu ilgtspējīgu ražošanas praksi: ES
ražotāji (zvejniecības un akvakultūras), darbojoties
ražotāju organizācijās, praktiski saskaras ar ražošanas,
ikdienas resursu pārvaldības un tirgus jautājumiem. Viņu
uzdevumi, atbildība un pilnvaras ir jāizvērtē
saskaņā ar KZP reformas mērķiem, lai ražošana nostātos
uz ilgtspējības ceļa. Jāpievēršas arī citiem
iepriekšējā posma tirgus dalībniekiem, lai tie uzņemtos
vairāk saistību un atbildības par to apgādes
ilgtspējību.
Uzlabot ES
produkcijas stāvokli tirgū: novēršot tirgus trūkumus,
informācijas un darījumu augstās izmaksas, kā arī
risinot organizatoriskus jautājumus, ir iespējams pievērsties
ražošanai (piedāvājuma grupēšana un sekmīgāka
realizācija pirmās pārdošanas posmā), palielināt ES
produkcijas konkurētspēju (kvalitāte, inovācijas un
pievienotā vērtība), stiprināt ražotāju pozīcijas
komercsarunās un nodrošināt godīgas konkurences nosacījumus
visiem Savienībā tirgotajiem produktiem.
Uzlabot saikni
starp ES ražošanu, no vienas puses, un strukturālām
izmaiņām un īstermiņa svārstībām ES
tirgū, no otras puses: šie aspekti būtu labāk
jāatspoguļo ražotāju stratēģijās. Tas palīdz
pilnveidot zināšanas par tirgu un pieprasījuma un
konkurējošā piedāvājuma analīzi. Labākai
pārredzamībai visā tirdzniecības ķēdē
būtu jāsekmē tāds piedāvājums, kas apmierina
pieprasījumu, un jāuzlabo politikas lēmumu pieņemšana.
Pirmās pārdošanas cenu svārstīgumu var samazināt,
uzlabojot apstākļus ražotāju organizāciju produktu laišanai
tirgū un nodrošinot to, ka produktu kvalitāte, daudzums un
sagatavošanas veids tiek plānots un pielāgots pieprasījumam.
Stiprināt ES
produktu tirgus potenciālu: zvejas un akvakultūras produktu
iekšējā tirgus darbība nav optimāla, jo īpaši
informācijas trūkuma dēļ. ES produktu
salīdzinošās priekšrocības (svaigums, vietēja izcelsme,
daudzveidība utt.) varētu izmantot labāk, ja būtu
lielāka diferencēšana un intensīvāka produktu
virzīšana tirgū. Turklāt ES patērētājiem ir
tiesības saņemt precīzāku un ticamāku
informāciju, lai palielinātu uzticēšanos zvejas un
akvakultūras produktiem.
Atbalstīt
labāku pārvaldi, administratīvā sloga mazināšanu un
tiesiskā regulējuma vienkāršošanu: spēkā esošie
noteikumi un instrumenti ir jāpārskata, jāvienkāršo un
jāpadara skaidrāki. Tirgus kopīgā organizācija
būtu jāatbalsta ar jaunu finanšu fondu, kura izveide paredzēta
reformētajā KZP.
Mijiedarbība
ar KZP reformu
Kopējās
zivsaimniecības politikas reformas galvenais mērķis ir
veicināt zvejas resursu ilgtspējīgu pārvaldību, ko
veic ekonomiski dzīvotspējīga nozare, kurai savukārt ir
arvien lielākas pārvaldības pilnvaras. Ņemot vērā
KZP jaunos mērķus un instrumentus, KZP ietekmes
novērtējumā ir secināts, ka bija nepieciešama
vērienīga tirgus kopīgās organizācijas reforma: uz
tirgu orientētiem instrumentiem būtu tieši vai netieši jāveicina
KZP galveno mērķu sasniegšana.
Lai novērstu
pārzveju un ilgtspējības principiem neatbilstošu praksi un
pakāpeniski atteiktos no ražošanas stratēģijām, kas
balstītas tikai un vienīgi uz apjomu, jaunā tirgus
kopīgā organizācija atbalstīs:
pilnvaru
piešķiršanu ražotāju organizācijām un viņu
līdzdalību piekļuves tiesību, kā arī ražošanas un
tirdzniecības pārvaldībā;
tirgus
pasākumus, kas stiprina ražotāju pozīciju komercsarunās
(zvejniecības un akvakultūras jomā), palielina tirgus
krīzes paredzēšanas, aizkavēšanas un pārvarēšanas
spēju un veicina tirgus pārredzamību un efektivitāti;
tirgus stimulus un
piemaksas par ilgspējīgu praksi; partnerības
ilgspējīgai ražošanai, apgādei un patēriņam;
sertificēšanu (ekomarķējumus), tirdzniecības veicināšanu,
patērētāju informēšanu;
papildu tirgus
pasākumus saistībā ar izmetumiem.
Spēkā
esošie ES noteikumi priekšlikuma jomā
Pašreizējais
tiesiskais regulējums ir Padomes Regula (EK) Nr. 104/2000 par
zivsaimniecības un akvakultūras produktu tirgu kopīgo organizāciju.
Šā priekšlikuma mērķis ir aizstāt minēto regulu.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
Apspriešanās
ar ieinteresētajām personām kopš 2008. gada ir notikusi
dažādos līmeņos.
Sabiedriskā
apspriešanās internetā par tirgus un tirdzniecības
jautājumiem no 2009. gada 9. aprīļa līdz
2009. gada 31. decembrim notika, pamatojoties uz Zaļo
grāmatu par kopējo zivsaimniecības politikas reformu (COM(2009) 163
galīgā redakcija). Gandrīz visas 400 atsauksmes, kas
saņemtas par Zaļo grāmatu, skāra ar tirgus
kopīgās organizācijas reformu saistītus jautājumus.
Tās tika apkopotas atsevišķā nodaļā (3.4.) Komisijas
dienestu darba dokumentā “Kopsavilkums par apspriešanos par
kopējās zivsaimniecības politikas reformu” SEC(2010) 428 galīga
redakcija, 2010. gada aprīlis.
Saskaņā
ar KZP izveidotajās konsultatīvajās organizācijās un
tematiskos semināros notika plašas apspriešanās ar nozares
aprindām (ražotāji, importētāji,
apstrādātāji, mazumtirgotāji) un nevalstiskajām
organizācijām (NVO attīstības un vides jomā,
patērētāju organizācijas). Plašs dialogs ar
dalībvalstīm, tostarp divpusējas sanāksmes, notika ar
valstu nozares pārstāvjiem, valsts un reģionālajām
pārvaldēm un pārvaldības komiteju. Eiropas Parlaments, jo
īpaši Zivsaimniecības komiteja, cieši iesaistījās
apspriešanās procesā un pasākumos.
Ietekmes
novērtējumi
Komisijā tika
izveidota starpdienestu koordinācijas grupa, kura piedalījās
ietekmes novērtējuma procesā. Pēc pašreizējā
politikas regulējuma un ES zvejas un akvakultūras produktu tirgus
attīstības analīzes tika noteikti reformētās tirgus
kopīgās organizācijas provizoriskie mērķi. Vadoties no
šiem mērķiem, tika apsvērtas dažādas politikas
iespējas, kā organizēt reformu.
Saglabāt
pašreizējo zvejas un akvakultūras produktu tirgus kopīgo
organizāciju. Tas nozīmē galvenokārt pievērsties
tirgus intervences pasākumiem, lai atbalstītu cenu stabilitāti.
Pārskatīt
pašreizējo zvejas un akvakultūras produktu tirgus kopīgo
organizāciju, samazinot intervences mehānismu skaitu un paredzot
vienotu uzglabāšanas atbalstu lietošanai pārtikā
paredzētiem zvejas produktiem, un padarot citus instrumentus
vienkāršākus, piemērotākus un elastīgākus
(tirdzniecības standarti un informācija patērētājiem).
Stiprināt
zvejas un akvakultūras produktu tirgus kopīgo organizāciju,
izvirzot ražotāju organizācijām un starpnozaru
organizācijām jaunus mērķus un piešķirot tām
finansiālu atbalstu ilgtspējīgas ražošanas un tirdzniecības
plānu sagatavošanai un īstenošanai. Paplašināt
obligātās patērētāju informācijas saturu un jomu.
Apsvērt brīvprātīgu marķējuma norāžu
pareizību un kontroli.
Atcelt
pašreizējās zvejas un akvakultūras produktu tirgus
kopīgās organizācijas regulējumu. Saskaņā ar šo
risinājumu atceļ visu finansiālo atbalstu (intervenci un
atbalstu kolektīvām darbībām) un visus īpašos
juridiskos instrumentus, kas attiecas uz zvejas un akvakultūras
produktiem.
Status quo risinājums tika novērtēts kā daļēji
neefektīvs un pārāk sarežģīts, lai varētu
izpildīt pašreizējos mērķus. Patlaban, 12 gadus
pēc pašreizējās TKO pieņemšanas, tas šķiet
nepiemērots ES tirgus problēmu risināšanai. Tas kļūs
vēl neefektīvāks un, iespējams, nesaderīgs ar
reformētās KZP mērķiem.
Pašreizējās
TKO galveno trūkumu novēršana, ierosinot pielāgojumus un
vienkāršojumus, uzlabotu tās darbību. Tomēr devums KZP
reformas galveno mērķu sasniegšanā joprojām būtu
neliels.
Lai gan tirgus
diktētas pārmaiņas un stimuli, kas veicina
ilgtspējību, ir palielinājušies, ES tirgus kopīgās
organizācijas pilnīga atcelšana līdz galam neatrisinātu
galvenās apzinātās problēmas, proti, sarežģīto un
sadrumstaloto ES piegādes sektoru un risku, ka patērētājiem
tiek sniegta maldinoša vai mulsinoša informācija.
Tādēļ
Komisija atbalsta tirgus kopīgās organizācijas
stiprināšanu, lai palīdzētu zvejniecības un akvakultūras
nozarei virzīties uz ilgtspējīgu ražošanu. Organizācijas un
tirdzniecības jomā var izdarīt daudz, lai palielinātu
piedāvājuma paredzamību un samazinātu darījumu
izmaksas. Šis risinājums akcentē visu galveno ieinteresēto
aprindu lomu ilgtspējīgas prakses sekmēšanā. Tirgus
kopīgajai organizācijai būtu jāpalīdz palielināt
zvejas un akvakultūras produktu pievienoto vērtību
tādā sistēmā, kur finansiālo atbalstu vairs nepiešķir
flotei (jo īpaši par kuģu nodošanu sadalīšanai un zvejas
darbību pagaidu pārtraukšanu), bet gan pārdomātiem,
“zaļiem”, novatoriskiem un uz tirgu orientētiem risinājumiem
zvejniecības un akvakultūras jomā.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
Juridiskais pamats
Līguma par Eiropas Savienības
darbību 43. panta 2. punkts.
Subsidiaritātes princips
Priekšlikums ir dalītā
kompetencē, un tāpēc piemēro subsidiaritātes principu.
Proporcionalitātes princips
 Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ.
 Kopējā zivsaimniecības politika ir kopēja politika, un tāpēc tā jāīsteno ar Eiropas Parlamenta un Padomes pieņemtu regulu. Lai sasniegtu galveno mērķi nodrošināt tādu zvejas un akvakultūras nozari, kas sagādā ilgtermiņā noturīgus ekonomiskos, vides un sociālos apstākļus un sekmē pārtikas pieejamību, ir nepieciešami un lietderīgi paredzēt noteikumus par jūras bioloģisko resursu saglabāšanu un izmantošanu. Šajā regulā paredzēti vienīgi tie pasākumi, kas vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.
2011/0194 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
par zvejas un akvakultūras produktu
tirgu kopīgo organizāciju
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 42. pantu un
43. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
pēc tiesību akta projekta
nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
un sociālo lietu komitejas atzinumu[1],
ņemot vērā Reģionu
komitejas atzinumu[2],
saskaņā ar parasto likumdošanas
procedūru,
tā kā:
(1)
Kopējās zivsaimniecības politikas
joma aptver pasākumus Savienības zvejas un akvakultūras produktu
tirgos. Zvejas un akvakultūras produktu tirgu kopīgā
organizācija, turpmāk “tirgus kopīgā organizācija”, ir
kopējās zivsaimniecības politikas neatņemama
sastāvdaļa, un tai būtu jāveicina tās mērķu
sasniegšana. Tā kā kopējā zivsaimniecības politika
tiek pārskatīta, attiecīgi būtu jāpielāgo
arī tirgus kopīgā organizācija.
(2)
Padomes 1999. gada 17. decembra
Regula (EK) Nr. 104/2000 par zivsaimniecības un
akvakultūras produktu tirgu kopīgo organizāciju[3]
ir jāpārskata, lai ņemtu vērā patlaban spēkā
esošo noteikumu piemērošanā atklātos trūkumus,
jaunākās pārmaiņas Savienības un pasaules tirgos un
zvejas un akvakultūras darbību attīstību.
(3)
Tirgus kopīgās organizācijas
noteikumi būtu jāīsteno saskaņā ar Savienības
starptautiskajām saistībām, jo īpaši Pasaules
Tirdzniecības organizācijas noteikumiem.
(4)
Tirgus kopīgajai organizācijai būtu
jāveicina kopējās zivsaimniecības politikas mērķu
sasniegšana.
(5)
Tā kā dalībvalstis šos
mērķus nevar pietiekami sekmīgi sasniegt tāpēc, ka
zvejas un akvakultūras produktu tirgus ir kopējs tirgus, un tos var
labāk sasniegt Savienības līmenī, jo ir nepieciešama
turpmāka kopīga rīcība, Savienība var pieņemt
pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kā
noteikts Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā. Saskaņā
ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu
šajā regulā ir paredzēti vienīgi tie pasākumi, kas
vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.
(6)
Ir svarīgi, lai tirgus kopīgās
organizācijas pārvaldība notiktu saskaņā ar
kopējās zivsaimniecības politikas labas pārvaldības
principiem.
(7)
Ražotāju organizācijas ir galvenie
dalībnieki, no kuriem atkarīga kopējās zivsaimniecības
politikas un tirgus kopīgās organizācijas pareiza
piemērošana. Tāpēc ir nepieciešams stiprināt šo
organizāciju mērķus, lai nodrošinātu, ka viņu biedri
zvejas un akvakultūras darbības veic ilgtspējīgi, uzlabo
produktu laišanu tirgū un vāc ekonomisku informāciju par
akvakultūru. Īstenojot šos mērķus, ražotāju
organizācijām būtu jāņem vērā
atšķirīgie apstākļi, kas Savienībā valda
zvejniecības un akvakultūras jomā, jo īpaši mazapjoma
zvejniecību specifika.
(8)
Starpnozaru organizācijas, kas apvieno
dažādas tirgus dalībnieku kategorijas, var palīdzēt uzlabot
tirdzniecības pasākumu koordinēšanu piegādes
ķēdē un izstrādāt pasākumus visas nozares interesēs.
(9)
Ir lietderīgi paredzēt vienotus
nosacījumus, saskaņā ar kuriem dalībvalstis atzīst
ražotāju organizācijas un starpnozaru organizācijas, tiek
paplašināti ražotāju organizāciju un starpnozaru
organizāciju pieņemtie noteikumi un segtas no šādas
paplašināšanas izrietošās izmaksas. Noteikumu paplašināšanas
kārtībai būtu vajadzīga Komisijas atļauja.
(10)
Lai ražotāju organizācijas varētu
pievērst savus biedrus ilgtspējīgām zvejas un
akvakultūras darbībām, ražotāju organizācijām
būtu jāizstrādā un jāiesniedz dalībvalstu
kompetentajām iestādēm ražošanas un tirdzniecības
plāns, kurā paredzēti mērķu sasniegšanai
vajadzīgie pasākumi.
(11)
Zvejas darbību neparedzamības
dēļ ir lietderīgi izveidot mehānismu lietošanai
pārtikā paredzētu zvejas produktu uzglabāšanai ar
mērķi veicināt lielāku tirgus stabilitāti un
palielināt ienākumus no produktiem, jo īpaši, radot pievienoto
vērtību. Šim mehānismam būtu jāveicina Savienības
vietējo tirgu stabilizācija un konverģence, lai
pilnībā izveidotu vienoto tirgu.
(12)
Ražotāju organizācijas var izveidot
kolektīvu fondu ražošanas un tirdzniecības plānu un
uzglabāšanas mehānisma finansēšanai.
(13)
Lai ņemtu vērā cenu
dažādību Savienībā, katrai ražotāju organizācijai
vajadzētu būt tiesībām ierosināt cenu, kas “iedarbina”
uzglabāšanas mehānismu. Šī sliekšņa cena
nedrīkstētu būt par iemeslu tam, ka tiek noteiktas
minimālas cenas, kas varētu kavēt konkurenci.
(14)
Tā kā zivju krājumi ir kopīgi
izmantojami resursi, to ilgtspējīgu un efektīvu izmantošanu
dažos gadījumos var labāk sasniegt organizācijas, kurās
darbojas biedri no dažādām dalībvalstīm. Tāpēc
jāparedz arī iespēja izveidot starptautiskas ražotāju
organizācijas un ražotāju organizāciju apvienības,
kurām jāievēro šajā regulā paredzētie konkurences
noteikumi.
(15)
Kopēju tirdzniecības standartu
piemērošanai būtu jāpaver iespēja piegādāt tirgum
ilgtspējīgus produktus, pilnībā apgūt zvejas un
akvakultūras produktu iekšējā tirgus potenciālu un
veicināt tirdzniecību, kas balstīta uz godīgu konkurenci,
tādā veidā palīdzot uzlabot ražošanas rentabilitāti.
(16)
Aizvien lielākas zvejas un akvakultūras
produktu daudzveidības dēļ ir būtiski nodrošināt
patērētājiem obligātās informācijas minimumu par
galvenajām produktu īpašībām. Lai veicinātu produktu
diferencēšanu, jāņem vērā arī
papildinformācija, kuru var norādīt brīvprātīgi.
(17)
Līguma 101. pantā minētie
noteikumi par konkurenci saistībā ar nolīgumiem, lēmumiem
un darbībām būtu jāpiemēro zvejas un akvakultūras
produktu ražošanai vai tirdzniecībai tiktāl, ciktāl to
piemērošana nekavē tirgus kopīgās organizācijas
darbību un neapdraud Līguma 39. panta mērķu
sasniegšanu.
(18)
Ir lietderīgi paredzēt konkurences
noteikumus, kuri piemērojami zvejas un akvakultūras produktu
ražošanai un tirdzniecībai, ņemot vērā zvejniecības un
akvakultūras specifiku, tostarp nozares sadrumstalotību, faktu, ka
zivis ir kopīgi izmantojams resurss, un lielo importa apjomu.
Vienkāršošanas labad attiecīgie noteikumi, kuri paredzēti
Padomes 2006. gada 24. jūlija Regulā (EK)
Nr. 1184/2006, ar ko piemēro konkrētus konkurences noteikumus
lauksaimniecības produktu ražošanai un tirdzniecībai[4],
būtu jāiestrādā pašreizējā regulā.
Tāpēc Regula (EK) Nr. 1184/2006 vairs nebūtu
jāpiemēro zvejas un akvakultūras produktiem.
(19)
Ir jāuzlabo ekonomiskā informācija
par zvejas un akvakultūras produktu tirgiem Savienībā.
(20)
Lai varētu papildināt vai grozīt
ražotāju organizāciju atzīšanas nosacījumus un
prasības, papildināt vai grozīt ražošanas un tirdzniecības
plāna saturu, noteikt un grozīt kopējos tirdzniecības
standartus, papildināt vai grozīt obligāto informāciju un
noteikt kritēriju minimumu informācijai, kuru tirgus dalībnieki
brīvprātīgi sniedz patērētājiem,
saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību
290. pantu būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras
pieņemt aktus attiecībā uz 24., 33., 41. un 46. pantu.
(21)
Īpaši svarīgi ir tas, lai sagatavošanas
darbu laikā Komisija veiktu atbilstīgu apspriešanos, arī ar
ekspertiem. Sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus,
Komisijai būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un
atbilstīga saistīto dokumentu nosūtīšana Eiropas
Parlamentam un Padomei.
(22)
Lai nodrošinātu vienādus
apstākļus šīs regulas 25., 31., 34. un 37. panta
īstenošanai, īstenošanas pilnvaras būtu jāuztic Komisijai.
Šīs pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas
Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regulu (ES)
Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par
dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas
īstenošanas pilnvaru izmantošanu.
(23)
Padomes Regula (EK) Nr. 104/2000
būtu jāatceļ, bet 9., 10., 11., 17., 18., 19., 20., 21., 22.,
23., 24., 25., 26., 27., 34., 35., 36., 37., 38. un 39. pantu būtu
jāturpina piemērot, līdz stājas spēkā regula par
Eiropas Zivsaimniecības un jūrniecības fondu,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I nodaļa
Vispārīgi noteikumi
1. pants
Priekšmets
1.
Tiek izveidota zvejas un akvakultūras produktu
tirgu kopīgā organizācija, turpmāk “tirgus kopīgā
organizācija”.
2.
Tirgus kopīgā organizācija aptver
šādus instrumentus:
a)      profesionālās
organizācijas;
b)      tirdzniecības standartus;
c)      informāciju
patērētājiem;
d)      konkurences noteikumus;
e)      tirgus izpēti.
2. pants
Darbības joma
Tirgus kopīgā organizācija
attiecas uz šīs regulas I pielikumā minētajiem zvejas un
akvakultūras produktiem, kurus tirgo Savienībā.
3. pants
Mērķi
Tirgus kopīgā organizācija
palīdz sasniegt mērķus, kas izklāstīti Regulas par
kopējo zivsaimniecības politiku 2. un 3. pantā.
4. pants
Principi
Tirgus kopīgā organizācija
balstās uz labas pārvaldības principiem, kas
izklāstīti Regulas par kopējo zivsaimniecības politiku
4. pantā.
5. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro
definīcijas, kas noteiktas Regulas par kopējo zivsaimniecības
politiku 3. pantā. Piemēro arī šādas definīcijas:
(a)
“zvejas produkti” ir jebkādā zvejas
darbībā iegūti ūdens organismi vai no tiem iegūti
produkti, kas norādīti I pielikumā;
(b)
“akvakultūras produkti” ir jebkādā
akvakultūras darbībā iegūti ūdens organismi
jebkurā to dzīves cikla posmā vai no tiem iegūti produkti,
kas norādīti I pielikumā;
(c)
“ražotājs” ir jebkura fiziska vai juridiska
persona, kas izmanto ražošanas līdzekļus, lai iegūtu zvejas vai
akvakultūras produktus ar mērķi tos laist tirgū;
(d)
“zvejniecības vai akvakultūras nozare” ir
tautsaimniecības nozare, kas aptver visas zvejas vai akvakultūras
produktu ražošanas, apstrādes un tirdzniecības darbības;
(e)
“darīt pieejamu tirgū” nozīmē,
veicot komercdarbību, par samaksu vai par brīvu piegādāt
zvejas vai akvakultūras produktus izplatīšanai, patēriņam
vai lietošanai Savienības tirgū;
(f)
“laišana tirgū” ir pirmā reize, kad
zvejas vai akvakultūras produkti tiek darīti pieejami Savienības
tirgū.
II nodaļa
Profesionālās organizācijas
I iedaļa
Dibināšana, mērķi un pasākumi
6. pants
Zvejniecības ražotāju organizāciju dibināšana
Zvejniecības ražotāju
organizāciju var nodibināt kā grupu, kas izveidota pēc
vienas vai vairāku dalībvalstu zvejas produktu ražotāju pašu
iniciatīvas un atzīta saskaņā ar II iedaļu.
7. pants
Zvejniecības ražotāju organizāciju mērķi
Zvejniecības ražotāju
organizācijas cenšas sasniegt šādus mērķus:
(a)
veicināt savu biedru stabilas zvejas
darbības, kuras pilnībā atbilst saglabāšanas politikai, kas
izklāstīta regulā par kopējo zivsaimniecības politiku
un vides tiesību aktos;
(b)
realizēt nevēlamu nozveju no
komerciāliem krājumiem;
(c)
uzlabot nosacījumus savu biedru zvejas
produktu laišanai tirgū;
(d)
stabilizēt tirgus;
(e)
uzlabot ražotāja rentabilitāti.
8. pants
Zvejniecības ražotāju organizāciju veicamie pasākumi
Lai sasniegtu 7. pantā
izklāstītos mērķus, zvejniecības ražotāju
organizācijas var veikt šādus pasākumus:
(a)
plānot savu biedru zvejas darbības;
(b)
visoptimālākajā veidā izmantot
nevēlamu nozveju no komerciāliem krājumiem:
-        izkrautos
produktus, kuri neatbilst minimālajiem tirdzniecības izmēriem,
kas minēti 39. panta 2. punkta a) apakšpunktā, nododot
lietošanai citiem mērķiem, nevis lietošanai pārtikā,
-        laižot
tirgū izkrautos produktus, kuri atbilst minimālajiem
tirdzniecības izmēriem, kas minēti 39. panta 2. punkta
a) apakšpunktā,
-        bez maksas
izplatot izkrautos produktus filantropiskiem vai labdarības
mērķiem;
(c)
pielāgot ražošanu tirgus prasībām;
(d)
virzīt savu biedru produktu
piedāvājumu un tirdzniecību;
(e)
pārvaldīt zvejas produktu pagaidu
uzglabāšanu saskaņā ar 35. un 36. pantu;
(f)
kontrolēt un veikt pasākumus, lai biedru
darbības notiktu saskaņā ar ražotāju organizācijas
paredzētajiem noteikumiem.
9. pants
Akvakultūras ražotāju organizāciju dibināšana
Akvakultūras ražotāju
organizāciju var nodibināt kā grupu, kas izveidota pēc
vienas vai vairāku dalībvalstu akvakultūras produktu
ražotāju pašu iniciatīvas un atzīta saskaņā ar
II iedaļu.
10. pants
Akvakultūras ražotāju organizāciju mērķi
Akvakultūras ražotāju
organizācijas cenšas sasniegt šādus mērķus:
(a)
veicināt savu biedru akvakultūras
darbību ilgtspējību, nodrošinot attīstības
iespējas;
(b)
sekmēt apgādi ar pārtiku un
nodarbinātību piekrastes un lauku apvidos;
(c)
pārliecināties, ka to biedru
darbības atbilst valstu stratēģiskajiem plāniem, kas minēti
regulas par kopējo zivsaimniecības politiku 51. pantā;
(d)
uzlabot nosacījumus to biedru
akvakultūras produktu laišanai tirgū;
(e)
uzlabot ražotāja rentabilitāti.
11. pants
Akvakultūras ražotāju organizāciju veicamie pasākumi
Lai sasniegtu 10. pantā
izklāstītos mērķus, akvakultūras ražotāju
organizācijas var veikt šādus pasākumus:
(a)
veicināt atbildīgu un
ilgtspējīgu akvakultūru, jo īpaši dabas aizsardzības,
dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības ziņā;
(b)
pielāgot ražošanu tirgus prasībām;
(c)
virzīt savu biedru produktu
piedāvājumu un realizāciju;
(d)
kontrolēt un veikt pasākumus, lai biedru
darbības notiktu saskaņā ar ražotāju organizācijas
paredzētajiem noteikumiem;
(e)
vākt informāciju par tirgotajiem
produktiem, tostarp ekonomisku informāciju par pirmo pārdošanu, un par
ražošanas prognozēm.
12. pants
Ražotāju organizāciju apvienību dibināšana
1.
Zvejniecības vai akvakultūras
ražotāju organizāciju apvienību var nodibināt kā
grupu, kas izveidota pēc vienā vai vairākās
dalībvalstīs atzītu ražotāju organizāciju pašu iniciatīvas.
2.
Ražotāju organizāciju
apvienībām piemēro šīs regulas noteikumus, kas
piemērojami ražotāju organizācijām, ja vien nav
norādīts citādi.
13. pants
Ražotāju organizāciju apvienību mērķi
Zvejniecības vai akvakultūras
ražotāju organizāciju apvienības cenšas sasniegt šādus
mērķus:
(a)
efektīvāk sasniegt jebkurus 7. un
10. pantā izklāstītos mērķus, ko tiecas sasniegt
ražotāju organizācijas, kuras ir tās biedri;
(b)
koordinēt un izstrādāt
pasākumus, kas ir to ražotāju organizāciju kopīgās
interesēs, kuras ir tās biedri.
14. pants
Starpnozaru organizāciju dibināšana
Starpnozaru organizāciju var
nodibināt kā grupu, kas izveidota pēc vienas vai vairāku
dalībvalstu zvejas un akvakultūras produktu tirgus dalībnieku
pašu iniciatīvas un atzīta saskaņā ar II iedaļu.
15. pants
Starpnozaru organizāciju mērķi
Starpnozaru organizācijas cenšas sasniegt
šādus mērķus:
(a)
uzlabot apstākļus, kādos
Savienības zvejas un akvakultūras produkti tiek darīti pieejami
tirgū;
(b)
palīdzēt labāk koordinēt to,
kā Savienības zvejas un akvakultūras produkti tiek laisti
tirgū un darīti pieejami tirgū.
16. pants
Starpnozaru organizāciju veicamie pasākumi
Lai sasniegtu 15. pantā
izklāstītos mērķus, starpnozaru organizācijas var
veikt šādus pasākumus:
(a)
izstrādāt standartlīgumus, kuri ir
saderīgi ar Savienības tiesību aktiem;
(b)
nediskriminējošā veidā veicināt
Savienības zvejas un akvakultūras produktu noietu, izmantojot
sertifikācijas iespējas, jo īpaši cilmes vietas nosaukumus,
kvalitātes zīmes, ģeogrāfiskās izcelsmes norādes
un ilgtspējības apliecinājumus;
(c)
noteikt zvejas un akvakultūras produktu
ražošanas un tirdzniecības noteikumus, kuri ir stingrāki par
Savienības vai valsts tiesību aktu noteikumiem;
(d)
uzlabot produkcijas un tirgus kvalitāti un
pārredzamību un attiecīgās zināšanas;
(e)
veikt pētījumus un tirgus izpēti un
izstrādāt metodes, lai optimizētu tirgus darbību, ieskaitot
informācijas un komunikācijas tehnoloģijas;
(f)
sniegt informāciju un veikt
pētījumus, kas vajadzīgi, lai panāktu
ilgtspējīgas piegādes tādā apjomā,
kvalitātē un par tādu cenu, kas atbilst tirgus
prasībām un patērētāju vēlmēm;
(g)
kontrolēt un veikt pasākumus, lai biedru
darbības notiktu saskaņā ar starpnozaru organizācijas
paredzētajiem noteikumiem.
II iedaļa
Atzīšana
17. pants
Ražotāju organizāciju atzīšana
Dalībvalstis par zvejniecības vai
akvakultūras ražotāju organizācijām var atzīt visas
zvejniecības vai akvakultūras ražotāju grupas, kuras iesniedz
pieteikumu atzīšanas saņemšanai, ja:
(a)
attiecīgās dalībvalsts
teritorijā vai tās daļā tās ir pietiekami ekonomiski
aktīvas, jo īpaši attiecībā uz biedru skaitu un
tirgojamās produkcijas apjomu;
(b)
tām ir juridiskas personas statuss
atbilstīgi dalībvalsts tiesību aktiem, to oficiālā
mītne atrodas un tās ir nodibinātas attiecīgās
dalībvalsts teritorijā;
(c)
tās spēj sasniegt 7. un
10. pantā izklāstītos mērķus;
(d)
tās ievēro VI nodaļā
izklāstītos konkurences noteikumus;
(e)
tām nav dominējoša stāvokļa
konkrētā tirgū, ja vien tas nav nepieciešams Līguma
39. pantā izklāstīto mērķu sasniegšanai.
18. pants
Starpnozaru organizāciju atzīšana
Dalībvalstis par starpnozaru organizācijām
var atzīt visas to teritorijā nodibinātas grupas, kuras iesniedz
attiecīgu pieteikumu, ņemot vērā Savienības
noteikumus, jo īpaši konkurences noteikumus, ja:
(a)
tās konkrētā apgabalā vai
apgabalos pārstāv būtisku daļu no vismaz divām
šādām darbībām: zvejas un akvakultūras produktu vai no
zvejas un akvakultūras produktiem iegūtu produktu ražošana,
tirdzniecība un apstrāde;
(b)
tās pašas nav iesaistītas zvejas un
akvakultūras produktu vai no zvejas un akvakultūras produktiem
iegūtu produktu ražošanā, apstrādē vai
tirdzniecībā;
(c)
tām ir juridiskas personas statuss
atbilstīgi dalībvalsts tiesību aktiem, to oficiālā
mītne atrodas un tās ir nodibinātas attiecīgās
dalībvalsts teritorijā;
(d)
tās var sasniegt 15. pantā
izklāstītos mērķus;
(e)
tās ņem vērā
patērētāju intereses;
(f)
tās nekavē tirgus kopīgās
organizācijas pienācīgu darbību.
19. pants
Atzīšanas pārbaude un atsaukšana, ko veic dalībvalstis
Dalībvalstis veic regulāras
pārbaudes, lai pārliecinātos, vai ražotāju
organizācijas un starpnozaru organizācijas ievēro 17. un 18. pantā
noteiktos atzīšanas nosacījumus, un attiecīgā
gadījumā atsauc ražotāju organizāciju vai starpnozaru
organizāciju atzīšanu.
20. pants
Starptautiskas ražotāju organizācijas, ražotāju
organizāciju apvienības un starpnozaru organizācijas
Dalībvalstis, kuru valstspiederīgie
ir tādas ražotāju organizācijas vai starpnozaru
organizācijas biedri, kura ir nodibināta citas dalībvalsts
teritorijā, un dalībvalstis, kurās atrodas citās dalībvalstīs
atzītu ražotāju organizāciju apvienības oficiālā
mītne, kopā ar attiecīgajām dalībvalstīm izveido
administratīvu sadarbību, kas vajadzīga, lai veiktu
attiecīgās organizācijas vai apvienības darbību
pārbaudes.
21. pants
Zvejas iespēju iedalīšana

Ražotāju organizācija, kuras biedri
ir dažādu dalībvalstu valstspiederīgie, vai dažādās
dalībvalstīs atzītu ražotāju organizāciju
apvienība veic savus uzdevumus, neskarot noteikumus, kas reglamentē
zvejas iespēju sadali starp dalībvalstīm saskaņā ar
regulas par kopējo zivsaimniecības politiku 16. pantu.
22. pants
Paziņošana Komisijai
Dalībvalstis elektroniski paziņo
Komisijai ikvienu lēmumu piešķirt vai atsaukt atzīšanu.
23. pants
Komisijas veiktas pārbaudes
Lai nodrošinātu to, ka tiek ievēroti
17. un 18. pantā paredzētie nosacījumi ražotāju
organizāciju vai starpnozaru organizāciju atzīšanai, Komisija
var veikt pārbaudes un attiecīgā gadījumā
pieprasīt dalībvalstīm atsaukt ražotāju organizāciju
vai starpnozaru organizāciju atzīšanu.
24. pants
Deleģētie akti
Saskaņā ar 50. pantu Komisija
ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai:
(a)
grozītu vai papildinātu 17. un
18. pantā paredzētos atzīšanas nosacījumus. Šie
noteikumi var attiekties uz ražotāju organizācijas vai starpnozaru
organizācijas iekšējo darbību, to statūtiem, finanšu un
budžeta noteikumiem, biedru pienākumiem un noteikumu izpildes
nodrošināšanu, tostarp sankcijām;
(b)
paredzētu noteikumus par to pārbaužu
biežumu, saturu un praktiskajām metodēm, kas dalībvalstīm
jāveic saskaņā ar 20. un 21. pantu.
25. pants
Īstenošanas akti
1.
Komisija pieņem īstenošanas aktus par:
a)      termiņiem un kārtību, kas
dalībvalstīm jāievēro ražotāju organizāciju un
starpnozaru organizāciju atzīšanā atbilstīgi 17. un
18. pantam vai šādas atzīšanas atsaukšanā atbilstīgi
19. pantam;
b)      formu, termiņiem un
kārtību, kas dalībvalstīm jāievēro, atbilstīgi
22. pantam paziņojot Komisijai par ikvienu lēmumu piešķirt
vai atsaukt atzīšanu.
2.
Šā panta 1. punktā minētos
īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 51. pantā
minēto pārbaudes procedūru.
III iedaļa
Noteikumu paplašināšana
26. pants
Ražotāju organizāciju noteikumu paplašināšana
1.           Noteikumus,
par kuriem vienojusies ražotāju organizācija, dalībvalsts var
padarīt saistošus ražotājiem, kas nav šīs organizācijas
biedri un kas tirgo jebkurus produktus apgabalā, kura reprezentatīvs
pārstāvis ir ražotāju organizācija, ja:
(a)
ražotāju organizācija tiek uzskatīta
par ražošanas un tirdzniecības reprezentatīvu pārstāvi
vienā dalībvalstī un iesniedz pieteikumu valsts
kompetentajām iestādēm;
(b)
paplašināmie noteikumi attiecas uz jebkuru no
8. panta a), b), c), d) un e) punktā paredzētajiem
ražotāju organizāciju pasākumiem.
2.           Šā
panta 1. punkta a) apakšpunkta piemērošanas vajadzībām
zvejniecības ražotāju organizāciju uzskata par
reprezentatīvu pārstāvi, ja tā saražo vismaz 65 % no
attiecīgā produkta iepriekšējā gadā pārdotā
daudzuma apgabalā, kurā ierosināta noteikumu paplašināšana.
3.           Šā
panta 1. punkta a) apakšpunkta piemērošanas vajadzībām
akvakultūras ražotāju organizāciju uzskata par
reprezentatīvu pārstāvi, ja tā saražo vismaz 40 % no
attiecīgā produkta iepriekšējā gadā pārdotā
daudzuma apgabalā, kurā ierosināta noteikumu paplašināšana.
4.           Paplašināmos
noteikumus, kas jāattiecina uz ražotājiem, kuri nav biedri,
piemēro laikposmā no 90 dienām līdz
12 mēnešiem.
27. pants
Starpnozaru organizāciju noteikumu paplašināšana
1.
Dažus nolīgumus, lēmumus vai
saskaņotas darbības, par kuriem vienojusies starpnozaru
organizācija, dalībvalsts var konkrētā apgabalā vai
konkrētos apgabalos padarīt saistošus citiem tirgus dalībniekiem,
kuri nepieder pie šīs organizācijas, ja:
(a)
starpnozaru organizācija atbild par vismaz
65 % no vismaz divām šādām darbībām:
attiecīgā produkta ražošana, tirdzniecība vai apstrāde
iepriekšējā gada laikā dalībvalsts attiecīgajā
apgabalā vai apgabalos, un iesniedz pieteikumu valsts kompetentajām
iestādēm;
(b)
paplašināmie noteikumi, kas jāattiecina
uz citiem tirgus dalībniekiem, ir saistīti ar jebkuru no
16. panta a), b), c), d), e) un f) punktā minētajiem
starpnozaru organizācijas pasākumiem un nerada kaitējumu citiem
tirgus dalībniekiem attiecīgajā dalībvalstī vai
Savienībā.
2.
Noteikumu paplašināšana var būt saistoša
ne ilgāk kā trīs gadus.
28. pants
Saistības
Ja noteikumi saskaņā ar 26. un
27. pantu ir paplašināti, attiecinot tos uz tirgus dalībniekiem,
kas nav biedri, attiecīgā dalībvalsts var nolemt, ka tirgus
dalībniekiem, kas nav biedri, ir jāsedz ražotāju
organizācijai vai starpnozaru organizācijai visas izmaksas vai
daļa izmaksu, kuras to biedriem radušās paplašināto noteikumu
piemērošanas dēļ.
29. pants
Komisijas atļauja
1.
Dalībvalstis paziņo Komisijai noteikumus,
ko tās plāno darīt saistošus visiem ražotājiem vai tirgus
dalībniekiem konkrētā apgabalā vai konkrētos apgabalos
atbilstīgi 26. un 27. pantam.
2.
Komisija pieņem lēmumu, ar kuru
atļauj dalībvalsts paziņoto noteikumu paplašināšanu, ja:
(a)
ir ievēroti 26. un 27. panta noteikumi;
(b)
ir ievērota VI nodaļa par
konkurences noteikumiem;
(c)
paplašināšana neapdraud brīvo
tirdzniecību;
(d)
nav apdraudēti Līguma 39. panta
mērķi.
3.
Divu mēnešu laikā pēc
paziņojuma saņemšanas Komisija pieņem lēmumu, ar kuru
atļauj vai noraida noteikumu paplašināšanu, un informē par to
dalībvalstis. Ja divu mēnešu laikā Komisija nav
pieņēmusi lēmumu, uzskata, ka Komisija noteikumu
paplašināšanu ir atļāvusi.
30. pants
Atļaujas atsaukšana
Komisija var veikt pārbaudes un atsaukt
noteikumu paplašināšanas atļauju, ja tā konstatē, ka
kāda no šīs atļaujas prasībām nav izpildīta.
Komisija par to informē dalībvalstis.
31. pants
Īstenošanas akti
Komisija ar īstenošanas aktiem, kas
pieņemti saskaņā ar 51. pantā minēto
pārbaudes procedūru, paredz noteikumus par 29. panta 1. punktā
minētās paziņošanas formu un kārtību.
IV iedaļa
Ražošanas un tirdzniecības plānošana
32. pants
Ražošanas un tirdzniecības plāns
1.           Lai īstenotu
3. pantā izklāstītos mērķus, katra ražotāju
organizācija iesniedz savas valsts kompetentajām iestādēm ražošanas
un tirdzniecības plānu.
2.           Dalībvalsts apstiprina plānu. Kad tas ir
apstiprināts, ražotāju organizācija plānu nekavējoties
īsteno.
3.           Ražotāju organizācijas
var pārskatīt ražošanas un tirdzniecības plānu, un
pārskatīto redakciju tās nosūta apstiprināšanai
dalībvalsts kompetentajām iestādēm.

4.           Ražotāju organizācija
sagatavo gada ziņojumu par savām darbībām saskaņā
ar 1. punktā minēto ražošanas un tirdzniecības plānu
un iesniedz to dalībvalsts kompetentajām iestādēm.
5.           Dalībvalstis veic
pārbaudes, lai pārliecinātos par to, ka katra ražotāju
organizācija izpilda šajā pantā noteiktos pienākumus.
33. pants
Deleģētie akti
Saskaņā ar 50. pantu Komisija
ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai paredzētu
noteikumus par 32. panta 1. punktā minētā ražošanas un
tirdzniecības plāna saturu.
34. pants
Īstenošanas akti
Komisija ar īstenošanas aktiem, kas
pieņemti saskaņā ar 51. pantā minēto
pārbaudes procedūru, paredz kārtību un termiņus,
kādos ražotāju organizācijas iesniedz un dalībvalstis
apstiprina 32. pantā minēto ražošanas un tirdzniecības
plānu.
V iedaļa
Tirgu stabilizēšana
35. pants
Uzglabāšanas mehānisms
Ražotāju organizācijas var
finansēt šīs regulas II pielikumā minēto zvejas
produktu uzglabāšanu, ja:
(a)
ražotāju organizācijas ir
piedāvājušas produktus pārdošanai, bet par 36. pantā
minēto sliekšņa cenu tiem nav atrasts pircējs;
(b)
produkti atbilst tirdzniecības standartiem,
kuri pieņemti saskaņā ar 39. pantu, un to kvalitāte ir
piemērota, lai tos lietotu pārtikā;
(c)
produkti ir stabilizēti vai
apstrādāti un uzglabāti, tos sasaldējot, kuģī vai
uz sauszemes uzstādītās iekārtās, sālot,
vītinot, marinējot un attiecīgā gadījumā
vārot un pasterizējot. Filetēšana vai sagriešana un
attiecīgā gadījumā galvas atdalīšana var
papildināt vienu no iepriekš minētajiem procesiem;
(d)
uzglabātos produktus vēlākā
posmā atkārtoti laiž tirgū lietošanai pārtikā.
36. pants
Cenas, kas iedarbina uzglabāšanas mehānismu
1.           Pirms
katra gada sākuma katra ražotāju organizācija var izteikt
individuālu priekšlikumu par cenu, kura iedarbina 35. pantā
minēto uzglabāšanas mehānismu attiecībā uz
II pielikumā norādītajiem zvejas produktiem.
2.           Sliekšņa
cena nedrīkst pārsniegt 80 % no vidējās
svērtās cenas, kas attiecīgās ražotāju
organizācijas darbības apgabalā attiecīgajam produktam
reģistrēta iepriekšējo trīs gadu laikā tieši pirms
gada, kuram nosaka sliekšņa cenu.
3.           Nosakot
sliekšņa cenu, ņem vērā:
(a)
ražošanas un pieprasījuma tendences;
(b)
tirgus cenu stabilizēšanu;
(c)
tirgus konverģenci;
(d)
ražotāju ienākumus;
(e)
patērētāju intereses.
4.           Dalībvalstis pēc savā teritorijā
atzīto ražotāju organizāciju priekšlikumu pārbaudes nosaka
sliekšņa cenas, kas jāpiemēro ražotāju
organizācijām. Šīs cenas nosaka, pamatojoties uz 2. un
3. punktā minētajiem kritērijiem. Cenas dara publiski
pieejamas.
37. pants
Īstenošanas akti
Komisija ar īstenošanas aktiem, kas
pieņemti saskaņā ar 51. pantā minēto
pārbaudes procedūru, paredz noteikumus par 36. panta
4. punktā minēto sliekšņa cenu publicēšanas formu.
VI iedaļa
Kolektīvs fonds
38. pants
Kolektīvs fonds
Katra ražotāju organizācija var
izveidot kolektīvu fondu, kuru izmanto tikai tādēļ, lai
finansētu šādus pasākumus:
(a)
ražošanas un tirdzniecības plānus, ko
dalībvalstis apstiprinājušas saskaņā ar 32. pantu;
(b)
uzglabāšanas mehānismu, kas izveidots
saskaņā ar 35. un 36. pantu.
III nodaļa
Tirdzniecības standarti
39. pants
Tirdzniecības standartu noteikšana
1.
Lietošanai pārtikā paredzētiem
produktiem, kas minēti I pielikumā, var noteikt kopējus
tirdzniecības standartus.
2.
Standarti, kas minēti 1. punktā, jo
īpaši var būt saistīti ar:
(a)
zivju produktu minimālajiem tirdzniecības
izmēriem, ņemot vērā labāko pieejamo ieteikumu un
ievērojot saglabāšanas references izmērus, kas minēti
regulas par kopējo zivsaimniecības politiku 15. panta
3. punktā;
(b)
konservētu produktu specifikācijām
saskaņā ar krājumu saglabāšanas prasībām un
starptautiskajām saistībām.
3.
Šā panta 1. un 2. punktu piemēro,
neskarot:
a)      Eiropas Parlamenta un Padomes
Regulu (EK) Nr. 853/2004, ar ko nosaka īpašus higiēnas
noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku[5];
b)      Padomes Regulu (EK)
Nr. 1005/2008, ar ko izveido Kopienas sistēmu, lai aizkavētu,
novērstu un izskaustu nelegālu, nereģistrētu un
neregulētu zveju[6], un
c)      Padomes Regulu (EK)
Nr. 1224/2009, ar ko izveido Kopienas kontroles sistēmu, lai
nodrošinātu atbilstību kopējās zivsaimniecības
politikas noteikumiem[7].
40. pants
Atbilstība tirdzniecības standartiem
1.           Produktus,
kuriem ir noteikti tirdzniecības standarti, Savienībā var tirgot
lietošanai pārtikā vienīgi saskaņā ar
attiecīgajiem standartiem.
2.           Dalībvalstis
pārbauda, vai produkti, uz kuriem attiecas kopēji tirdzniecības
standarti, atbilst šiem standartiem. Pārbaudes var notikt visos
tirdzniecības posmos un transportēšanas laikā.
3.           Visus
izkrautos zvejas produktus, arī tos, kuri neatbilst tirdzniecības
standartiem, dalībvalstu atbildībā var bez maksas izdalīt
Savienībā nodibinātām filantropiskām vai
labdarības organizācijām vai personām, kurām
saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem
ir tiesības saņemt sabiedrisku palīdzību.
41. pants
Deleģētie akti
Saskaņā ar 50. pantu Komisija
ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai noteiktu kopējos
tirdzniecības standartus, kuri minēti 39. panta
1. punktā, attiecībā uz kvalitāti, lielumu vai svaru,
iepakojumu, sagatavošanas veidu un marķējumu, un, ja tas izriet no
standartu īstenošanā gūtās pieredzes, tos grozītu,
vienlaikus nodrošinot to, ka standarti tiek noteikti godīgā un
pārredzamā veidā.
IV nodaļa
Informācija patērētājiem
42. pants
Obligāta informācija
1.
Zvejas un akvakultūras produktus, kuri
minēti I pielikuma a), b), c) un e) punktā un kurus tirgo
Savienībā, neatkarīgi no to izcelsmes var piedāvāt
mazumtirdzniecībā galapatērētājam tikai tad, ja uz
attiecīgās etiķetes vai attiecīgajā marķējumā
ir norādīts:
(a)
sugas komerciālais nosaukums;
(b)
ražošanas metode, jo īpaši lietojot šādus
vārdus: “…nozvejots…” vai “…nozvejots saldūdenī…”, vai
“…audzēts…”;
(c)
apgabals, kurā produkts ir nozvejots vai
izaudzēts;
(d)
zvejas produktu nozvejas vai akvakultūras
produktu ieguves datums;
(e)
tas, vai produkts ir svaigs vai atkausēts.
2.
Zvejas un akvakultūras produktus, kuri
minēti I pielikuma h) un i) punktā un kurus tirgo
Savienībā, neatkarīgi no to izcelsmes var piedāvāt
mazumtirdzniecībā galapatērētājam tikai tad, ja uz attiecīgās
etiķetes vai attiecīgajā marķējumā ir
norādīts:
(a)
sugas komerciālais nosaukums;
(b)
ražošanas metode, jo īpaši lietojot šādus
vārdus: “…nozvejots…” vai “…nozvejots saldūdenī…”, vai
“…audzēts…”;
(c)
apgabals, kurā produkts ir nozvejots vai
izaudzēts.
3.
Informāciju, kas minēta 1. un
2. punktā, norāda skaidrā un saprotamā veidā.
4.
Šā panta 1., 2. un 3. punktu
piemēro, neskarot:
a)      2000. gada 20. marta
Direktīvu 2000/13/EK par dalībvalstu tiesību aktu
tuvināšanu attiecībā uz pārtikas produktu
marķēšanu, noformēšanu un reklāmu[8];
b)      Padomes 1989. gada
21. jūnija Regulu (EEK) Nr. 2136/89, kas izklāsta
kopējus tirdzniecības standartus konservētām
sardīnēm[9];
c)      Padomes 1992. gada
9. jūnija Regulu (EEK) Nr. 1536/92, ar ko nosaka
kopējus tirdzniecības standartus tunču un pelamīdu
konserviem[10].
43. pants
Komerciālais nosaukums
42. panta 1. punkta a) apakšpunkta
un 2. punkta a) apakšpunkta piemērošanas vajadzībām
dalībvalstis sagatavo un publicē savā teritorijā
pieņemto komerciālo nosaukumu sarakstu. Sarakstā norāda:
a)      katras sugas zinātnisko nosaukumu
saskaņā ar FishBase informācijas sistēmu;
b)      tās nosaukumu dalībvalsts
oficiālajā valodā vai valodās;
c)      attiecīgā gadījumā
jebkuru citu nosaukumu vai nosaukumus, kurus pieņemts vai atļauts
lietot vietējā vai reģionālā mērogā.
44. pants
Nozvejas vai ražošanas apgabala norādes
1.           Norādē
par nozvejas vai ražošanas apgabalu saskaņā ar 42. panta
1. punkta c) apakšpunktu un 2. punkta c) apakšpunktu
iekļauj:
(a)
ja zvejas produkti ir nozvejoti
jūrā, — nosaukumu vienam no apgabaliem, apakšapgabaliem vai
rajoniem, kas minēti FAO zvejas apgabalu sarakstā;
(b)
ja zvejas produkti nozvejoti
saldūdenī, — atsauci uz produkta izcelsmes dalībvalsti vai
trešo valsti;
(c)
akvakultūras produktu
gadījumā — atsauci uz dalībvalsti vai trešo valsti,
kurā produkts pavada pēdējo audzēšanas vai
kultivēšanas posmu vismaz 3 mēnešu garumā.
2.           Papildus
1. punktā minētajai informācijai tirgus dalībnieki var
norādīt precīzāku nozvejas vai ražošanas apgabalu.
45. pants
Brīvprātīga papildinformācija
1.
Papildus obligātajai informācijai, kas
jāsniedz atbilstīgi 42. pantam, pēc
brīvprātības principa var sniegt šādu informāciju:
a)      vides informāciju;
b)      ētiska vai sociāla rakstura
informāciju;
c)      informāciju par ražošanas
metodēm;
d)      informāciju par ražošanas praksi;
e)      informāciju par produkta
uzturvērtību.
2.
Brīvprātīgo informāciju uz
etiķetes vai marķējumā norāda tā, lai tā
neaizņemtu obligātajai informācijai paredzēto vietu.
3.
Šā panta 1. punktu piemēro,
neskarot:
a)      Direktīvu 2000/13/EK;
b)      1990. gada 24. septembra
Direktīvu 90/496/EEK par pārtikas produktu uzturvielu
marķējumu[11];
c)      2006. gada 20. decembra
Regulu (EK) Nr. 1924/2006 par uzturvērtības un
veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem[12];
d)      Regulu (EK) Nr. 510/2006 par
lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu
ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu
aizsardzību[13];
e)      Regulu (EK) Nr. 509/2006 par
lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem kā
garantētām tradicionālām īpatnībām[14]
un
f)       Regulu (EK) Nr. 834/2007 par
bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu.
46. pants
Deleģētie akti
Saskaņā ar 50. pantu Komisija
ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai:
a)      papildinātu vai grozītu
obligātās informācijas prasības, kas minētas
42. panta 1. punktā, 42. panta 2. punktā,
43. pantā un 44. pantā, vienlaikus nodrošinot to, ka obligātā
informācija tiek sniegta rūpīgā un pārredzamā
veidā;
b)      noteiktu kritēriju minimumu
45. panta 1. punktā minētajai informācijai, kuru
tirgus dalībnieki sniedz brīvprātīgi, vienlaikus nodrošinot
to, ka brīvprātīgās informācijas attēlošanas
nosacījumi ir precīzi, pārredzami un nediskriminējoši.
V nodaļa
Konkurences noteikumi
47. pants
Konkurences noteikumu piemērošana
Līguma 101.–106. pantu un to
īstenošanas noteikumus piemēro Līguma 101. panta
1. punktā un 102. pantā minētiem nolīgumiem,
lēmumiem un darbībām, kas attiecas uz zvejas un akvakultūras
produktu ražošanu vai tirdzniecību.
48. pants
Izņēmumi konkurences noteikumu piemērošanā
1.           Neskarot šīs regulas
47. pantu, Līguma 101. panta 1. punktu nepiemēro
ražotāju organizāciju nolīgumiem, lēmumiem un
darbībām, kuri attiecas uz zvejas un akvakultūras produktu
ražošanu vai pārdošanu vai kopīgu iekārtu izmantošanu zvejas un
akvakultūras produktu uzglabāšanai, pārdošanai vai
apstrādei un kuri
(a)
ir vajadzīgi, lai sasniegtu Līguma
39. pantā izklāstītos mērķus;
b)      neuzliek pienākumu prasīt
identiskas cenas;
c)      neizraisa jebkāda veida tirgu
sadalīšanu Savienībā;
d)      neizslēdz konkurenci;
e)      neapdraud Līguma 39. panta
mērķu sasniegšanu.
2.           Neskarot šīs regulas
47. pantu, Līguma 101. panta 1. punktu nepiemēro
starpnozaru organizāciju nolīgumiem, lēmumiem un darbībām,
kuras:
(a)
ir vajadzīgas, lai sasniegtu Līguma
39. pantā izklāstītos mērķus;
(b)
nav saistītas ar pienākumu piemērot
noteiktu cenu;
(c)
neizraisa jebkāda veida tirgu sadalīšanu
Savienībā;
(d)
nepiemēro atšķirīgus
nosacījumus līdzvērtīgiem darījumiem ar citiem tirdzniecības
partneriem, tādējādi radot tiem neizdevīgus konkurences
apstākļus;
(e)
nelikvidē konkurenci attiecībā uz
ievērojamu daļu attiecīgo produktu;
(f)
neierobežo konkurenci tādā veidā,
kas nav būtiski nepieciešams kopējās zivsaimniecības
politikas mērķu sasniegšanai.
VI nodaļa
Tirgus izpēte
49. pants
Tirgus izpēte
1.
Komisija:
(a)
apkopo, analizē un izplata ekonomiskās
zināšanas un izpratni par Savienības zvejas un akvakultūras
produktu tirgu visā piegādes ķēdē, ņemot
vērā starptautisko kontekstu;
(b)
regulāri veic cenu apsekojumus Savienības
zvejas un akvakultūras produktu piegādes ķēdē un
analizē tirgus tendences;
(c)
nodrošina ad hoc tirgus pētījumus
un cenu veidošanas apsekojumu metodiku.
2.
Lai sasniegtu 1. punktā minētos
mērķus, Komisija veic šādus pasākumus:
(a)
atvieglo piekļuvi saskaņā ar
Savienības tiesību aktiem savāktajiem datiem par zvejas un
akvakultūras produktiem;
(b)
tirgus informāciju atbilstošā
līmenī dara pieejamu ieinteresētajām personām.
3.
Dalībvalstis palīdz sasniegt
1. punktā minētos mērķus.
VII nodaļa
Procedūras noteikumi
50. pants
Deleģēšana
1.
Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus
Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā paredzētos
nosacījumus.
2.
Regulas 24., 33., 41. un 46. pantā
minēto pilnvaru deleģēšana ir piešķirta uz nenoteiktu
laiku, sākot no […].
3.
Eiropas Parlaments vai Padome var jebkurā
brīdī atsaukt 24., 33., 41. un 46. pantā minēto
pilnvaru deleģējumu. Lēmums par atsaukšanu izbeidz šajā
lēmumā norādīto pilnvaru deleģējumu. Tas stājas
spēkā nākamajā dienā pēc lēmuma
publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī,
vai arī vēlākā datumā, kas tajā
norādīts. Tas neietekmē neviena jau spēkā esoša
deleģētā tiesību akta derīgumu.
4.
Tiklīdz Komisija pieņem
deleģēto aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas
Parlamentam un Padomei.
5.
Deleģēts akts, kas pieņemts
saskaņā ar 24., 33., 41. un 46. pantu, stājas
spēkā tikai tad, ja ne Eiropas Parlaments, ne Padome divu mēnešu
laikā pēc minētā akta paziņošanas Eiropas Parlamentam
un Padomei, nav cēluši iebildumus vai ja pirms minētā
termiņa beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši
Komisiju, ka necels iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes
ierosmes minēto termiņu pagarina par diviem mēnešiem.
51. pants
Īstenošana
1.
Komisijai palīdz komiteja. Minētā
komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2.
Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro
Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
VIII nodaļa
Nobeiguma noteikumi
52. pants
Grozījums Regulā (EK) Nr. 1184/2006
Regulas (EK) Nr. 1184/2006
1. pantā pievieno šādus vārdus:
“un
Eiropas Parlamenta un Padomes […] Regulā (ES) Nr. […] par zvejas
un akvakultūras produktu tirgu kopīgo organizāciju(*).
(*) OV …”
53. pants
Atcelšana
Regulu (EK) Nr. 104/2000 atceļ.
Tomēr tās 9., 10., 11., 17., 18., 19., 20., 21., 22., 23., 24., 25.,
26., 27., 34., 35., 36., 37., 38. un 39. pantu piemēro līdz
2013. gada 31. decembrim.
Atsauces uz atcelto regulu uzskata par
atsaucēm uz šo regulu, un tās lasa saskaņā ar
III pielikumā iekļauto atbilstības tabulu.
54. pants
Izvērtēšana
Komisija līdz 2022. gada beigām
ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs regulas piemērošanas
rezultātiem.
55. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā
divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2013. gada 1. janvāra,
izņemot 32., 35. un 36. pantu, kurus piemēro no 2014. gada
1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs
saskaņā ar Līgumiem.
[…]
Eiropas Parlamenta vārdā —                       Padomes
vārdā —
priekšsēdētājs […]                                        priekšsēdētājs
[…]
I PIELIKUMS
 KN kods || Preču apraksts
 a)             0301                 0302                 0303                 0304 || Dzīvas zivis Svaigas vai dzesinātas zivis, izņemot zivju fileju un citādu zivju mīkstumu, kas minēts pozīcijā 0304 Saldētas zivis, izņemot zivju fileju un citādu zivju mīkstumu, kas minēts pozīcijā 0304 Svaiga, dzesināta vai saldēta zivju fileja un citāds zivju mīkstums (malts vai nemalts)
 b)            0305 || Žāvētas [vītinātas] vai sālītas zivis vai zivis sālījumā; kūpinātas zivis, arī termiski apstrādātas pirms kūpināšanas vai kūpināšanas procesā; zivju milti un granulas, kas derīgas lietošanai pārtikā
 c)             0306                       0307   || Dzīvi, svaigi, dzesināti, saldēti, žāvēti [vītināti], sālīti vai sālījumā vēžveidīgie, čaulā vai bez tās; vēžveidīgie čaulā, termiski apstrādāti, tvaicējot vai vārot ūdenī, arī dzesināti, saldēti, žāvēti [vītināti], sālīti vai sālījumā; vēžveidīgo milti un granulas, kas derīgas lietošanai pārtikā Dzīvi, svaigi, dzesināti, saldēti, žāvēti [vītināti], sālīti vai sālījumā mīkstmieši, čaulā vai bez tās; dzīvi, svaigi, dzesināti, saldēti, žāvēti [vītināti], sālīti vai sālījumā ūdens bezmugurkaulnieki, izņemot vēžveidīgos un mīkstmiešus; ūdens bezmugurkaulnieku, izņemot vēžveidīgos, milti un granulas, kas derīgas lietošanai pārtikā
 d)                 0511 91 10       0511 91 90   || Dzīvnieku produkti, kas citur nav minēti vai iekļauti; beigti 1. vai 3. nodaļā minētie dzīvnieki, kas nav derīgi lietošanai pārtikā: - citādi - - zivju vai vēžveidīgo, mīkstmiešu vai citu ūdens bezmugurkaulnieku produkti; beigti 3. nodaļā minētie dzīvnieki: - - - zivju atlikumi - - - citādi
 e)   1212 20 00 || - Jūras un citas aļģes
 f)                     1504 10       1504 20 || Zivju tauki un eļļas un to frakcijas, rafinētas vai nerafinētas, bet ķīmiski nepārveidotas: - zivju aknu eļļas un to frakcijas - zivju tauki un eļļas un to frakcijas, izņemot aknu eļļas
 g)      1603 00 || Gaļas, zivju vai vēžveidīgo, mīkstmiešu vai citu ūdens bezmugurkaulnieku ekstrakti un sulas
 h)            1604 || Sagatavotas vai konservētas zivis; kaviārs un kaviāra aizvietotāji, kas gatavoti no zivju ikriem
 i)              1605 || Gatavi izstrādājumi vai konservi no vēžveidīgajiem, mīkstmiešiem un citiem ūdens bezmugurkaulniekiem
 j)           1902 20       1902 20 10 || Mīklas (pastas) izstrādājumi, arī termiski apstrādāti vai ar pildījumu (gaļu vai citiem produktiem), vai citādi sagatavoti, kā spageti, makaroni, nūdeles, skaidiņas, klimpas, pelmeņi, pildīti makaroni; kuskuss, sagatavots vai nesagatavots: - pildīti makaronu izstrādājumi (pasta), arī termiski apstrādāti vai citādi sagatavoti: - - kuru sastāvā ir vairāk nekā 20 % no svara zivju, vēžveidīgo, mīkstmiešu vai citu ūdens bezmugurkaulnieku
 k)         2301 20 00 || Milti un granulas no gaļas vai gaļas subproduktiem, zivīm vai vēžveidīgajiem, mīkstmiešiem vai citiem ūdens bezmugurkaulniekiem, nederīgas lietošanai pārtikā; dradži (grības): - zivju, vēžveidīgo, mīkstmiešu vai citu ūdens bezmugurkaulnieku milti un granulas
 l)                    2309 90       ex 2309 90 10 || Izstrādājumi, kas izmantojami dzīvnieku barībā - citādi: - - zivju šķīstošās atliekas
II PIELIKUMS
 KN kods || Preču apraksts
 0302 22 00 || Jūras zeltplekste (Pleuronectes platessa)
 ex 0302 29 90 || Limanda (Limanda limanda)
 0302 29 10 || Megrimi (Lepidorhombus spp.)
 ex 0302 29 90 || Plekste (Platichthys flesus)
 0302 31 10 un 0302 31 90 || Garspuru tunzivs (Thunnus alalunga)
 ex 0302 40 || Clupea harengus sugas siļķe
 0302 50 10 || Gadus morhua sugas menca
 0302 61 10 || Sardina pilchardus sugas sardīne
 0302 62 00 || Pikša (Melanogrammus aeglefinus)
 0302 63 00 || Saida (Pollachius virens)
 ex 0302 64 || Scomber scombrus un Scomber japonicus sugas makreles
 0302 65 20 un 0302 65 50 || Dzelkņu haizivis un kaķu haizivis (Squalus acanthias un Scyliorhinus spp.)
 0302 69 31 un 0302 69 33 || Sarkanasari (Sebastes spp.)
 0302 69 41 || Merlangs (Merlangius merlangus)
 0302 69 45 || Jūras līdakas (Molva spp.)
 0302 69 55 || Anšovi (Engraulis spp.).
 ex 0302 69 68 || Merluccius merluccius sugas heks
 0302 69 81 || Jūrasvelni (Lophius spp.)
 ex 0307 41 10 || Sēpijas (Sepia officinalis un Rossia macrosoma)
 ex 0306 23 10 ex 0306 23 31 ex 0306 23 39 || Crangon crangon sugas garneles un ziemeļgarneles (Pandalus borealis)
 0302 23 00 || Jūrasmēles (Solea spp.)
 0306 24 30 || Ēdamais krabis (Cancer pagurus)
 0306 29 30 || Norvēģijas omārs (Nephrops norvegicus)
 0303 31 10 || Melnais jeb Grenlandes paltuss (Reinhardtius hippoglossoides)
 0303 78 11 0303 78 12 0303 78 13 0303 78 19 un 0303 29 55 0304 29 56 0304 29 58 || Merluccius ģints heki
 0303 79 71 || Parastā zobaine [un pageles] (Dentex dentex un Pagellus spp.)
 0303 61 00 0304 21 00 0304 91 00 || Zobenzivs (Xiphias Gladius)
 0306 13 40 0306 13 50 ex 0306 13 80 || Penaeidae dzimtas garneles
 0307 49 18 0307 49 01 || Sepia officinalis, Rossia macrosoma un Sepiola rondeletti sugas sēpijas
 0307 49 31 0307 49 33 0307 49 35 un 0307 49 38 || Kalmāri (Loligo spp.)
 0307 49 51 || Kalmāri (Ommastrephes sagittatus)
 0307 59 10 || Astoņkāji (Octopus spp.)
 0307 99 11 || Illex spp.
 0303 41 10 || Garspuru tunzivs (Thunnus alalunga)
 0302 32 10 0303 42 12 0303 42 18 0303 42 42 0303 42 48 || Dzeltenspuru tunzivs (Thunnus albacares)
 0302 33 10 0303 43 10 || Svītrainā tunzivs (Katsuwomus pelamis)
 0303 45 10 || Zilā tunzivs (Thunnus thynnus)
 0302 39 10 0302 69 21 0303 49 30 0303 79 20 || Citas Thunnus un Euthynnus ģints sugas
 ex 0302 29 90 || Mazmutes plekste (Microstomus kitt)
 0302 35 10 un 0302 35 90 || Zilā tunzivs (Thunnus thynnus)
 ex 0302 69 51 || Pollaks (Pollachius pollachius)
 0302 69 75 || Jūras plauži (Brama spp.)
 ex 0302 69 82 || Putasu (Micromesistius poutassou vai Gadus poutassou)
 ex 0302 69 99 || Franču menciņa (Trisopterus luscus) un mazā menca (Trisopterus minutus)
 ex 0302 69 99 || Bopsa, svītraine (Boops boops)
 ex 0302 69 99 || Smarīda (Spicara smaris)
 ex 0302 69 99 || Jūraszutis (Conger conger)
 ex 0302 69 99 || Jūrasgaiļi (Trigla spp.)
 ex 0302 69 91 ex 0302 69 99 || Stavridas (Trachurus spp.)
 ex 0302 69 99 || Kefales (Mugil spp.)
 ex 0302 69 99 and ex 0304 19 99 || Rajas (Raja spp.)
 ex 0302 69 99 || Astainais lepidops un ogļzivs (Lepidopus caudatus un Aphanopus carbo)
 ex 0307 21 00 || Lielā ķemmīšgliemene (Pecten maximums)
 ex 0307 91 00 || Parastā bukcīnija (Buccinum undatum)
 ex 0302 69 99 || Svītrainā vai sarkansvītrainā jūras barbe (Mullus surmuletus, Mullus barbatus)
 ex 0302 69 99 || Melnā jūras karūsa (Spondyliosoma cantharus)
III PIELIKUMS
ATBILSTĪBAS TABULA
 Regula (EK) Nr. 104/2000 || Šī regula
 1. pants || 1., 2., 3., 4., 5. pants
 2., 3. pants || 39., 40., 41. pants
 4. pants || 42., 43., 44., 45., 46. pants
 5. panta 1. punkts || 6., 7., 8., 9., 10., 11., 12., 13. pants
 5. panta 2. punkts, 5. panta 3. punkts, 5. panta 4. punkts, 6. pants || 17., 19., 20., 21., 22., 23., 24., 25. pants
 7. pants || 26., 28., 29., 30., 31. pants
 8. pants || -
 9., 10., 11., 12. pants || 32., 33., 34., 38. pants
 13. pants || 14., 15., 16., 18., 19., 20., 22., 23., 24., 25. pants
 14. pants || 48. panta 2. punkts
 15. pants || 27. pants
 16. pants || 28., 29., 30., 31. pants
 17., 18., 19., 20., 21., 22., 23., 24., 25., 26., 27. pants || 35., 36., 37., 38. pants
 28., 29., 30., 31., 32., 33. pants || -
 34. pants || 22., 25., 37. pants
 35. pants || -
 36. pants || -
 37. pants || 50., 51. pants
 38., 39. pants || 51. pants
 40. pants || -
 41. pants || 54. pants
 42. pants || 52., 53. pants
 43. pants || 55. pants
 - || 47. pants
 - || 48. panta 1. punkts
 - || 49. pants
[1]               OV C […], […], […] lpp.
[2]               OV C […], […], […] lpp.
[3]               OV L 17, 21.1.2000., 22. lpp.
[4]               OV L 214, 4.8.2006., 7. lpp.
[5]               OV L 139, 30.4.2004., 55. lpp.
[6]               OV L 286, 29.10.2008., 1. lpp.
[7]               OV L 343, 22.12.2009., 1. lpp.
[8]               OV L 109, 6.5.2000., 29. lpp.
[9]               OV L 212, 22.7.1989., 79. lpp.
[10]             OV L 163, 17.6.1992., 1. lpp.
[11]             OV L 276, 6.10.1990., 40. lpp.
[12]             OV L 404, 30.12.2006., 9. lpp.
[13]             OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.
[14]             OV L 93, 31.3.2006., 1. lpp.


				|

		52015PC0045

			Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1007/2009 par tirdzniecību ar izstrādājumiem no roņiem /* COM/2015/045 final - 2015/0028 (COD) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.           PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada
16. septembra Regula (EK) Nr. 1007/2009 par tirdzniecību ar
izstrādājumiem no roņiem nosaka vispārēju aizliegumu minēto
izstrādājumu laišanai Savienības tirgū ("pamatregula").
Pamatregula paredz, ka no vispārējā aizlieguma ir atbrīvoti
izstrādājumi no roņiem, kuri iegūti medībās, ko tradicionāli
piekopj inuītu un citas iezemiešu kopienas un kas palīdz tām
iegūt iztiku ("IK izņēmums"). Pamatregulā
paredzēti arī izņēmumi attiecībā uz tādu
izstrādājumu importu, kas iegūti no roņiem, kuri
nomedīti tikai ar mērķi nodrošināt jūras resursu
ilgtspējīgu pārvaldību, bez nolūka gūt
peļņu un bez komerciāla nolūka ("RIP
izņēmums"), kā arī uz gadījuma rakstura importu,
kurā ietilpst tikai tādas preces, ko ceļotāji vai viņu
ģimenes izmanto personīgām vajadzībām.
Īstenošanas regulā — Komisijas 2010. gada 10. augusta
Regulā (ES) Nr. 737/2010 — paredzēti sīki noteikumi
par to, kā īstenot pamatregulu ("īstenošanas regula").

Abus tiesību aktus (kopā saukti par "ES
roņu izstrādājumu režīmu") Kanāda un
Norvēģija apstrīdēja Pasaules Tirdzniecības
organizācijā (PTO) strīdus lietā "EK —
pasākumi, ar kuriem aizliedz izstrādājumu no roņiem importu
un laišanu tirgū" (DS400 un DS401). 2014. gada 18. jūnijā
PTO Strīdu izšķiršanas padome (SIP) pieņēma ekspertu grupas
un Apelācijas institūcijas ziņojumus. Lai gan PTO ziņojumos
secināts, ka no roņiem iegūtu izstrādājumu aizliegumu
principā var pamatot ar ētiskiem iebildumiem par roņu
labturību, tomēr tajos iebilsts pret abiem
izņēmumiem — IK izņēmumu un RIP izņēmumu.
Konstatēts, ka RIP izņēmums nav pamatots, jo iespējamā
starpība starp komerciālo medību un RIP medību (nelielos
apmēros, bezpeļņas nolūkā) komerciālajiem
aspektiem nav pietiekama, lai to varētu uzskatīt par pamatotu
nošķīrumu. Runājot par IK izņēmumu, lai gan
principā šajā gadījumā saprātīgs
nošķīrums ir iespējams, Apelācijas institūcija
lēma, ka šī izņēmuma formulējums un piemērošana
dažos aspektos ir uzskatāma par "patvaļīgu un nepamatojamu
diskrimināciju".
Eiropas Savienība 2014. gada
10. jūlijā paziņoja Strīdu izšķiršanas padomei,
ka ir iecerējusi īstenot ieteikumus un nolēmumus, ko SIP
pieņēmusi šajā strīdā, tādā veidā, lai
būtu izpildīti ES pienākumi Pasaules tirdzniecības
organizācijā.
2014. gada 5. septembrī Eiropas
Savienība, Kanāda un Norvēģija vienojās, ka
pieņemams termiņš, kurā jāizpilda SIP ieteikumi un
nolēmumi, būtu 16 mēneši. Tas nozīmē, ka
pieņemamais termiņš pienāks 2015. gada
18. oktobrī.
Šī tiesību akta priekšlikuma mērķis ir
izpildīt SIP ieteikumus un nolēmumus attiecībā uz
pamatregulu. Ar to arīdzan tiek izveidots juridiskais pamats, lai Regulu
(ES) Nr. 737/2010 varētu pieskaņot minētajiem
nolēmumiem. Iebildumi pret RIP izņēmumu tiek novērsti
tādējādi, ka RIP izņēmumu no pamatregulas svītro.
Iebildumi pret IK izņēmuma formulējumu un piemērošanu tiek
novērsti tādējādi, ka izņēmums tiek grozīts,
proti, tā izmantošana tiek sasaistīta ar dzīvnieku
labturību un tiek noteikti ierobežojumi no roņiem iegūtu
izstrādājumu laišanai tirgū, ja medību apjomi vai citi
apstākļi liecina, ka medības notiek galvenokārt
komerciālos nolūkos. Bez tam Komisijas eksperti kopā ar
ekspertiem no Kanādas strādā pie vajadzīgās sertifikācijas
sistēmas, lai Kanādas inuīti varētu izmantot
izņēmumu par inuītiem saskaņā ar ES roņu
izstrādājumu režīmu.
Bez tam ir nepieciešams izmantot šo
iespēju, lai atsauci uz regulatīvo kontroles procedūru
Regulā (EK) Nr. 1007/2009 salāgotu ar Līguma par Eiropas
Savienības darbību (LESD) 290. pantu. Ņemot
vērā, ka PTO nolēmumi ir jāizpilda ļoti īsā
laikā, kā arī, lai likumdevējs priekšlikumu varētu
pieņemt pēc iespējas ātrāk, Komisija
izņēmuma kārtā šajā priekšlikumā ir iekļāvusi
grozījumu, ko Parlaments ierosinājis saistībā ar
priekšlikumu COM (2013)451 (šis priekšlikums attiecas arī uz Regulas (EK)
Nr. 1007/2009 salāgošanu) par deleģējuma ilgumu.
2.           APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI
Ietekmes novērtējums nav veikts
tāpēc, ka šis priekšlikums nav vis jauna politikas ierosme, bet gan ir
nepieciešams, lai panāktu, ka ES pašreizējie tiesību akti ir
saskaņā ar PTO nolēmumu, un tādējādi
nodrošinātu, ka ir izpildītas Savienības starptautiskās
saistības. Tā kā ar šo priekšlikumu tiek ieviesti nelieli grozījumi,
nebija vajadzīgs jaunāks ietekmes novērtējums par to, ko
izdarīja pirms pamatregulas pieņemšanas 2009. gadā.
3.           PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI
·
Juridiskais pamats
Priekšlikuma juridiskais pamats ir Līguma par Eiropas
Savienības darbību (LESD) 114. pants, kas bija
pamatregulas — kura tiek grozīta ar šo priekšlikumu — juridiskais
pamats. Saskaņā ar LESD 114. pantu Eiropas Parlaments un Padome
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru pēc
apspriešanās ar Ekonomikas un sociālo lietu komiteju paredz
pasākumus, lai tuvinātu dalībvalstu normatīvos vai
administratīvos aktus, kuri attiecas uz iekšējā tirgus izveidi
un darbību. Pamatregula tika pieņemta, lai novērstu
šķēršļus iekšējā tirgus darbībai, ko rada
atšķirīgi valstu pasākumi, kuri reglamentē no roņiem
iegūtu izstrādājumu tirdzniecību.
·
Subsidiaritātes un proporcionalitātes
principi
Panākt, ka pamatregula atbilst PTO Strīdu
izšķiršanas padomes ieteikumiem un nolēmumiem, iespējams tikai
ar pamatregulas apstrīdēto elementu grozījumiem. Šis
priekšlikums aprobežojas ar to, kas nepieciešams, lai panāktu
apstrīdēto pasākumu saskaņošanu ar PTO noteikumiem.
·
Juridisko instrumentu izvēle
Ierosinātais juridiskais instruments: Eiropas
Parlamenta un Padomes regula
Citi instrumenti nav piemēroti, jo regulu var
grozīt tikai ar tādu pašu instrumentu, t.i., regulu.
4.           IETEKME UZ BUDŽETU
Priekšlikums neietekmē Eiropas
Savienības budžetu.
5.           IZVĒLES ELEMENTI
Neattiecas.
2015/0028 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA,
ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1007/2009
par tirdzniecību ar izstrādājumiem no roņiem
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS
PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot
vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo
īpaši tā 114. pantu,
ņemot
vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc
leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu
parlamentiem,
ņemot
vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu[1],
saskaņā ar
parasto likumdošanas procedūru,
tā kā:
(1)       Eiropas Parlamenta un Padomes
Regula (EK) Nr. 1007/2009[2]
tika pieņemta, lai novērstu šķēršļus iekšējā
tirgus darbībai, ko rada atšķirīgi valstu pasākumi, kuri
reglamentē no roņiem iegūtu izstrādājumu
tirdzniecību. Šie pasākumi tika pieņemti, atsaucoties uz
sabiedrības ētiskajiem iebildumiem par dzīvnieku labturības
aspektiem saistībā ar roņu nogalināšanu un
iespējamību, ka tirgū ir produkti, kas iegūti no
dzīvniekiem, kuri tiek nogalināti tādā veidā, kas
sagādā pārmērīgas sāpes, stresu, bailes un citas
ciešanas. Šādām bažām ir arī zinātniski
pierādījumi, kas liecina, ka specifiskajos apstākļos,
kādos parasti notiek roņu medības, patiesi humānus nogalināšanas
paņēmienus nav iespējams konsekventi un efektīvi izmantot
un piemērot. Lai sasniegtu minēto mērķi, ar Regulu (EK)
Nr. 1007/2009 tika ieviests vispārējs aizliegums laist
tirgū no roņiem iegūtus izstrādājumus.
(2)       Tajā pašā
laikā roņu medības ir inuītu un citu iezemiešu kopienu
kultūras un identitātes neatņemama sastāvdaļa un
būtisks iztikas avots. Tāpēc roņu medības, ko
tradicionāli piekopj inuīti un citas iezemiešu kopienas, neraisa
sabiedrībā tādus ētiska rakstura iebildumus kā
medības, ko piekopj galvenokārt komerciālos nolūkos. Bez
tam ir plaši atzīts, ka saskaņā ar ANO Deklarāciju par
pirmiedzīvotāju tautu tiesībām un citiem attiecīgiem
starptautiskiem instrumentiem nav atļauts kaitēt inuītu un citu
iezemiešu kopienu pamatinteresēm un sociālajām interesēm.
Tāpēc Regula (EK) Nr. 1007/2009 izņēmuma
kārtā ļauj laist tirgū izstrādājumus no
roņiem, kuri iegūti medībās, ko tradicionāli piekopj
inuīti un citas iezemiešu kopienas un kas palīdz tām
nodrošināt iztiku.
(3)       Arī inuītu un citu
iezemiešu kopienu piekoptajās medībās, tāpat kā
visās citās roņu medībās, nav iespējams
efektīvi un konsekventi izmantot patiesi humānus nogalināšanas
paņēmienus. Tomēr, ņemot vērā Regulas (EK)
Nr. 1007/2009 mērķus, ir lietderīgi noteikt, ka
izstrādājumus, kas iegūti inuītu un citu iezemiešu kopienu
rīkotās medībās, Savienības tirgū var laist ar
nosacījumu, ka šīs medības notiek tā, lai pēc
iespējas samazinātu medījamo dzīvnieku sāpes, stresu,
bailes un citas ciešanas, tajā pašā laikā respektējot
inuītu un citu iezemiešu kopienu tradicionālo dzīvesveidu un
vajadzību pēc iztikas. Izņēmumam, kas attiecināts uz
izstrādājumiem, kuri iegūti no inuītu un citu iezemiešu
kopienu nomedītiem roņiem, būtu jāaprobežojas tikai ar
tādām medībām, kas šīm kopienām palīdz
nodrošināt iztiku, tātad netiek rīkotas galvenokārt
komerciālos nolūkos. Tāpēc Komisijai ir jābūt
iespējām vajadzības gadījumā ierobežot no roņiem
iegūtu izstrādājumu daudzumu, kas laisti tirgū
saskaņā ar minēto izņēmumu, lai nepieļautu, ka
šis izņēmums tiek izmantots izstrādājumiem, kas iegūti
medībās, ko rīko galvenokārt komerciālos nolūkos.
(4)       Regula (EK)
Nr. 1007/2009 arī atļauj izņēmuma kārtā
laist tirgū no roņiem iegūtus izstrādājumus
gadījumos, kad medības tiek rīkotas tikai ar mērķi
nodrošināt jūras resursu ilgtspējīgu pārvaldību.
Lai gan ir atzīts, ka medības, ko rīko tikai ar mērķi
nodrošināt jūras resursu ilgtspējīgu pārvaldību,
ir nozīmīgas, tomēr praksē šādas medības ir
grūti nošķirt no liela apjoma medībām, ko rīko galvenokārt
komerciālos nolūkos. Tas var novest pie attiecīgo no roņiem
iegūto izstrādājumu nepamatotas diskriminācijas. Tālab
šāds izņēmums būtu jāsvītro. Tas
neierobežo dalībvalstu tiesības arī turpmāk
reglamentēt medības, ko rīko tikai ar mērķi
nodrošināt jūras resursu ilgtspējīgu pārvaldību.
(5)       Lai paredzētu sīki
izstrādātus noteikumus par no roņiem iegūtu
izstrādājumu laišanu tirgū, pilnvaras pieņemt tiesību
aktus saskaņā ar Līguma 290. pantu būtu
jādeleģē Komisijai. Ir īpaši būtiski, lai Komisija rīkotu
atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot
deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga,
savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu
nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(6)       Tādēļ
būtu attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 1007/2009,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (EK) Nr. 1007/2009 groza
šādi:
(1)
regulas 3. pantu aizstāj ar šādu:
"3. pants
Tirgū
laišanas nosacījumi
1.         Ir
atļauts laist tirgū tikai tādus izstrādājumus no
roņiem, kuri iegūti medībās, ko piekopj inuītu vai
citas iezemiešu kopienas, ar noteikumu, ka ir izpildīti visi šie
nosacījumi:
(a)
kopiena tradicionāli rīko šādas
medības;
(b)
medības palīdz kopienai nodrošināt
iztiku un netiek rīkotas galvenokārt komerciālos nolūkos;
(c)
medības tiek rīkotas tā, lai
pēc iespējas samazinātu medījamo dzīvnieku sāpes,
stresu, bailes un citas ciešanas, ņemot vērā kopienas
tradicionālo dzīvesveidu un vajadzību pēc iztikas.
Importētiem
izstrādājumiem šos nosacījumus piemēro importēšanas
laikā vai vietā.
2.       No roņiem iegūtu
izstrādājumu imports ir atļauts arī tad, ja imports ir
gadījuma rakstura un tajā ietilpst tikai tādas preces, ko
ceļotāji vai viņu ģimenes izmanto personīgām
vajadzībām. Šādu preču veids un daudzums neliecina par to,
ka tās ieved komerciālā nolūkā.
3.       Šā panta 1. un 2. punkta
piemērošana nekaitē šīs regulas mērķa sasniegšanai.
4.       Komisija ir pilnvarota pieņemt
deleģētos aktus saskaņā ar 4.a pantu, lai noteiktu
sīki izstrādātus noteikumus par no roņiem iegūtu
izstrādājumu laišanu tirgū saskaņā ar 1. un
2. punktu.
5.       Ja nomedīto roņu skaits,
saskaņā ar 1. punktu tirgū laisto no roņiem
iegūto izstrādājumu daudzums vai citi apstākļi
liecina, ka medības tiek rīkotas galvenokārt komerciālos
nolūkos, Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus
saskaņā ar 4. pantu, lai ierobežotu šādās
medībās iegūto izstrādājumu daudzumu, ko var laist
tirgū.
6.       Komisija izdod tehniskus
norādījumus, kuros ir indikatīvs saraksts ar tiem
kombinētās nomenklatūras kodiem, kas varētu attiekties uz
šajā pantā minētajiem izstrādājumiem no roņiem.";
(2)
iekļauj šādu 4.a pantu:
"4.a pants
Deleģēšanas īstenošana
1.           Pilnvaras pieņemt
deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā
pantā izklāstītos nosacījumus.
2.           Pilnvaras pieņemt
3. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai
piešķir uz piecu gadu laikposmu no [norādīt datumu - šīs
regulas spēkā stāšanās diena]. Komisija
vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma
beigām sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģējumu. Pilnvaru
deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša
ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret
šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms
katra laikposma beigām.
3.           Eiropas Parlaments vai Padome
3. pantā minēto pilnvaru deleģējumu var atsaukt
jebkurā laikā. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā
norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas
spēkā nākamajā dienā pēc tā
publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā
Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā
norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos
aktus.
4.           Tiklīdz Komisija
pieņem deleģētu aktu, tā paziņo par to vienlaikus
Eiropas Parlamentam un Padomei.
5.           Deleģētais akts,
kas pieņemts saskaņā ar 3. pantu, stājas
spēkā tikai tad, ja divu mēnešu laikā no dienas, kad
minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas
Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā
laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši
Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai
Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.";
(3)
regulas 5. pantu svītro.
2. pants
Šī regula stājas spēkā
divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības
kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē,
Eiropas Parlamenta vārdā –                         Padomes
vārdā –
priekšsēdētājs                                                 priekšsēdētājs
[1]               OV C […], […], […].lpp.
[2]               Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada
16. septembra Regula (EK) Nr. 1007/2009 par tirdzniecību ar
izstrādājumiem no roņiem (OV L 286, 31.10.2009.,
36. lpp.).